DA Den Europæiske Unions Tidende L 218/1

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 117 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af dæk med hensyn til rullestøjsemission og/eller vejgreb på vådt underlag og/eller rullemodstand [2016/1350]

Omfattende al gældende tekst frem til:

Supplement 8 til ændringsserie 02 — ikrafttrædelsesdato: 20. januar 2016

INDHOLDSFORTEGNELSE

REGULATIV

1. Anvendelsesområde

2. Definitioner

3. Ansøgning om godkendelse

4. Mærkning

5. Godkendelse

6. Specifikationer

7. Ændringer af typen af luftdæk og udvidelse af godkendelse

8. Produktionens overensstemmelse

9. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse

10. Endeligt ophør af produktionen

11. Navne og adresser på de tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder

12. Overgangsbestemmelser

Bilag

1 Meddelelse

2 Tillæg 1 — Eksempler på godkendelsesmærker

Tillæg 2 — Godkendelse i henhold til regulativ nr. 117, som falder sammen med regulativ nr. 30 eller 54

Tillæg 3 — Udvidelser med henblik på at kombinere godkendelser meddelt i henhold til regulativ nr. 117, 30 eller 54

Tillæg 4 — Udvidelser med henblik på at kombinere godkendelser meddelt i henhold til regulativ nr. 117

3 Metode til måling af rullestøjsemission efter friløbsmetoden

Tillæg 1 — Prøvningsrapport

4 Specifikationer for prøveanlægget

5 Prøvningsprocedure for måling af vådgreb

Tillæg — Eksempler på prøvningsrapport om vådgrebsindeks

6 Prøvningsprocedure for måling af rullemodstand

Tillæg 1 — Tolerancer for prøvningsudstyr

Tillæg 2 — Målefælgens bredde

Tillæg 3 — Prøvningsrapport og prøvningsdata (rullemodstand)

Tillæg 4 — Dækstandardiseringsorganer

Tillæg 5 — Decelerationsmetode

7 Procedurer for prøvning af ydelse i sne i forhold til vinterdæk til anvendelse under krævende sneforhold

Tillæg 1 — Piktogram — definition af »alpint symbol«

Tillæg 2 — Prøvningsrapport og prøvningsdata for C1- og C2-dæk

Tillæg 3 — Prøvningsrapport og prøvningsdata for C3-dæk

1. ANVENDELSESOMRÅDE

1.1. Dette regulativ finder anvendelse på nye luftdæk i kategori C1, C2 og C3 med hensyn til deres rullestøjsemission, rullemodstand og vejgreb på vådt underlag (vådgreb). Regulativet finder imidlertid ikke anvendelse på:

1.1.1. dæk beregnet til brug som midlertidige reservedæk og mærket »Temporary use only«

1.1.2. dæk med en nominel fælgdiameterkode ≤ 10 (eller ≤ 254 mm) eller ≥ 25 (eller ≥ 635 mm)

1.1.3. dæk beregnet til konkurrencer

1.1.4. dæk beregnet til montering på vejkøretøjer af andre klasser end M, N og O (1)

1.1.5. dæk monteret med trækforbedrende anordninger (f.eks. pigdæk)

1.1.6. dæk beregnet til hastigheder under 80 km/h (hastighedssymbol F)

1.1.7. dæk, som kun er beregnet til montering på køretøjer, der er registreret første gang før den 1. oktober 1990

1.1.8. terrændæk til erhvervsformål.

1.2. De kontraherende parter udsteder eller accepterer godkendelser af rullestøj og/eller vejgreb på vådt underlag og/eller rullemodstand.

2. DEFINITIONER

I forbindelse med dette regulativ gælder, ud over definitionerne i regulativ nr. 30 og 54, følgende definitioner:

2.1. »dæktype«: betyder, for så vidt angår dette regulativ, en dækgruppe, som omfatter en fortegnelse over dækdimensionsbetegnelser, varemærker og handelsbetegnelser, og som ikke udviser forskelle på væsentlige punkter som:

a) fabrikantens navn

b) dækkategori (jf. punkt 2.4 nedenfor)

c) dækkets opbygning

d) anvendelseskategori: normaldæk, vinterdæk og specialdæk

e) For dækkategori C1: i) ved dæk, der indgives med henblik på godkendelse af rullestøjsemissionsniveau, uanset om dækkene er af normaltypen eller forstærkede (»reinforced«) (eller til ekstra belastning »extra load«) ii) ved dæk, der indgives med henblik på godkendelse af ydelsen for vejgreb på vådt underlag, uanset om der er tale om normal- eller vinterdæk i hastighedskategori Q eller lavere med undtagelse af H (≤ 160 km/h) eller hastighedskategori R og højere, herunder H (> 160 km/h)

f) For dæk i kategori C2 og C3: i) for dæk, der indgives med henblik på godkendelse af rullestøjsemissionsniveau 1, uanset om dækkene er M + S-mærkede eller ej ii) for dæk, der indgives med henblik på godkendelse af rullestøjsemissionsniveau 2, uanset om der er tale om trækdæk eller ej

g) slidbanemønsteret (jf. punkt 3.2.1 i dette regulativ).

2.2. »mærkenavn« eller »handelsbetegnelse«: den af fabrikanten angivne betegnelse til identifikation af dækket. Mærkenavnet kan være fabrikantens navn, og handelsbetegnelsen kan være sammenfaldende med varemærket

2.3. »rullestøjsemission«: den støj, der udsendes ved kontakten mellem de rullende dæk og vejbelægningen

2.4. »dækkategori«: en af følgende grupper:

2.4.1. dækkategori C1: dæk i overensstemmelse med regulativ nr. 30

2.4.2. dækkategori C2: dæk i overensstemmelse med regulativ nr. 54 og med belastningsindeks som enkeltdæk lavere end eller lig med 121 og hastighedskategorisymbol højere end eller lig med »N«

2.4.3. dækkategori C3: dæk i overensstemmelse med regulativ nr. 54 og kendetegnet ved:

a) belastningsindeks som enkeltdæk højere end eller lig med 122 eller

b) belastningsindeks som enkeltdæk lavere end eller lig med 121 og hastighedskategorisymbol lavere end eller lig med »M«.

2.5. »repræsentativ dækdimension«: den dækdimension, der indgives til den prøvning, der er beskrevet i bilag 3 til dette regulativ hvad angår rullestøjsemission, i bilag 5 hvad angår vejgreb på vådt underlag, i bilag 6 hvad angår rullemodstand med henblik på overensstemmelsesvurdering ved typegodkendelse af dæktypen, eller i bilag 7 hvad angår anvendelse under krævende sneforhold

2.6. »dæk til midlertidig brug«: et dæk, der er forskelligt fra et dæk beregnet til brug på et køretøj under normale kørselsforhold, men udelukkende beregnet til midlertidig brug under begrænsede kørselsforhold

2.7. »dæk beregnet til konkurrencer«: dæk, der er beregnet til brug på køretøjer, der deltager i motorsportskonkurrencer og ikke er beregnet til vejbrug uden for konkurrence

2.8. »normaldæk«: dæk, der er beregnet til normal brug på vej

2.9. »forstærket (reinforced) dæk« eller »ekstra belastning (extra load)« i kategori C1: luftdæk beregnet til at bære en større belastning ved et højere dæktryk end den belastning, som den tilsvarende standarddæktype ved standarddæktrykket, jf. ISO 4000-1:2010 (2)

2.10. »trækdæk«: et dæk i kategori C2 eller C3 med påskriften TRACTION, som primært er beregnet til montering på drivakslen/drivakslerne på et køretøj for at give maksimal kraftoverførsel under forskellige forhold

2.11. »vinterdæk«: et dæk, hvis slidbanemønster, slidbanesammensætning eller opbygning primært er udformet til i sne at opnå en bedre ydeevne end et normaldæk for så vidt angår dets evne til at sætte køretøjet i gang eller holde det i gang

2.11.1. »vinterdæk til krævende sneforhold«: et vinterdæk, hvis slidbanemønster, slidbanesammensætning eller opbygning er særligt udformet til krævende sneforhold, og som opfylder forskrifterne i punkt 6.4 i dette regulativ

2.12. »specialdæk«: dæk, der er beregnet til brug under blandede forhold både på vej og i terræn eller til andre specielle opgaver. Sådanne dæk er primært konstrueret til at sætte og holde køretøjet i gang ved terrænkørsel

2.13. »terrændæk til erhvervsformål«: et specialdæk, der primært anvendes til kørsel under terrænmæssigt svære forhold

2.14. »slidbanedybde«: hovedrillernes dybde

2.14.1. »hovedriller«: de brede riller, der, for så vidt angår (handels)dæk til personbiler og varevogne, befinder sig i slidbanens centrale område, i hvilke slidindikatorerne er placeret

2.15. »porevolumen«: forholdet mellem porearealet i en referenceoverflade og denne referenceoverflades areal beregnet ud fra tegningen af støbeformen

2.16. »standardreferencedæk(SRTT)«: dæk, der er fremstillet, kontrolleret og opbevaret i overensstemmelse med American Society for Testing and Materials (ASTM) standard

a) E1136-93 (2003) størrelse P195/75R14

b) F2872 (2011) størrelse 225/75 R 16 C

c) F2871 (2011) størrelse 245/70R19,5

d) F2870 (2011) størrelse 315/70R22,5

2.17. Måling af vejgreb på vådt underlag eller i sne — særlige definitioner

2.17.1. »vejgreb på vådt underlag«: relativ bremseevne på et vådt underlag for et prøvningskøretøj udstyret med det pågældende kandidatdæk i forhold til samme prøvningskøretøj udstyret med referencedæk (SRTT)

2.17.2. »kandidatdæk«: et dæk, som er repræsentativt for den type, der indgives til godkendelse i henhold til dette regulativ

2.17.3. »kontroldæk«: et normalt seriefremstillet dæk, som bruges til at bestemme vejgrebet på vådt underlag eller i sne for dækdimensioner, der ikke kan monteres på samme køretøj som standardreferencedækket — jf. punkt 4.1.7 i bilag 5 og punkt 3.4.3 i bilag 7 til dette regulativ

2.17.4. »vådgrebsindeks (»G«)«: forholdet mellem kandidatdækkets ydelse og standardreferencedækkets ydelse

2.17.5. »indeks for vejgreb i sne (»SG«)«: forholdet mellem kandidatdækkets ydelse og standardreferencedækkets ydelse

2.17.6. »højeste bremsekraftkoefficient (»pbfc«)«: den maksimale værdi for forholdet mellem bremsekraft og vertikal belastning af dækket forud for blokering af hjulet

2.17.7. »middel fuldt udviklet deceleration (»mfdd«)«: den gennemsnitlige deceleration udregnet på baggrund af den målte afstand, når et køretøj decelereres mellem to angivne hastigheder

2.17.8. »påkoblingshøjde«: højden målt vinkelret fra anhængertrækkets eller hitchens artikulationspunkt til jorden, når det trækkende køretøj og påhængskøretøjet er sammenkoblet. Køretøjet og påhængskøretøjet skal stå på en jævn vejbelægning i prøvningstilstand udstyret med de dæk, der skal anvendes ved den pågældende prøvning.

2.18. Rullemodstandsmåling — særlige definitioner

2.18.1. Rullemodstand Fr

Energitab (eller forbrugt energi) pr. tilbagelagt afstandsenhed (3)

2.18.2. Rullemodstandskoefficient Cr

Forholdet mellem rullemodstand og dækkets belastning. (4)

2.18.3. Nyt prøvedæk

Et dæk, som ikke tidligere har været anvendt i en afbøjet rulleprøvning, som hæver dets temperatur til et niveau over det, der genereres ved rullemodstandsprøvning, og som ikke tidligere er blevet udsat for temperaturer over 40 °C (5) (6).

2.18.4. Laboratoriekontroldæk

Dæk, der anvendes af et laboratorium til kontrol af maskintilstanden som funktion af tiden (7).

2.18.5. Begrænset oppumpning

Metode til oppumpning af dækket, hvor man lader dæktrykket bygge sig op, idet dækket varmes op under kørsel.

2.18.6. Parasittab

Energitab (eller forbrugt energi) pr. tilbagelagt afstandsenhed, fratrukket tab internt i dækket, der kan tilskrives luftmodstand i prøvningsudstyrets forskellige roterende elementer, lejefriktion og andre systematiske tabskilder, som målingen muligvis kan være behæftet med.

2.18.7. Skimtest-aflæsning

En type måling af parasittab, hvor dækket rulles uden at skride, mens dækbelastningen reduceres til et niveau, hvor energitabet inde i selve dækket omtrent er lig nul.

2.18.8. Inerti eller inertimoment

Forholdet mellem det moment, der påføres et roterende legeme og dette legemes roterende acceleration (8).

2.18.9. Målingens reproducerbarhed σm

Maskinens evne til at måle rullemodstand (9).

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Ansøgning om godkendelse af en dæktype i henhold til dette regulativ skal indgives af dækkets fabrikant eller dennes bemyndigede repræsentant. I ansøgningen skal følgende oplyses:

3.1.1. De ydelsesegenskaber, der skal vurderes for den pågældende dæktype, »rullestøjsemissionsniveau« og/eller »vejgreb på vådt underlag« og »rullemodstandsniveau«. Dækkets »ydelse i sne« såfremt anvendelseskategorien er sne.

3.1.2. Fabrikantens navn og adresse

3.1.3. Ansøgers navn og adresse

3.1.4. Produktionsanlæggets/produktionsanlæggenes adresse(er)

3.1.5. Mærkenavn(e), handelsbetegnelse(r) eller varemærke(r)

3.1.6. Dækkategori (kategori C1, C2 eller C3) (se punkt 2.4. i dette regulativ) 3.1.6.1. Dækbredde for dæk af kategori C1 (se punkt 6.1.1 i dette regulativ) Bemærkning: Disse oplysninger kræves kun i forbindelse med godkendelse af rullestøjsemissionsniveau.

3.1.7. Dækkets opbygning

3.1.8. For dækkategori C1 angives: a) om dækkene er forstærkede (reinforced) eller til ekstra belastning (extra load), hvis der er tale om godkendelse med hensyn til rullestøjsemissionsniveau b) hastighedskategorisymbol »Q« eller lavere (dog ikke »H«) eller »R« og højere (inklusive »H«), hvis der er tale om godkendelse af »vinterdæk« med hensyn til vejgreb på vådt underlag For dækkategori C2 og C3 angives: a) om dækkene er M + S-mærkede, hvis der er tale om godkendelse med hensyn til rullestøjsemissionsniveau, trin 1 b) om dækkene er trækdæk, hvis der er tale om godkendelse med hensyn til rullestøjsemissionsniveau, trin 2.

3.1.9. Anvendelseskategori (normaldæk, vinterdæk eller specialdæk)

3.1.10. En fortegnelse over dækdimensionsbetegnelser, der er omfattet af denne ansøgning.

3.2. Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af følgende (i tre eksemplarer):

3.2.1. Udførlig beskrivelse af de væsentligste kendetegn ved det eller de slidbanemønstre, som de angivne dækdimensioner har, og indvirkningen heraf på dækkets ydeevne (dvs. rullestøjsemissionsniveau eller vejgreb på vådt underlag, rullemodstand og vejgreb i sne). Dette kan ske i form af beskrivelser suppleret med tekniske data, tegninger, fotografier og computertomografi (CT) og skal give den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste tilstrækkeligt grundlag til at afgøre, om senere ændringer af de væsentligste kendetegn vil påvirke dækkets ydeevne negativt. Mindre dækkonstruktionsændringers indvirkning på dækkets ydeevne bestemmes i forbindelse med kontrollen af produktionens overensstemmelse.

3.2.2. Tegninger eller fotografier af dæksiden, der tydeligt viser de oplysninger, der er anført ovenfor under punkt 3.1.8 og godkendelsesmærket, der omtales under punkt 4, skal indgives, så snart produktionen er igangsat, men højst et år fra datoen for tildeling af typegodkendelse.

3.2.3. Hvis der er tale om ansøgninger for specialdæk, en kopi af støbetegningen af slidbanemønsteret for at gøre det muligt at efterprøve porevolumen.

3.3. Efter anmodning fra typegodkendelsesmyndigheden skal ansøgeren levere prøvedæk eller eksemplarer af prøvningsrapporten fra den tekniske tjeneste, der, som anført i punkt 11 i dette regulativ, har udført prøvningen.

3.4. For så vidt angår ansøgningen kan prøvning begrænses til en udvælgelse af de værste tilfælde efter typegodkendelsesmyndighedens eller den udpegede tekniske tjenestes skøn.

3.5. Dækfabrikantens laboratorier og prøveanlæg kan accepteres som godkendte prøvningslaboratorier, og den godkendende myndighed skal have mulighed for at være til stede under enhver prøvning.

4. MÆRKNING

4.1. Alle dæk i dæktypen skal være mærket som foreskrevet i enten regulativ nr. 30 eller nr. 54.

4.2. Dæk skal især bære følgende mærkninger (10):

4.2.1. fabrikantens navn eller varemærke

4.2.2. handelsbetegnelsen (jf. punkt 2.2 i dette regulativ). Hvis handelsbetegnelsen er den samme som varemærket, kan den udelades

4.2.3. dækdimensionsbetegnelsen

4.2.4. påskriften »REINFORCED« (eller alternativt »EXTRA LOAD«), hvis dækket er klassificeret som forstærket

4.2.5. påskriften »TRACTION« (11), hvis dækket er klassificeret som trækdæk

4.2.6. det »alpine« symbol (»bjerg med 3 tinder og et snefnug«, jf. symbolet i bilag 7, tillæg 1) tilføjes, hvis dækket er klassificeret som »vinterdæk til krævende sneforhold«.

4.2.7. påskriften »MPT« (eller alternativt »ML« eller »ET«) og/eller »POR«, hvis dækket er klassificeret som »specialdæk«. ET betyder Extra Tread (ekstra slidbane), ML står for Mining and Logging (mine- og skovbrug), MPT betyder Multi-Purpose Truck (lastbil til flere formål) og POR betyder Professional Off-Road (terrændæk til erhvervsbrug).

4.3. Dæk skal have tilstrækkelig plads til godkendelsesmærket som anført i bilag 2 til dette regulativ.

4.4. Godkendelsesmærket skal på klart synlig og ikke-sletbar måde være påført dæksiden i dens laveste del på mindst én af siderne.

4.4.1. Er der tale om dæk, der er mærket med fælgmonteringskonfigurationssymbol »A«, kan godkendelsesmærket dog være påført hvor som helst på dækkets udvendige side.

5. GODKENDELSE

5.1. Hvis den repræsentative dækdimension for dæktypen, der indgives til typegodkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 6 og 7 nedenfor, meddeles godkendelse.

5.2. Hver godkendt dæktype tildeles et godkendelsesnummer. Samme kontraherende part kan ikke tildele samme nummer til en anden dæktype.

5.3. Meddelelse om typegodkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af dæktypen i henhold til dette regulativ meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, i form af en meddelelse i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.

5.3.1. Dækfabrikanterne har ret til at indsende ansøgning om udvidelse af typegodkendelse med henblik på omfattelse af forskrifterne i andre regulativer af relevans for dæktypen. I så fald vedlægges en kopi af meddelelsen om den pågældende typegodkendelse, som er udstedt af den relevante typegodkendende myndighed til ansøgningen om udvidelse af godkendelse. Kun den typegodkendende myndighed, som udstedte den oprindelige godkendelse, kan godkende ansøgning om udvidelse(r).

5.3.1.1. Når der meddeles udvidelse af godkendelse, og der på meddelelsesformularen (jf. bilag 1 til dette regulativ) skal angives overensstemmelse med andre regulativer, suppleres godkendelsesnummeret på meddelelsesblanketten med et eller flere suffikser for at angive den/de pågældende regulativ(er) og de tekniske forskrifter, som er blevet indarbejdet gennem udvidelsen af godkendelsen. I forbindelse med hvert suffiks tilføjes det specifikke typegodkendelsesnummer og selve regulativet til meddelelsesformularens punkt 9.

5.3.1.2. Præfikset skal angive ændringsserien til det relevante regulativs forskrifter for dækkets ydeevne, f.eks. 02S2 for at angive anden ændringsserie vedr. rullestøjsniveau, trin 2, eller 02S1WR1 for at angive anden ændringsserie vedr. rullestøjsniveau, trin 1, vejgreb på vådt underlag og rullemodstand, trin 1 (jf. punkt 6.1 nedenfor for definition af trin 1 og trin 2). Der kræves ingen angivelse af ændringsserien, hvis det pågældende regulativ er i sin oprindelige form.

5.3.2. Følgende suffikser er allerede reserveret til at angive specifikke regulativer vedrørende parametre for dæks ydeevne:

S for at angive yderligere overholdelse af kravene til rullestøjsemissionsniveau W for at angive yderligere overholdelse af kravene til vejgreb på vådt underlag R for at angive yderligere overholdelse af kravene til rullemodstand.

Idet der tages højde for, at der er defineret to trin for rullestøjs- og rullemodstandsangivelse i punkt 6.1 og 6.3 nedenfor, vil S og R enten være efterfulgt af suffikset »1« for opfyldelse af trin 1 eller suffikset »2« for opfyldelse af trin 2.

5.4. På den i punkt 4.3 anførte plads og i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 4.4 ovenfor, skal alle dækdimensioner, der er i overensstemmelse med dæktypen godkendt under dette regulativ, påføres et internationalt godkendelsesmærke bestående af:

5.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (12) og

5.4.2. godkendelsesnummeret, som placeres tæt ved den i punkt 5.4.1 ovenfor omhandlede cirkel, enten over eller under »E« eller til venstre eller højre for dette

5.4.3. suffikset/suffikserne og angivelsen af de relevante ændringsserier, som fremgår af meddelelsesformularen. Der kan anvendes et af suffikserne på nedenstående liste eller en kombination af disse. S1 Støjniveau, trin 1 S2 Støjniveau, trin 2 W Vejgreb på vådt underlag R1 Rullemodstandsniveau, trin 1 R2 Rullemodstandsniveau, trin 2 Disse suffikser skal placeres til højre for eller under godkendelsesnummeret, såfremt det er en del af den oprindelse godkendelse. Hvis der efterfølgende sker en udvidelse af godkendelserne efter regulativ 30 eller 54, placeres det ekstra tegn »+« og ændringsserien til regulativ nr. 117 foran suffikset eller en eventuel kombination af suffikser for at angive udvidelse af godkendelsen. Hvis der efterfølgende sker en udvidelse af den oprindelige godkendelse efter regulativ nr. 117, placeres det ekstra tegn »+« mellem suffikset eller en eventuel kombination af suffikser til den oprindelige godkendelse og suffikset eller en eventuel kombination af suffikser, der er tilføjet for at angive en udvidelse af godkendelsen.

5.4.4. Hvis suffikset/suffikserne til godkendelsesnummeret er påført på dækkets sider, bortfalder kravet om yderligere mærkning af dækket med det specifikke typegodkendelsesnummer for overensstemmelse med de regulativer, som suffikset henviser til i medfør af punkt 5.3.2 ovenfor.

5.5. Hvis en dæktype er i overensstemmelse med en dæktype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt typegodkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 5.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så fald anbringes regulativets nummer og typegodkendelsesnummeret samt yderligere symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette kolonner til højre for det mærke, der er beskrevet i punkt 5.4.1.

5.6. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.

6. SPECIFIKATIONER

6.1. Rullestøjsemissionsgrænser som målt ved den i bilag 3 i dette regulativ anførte metode.

6.1.1. For dæk af kategori C1 må rullestøjsemissionen ikke overskride de nedenfor angivne værdier for det relevante trin. Værdierne henviser til den nominelle dækbredde som anført i punkt 2.17.1.1 i regulativ nr. 30:

Trin 1 Nominel dækbredde Grænseværdi i dB (A) 145 og lavere 72 Over 145 og indtil 165 73 Over 165 og indtil 185 74 Over 185 og indtil 215 75 Over 215 76

Ovennævnte grænseværdier øges med 1 dB(A), hvis der er tale om dæk af typen »extra load« eller »reinforced« og med 2 dB(A), hvis der er tale om »specialdæk«.

Trin 2 Nominel dækbredde Grænseværdi i dB (A) 185 og lavere 70 Over 185 og indtil 245 71 Over 245 og indtil 275 72 Over 275 74

Ovennævnte grænseværdier øges med 1 dB(A), hvis der er tale om »vinterdæk til krævende sneforhold«, dæk af typen »extra load« eller »reinforced«.

6.1.2. For dæk i kategori C2 må rullestøjsemissionen for den pågældende anvendelse (se punkt 2.1 ovenfor) ikke overskride de nedenfor angivne værdier for det relevante trin:

Trin 1 Anvendelse Grænseværdi i dB (A) Normale dæk 75 Vinterdæk 77 Specialdæk 78





Trin 2 Anvendelse Grænseværdi i dB (A) Andet Trækdæk Normale dæk 72 73 Vinterdæk 72 73 Vinterdæk til krævende sneforhold 73 75 Specialdæk 74 75

6.1.3. For dæk i kategori C3 må rullestøjsemissionen for den pågældende anvendelse (se punkt 2.1 ovenfor) ikke overskride de nedenfor angivne værdier for det relevante trin:

Trin 1 Anvendelse Grænseværdi i dB (A) Normale dæk 76 Vinterdæk 78 Specialdæk 79





Trin 2 Anvendelse Grænseværdi i dB (A) Andet Trækdæk Normale dæk 73 75 Vinterdæk 73 75 Vinterdæk til krævende sneforhold 74 76 Specialdæk 75 77

6.2. Vådgrebsydelsen vil blive baseret på en fremgangsmåde, hvor enten højeste bremsekraftkoefficient (»pbfc«) eller middel fuldt udviklet deceleration (»mfdd«) sammenlignes med værdierne for et standardreferencedæk (SRTT). Den relative ydelse angives med et vådgrebsindeks (G).

6.2.1. For dæk i kategori C1, som er prøvet i henhold til en af procedurerne i bilag 5, del A), til dette regulativ, skal følgende forskrifter overholdes:

Anvendelse Vådgrebsindeks (G) Normale dæk ≥ 1,1 Vinterdæk ≥ 1,1 »Vinterdæk til krævende sneforhold« med hastighedssymbol (»R« eller over, inklusive »H«), som angiver en maksimal tilladt hastighed på over 160 km/h ≥ 1,0 »Vinterdæk til krævende sneforhold« med hastighedssymbol (»Q« eller under, eksklusive »H«), som angiver en maksimal tilladt hastighed på højst 160 km/h ≥ 0,9 Specialdæk Ikke fastsat

6.2.2. For dæk i kategori C2, som er prøvet i henhold til en af procedurerne i bilag 5, del B), til dette regulativ, skal følgende forskrifter overholdes:

Anvendelse Vådgrebsindeks (G) Andet Trækdæk Normale dæk ≥ 0,95 ≥ 0,85 Vinterdæk ≥ 0,95 ≥ 0,85 Vinterdæk til krævende sneforhold ≥ 0,85 ≥ 0,85 Specialdæk ≥ 0,85 ≥ 0,85

6.2.3. For dæk i kategori C3, som er prøvet i henhold til en af procedurerne i bilag 5, del B), til dette regulativ, skal følgende forskrifter overholdes:

Anvendelse Vådgrebsindeks (G) Andet Trækdæk Normale dæk ≥ 0,80 ≥ 0,65 Vinterdæk ≥ 0,65 ≥ 0,65 Vinterdæk til krævende sneforhold ≥ 0,65 ≥ 0,65 Specialdæk ≥ 0,65 ≥ 0,65

6.3. Grænser for rullemodstandskoefficient som målt ved den i bilag 6 i dette regulativ anførte metode.

6.3.1. De maksimale værdier for trin 1 vedr. rullemodstandskoefficienten må ikke overskride følgende (værdier i N/kN svarende til værdi i kg/ton):

Dækkategori Maks. værdi (N/kN) C1 12,0 C2 10,5 C3 8,0

For »vinterdæk til krævende sneforhold« øges grænseværdierne med 1 N/kN.

6.3.2. De maksimale værdier for trin 2 vedr. rullemodstandskoefficienten må ikke overskride følgende (værdier i N/kN svarende til værdi i kg/ton):

Dækkategori Maks. værdi (N/kN) C1 10,5 C2 9,0 C3 6,5

For »vinterdæk til krævende sneforhold« øges grænseværdierne med 1 N/kN.

6.4. For at blive klassificeret som »vinterdæk til krævende sneforhold« skal et dæk opfylde mindst ét af ydelseskravene i punkt 6.4.1 nedenfor. Dækket skal opfylde disse krav ved en prøvemetode, jf. bilag 7, hvor

a) middel fuldt udviklet deceleration (»mfdd«) ved en bremseprøvning

b) eller alternativt den maksimale eller gennemsnitlige trækkraft ved en trækprøvning

c) eller alternativt den middel fuldt udviklede acceleration ved en accelerationsprøvning

for et kandidatdæk sammenlignes med et standardreferencedæk.

Den relative ydelse angives med et sneindeks.

6.4.1. Krav til dækkets ydelse i sne

6.4.1.1. Dæk i kategori C1, C2 og C3

Den mindste sneindeksværdi, beregnet efter metoden i bilag 7 og sammenlignet med standardreferencedækket, skal være som følger:

Dækkategori Indeks for vejgreb i sne (metode: bremsning i sne) (1) Indeks for vejgreb i sne (metode: »spin traction«) (2) Indeks for vejgreb i sne (metode: acceleration) (3) Ref. = C1 — SRTT 14 Ref. = C2 — SRTT 16C Ref. = C1 — SRTT 14 Ref. = C3N — SRTT 19,5 Ref. = C3W — SRTT 22,5 C1 1,07 Nej 1,10 Nej C2 Nej 1,02 1,10 Nej C3 Nej Nej Nej 1,25

6.5. For at blive klassificeret som »trækdæk« skal et dæk opfylde mindst én af betingelserne i punkt 6.5.1 nedenfor.

6.5.1. Dækket skal have et slidbanemønster med mindst to langsgående ribber, som hver indeholder mindst 30 bloklignende elementer, adskilt af riller og/eller rilleelementer med en dybde på mindst halvdelen af slidbanedybden. Fysisk prøvning som alternativ vil først finde anvendelse på et senere trin efter yderligere ændring af regulativet, som omfatter en henvisning til passende prøvningsmetoder og grænseværdier.

6.6. For at blive klassificeret som »specialdæk« skal et dæk have et blokslidbanemønster, hvor blokkene er større og er placeret med bredere afstand end normale dæk og har følgende egenskaber:

For C1-dæk : en slidbanedybde ≥ 11 mm og porevolumen ≥ 35 % For C2-dæk : en slidbanedybde ≥ 11 mm og porevolumen ≥ 35 % For C3-dæk : en slidbanedybde ≥ 16 mm og porevolumen ≥ 35 %

6.7. For at blive klassificeret som et »terrændæk til erhvervsformål« skal dækket have alle følgende egenskaber:

a) For C1- og C2-dæk: i) en slidbanedybde ≥ 11 mm ii) en porevolumen på ≥ 35 % iii) et maksimalt hastighedsindeks på ≤ Q.

b) For C3-dæk: i) en slidbanedybde ≥ 16 mm ii) en porevolumen på ≥ 35 % iii) et maksimalt hastighedsindeks på ≤ K.

7. ÆNDRINGER AF TYPEN AF LUFTDÆK OG UDVIDELSE AF GODKENDELSE

7.1. Enhver ændring af en dæktype, der kan påvirke de i henhold til dette regulativ godkendte ydelsesegenskaber, skal meddeles til typegodkendelsesmyndigheden, der har godkendt dæktypen. Denne myndighed kan da enten:

7.1.1. beslutte, at ændringerne sandsynligvis ikke vil have nogen væsentlig negativ indvirkning på de godkendte ydelsesegenskaber, og at dækket tilfredsstiller forskrifterne i dette regulativ eller

7.1.2. kræve, at der leveres yderligere prøveeksemplarer eller yderligere prøverapporter fra den udpegede tekniske tjeneste.

7.1.3. De kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, underrettes i henhold til proceduren i punkt 5.3 om godkendelse eller nægtelse af godkendelse med angivelse af ændringer.

7.1.4. Den typegodkendelsesmyndighed, der meddeler udvidelse af godkendelsen, tildeler et serienummer for udvidelsen, der skal anføres på meddelelsesformularen.

8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal svare til de i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) anviste, og følgende krav skal være opfyldt:

8.1. Ethvert dæk, der godkendes i henhold til dette regulativ, skal fremstilles således, at det overholder rullestøjsemissionsgrænserne for den godkendte dæktype og forskrifterne i punkt 6 ovenfor.

8.2. For at kontrollere overensstemmelsen, jf. punkt 8.1 ovenfor, vil der blive udtaget stikprøver af dæk med det i henhold til dette regulativ krævede godkendelsesmærke fra serieproduktionen. Den normale frekvens for kontrol af produktionens overensstemmelse bør være mindst én gang hver andet år. 8.2.1. Hvis der er tale om efterprøvninger af godkendelser i henhold til punkt 6.2 i dette regulativ, skal disse foretages efter samme procedure (jf. bilag 5 til dette regulativ) som den, der blev anvendt ved den oprindelige godkendelse, og den typegodkendende myndighed skal sikre sig, at alle dæk, som hører under den godkendte type, overholder godkendelsesforskrifterne. Vurderingen foretages på grundlag af de producerede mængder af dæktypen på hvert fremstillingsanlæg, idet der tages højde for fabrikantens kvalitetsstyringssystem(er). Hvis prøvningsproceduren indebærer samtidig prøvning af et antal dæk, f.eks. et sæt på fire dæk med henblik på prøvning af vejgreb på vådt underlag i overensstemmelse med fremgangsmåden for standardkøretøjer i bilag 5 til dette regulativ, skal sættet anses for at være én enhed for så vidt angår beregning af det antal dæk, der skal prøves.

8.3. Produktionen vurderes at være i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ, hvis støjniveauet overholder grænserne i punkt 6.1 i dette regulativ med en yderligere tolerance på + 1 dB(A) for at tage højde for udsving i masseproduktion.

8.4. Produktionen vurderes at være i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ, hvis støjniveauet overholder grænserne i punkt 6.3 i dette regulativ med en yderligere tolerance på + 0,3 N/kN for at tage højde for udsving i masseproduktion.

9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

9.1. Godkendelser af en dæktype meddelt i henhold til dette regulativ kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 8 ovenfor ikke opfyldes, eller hvis et dæk tilhørende dæktypen overskrider grænseværdierne i punkt 8.3 eller 8.4 ovenfor.

9.2. Hvis en kontraherende part, som anvender dette regulativ, inddrager en tidligere meddelt godkendelse, underretter denne straks de andre kontraherende parter, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesblanket, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.

10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Ophører indehaveren af godkendelsen fuldstændig med at fremstille en type luftdæk, som er godkendt efter dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på den typegodkendende myndighed, som meddeler godkendelse, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse skal sendes.

12. OVERGANGSBESTEMMELSER

12.1. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må fra ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 02 til dette regulativ ikke nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ for en dæktype, hvis dækket opfylder forskrifterne i ændringsserie 02, herunder kravene til rullestøj, trin 1 eller trin 2, i punkt 6.1.1 til 6.1.3 i dette regulativ, kravene til vådgreb på vådt underlag i punkt 6.2.1 og kravene til rullemodstand trin 1 eller trin 2 i punkt 6.3.1 eller 6.3.2 i dette regulativ.

12.2. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fra den 1. november 2012 nægte at meddele godkendelse, hvis den dæktype, der søges godkendt, ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02, og skal desuden nægte at meddele godkendelse, hvis kravene til rullestøj, trin 2, i punkt 6.1.1 til 6.1.3 i dette regulativ, og til vådgreb i punkt 6.2.1 og til rullemodstand, trin 1, i punkt 6.3.1 i dette regulativ ikke er opfyldt.

12.3. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kan fra den 1. november 2014 forbyde salg eller ibrugtagning af et dæk, som ikke opfylder kravene i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02, herunder kravene til vådgreb i punkt 6.2.1 i dette regulativ.

12.4. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fra den 1. november 2016 nægte at meddele godkendelse, hvis den dæktype, der søges godkendt, ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02, herunder kravene til rullemodstand, trin 2, i punkt 6.3.2 i dette regulativ og kravene til vådgreb i punkt 6.2.2 og 6.2.3 i dette regulativ.

12.5. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kan fra den 1. november 2016 forbyde salg eller ibrugtagning af et dæk, som ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02, og som ikke opfylder kravene til rullestøj, trin 2 i punkt 6.1.1 til 6.1.3 i dette regulativ.

12.6. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kan fra nedenstående datoer forbyde salg eller ibrugtagning af et dæk, som ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02, og som ikke opfylder kravene til rullemodstand, trin 1, i punkt 6.3.1 i dette regulativ:

Dækkategori Dato C1, C2 1. november 2014 C3 1. november 2016

12.7. De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kan fra nedenstående datoer forbyde salg eller ibrugtagning af et dæk, som ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02, og som ikke opfylder kravene til rullemodstand, trin 2, i punkt 6.3.2 i dette regulativ og kravene til vådgreb i punkt 6.2.2 og 6.2.3 i dette regulativ:

Dækkategori Dato C1 og C2 1. november 2018 C3 1. november 2020

12.8. Indtil den 13. februar 2019 (60 måneder efter ikrafttrædelse af supplement 4 til ændringsserie 02 til dette regulativ) kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, fortsat meddele typegodkendelse i henhold til ændringsserie 02 til dette regulativ på baggrund af bestemmelserne i bilag 4 til dette regulativ.

(1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) Kategori C1-dæk svarer til »dæk til personbiler« i ISO 4000-1:2010.

(3) International System of Units (SI)-enheden, der almindeligvis anvendes for rullemodstand, er newtonmeter pr. meter, hvilket svarer til den vedvarende kraft i newton.

(4) Rullemodstanden udtrykkes i newton, og belastningen udtrykkes i kilonewton. Rullemodstandskoefficienten er uden dimensioner.

(5) Definitionen af nyt prøvedæk er nødvendig for at mindske potentiel datavariation og -spredning, som kan forekomme, når dækket ældes.

(6) Det er tilladt at gentage en godkendt prøvningsprocedure.

(7) Et eksempel på maskintilstand kan være maskinens afvigelse.

(8) Det roterende legeme kan f.eks. være en dækenhed eller en maskinrulle.

(9) Målingens reproducerbarhed σm anslås ved n gange (hvor n ≥ 3) på et enkelt dæk at måle hele den procedure, der er beskrevet i punkt 4 i bilag 6:

hvor:

j = tæller fra 1 til n for antallet af gentagelser af hver måling af et givet dæk n = antal gentagelser af dækmålingerne (n ≥ 3).

(10) Nogle af disse krav kan være angivet separat i regulativ nr. 30 eller 54.

(11) Mindstehøjde for mærkningen: Der henvises til dimension C i bilag 3 til regulativ nr. 54.

(12) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(1) Jf. punkt 3 i bilag 7 til dette regulativ.

(2) Jf. punkt 2 i bilag 7 til dette regulativ.

(3) Jf. punkt 4 i bilag 7 til dette regulativ.

BILAG 1 Tekst af billedet MEDDELELSE (Største format: A4-format (210 × 297 mm)) (1) Udstedt af: Myndighedens navn: Vedrørende: (2) Meddelelse af godkendelse Udvidelse af godkendelse Nægtelse af godkendelse Inddragelse af godkendelse Endeligt ophør af produktionen af en dæktype for så vidt angår »rullestøjsemissionsniveau« og/eller »vejgreb på vådt underlag« og/eller »rullemodstand« i henhold til regulativ nr. 117. Godkendelse nr. Udvidelse nr. 1. Fabrikantens navn og adresse(r): 2. Navn og adresse på fabrikantens eventuelle repræsentant 3. »Dækkategori« og »anvendelsesområde« for dæktypen: 3.1. Vinterdæk til krævende sneforhold (ja/nej) (2) 3.2. Trækdæk (ja/nej) (2) 4. Mærkenavn(e) og/eller handelsbetegnelser for dæktypen: 5. Teknisk tjeneste og eventuelt prøvningslaboratorium, der er godkendt til at foretage godkendelsesprøvning eller kontrol af overensstemmelse: 6. Godkendt(e) ydelse(r): støjniveau (trin 1/trin 2) (2), vejgreb på vådt underlag, rullemodstandsniveau (trin 1/trin 2) (2) 6.1. Støjniveau for den repræsentative dækdimension, se punkt 2.5 i dette regulativ samt punkt 7 i prøvningsrapporten i tillæg 1 til bilag 3: dB(A) ved referencehastighed 70/80 km/h (2) 6.2. Vejgreb i vådt føre for den repræsentative dækdimension, se punkt 2.5 i dette regulativ samt punkt 7 i prøvningsrapporten i tillægget til bilag 5: (G) ved anvendelse af køretøj eller påhængskøretøj (2) 6.3. Rullemodstandsniveau for den repræsentative dækdimension, se punkt 2.5 i dette regulativ samt punkt 7 i prøvningsrapporten i tillæg 1 til bilag 6 6.4. Vejgreb i sne for den repræsentative dækdimension, se punkt 2.5 i regulativ nr. 117 samt afsnit 7 i prøvningsrapporten i tillægget til bilag 7: (Indeks for vejgreb i sne) ved metoden bremsning i sne (2), »spin traction«-metoden (2) eller accelerationsmetoden (2). 7. Nummer på prøvningsrapport udstedt af den tekniske tjeneste: 8. Dato på rapport udstedt af den pågældende tekniske tjeneste 9. Begrundelse(r) for eventuel udvidelse: Tekst af billedet 10. Bemærkninger: 11. Sted: 12. Dato: 13. Underskrift: 14. Bilag til denne meddelelse: 14.1. En fortegnelse over dokumenter, som indgår i ansøgningens dokumentation. Dokumentationen opbevares af de typegodkendende myndigheder, som har meddelt godkendelsen, og udleveres på anmodning (3). 14.2. En fortegnelse over slidbanemønstre: For hvert varemærke eller mærkenavn og handelsbetegnelse anføres fortegnelsen over dækdimensionsbetegnelser samt, i tilfælde af dæk i kategori C1, mærkningen »reinforced« (eller »extra load«) eller, for vinterdæks vedkommende, hastighedssymbolet eller, i tilfælde af dæk i kategori C2 og C3, mærket »traction«, hvis dette er påkrævet i henhold til dette regulativs punkt 3.1. (1) Kendingsnummer på den stat, som har meddelt/udvidet/nægtet/inddraget godkendelsen (se regulativets godkendelsesbestemmelser). (2) Det ikke gældende overstreges. (3) For kategorien »vinterdæk til krævende sneforhold« indsendes en prøvningsrapport i overensstemmelse med tillæg 2 til bilag 7.

BILAG 2 Tillæg 1 Eksempler på godkendelsesmærker Udformning af godkendelsesmærker (Jf. punkt 5.4 i dette regulativ) Godkendelse i henhold til regulativ nr. 117 Eksempel 1 a ≥ 12 mm Ovenstående godkendelsesmærke på et luftdæk viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (kun mærket med S2 (rullestøj, trin 2)) og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0212345. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 02 til dette regulativ. Eksempel 2 a ≥ 12 mm Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (mærket med S1 (rullestøj, trin 1), W (vejgreb på vådt underlag) og R1 (rullemodstandstøj, trin 1)) og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0212345. Dette angiver, at godkendelsen omfatter S1WR1. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 02 til dette regulativ. Tillæg 2 Godkendelse i henhold til regulativ nr. 117, som falder sammen med regulativ nr. 30 eller 54 (1) Eksempel 1 a ≥ 12 mm eller Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (mærket med S2 (rullestøj, trin 2)) og regulativ nr. 30 og er blevet tildelt henholdsvis godkendelsesnummeret 0212345 og 0236378. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 02, men at regulativ nr. 30 allerede indeholdt ændringsserie 02. Eksempel 2 a ≥ 12 mm eller Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (mærket med S2WR2 (rullestøj, trin 2, vejgreb på vådt underlag og rullemodstand, trin 2)) og i henhold til regulativ nr. 30 og er blevet tildelt henholdsvis godkendelsesnummer 0212345 og 0236378. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 02, men at regulativ nr. 30 allerede indeholdt ændringsserie 02. Eksempel 3 a ≥ 12 mm eller Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0212345 (mærket med S2) og i henhold til regulativ nr. 54. Dette angiver, at godkendelsen omfatter rullestøj, trin 2 (S2). De første to cifre i godkendelsesnummeret i henhold til regulativ nr. 117 (02) i kombination med »S2« angiver, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 117, som omfattede ændringsserie 02. De to første cifre i regulativ nr. 54 (00) angiver, at regulativet forelå i sin oprindelige form. Eksempel 4 a ≥ 12 mm eller Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0212345 (mærket med S2 R2) og i henhold til regulativ nr. 54. Dette angiver, at godkendelsen omfatter rullestøj, trin 2 (S2), og rullemodstand, trin 2. De første to cifre i godkendelsesnummeret i henhold til regulativ nr. 117 (02) i kombination med »S2R2« angiver, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 117, som omfattede ændringsserie 02. De to første cifre i regulativ nr. 54 (00) angiver, at regulativet forelå i sin oprindelige form. (1) Godkendelser i henhold til regulativ nr. 117 for så vidt angår dæk, der er omfattet af regulativ nr. 54, omfatter for tiden ikke krav til vejgreb på vådt underlag. Tillæg 3 Udvidelser med henblik på at kombinere godkendelser meddelt i henhold til regulativ nr. 117, 30 eller 54 (1) Eksempel 1 a ≥ 12 mm Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 30 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0236378. Det er også mærket med + 02S1 (rullestøj, trin 1), som viser, at godkendelsen er udvidet i henhold til regulativ nr. 117 (ændringsserie 02). De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30 (ændringsserie 02). Plustegnet (+) betyder, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30 og er blevet udvidet til at omfatte godkendelsen/godkendelserne, der er meddelt i henhold til regulativ nr. 117 (ændringsserie 02) vedrørende rullestøj, trin 1. Eksempel 2 a ≥ 12 mm Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 30 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0236378. Dette angiver, at godkendelsen omfatter S1 (rullestøj, trin 1) W (vejgreb på vådt underlag) og R2 (rullemodstand, trin 2). S1WR2 med (02) foran betyder, at godkendelsen er blevet udvidet i henhold til regulativ nr. 117, som omfattede ændringsserie 02. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30 (ændringsserie 02). Plustegnet (+) betyder, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30 og er blevet udvidet til at omfatte godkendelsen/godkendelserne fra regulativ nr. 117 (ændringsserie 02). (1) Godkendelser i henhold til regulativ nr. 117 for så vidt angår dæk, der er omfattet af regulativ nr. 54, omfatter for tiden ikke krav til vejgreb på vådt underlag. Tillæg 4 Udvidelser med henblik på at kombinere godkendelser meddelt i henhold til regulativ nr. 117 (1) Eksempel 1 a ≥ 12 mm Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0212345. Dette angiver, at godkendelsen omfatter W (vådgreb). S2R2 med + foran angiver, at godkendelsen er blevet udvidet i henhold til regulativ nr. 117 til at omfatte rullestøj, trin 2, og rullemodstand, trin 2, på baggrund af separate attester. Eksempel 2 a ≥ 12 mm Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0212345. Dette viser, at godkendelsen vedrører S1 (rullestøj, trin 1) og W (vådgreb). R1 med + foran angiver, at godkendelsen er blevet udvidet i henhold til regulativ nr. 117 til at omfatte rullemodstand, trin 1, på baggrund af separate attester. Eksempel 3 a ≥ 12 mm Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 01 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 0167890. Dette viser, at godkendelsen vedrører S (rullestøj, trin 1) og W (vådgreb). 02R1 med + foran angiver, at godkendelsen er blevet udvidet i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 02 til at omfatte rullemodstand, trin 1, på baggrund af separate attester. (1) Godkendelser i henhold til regulativ nr. 117 for så vidt angår dæk, der er omfattet af regulativ nr. 54, omfatter for tiden ikke krav til vejgreb på vådt underlag.

BILAG 3 METODE TIL MÅLING AF RULLESTØJSEMISSION EFTER FRILØBSMETODEN Indledning I denne procedure specificeres måleinstrumenter, målebetingelser og fremgangsmåde til måling af rullestøj fra et sæt dæk, monteret på et prøvekøretøj, som ruller på en nærmere angivet vejbelægning. Det maksimale lydtryk registreres ved hjælp af mikrofoner placeret i fjernfelt, når køretøjet befinder sig i friløb. Det endelige resultat bestemmes for en referencehastighed ved lineær regression. Resultatet kan ikke anvendes på rullestøj, som måles under acceleration ved motorkraft eller deceleration ved bremsning. 1. MÅLEINSTRUMENTER 1.1. Akustiske målinger Støjmåleren — eller et tilsvarende målesystem — og den af fabrikanten anbefalede vindskærm skal som minimum opfylde kravene til måleinstrumenter af type 1 i overensstemmelse med IEC 60651:1979/A1:1993, anden udgave. Målinger udføres med frekvensvægtning A og tidsvægtning F. Ved anvendelse af et system, der indebærer periodisk overvågning af det A-vægtede støjniveau, foretages der aflæsning med tidsintervaller på højst 30 ms. 1.1.1. Kalibrering Ved begyndelsen og afslutningen af hvert sæt målinger skal hele målesystemet kontrolleres ved hjælp af en lydkalibreringsanordning, som opfylder forskrifterne til lydkalibreringsanordninger med en præcision af mindst klasse 1 i overensstemmelse med IEC 60942:1988. Uden at der foretages yderligere justeringer, må forskellen mellem aflæsningen ved to på hinanden følgende kontroller ikke overstige 0,5 dB. Hvis denne værdi overskrides, skal resultaterne af målinger foretaget efter den seneste tilfredsstillende kontrol kasseres. 1.1.2. Opfyldelse af kravene Et laboratorium, som er godkendt til at foretage kalibreringer i relation til de relevante standarder, skal en gang om året kontrollere, at lydkalibreringsanordningen opfylder kravene i IEC 60942:1988 og mindst hvert andet år kontrollere, at instrumenteringssystemet opfylder kravene i IEC 60651:1979/A1:1993, anden udgave. 1.1.3. Mikrofonens placering Mikrofonen (eller mikrofonerne) placeres i en afstand af 7,5 m ± 0,05 m fra referencelinjen CC′ (figur 1) på prøvebanen og 1,2 m ± 0,02 m over jorden. Den retning, i hvilken mikrofonen har størst følsomhed, skal være vandret og vinkelret på køretøjets bane (linjen CC′). 1.2. Hastighedsmålinger Køretøjets hastighed måles med instrumenter med en præcision på ± 1 km/h eller bedre, når køretøjets forende har nået linjen PP (figur 1). 1.3. Temperaturmålinger Måling af lufttemperaturen og prøvebanens overfladetemperatur er obligatorisk. Temperaturmålingsanordningerne skal sikre en nøjagtighed på ± 1 °C. 1.3.1. Lufttemperatur Temperaturføleren placeres på et uhindret sted tæt ved mikrofonen på en sådan måde, at den påvirkes af luftstrømmen og er beskyttet mod direkte sol. Denne beskyttelse kan opnås ved hjælp af en skærm eller tilsvarende anordning. Føleren bør placeres i en højde af 1,2 ± 0,1 m over prøvebanens overflade for at mindske virkningen af varmestrålingen fra prøvebanen ved lave luftstrømme. 1.3.2. Prøvebanens overfladetemperatur Temperaturføleren placeres på et sted, hvor temperaturen er repræsentativ for temperaturen i hjulsporene, uden at den påvirker lydmålingen. Benyttes der instrumenter med kontakttemperaturføler, skal der påføres varmeledende pasta mellem overfladen og føleren for at sikre korrekt varmekontakt. Hvis der benyttes et strålingstermometer (pyrometer), bør der vælges en højde, som sikrer, at et målingssted med en diameter på ≥ 0,1 m er dækket. 1.4. Vindmåling Anordningen skal kunne måle vindhastigheden med en nøjagtighed på ± 1 m/s. Vinden måles i højde med mikrofonen. Vindretningen registreres med reference til kørselsretningen. 2. MÅLEBETINGELSER 2.1. Målepladsen Målepladsen skal bestå af et midterafsnit, omgivet af et tilnærmelsesvis fladt prøveareal. Måleafsnittet skal være plant; måleoverfladen skal være tør og ren ved alle målinger. Måleoverfladen må ikke køles kunstigt under og inden prøvningen. Prøvebanen skal være udlagt således, at der er frit lydfelt mellem lydkilde og mikrofon for måling med en nøjagtighed på 1 dB(A). Disse betingelser anses for opfyldt, hvis der ikke er store, lydreflekterende genstande som hegn, klipper, broer eller bygninger inden for 50 m fra midten af måleafsnittet. Prøvebanens overflade og prøveområdets dimensioner skal være i overensstemmelse med ISO 10844:2014. Indtil udløbet af den periode, der er angivet i punkt 12.8 i dette regulativ, kan specifikationerne for prøveanlægget være som angivet i bilag 4 til dette regulativ. En midterste del med en radius på mindst 10 m skal være fri for løs sne, højt græs, løs jord, slagger eller lignende. Der må ikke være hindringer, som kan påvirke lydfeltet i nærheden af mikrofonen, og der må ikke befinde sig personer mellem mikrofonen og lydkilden. Operatøren, som foretager målingerne, samt eventuelle tilskuere skal være placeret således, at måleinstrumenternes visning ikke påvirkes. 2.2. Meteorologiske forhold Måling må ikke finde sted under ugunstige vejrforhold. Det skal være sikret, at resultaterne ikke påvirkes af vindstød. Prøvning må ikke finde sted, hvis vindhastigheden i mikrofonens højde er større end 5 m/s. Måling må ikke finde sted, hvis lufttemperaturen er lavere end 5 °C eller højere end 40 °C, eller prøvebanens temperatur er lavere end 5 °C eller højere end 50 °C. 2.3. Omgivende støj 2.3.1. Baggrundsstøjniveauet (herunder vindstøj) skal være mindst 10 dB(A) under den målte rullestøjsemission. Der kan monteres en egnet vindskærm på mikrofonen, men der skal i så fald tages hensyn til dens påvirkning af mikrofonens følsomhed og retningskarakteristik. 2.3.2. Der skal ses bort fra eventuelle målinger, som er foretaget under indvirkning af en høj lyd, der synes at være uden forbindelse med dækkenes almindelige lydkarakteristik. 2.4. Forskrifter for prøvekøretøjet 2.4.1. Generelt Prøvekøretøjet skal være et motorkøretøj med fire enkelthjul på to aksler. 2.4.2. Køretøjets belastning Køretøjet skal være lastet således, at de i punkt 2.5.2 angivne belastninger af dækkene er overholdt. 2.4.3. Akselafstand Akselafstanden mellem de to aksler, der er monteret med prøvedæk, skal være mindre end 3,50 m for dæk i kategori C1 og mindre end 5 m for dæk i kategori C2 og C3. 2.4.4. Foranstaltninger med henblik på at mindske køretøjets indvirkning på lydniveaumålingerne For at sikre, at rullestøjen ikke påvirkes nævneværdigt af prøvekøretøjets konstruktion, gælder følgende forskrifter og henstillinger. 2.4.4.1. Forskrifter: a) Der må ikke være monteret stænklapper eller andet ekstra stænkafskærmningsudstyr. b) Der må ikke være dele umiddelbart omkring fælge og dæk, som kan skærme for rullestøjen. c) Hjulenes sporing (spidsning, hældning udefter, styreboltens bagudhældning) skal være i fuld overensstemmelse med køretøjsfabrikantens henstillinger. d) Der må ikke anbringes supplerende lyddæmpende materiale i hjulkasserne eller under undervognen. e) Hjulophænget skal være i så god stand, at det ikke resulterer i en unormal nedsættelse af frihøjden, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med prøvningsforskrifterne. Anordninger til regulering af karosseriets højde skal, hvis de forefindes, justeres, så der bliver en frihøjde under prøvningen, som er normal for et køretøj i ulastet tilstand. 2.4.4.2. Henstillinger med henblik på at undgå parasitstøj: a) Det anbefales at fjerne eller ændre komponenter på køretøjet, hvis disse kan bidrage til køretøjets baggrundsstøj. Hvis noget fjernes eller ændres, skal det anføres i prøvningsrapporten. b) Under prøvningen bør det sikres, at bremserne er fuldt løsnet, så der ikke opstår bremsestøj. c) Det bør sikres, at ingen elektriske ventilatorer er i gang. d) Køretøjets vinduer og eventuelt soltag skal være lukket under prøvningen. 2.5. Dæk 2.5.1. Generelt Prøvekøretøjet skal være monteret med fire identiske dæk. For så vidt angår dæk med et belastningsindeks på over 121 og uden mærkning om tvillingmontering, skal to af disse dæk af samme type og samme gruppe monteres på prøvekøretøjets bagaksel; forakslen monteres med dæk, hvis bæreevne passer til akselbelastningen, og som er slidt ned til minimumsdybden for at mindske virkningen af rullestøj, dog under overholdelse af et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau. Vinterdæk, som i nogle medlemsstater må forsynes med pigge til forøgelse af friktionen, prøves uden pigge. Dæk, som stiller specielle krav til monteringen, prøves i overensstemmelse med sådanne krav (f.eks. omdrejningsretning). Dækkene skal have fuld mønsterdybde før tilkørsel. Dækkene skal prøves på fælge, der er tilladt ifølge dækfabrikanten. 2.5.2. Dækbelastning Prøvningsbelastningen Qt på hvert dæk på prøvekøretøjet skal være 50 % til 90 % af referencebelastningen Qr, men den gennemsnitlige prøvningsbelastning Qt,avr på alle dæk skal være 75 % ± 5 % af referencebelastningen Qr. For alle dæk skal referencebelastningen Qr svare til den maksimale masse, der er knyttet til dækkets belastningsindeks. Består belastningsindekset af to tal, som er adskilt af en skråstreg (/), skal det første af disse benyttes. 2.5.3. Dæktryk Hvert af de på prøvekøretøjet monterede dæk justeres til et prøvningsdæktryk på Pt, som ikke er større end referencetrykket Pr og ligger i intervallet: For kategori C2 og kategori C3 er referencetrykket Pr det dæktryk, der er angivet på trykindekset på dæksiden. For kategori C1 er referencetrykket Pr = 250 kPa for »standarddæk« og 290 kPa for »reinforced« dæk eller »extra load« dæk; minimumsprøvetrykket skal være Pt = 150 kPa. 2.5.4. Forberedelser inden prøvningen Dækkene tilkøres inden prøvningen for at fjerne kompoundnoduler eller andre dækmønsteregenskaber hidrørende fra vulkaniseringen. Dette kræver sædvanligvis ca. 100 kilometers normal kørsel på vej. Dækkene monteres på prøvekøretøjet med samme rotationsretning, som benyttedes ved tilkørsel af dækkene. Dækkene varmes op før prøvningen ved kørsel under prøvningsbetingelser. 3. PRØVNINGSMETODE 3.1. Generelle prøvningsbetingelser Ved alle målinger køres køretøjet i lige linje gennem måleafsnittet (AA′ til BB′), så køretøjets midterplan i længderetningen er så tæt som muligt ved linjen CC′. Når prøvekøretøjets forende har nået linjen AA′, skal køretøjets fører have stillet gearvælgeren i neutralstilling og slukket motoren. Afgiver prøvekøretøjet under målingen unormal støj (f.eks. støj fra ventilatoren eller fra selvtænding), ses bort fra prøvningen. 3.2. Målingernes art og antal Det maksimale lydtryk i A-vægtede decibel dB(A) måles med én decimal, når køretøjet kører i friløb mellem linjerne AA′ og BB′ (figur 1 — køretøjets forende på linje AA′ og køretøjets bagende på linje BB′). Denne værdi regnes for måleresultatet. Der foretages mindst fire målinger på hver side af prøvekøretøjet ved prøvningshastigheder under referencehastigheden, jf. punkt 4.1 nedenfor, og mindst fire målinger ved prøvningshastigheder over referencehastigheden. Hastighederne skal være tilnærmelsesvis ligeligt fordelt i det i punkt 3.3 nedenfor angivne hastighedsområde. 3.3. Prøvningshastigheder Prøvekøretøjets hastigheder skal ligge i området: a) fra 70 km/h til 90 km/h for dæk i kategori C1 og C2 b) fra 60 km/h til 80 km/h for dæk i kategori C3. 4. FORTOLKNING AF RESULTATER Målingerne betragtes som ugyldige, hvis der registreres unormal afvigelse mellem værdierne (se punkt 2.3.2 i dette bilag). 4.1. Bestemmelse af prøvningsresultatet Referencehastigheden Vref til bestemmelse af det endelige måleresultat skal være: a) 80 km/h for dæk i kategori C1 og C2 b) 70 km/h for dæk i kategori C3. 4.2. Regressionsanalyse på rullestøjmålinger Rullestøjen LR i dB(A) bestemmes ved regressionsanalyse på grundlag af udtrykket: hvor: er gennemsnittet af de målte rullestøjsniveauer Li i db(A): n er antal målinger (n ≥ 16) er gennemsnittet af den logaritmiske hastighed Vi: idet a er regressionslinjens hældning i dB(A): 4.3. Temperaturkorrektion For dæk i kategori C1 og C2 skal det endelige resultat omregnes til en referenceprøvningsoverfladetemperatur ϑref ved hjælp af temperaturkorrektion i overensstemmelse med følgende: LR(ϑref) = LR(ϑ) + K(ϑref – ϑ) hvor: ϑ = den målte temperatur af prøveoverfladen ϑref = 20 °C For dæk i kategori C1 er koefficienten K: – 0,03 db(A)/°C når ϑ > ϑref og – 0,06 dB(A)/°C når ϑ < ϑref. For dæk i kategori C2 er koefficienten K – 0,02 dB(A)/°C Hvis den målte prøveoverfladetemperatur ikke ændrer sig mere end 5 °C ved alle de målinger, som er nødvendige for at bestemme lydtrykket af et sæt dæk, er det tilstrækkeligt at foretage temperaturkorrektion af det endelige rullestøjsniveau ved hjælp af det aritmetiske gennemsnit af de målte temperaturer. I andre tilfælde skal hvert målt støjniveau Li korrigeres ved hjælp af temperaturen på det tidspunkt, hvor støjen blev registreret. Ved dæk i kategori C3 foretages ikke temperaturkorrektion. 4.4. For at tage hensyn til eventuelle unøjagtigheder i måleinstrumenterne, skal resultaterne i henhold til punkt 4.3 reduceres med 1 dB(A). 4.5. Det endelige resultat, den temperaturkompenserede rullestøj LR(ϑref) i dB(A), afrundes nedad til nærmeste hele tal. Figur 1 Mikrofonplaceringer ved måling Tekst af billedet 10 m 10 m mikrofon mikrofon 7,5 m 7,5 m Tillæg 1 Prøvningsrapport DEL 1 — RAPPORT 1. Typegodkendende myndighed eller teknisk tjeneste: … 2. Ansøgers navn og adresse: … 3. Prøvningsrapport nr.: … 4. Fabrikant- og mærkenavn eller handelsbetegnelse: … 5. Dækkategori (C1, C2 eller C3): … 6. Anvendelseskategori: … 7. Rullestøj i henhold til punkt 4.4. og 4.5. i bilag 3: …dB(A) ved referencehastighed 70/80 km/h (1) 8. Eventuelle bemærkninger: … 9. Dato: … 10. Underskrift: … DEL 2 — PRØVNINGSDATA 1. Prøvningsdato: … 2. Prøvningskøretøj (mærke, model, årgang, ændringer osv.): … 2.1. Prøvningskøretøjets akselafstand: …mm 3. Prøvebanens placering: … 3.1. Dato for prøveanlæggets certificering i henhold til ISO 10844:2014: … 3.2. Udstedt af: … 3.3. Certificeringsmetode: … 4. Dækprøvningsdetaljer: … 4.1. Dækdimensionsbetegnelse: … 4.2. Dækanvendelsesbeskrivelse: … 4.3. Referencedæktryk: …kPa 4.4. Prøvningsdata: … Venstre fordæk Højre fordæk Venstre bagdæk Højre bagdæk Prøvningsmasse (kg) Belastningsindeks (%) Dæktryk (koldt) (kPa) 4.5. Kode for prøvefælgens bredde: … 4.6. Temperaturmålingssensortype: … 5. Gyldige prøvningsresultater: … Forløb nr. Prøvningshastighed km/h Kørselsretning Målt rullestøj venstre (2) dB(A) Målt rullestøj højre (2) dB(A) Lufttemperatur °C Banetemperatur °C Støjniveau, trin (2) temperatur korrigeret dB(A) Støjniveau højre (2) temperatur korrigeret dB(A) Bemærkninger 1 2 3 4 5 6 7 8 5.1. Regressionslinjens hældning: … 5.2. Temperaturkompenseret rullestøj iht. punkt 4.3. i bilag 3: …dB(A) (1) Det ikke gældende overstreges. (2) I forhold til køretøjet.

BILAG 4 SPECIFIKATIONER FOR PRØVEANLÆGGET (1) 1. INDLEDNING Dette bilag beskriver specifikationerne for prøvebanens fysiske beskaffenhed og anlæggelse. Disse specifikationer er baseret på en særlig standard (2) og beskriver den nødvendige fysiske beskaffenhed samt prøvningsmetoderne for disse karakteristika. 2. KRAV TIL OVERFLADENS BESKAFFENHED En overflade anses for at opfylde kravene i denne standard, hvis det ved måling er konstateret, at dens tekstur og porevolumen samt lydabsorptionskoefficient opfylder kravene i punkt 2.1 til 2.4, og hvis kravene til udformning (punkt 3.2 nedenfor) er opfyldt. 2.1. Residualporevolumen Residualporevolumen VC (voids content) for prøvestrækningens belægningsblanding må ikke være større end 8 %. (jf. punkt 4.1 i dette bilag for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). 2.2. Lydabsorptionskoefficient Opfylder overfladen ikke kravet til residualporevolumen, kan den kun godkendes, hvis lydabsorptionskoefficienten α ≤ 0,10. (jf. punkt 4.2 nedenfor for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). Kravene i punkt 2.1 og 2.2 er også opfyldt, hvis kun lydabsorptionen er blevet målt, og det har vist sig, at α ≤ 0,10. Bemærkning: Den mest relevante særlige faktor er lydabsorptionen, selv om residualporevolumen er bedst kendt blandt vejbyggere. Lydabsorptionen skal imidlertid kun måles, hvis overfladen ikke opfylder porekravet. Dette er berettiget, da residualporevolumen er forbundet med relativt stor usikkerhed med hensyn til både målinger og relevans, og visse overflader kan derfor fejlagtigt afvises, hvis vurderingen alene baseres på måling af porerne. 2.3. Teksturdybde Teksturdybden (TD) målt efter den volumetriske metode (se punkt 4.3 nedenfor) skal være: TD ≥ 0,4 mm 2.4. Overfladens ensartethed Der bør udvises al mulig omhu for at sikre, at overfladen bliver så ensartet som muligt. Dette omfatter tekstur og porevolumen, men det bør tillige bemærkes, at hvis tromlingen viser sig mere effektiv nogle steder end andre, kan teksturen være anderledes, og der kan også forekomme ujævnheder, som kan forårsage bump. 2.5. Prøvningsperiode For at sikre, at overfladen fortsat opfylder kravene til tekstur og porevolumen eller til lydabsorption i henhold til standarden, skal det regelmæssigt kontrolleres med følgende intervaller: a) Kontrol af residualporevolumen (VC) eller lydabsorption (α): Når overfladen er ny: Opfylder en ny overflade kravene, er ingen yderligere periodisk kontrol nødvendig. Opfylder en overflade ikke kravene, når den er ny, vil den kunne gøre det senere, da overflader typisk bliver fyldt op og komprimeret med tiden. b) Kontrol af teksturdybden (TD): Når overfladen er ny: Når støjprøven indledes (NB: tidligst fire uger efter anlæggelsen) derefter en gang årligt. 3. PRØVEANLÆGGETS BELÆGNING 3.1. Område Det er vigtigt, at prøvebanen udformes således, at det sikres, at det område, som køretøjerne gennemkører på prøvebanen, som et mindstekrav er belagt med det foreskrevne prøvemateriale med en passende margen for sikker og praktisk kørsel. Dette indebærer, at kørebanen skal være mindst 3 meter bred, og at dens længde skal være mindst 10 m ud over linjerne AA og BB i hver ende. I figur 1 er vist en plan over en passende måleplads samt det mindsteområde, der skal være maskinlagt og komprimeret med det foreskrevne overflademateriale. I henhold til bilag 3, punkt 3.2, foretages der målinger på hver side af køretøjet. Dette kan gøres enten ved at måle med to mikrofonplaceringer (en på hver side af anlægget) og at køre i en retning eller ved at måle med kun én mikrofon på én side af anlægget, men at køre køretøjet i to retninger. Hvis sidstnævnte metode anvendes, er der ingen overfladekrav på den side af anlægget, hvor der ikke er nogen mikrofon. Figur 1 Mindstekrav til prøveanlæggets belægning. Den skraverede del betegnes »prøveområde« Tekst af billedet Mål i meter Kørselsretningens centerlinje Minimumsområde med prøvebelægning, dvs. prøveområde Mikrofon (højde 1,2 m) Bemærk: Der må ikke forekomme større akustisk reflekterende genstande inden for denne radius. 3.2. Udformning og forberedelse af belægningen 3.2.1. Grundlæggende krav til udformningen Prøveanlæggets belægning skal opfylde fire konstruktive krav: 3.2.1.1. den skal være af tæt asfaltbeton 3.2.1.2. småskærverne må ikke være større end 8 mm (med en tolerance mellem 6,3 og 10 mm) 3.2.1.3. slidlagets tykkelse skal være ≥ 30 mm 3.2.1.4. bindemidlet skal være umodificeret penetrationsasfalt. 3.2.2. Retningslinjer for udformningen En sigtekurve, som opfylder de pågældende krav, er vist i figur 2. Den kan anvendes som vejledning ved udformningen af prøveanlæggets belægning. Endvidere er der i tabel 1 opstillet retningslinjer med henblik på opnåelse af ønsket tekstur og holdbarhed. Sigtekurven er en funktion af formlen: P (gennemfaldsprocent) = 100 · (d/dmax) 1/2 hvor: d = sigtemaskernes kvadratmål i mm dmax = 8 mm for middelkurven = 10 mm for mindstetolerancekurven = 6,3 mm for størstetolerancekurven. Figur 2 Sigtekurve for materialet i asfaltblandingen, med tolerancer Herudover anbefales følgende: a) Sandfraktionen (0,063 mm < sigtemaskernes kvadratmål < 2 mm) må ikke omfatte mere end 55 % natursand og skal omfatte mindst 45 % knust sand. b) Bærelag og bundsikringslag skal sikre god stabilitet og god ensartethed i overensstemmelse med korrekt vejbygningspraksis. c) Småskærverne skal være knust (100 % brudflader), og de skal være af vanskeligt knusbart materiale. d) Småskærverne i blandingen skal være udvaskede. e) Der må ikke fyldes ekstra småskærver på overfladen. f) Bindemidlets hårdhed, udtrykt som penetrationsværdi, skal være 40-60, 60-80 eller endog 80-100 alt efter klimaforholdene i landet. Generelt gælder, at der skal anvendes det efter sædvanlig praksis hårdest mulige bindemiddel. g) Blandingens temperatur inden tromling skal vælges således, at det krævede porevolumen fremkommer ved den efterfølgende tromling. For at øge sandsynligheden for, at specifikationerne i punkt 2.1 til 2.4 bliver opfyldt, skal lejringstætheden findes ikke blot ved det rette valg af blandingstemperatur, men også ved et passende antal tromlinger og valget af tromletype. Tabel 1 Retningslinjer for udformningen Målværdier Tolerancer Af blandingens totalmasse Af tilslagsmaterialets masse Skærvemasse, sigtemaskernes kvadratmål (SM) > 2 mm 47,6 % 50,5 % ±5 % Sandmasse 0,063 < SM < 2 mm 38,0 % 40,2 % ±5 % Fillermasse SM < 0,063 mm 8,8 % 9,3 % ±5 % Bindemiddelmasse (asfalt) 5,8 % Ej relevant ±0,5 % Største skærvemål 8 mm 6,3-10 mm Bindemiddelhårdhed (jf. punkt 3.2.2) f) Glatstensværdi (PSV) > 50 Lejringstæthed i forhold til Marshall-lejringstæthed 98 % 4. PRØVNINGSMETODE 4.1. Måling af residualporevolumen Til gennemførelse af denne måling skal der udtages borekerner mindst fire steder, som er jævnt fordelt på prøveområdet mellem linjerne AA og BB (jf. figur 1). For at undgå uensartethed og ujævnheder i hjulsporene bør der ikke udtages borekerner i selve hjulsporene, men kun tæt ved disse. Mindst to borekerner skal udtages tæt ved hjulsporene, og mindst en borekerne skal udtages ca. midtvejs mellem hjulsporene og hver mikrofonpost. Er der grund til at antage, at kravet om ensartethed ikke er opfyldt (jf. punkt 2.4 ovenfor), skal der udtages borekerner flere steder på prøveområdet. Residualporevolumen skal bestemmes for hver borekerne, derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekernerne og sammenholdes med kravet i punkt 2.1 i dette bilag. I øvrigt må ingen borekerne have en poreværdi på over 10 %. Ved anlæg af prøvebelægningen må det erindres, at der kan opstå problemer, når der skal udtages borekerner, hvis området opvarmes ved hjælp af rør eller el-kabler. Varmeanlæggene må planlægges omhyggeligt under hensyn til udtagning af borekerner. Det anbefales at lade nogle få pletter på ca. 200 × 300 mm stå, hvor der ikke er rør og kabler, eller at lægge disse så dybt, at udtagning af borekerner fra slidlaget ikke vil beskadige dem. 4.2. Lydabsorptionskoefficient Lydabsorptionskoefficienten (normalt indfald) måles ved hjælp af impedansrørmetoden under anvendelsen af fremgangsmåden i ISO 10534-1:1996 eller ISO 10534-2:1998. For prøvelegemer gælder samme krav som med hensyn til residualporevolumen (jf. punkt 4.1 ovenfor). Lydabsorptionen skal måles i frekvensområderne 400-800 Hz og 800-1 600 Hz (i hvert fald i centerfrekvenserne af 1/3-oktavbånd), og størsteværdierne skal fastlægges for begge disse frekvensbånd. Derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekerner, og denne udgør det endelige resultat. 4.3. Volumetrisk makroteksturmåling Som led i denne standard foretages der måling af teksturdybden mindst 10 steder med lige store mellemrum langs prøvestrækningens hjulspor, og gennemsnitsværdien sammenlignes med den foreskrevne mindste teksturdybde (jf. ISO-standard 10844:1994 for så vidt angår fremgangsmåden). 5. TIDSMÆSSIG STABILITET OG VEDLIGEHOLDELSE 5.1. Tidsfaktorens betydning Som tilfældet er med mange andre overflader, kan det påregnes, at de rullestøjsniveauer, som måles på prøveoverfladen, vil stige svagt i løbet af de første 6-12 måneder efter anlæggelsen. Overfladen vil tidligst erhverve de krævede karakteristika fire uger efter anlæggelsen. Tidsfaktorens betydning er sædvanligvis mindre i forbindelse med lastbilstøj end i forbindelse med personbilstøj Den tidsmæssige stabilitet bestemmes hovedsagelig af den tilslibning og komprimering, som sker ved kørsel på overfladen. Den skal kontrolleres med mellemrum som anført i punkt 2.5 ovenfor. 5.2. Vedligeholdelse af overfladen Affaldsmateriale og støv, som i væsentlig grad kan formindske teksturdybden, skal fjernes fra overfladen. I lande med vinterklima anvendes der undertiden salt til afisning. Salt kan ændre overfladen midlertidigt eller endog vedvarende på en sådan måde, at støjniveauet stiger, og anvendelse deraf kan derfor ikke anbefales. 5.3. Nyasfaltering af prøvningsområdet Bliver det nødvendigt at reparere prøvebanen, er det sædvanligvis tilstrækkeligt at nyasfaltere prøvestrækningen (med en bredde på 3 m, jf. figur 1) under forudsætning af, at det øvrige prøveområde opfyldte kravene til residualporevolumen eller lydabsorption, da måling fandt sted. 6. DOKUMENTER VEDRØRENDE PRØVEANLÆGGETS OVERFLADE OG DE UDFØRTE PRØVNINGER 6.1. Dokumentation vedrørende prøveanlæggets overflade Følgende oplysninger skal anføres i en skriftlig beskrivelse af prøveanlæggets overflade: 6.1.1. Prøveanlæggets placering 6.1.2. Bindemiddeltype og -hårdhed, tilslagstype, betonblandingens største teoretiske tæthed (DR), slidlagets tykkelse og sigtekurven som fastlagte ud fra de borekerner, der er udtaget af prøvebanen 6.1.3. Komprimeringsmetode (f.eks. tromletype og -vægt, antal tromlinger) 6.1.4. Blandingens temperatur, den omgivende lufts temperatur og vindhastigheden under anlæggelse af overfladen 6.1.5. Dato for anlæggelse af overfladen og entreprenørens navn 6.1.6. Alle prøvningsresultater eller i det mindste det seneste af disse, herunder: 6.1.6.1. residualporevolumen af hver borekerne 6.1.6.2. de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af porevolumen er udtaget 6.1.6.3. lydabsorptionskoefficient for hver borekerne (hvis målt); resultaterne for hver borekerne og hvert frekvensområde samt det samlede gennemsnit anføres 6.1.6.4. de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af absorptionen er udtaget 6.1.6.5. teksturdybden, herunder antallet af prøver samt standardafvigelse 6.1.6.6. den institution, som er ansvarlig for prøvningerne i henhold til punkt 6.1.6.1 og 6.1.6.2 ovenfor og den type materiel, der er anvendt 6.1.6.7. datoen for foretagelse af prøvning(er) og datoen for udtagelse af borekerner af prøvningsbanen. 6.2. Dokument vedrørende prøvninger med hensyn til overfladestøj fra køretøjer I det dokument, der beskriver støjprøvningen/prøvningerne, skal anføres, om alle krav er opfyldt eller ej. Der henvises til det i punkt 6.1 omhandlede dokument, som beskriver, hvilke resultater der viser dette. (1) De specifikationer for prøveanlægget, som er gengivet i dette bilag, gælder indtil udløbet af den i punkt 12.8 angivne periode. (2) ISO 10844:1994.

BILAG 5 PRØVNINGSPROCEDURE FOR MÅLING AF VÅDGREB A) — Dæk i kategori C1 1. REFERENCESTANDARDER Dokumenterne på nedenstående liste anvendes. 1.1. ASTM E 303-93 (Reapproved 2008), Standard Test Method for Measuring Surface Frictional Properties Using the British Pendulum Tester 1.2. ASTM E 501-08, Standard Specification for Standard Rib Tire for Pavement Skid-Resistance Tests 1.3. ASTM E 965-96 (Reapproved 2006), Standard Test Method for Measuring Pavement Macrotexture Depth Using a Volumetric Technique 1.4. ASTM E 1136-93 (Reapproved 2003), Standard Specification for a Radial Standard Reference Test Tire P195/75R14 1.5. ASTM F 2493-08, Standard Specification for a Radial Standard Reference Test Tire P225/60R16. 2. DEFINITIONER Ved prøvning af C1-dæks vådgreb forstås der ved: 2.1. »prøvningsforløb«: én passage af et belastet dæk hen over en given prøvebaneoverflade 2.2. »prøvedæk«: et kandidatdæk, et referencedæk eller et kontroldæk eller et sæt af sådanne dæk, som benyttes til et prøvningsforløb 2.3. »kandidatdæk (T)«: et dæk eller et sæt af dæk, hvis vådgrebsindeks skal bestemmes ved prøvning 2.4. »referencedæk (R)«: et dæk eller et sæt af dæk, som opfylder specifikationerne i ASTM F 2493-08 og betegnes Standard Reference Test Tyre 2.5. »kontroldæk (C)«: et dæk eller et sæt dæk, som anvendes som mellemled, når kandidatdækket og referencedækket ikke kan sammenlignes direkte på samme køretøj 2.6. »et dæks bremsekraft«: den kraft i længderetningen, målt i newton, som frembringes ved påtrykning af et bremsemoment 2.7. »et dæks bremsekraftkoefficient (BFC)«: forholdet mellem bremsekraften og den lodrette belastning 2.8. »et dæks højeste bremsekraftkoefficient«: den maksimale værdi af et dæks bremsekraftkoefficient, som nås inden blokering af hjulet, efterhånden som bremsemomentet gradvis øges 2.9. »blokering af et hjul«: at et hjuls omdrejningshastighed om hjulakslen er nul, og at hjulet trods påvirkning med et moment forhindres i at dreje rundt 2.10. »lodret belastning«: den belastning i newton, som dækket udsættes for vinkelret på vejbelægningen 2.11. »dækprøvningskøretøj«: et specialbygget køretøj, der er udstyret med instrumenter til måling af lodrette kræfter og kræfter i længderetningen, som et prøvedæk påvirkes af under bremsning. 2.12. »SRTT14«: ASTM E 1136-93 (Reapproved 2003), Standard Specification for a Radial Standard Reference Test Tire P195/75R14 2.13. »SRTT16«: ASTM F 2493-08, Standard Specification for a Radial Standard Reference Test Tire P225/60R16. 3. GENERELLE PRØVNINGSBETINGELSER 3.1. Banens egenskaber Prøvebanen skal have følgende egenskaber: 3.1.1. Overfladen skal bestå af en tæt asfaltoverflade med en jævn hældning på højst 2 %, og den må ikke have afvigelser over 6 mm ved kontrol med en 3 m retskede. 3.1.2. Overfladens belægning skal være ensartet med hensyn til alder, sammensætning og slitage. Prøvningsoverfladen skal være fri for løse partikler og belægninger af fremmed materiale. 3.1.3. Stenmaterialet skal have en partikelstørrelse på 10 mm (der tillades en tolerance fra 8 mm til 13 mm). 3.1.4. Teksturdybden skal være 0,7 ± 0,3 mm målt ved »sand patch test«. Den måles ifølge ASTM E 965-96 (Reapproved 2006). 3.1.5. Belægningens friktionsegenskaber i våd tilstand måles efter metode a) eller b) i punkt 3.2. 3.2. Metoder til måling af belægningens friktionsegenskaber i våd tilstand 3.2.1. »British pendulum number« (BPN), metode a) British Pendulum Number-metoden udføres som foreskrevet i ASTM E 303-93 (Reapproved 2008). Formuleringen og de fysiske egenskaber af friktionspladegummiet skal opfylde specifikationerne i ASTM E 501-08. Det gennemsnitlige BPN-tal skal ligge mellem 42 og 60 BPN, efter at nedenstående temperaturkorrektion er foretaget. BPN-værdien skal korrigeres ifølge den vædede vejbelægnings temperatur. Hvis pendulfabrikanten ikke har givet anbefalinger vedrørende temperaturkorrektion, anvendes følgende formel: BPN = BPN (målt værdi) + temperaturkorrektion temperaturkorrektion = – 0,0018 t2 + 0,34 t – 6,1 hvor »t« er den vædede vejbelægnings overfladetemperatur i °C. Virkninger af slid på friktionspladen: Pladen skal udskiftes på grund af slid, når sliddet på pladens anslagsside er nået op på 3,2 mm i pladens plan eller 1,6 mm vinkelret på pladens plan, jf. punkt 5.2.2 og figur 3 i ASTM E 303-93 (Reapproved 2008). Det kontrolleres, at prøvebanens belægning har en ensartet BPN-værdi med henblik på måling af vådgreb ved hjælp af en instrumenteret personbil, idet BPN-værdien på prøvebanen skal være konstant over hele bremsestrækningen, således at spredningen af prøvningsresultaterne mindskes. Belægningens friktionsegenskaber i våd tilstand måles fem gange i hvert BPN-målepunkt, der ligger med 10 meters indbyrdes afstand, og BPN-gennemsnittets variationskoefficient på ikke være større end 10 %. 3.2.2. »ASTM E 1136 Standard Reference Test Tyre«, metode b) Uanset bestemmelsen i punkt 2.4, benyttes der ved denne metode et referencedæk, der opfylder specifikationerne i ASTM E 1136-93 (Reapproved 2003) og betegnes SRTT14. SRTT14-dækket skal have en gennemsnitlig højeste bremsekraftkoefficient (μ peak,ave) på 0,7 ± 0,1 ved 65 km/h. SRTT14-dækkets gennemsnitlige højeste bremsekraftkoefficient (μ peak,ave) skal korrigeres ifølge den vædede vejbelægnings overfladetemperatur på følgende måde: højeste bremsekraftkoefficient (μ peak,ave) = højeste bremsekraftkoefficient (målt) + temperaturkorrektion temperaturkorrektion = 0,0035 × (t – 20) hvor »t« er den vædede vejbelægnings overfladetemperatur i °C. 3.3. Vejrforhold Vindforholdene må ikke påvirke vædningen af overfladen (anvendelse af vindskærme er tilladt). Den vædede vejbelægning og omgivelserne skal have en temperatur mellem 2 °C og 20 °C for vinterdæk og mellem 5 °C og 35 °C for normale dæk. Den vædede vejbelægnings temperatur må under prøvningen ikke variere med mere end 10 °C. Omgivelsernes temperatur skal hele tiden ligge i nærheden af den vædede vejbelægnings temperatur; forskellen mellem de to temperaturer skal være mindre end 10 °C. 4. PRØVNINGSMETODER TIL MÅLING AF VÅDGREB Vådgrebsindekset (G) for et kandidatdæk beregnes ved, at kandidatdækkets bremseevne i vådt føre sammenholdes med referencedækkets, når dækkene er monteret på et køretøj, der kører ligeud på en våd vejbelægning. Det måles efter en af følgende metoder: a) køretøjsmetoden, der består i prøvning af et sæt dæk monteret på en instrumenteret personbil b) påhængsvognsmetoden, hvor prøvedækket(-dækkene) er monteret på en påhængsvogn, der trækkes af et køretøj, eller på et dækprøvningskøretøj. 4.1. Prøvningsmetode a) med instrumenteret personbil 4.1.1. Princip Prøvningsmetoden omfatter en procedure for måling af decelerationsevnen hos C1-dæk under bremsning, hvortil der benyttes en instrumenteret personbil med blokeringsfri bremser (ABS); ved »instrumenteret personbil« forstås der en personbil, der med henblik på denne prøvningsmetode er udrustet med det i punkt 4.1.2.2 nedenfor anførte måleudstyr. Ved en bestemt begyndelseshastighed bremses der så hårdt på alle fire hjul samtidig, at ABS'en træder i funktion. Den gennemsnitlige deceleration mellem to bestemte hastigheder beregnes. 4.1.2. Udstyr 4.1.2.1. Køretøj Følgende ændringer af personbilen er tilladt: a) ændringer, der giver mulighed for at øge det antal dækdimensioner, der kan monteres på køretøjet b) ændringer, der giver mulighed for installering af automatisk aktivering af bremseapparatet c) ingen andre ændringer af bremsesystemet er tilladt. 4.1.2.2. Måleudstyr På køretøjet monteres en sensor, der kan måle hastighed på vådt underlag og den tilbagelagte strækning mellem to hastigheder. Til måling af køretøjets hastighed skal der benyttes et femte hjul eller et berøringsfrit hastighedsmålesystem. 4.1.3. Konditionering af prøvebanen og vædning Prøvebanens belægning vandes mindst en halv time inden prøvningen, således at belægningen og vandet får samme temperatur. Der tilføres under hele prøvningen vand udefra. På hele prøveområdet skal vanddybden være 1,0 ± 0,5 mm målt ved belægningens toppunkter. Derefter forbehandles prøvebanen ved, at der med dæk, der ikke indgår i prøvningsprogrammet, udføres mindst ti prøvningsforløb ved 90 km/h. 4.1.4. Dæk og fælge 4.1.4.1. Forberedelse og tilkøring af dæk Ved trimning af prøvedækkene fjernes grater på slidbanen, der er dannet ved formens udluftningshuller eller sammenføjning. Prøvedækkene monteres på fælge som specificeret af et anerkendt dæk- og fælgstandardiseringsorgan, jf. tillæg 4 til bilag 6 til dette regulativ. 4.1.4.2. Dækbelastning Den statiske belastning af hvert dæk på en aksel skal ligge mellem 60 % og 90 % af den tilladte belastning. Belastningen af dæk på samme aksel må højst afvige fra hinanden med 10 %. 4.1.4.3. Dæktryk På for- og bagaksel pumpes dækkene op til et tryk på 220 kPa (for standard- og extra Load-dæk). Dæktrykket kontrolleres lige inden prøvningen ved omgivelsernes temperatur og korrigeres om nødvendigt. 4.1.5. Procedure 4.1.5.1. Prøvningsforløb Hvert prøvningsforløb udføres på følgende måde: 4.1.5.1.1. Personbilen accelereres på en lige linje op til 85 ± 2 km/h. 4.1.5.1.2. Når bilen har nået 85 ± 2 km/h, aktiveres bremserne hver gang på det samme sted på prøvebanen, som betegnes »bremsningens startpunkt«, inden for en tolerance på 5 m i længderetningen på og 0,5 m i tværretningen. 4.1.5.1.3. Bremserne aktiveres enten automatisk eller manuelt. 4.1.5.1.3.1. Automatisk aktivering af bremserne finder sted ved hjælp af et detektionssystem, der består af to dele, hvoraf én del er på prøvebanen og én i personbilen. 4.1.5.1.3.2. Manuel aktivering af bremserne afhænger på følgende måde af transmissionssystemet. I begge tilfælde kræves der en kraft på pedalen på mindst 600 N. Ved manuel transmission kobler føreren ud og træder bremsepedalen hårdt ned og holder den nede så længe som påkrævet til gennemførelse af målingen. Ved automatisk transmission sætter føreren gearvælgeren i neutral og træder bremsepedalen hårdt ned og holder den nede så længe som påkrævet til gennemførelse af målingen. 4.1.5.1.4. Den gennemsnitlige deceleration mellem 80 km/h og 20 km/h beregnes. Hvis en af ovennævnte specifikationer (tolerancen på hastigheden, tolerancen på bremsningens startpunkt i længde- og tværretningen og bremsningens varighed) ikke overholdes under et prøvningsforløb, kasseres målingen, og der udføres et nyt prøvningsforløb. 4.1.5.2. Prøvningscyklus Til bestemmelse af et sæt kandidatdæks (T) vådgrebsindeks udføres der flere prøvningsforløb på følgende måde, idet hvert prøvningsforløb udføres i samme retning og der kan måles på op til tre forskellige sæt kandidatdæk i samme prøvecyklus: 4.1.5.2.1. Først monteres der et sæt referencedæk på den instrumenterede personbil. 4.1.5.2.2. Når der er udført mindst tre gyldige målinger i overensstemmelse med punkt 4.1.5.1 ovenfor, erstattes referencedækkene med et sæt kandidatdæk. 4.1.5.2.3. Når der er udført seks gyldige målinger på kandidatdækkene, kan der måles på yderligere to sæt kandidatdæk. 4.1.5.2.4. Prøvningscyklussen afsluttes med endnu tre gyldige målinger på samme sæt referencedæk, som prøvningscyklussen blev indledt med. Eksempel: a) Prøvningsforløbenes rækkefølge i en prøvningscyklus med tre sæt kandidatdæk (T1-T3) og et sæt referencedæk (R) vil være følgende: R-T1-T2-T3-R b) Prøvningsforløbenes rækkefølge i en prøvningscyklus med fem sæt kandidatdæk (T1-T5) og et sæt referencedæk (R) vil være følgende: R-T1-T2-T3-R-T4-T5-R 4.1.6. Bearbejdning af måleresultaterne 4.1.6.1. Beregning af den gennemsnitlige deceleration (AD) Den gennemsnitlige deceleration (AD) beregnes for hvert gyldigt prøvningsforløb i m/s2 ved følgende udtryk: hvor: Sf er sluthastigheden i m/s; Sf = 20 km/h = 5,556 m/s Si er begyndelseshastigheden i m/s; Sf = 80 km/h = 22,222 m/s d er den tilbagelagte afstand mellem Si og Sf i meter. 4.1.6.2. Validering af resultaterne For den gennemsnitlige deceleration beregnes variationskoefficienten ved følgende udtryk: (Standardafvigelse / gennemsnit) × 100. For referencedæk (R): Hvis AD-variationskoefficienten for nogen af to på hinanden følgende grupper af tre prøvningsforløb med sættet af referencedæk er større end 3 %, må alle data kasseres og prøvningen gentages for alle prøvedæk (kandidatdæk og referencedæk). For kandidatdæk (T): AD-variationskoefficienten for den gennemsnitlige deceleration beregnes for hvert sæt kandidatdæk. Hvis én variationskoefficient er større end 3 %, må dataene kasseres og prøvningen gentages for det pågældende sæt kandidatdæk. 4.1.6.3. Beregning af den korrigerede gennemsnitlige deceleration (Ra) Den gennemsnitlige deceleration (AD) for sættet af referencedæk, som bruges til beregning af dets bremsekraftkoefficient, korrigeres efter, hvor hvert enkelt sæt kandidatdæk ligger i prøvningsrækkefølgen i prøvningscyklussen. Denne korrigerede AD for referencedækket (Ra) beregnes i m/s2 ifølge tabel 1, hvor R1 er gennemsnittet af AD-værdierne fra første prøvning af sættet af referencedæk (R) og R2 er gennemsnittet af AD-værdierne fra anden prøvning af samme sæt referencedæk (R). Tabel 1 Antal sæt kandidatdæk i én prøvningscyklus Sæt kandidatdæk Ra 1 (R1-T1-R2) T1 Ra = 1/2 (R1 + R2) 2 (R1-T1-T2-R2) T1 Ra = 2/3 R1 + 1/3 R2 T2 Ra = 1/3 R1 + 2/3 R2 3 (R1-T1-T2-T3-R2) T1 Ra = 3/4 R1 + 1/4 R2 T2 Ra = 1/2 (R1 +R2) T3 Ra = 1/4 R1 + 3/4 R2 4.1.6.4. Beregning af bremsekraftkoefficienten (BFC) Bremsekraftkoefficienten (BFC) beregnes for bremsning på to aksler ifølge tabel 2, hvor Ta (a = 1, 2 eller 3) er gennemsnittet af AD-værdierne for hvert enkelt sæt kandidatdæk (T), der indgår i prøvningscyklussen. Tabel 2 Prøvedæk Bremsekraftkoefficient Referencedæk Kandidatdæk g er tyngdeaccelerationen, g = 9,81 m/s2 4.1.6.5. Beregning af kandidatdækkets vådgrebsindeks Kandidatdækkets vådgrebsindeks (G(T)) beregnes ved følgende udtryk: hvor: t er den målte temperatur i °C af den våde vejbelægning ved prøvningen af kandidatdækket (T) t0 er den våde vejbelægnings referencetemperatur, dvs. t0 = 20 °C for normaldæk og t0 = 10 °C for vinterdæk BFC(R0) er bremsekraftkoefficienten for referencedækket ved referencebetingelserne, BFC(R0) = 0,68 a = – 0,4232 og b = – 8,297 for normaldæk, a = 0,7721 og b = 31,18 for vinterdæk [a udtrykkes som (1/°C)]. 4.1.7. Sammenligning af et kandidatdæks og et referencedæks vådgreb ved hjælp af et kontroldæk 4.1.7.1. Generelt Hvis kandidatdækkets dimensioner er væsentligt anderledes end referencedækkets, kan det være umuligt at foretage en direkte sammenligning på den samme instrumenterede personbil. Ved denne prøvningsmetode benyttes der som mellemled et dæk, der i det følgende er benævnt »kontroldæk« som defineret i punkt 2.5 ovenfor. 4.1.7.2. Metodens princip Princippet er, at der benyttes et sæt kontroldæk og to forskellige instrumenterede personbiler i en prøvningscyklus, hvor et sæt kandidatdæk skal sammenlignes med et sæt referencedæk. På den ene instrumenterede personbil monteres sættet af referencedæk efterfulgt af sættet af kontroldæk, på den anden sættet af kontroldæk efterfulgt af sættet af kandidatdæk. Specifikationerne i punkt 4.1.2-4.1.4 ovenfor finder anvendelse. Ved første prøvningscyklus sammenlignes sættet af kontroldæk med sættet af referencedæk. Ved anden prøvningscyklus sammenlignes sættet af kandidatdæk med sættet af kontroldæk. Den udføres på samme prøvebane og samme dag som første prøvningscyklus. Den vædede vejbelægnings temperatur skal ligge inden for ± 5 °C af temperaturen ved første prøvningscyklus. Der skal benyttes samme sæt kontroldæk til første og anden prøvningscyklus. Kandidatdækkets vådgrebsindeks (G(T)) beregnes ved følgende udtryk: G(T) = G1 × G2 hvor: G1 er kontroldækkets (C) relative vådgrebsindeks sammenlignet med referencedækket (R), beregnet ved følgende udtryk: G2 er kandidatdækkets (T) relative vådgrebsindeks sammenlignet med kontroldækket (C), beregnet ved følgende udtryk: 4.1.7.3. Opbevaring Alle dæk i et sæt kontroldæk skal opbevares ved samme forhold. Så snart sættet af kontroldæk har været til prøvning i sammenligning med referencedækket, skal de specifikke opbevaringsforhold i ASTM E 1136-93 (Reapproved 2003) overholdes. 4.1.7.4. Udskiftning af referencedæk og kontroldæk Hvis prøvningen medfører unormalt slid eller beskadigelser, eller når slid påvirker prøvningsresultaterne, må dækket ikke længere benyttes. 4.2. Prøvningsmetode b) med påhængsvogn, der trækkes af et køretøj, eller med dækprøvningskøretøj 4.2.1. Princip Målingerne udføres med prøvedæk, der er monteret på en påhængsvogn, der trækkes af et køretøj (i det følgende benævnt »trækkende køretøj«), eller på et dækprøvningskøretøj. Ved en prøvningshastighed på 65 km/h aktiveres bremsen ved prøvningsanordningen kraftigt, indtil bremsemomentet bliver så stort, at den største bremsekraft nås, hvilket sker lige inden blokering af hjulet. 4.2.2. Udstyr 4.2.2.1. Trækkende køretøj og påhængsvogn eller dækprøvningskøretøj Det trækkende køretøj eller dækprøvningskøretøjet skal kunne holde den specificerede hastighed på 65 ± 2 km/h, selv ved den største bremsekraft. På påhængsvognen eller dækprøvningskøretøjet skal der findes et sted, hvor dækket kan monteres med henblik på udførelse af målinger, i det følgende benævnt »prøvningsanordning«, og desuden følgende udstyr: a) udstyr til aktivering af bremsen ved prøvningsanordningen b) en vandbeholder, der kan rumme tilstrækkeligt vand til systemet til vædning af vejbelægningen, med mindre vanding sker udefra c) udstyr til registrering af signaler fra transducere, der er monteret på prøvningsanordningen, og overvågning af vandtilførslen, hvis der vælges lokal vanding. Prøvningsanordningens spidsning og styrt må højst afvige ± 0,5 ° i forhold til stillingen ved maksimal lodret belastning. Ophængsarme og bøsninger skal have tilstrækkelig stivhed til, at der bliver mindst muligt slør, og at kravene også opfyldes under påvirkning med den maksimale bremsekraft. Ophængssystemet skal kunne modstå de forventede belastninger og være af en sådan konstruktion, at resonans ikke kan brede sig. Prøvningsanordningen skal være udstyret med et typisk eller et særligt bilbremsesystem, som kan levere et tilstrækkeligt bremsemoment til at frembringe den maksimale kraft på prøvehjulet i længderetningen under de specificerede forhold ved bremseprøvningen. Bremseaktiveringssystemet skal kunne styre tidsintervallet, fra aktiveringen af bremsen begynder, til kraften i længderetningen har nået sin maksimale værdi, som anført i punkt 4.2.7.1 nedenfor. Påhængsvognen eller dækprøvningskøretøjet skal være således konstrueret, at der er plads til de forskellige dimensioner af kandidatdæk til prøvning. Påhængsvognen eller dækprøvningskøretøjet skal være således indrettet, at den lodrette belastning kan indstilles som anført i punkt 4.2.5.2 nedenfor. 4.2.2.2. Måleudstyr Prøvningsanordningen på påhængsvognen eller i dækprøvningskøretøjet skal være udstyret med et system til måling af hjulets omdrejningshastighed og transducere til måling af bremsekraften og den lodrette belastning på prøvehjulet. Generelle krav til målesystemet: Instrumenteringen skal opfylde nedenstående generelle krav ved en temperatur i omgivelserne mellem 0 °C og 45 °C: a) systemets samlede nøjagtighed, kraft: ± 1,5 % af fuldt udslag for lodret belastning og bremsekraft b) systemets samlede nøjagtighed, hastighed: ± 1,0 km/h, dog op til ± 1,5 % af hastigheden. Køretøjets hastighed: Til måling af køretøjets hastighed skal der benyttes et femte hjul eller et berøringsfrit præcisionshastighedsmålesystem. Bremsekræfter: Transducerne til måling af bremsekraften skal kunne måle den kraft i længderetningen, der opstår ved grænsefladen mellem dæk og vejbane som følge af aktivering af bremsen, i et interval på 0 % til mindst 125 % af den påtrykte lodrette belastning. Transduceren skal være således konstrueret og anbragt, at der forekommer så lidt inertieffekter og vibrationsinduceret mekanisk resonans som muligt. Lodret belastning: Transduceren til måling af den lodrette belastning skal måle den lodrette belastning på prøvningsanordningen, mens bremsen er aktiveret. Transduceren skal have samme specifikationer som tidligere beskrevet. Signalbehandlings- og registreringssystem: Alt udstyr til signalbehandling og registrering skal give lineært udgangssignal med en forstærkning og datalæseopløsning, som er nødvendig for at opfylde ovenstående krav. Derudover finder følgende krav anvendelse: a) Frekvenskurven skal mindst være flad i intervallet 0-50 Hz (100 Hz) inden for ± 1 % af fuldt udslag. b) Signal/støjforholdet skal være mindst 20:1. c) Forstærkningen skal være tilstrækkelig til, at fuldt indgangssignal kan give fuldt viserudslag. d) Indgangsimpedansen skal være mindst ti gange så høj som signalkildens udgangsimpedans. e) Udstyret skal være upåvirkeligt af vibrationer, acceleration og ændringer i omgivelsernes temperatur. 4.2.3. Konditionering af prøvebanen Prøvebanen forbehandles ved, at der med dæk, der ikke indgår i prøvningsprogrammet, udføres mindst ti prøvningsforløb ved 65 ± 2 km/h. 4.2.4. Vædning Det trækkende køretøj og påhængsvogn eller dækprøvningskøretøjet kan være udstyret med et sprinklersystem, hvis vandbeholder dog for påhængsvognens vedkommende kan være anbragt i det trækkende køretøj. Der ledes vand til vejbelægningen foran prøvedækket fra en dyse af en sådan konstruktion, at den vandfilm, prøvedækket rammer, har et ensartet tværsnit ved prøvningshastigheden og giver mindst muligt sprøjt. Det skal ved dysens udformning og placering sikres, at vandstrålerne rettes mod prøvedækket og danner en vinkel på 20 ° til 30 ° med vejbelægningen. Vandet skal ramme vejbanen 250 mm-450 mm foran midten af dækkets berøringsflade. Dysen skal være anbragt 25 mm over vejbelægningen eller så lavt, at den ikke rammer forhindringer, som må forventes at forekomme, dog ikke højere end 100 mm over vejbelægningen. Vandfilmen skal være mindst 25 mm bredere end prøvedækkets slidbane, ligeligt fordelt på begge sider af dækket. Vandtilførslen skal være så stor, at der sikres en vanddybde på 1,0 ± 0,5 mm, og den skal være ensartet under hele prøvningen inden for ± 10 %. Vandmængden pr. breddeenhed vædet vejbelægning skal være proportional med prøvningshastigheden. Ved 65 km/h medgår der 18 l/s til hver meters bredde af vædet vejbelægning ved en vanddybde på 1,0 mm. 4.2.5. Dæk og fælge 4.2.5.1. Forberedelse og tilkøring af dæk Ved trimning af prøvedækkene fjernes grater på slidbanen, der er dannet ved formens udluftningshuller eller sammenføjning. Prøvedækket monteres på den prøvefælg, dækfabrikanten foreskriver. Med et egnet smøremiddel sikres det, at dækvulsten ligger korrekt an mod fælgen. Ved at begrænse den anvendte mængde smøremiddel kan det undgås, at dækket skrider på fælgen. Prøvedæk skal efter montering på fælgene opbevares et sådant sted i mindst to timer, at alle dele har samme temperatur som omgivelserne inden prøvningen. De bør beskyttes mod stærk opvarmning fra sollyset. Dækkene køres til ved gennemførelse af to bremseforløb med belastning, dæktryk og hastighed som anført i henholdsvis punkt 4.2.5.2, 4.2.5.3 og 4.2.7.1. 4.2.5.2. Dækbelastning Ved prøvningen belastes prøvedækket med 75 ± 5 % af den tilladte belastning. 4.2.5.3. Dæktryk Til prøvning anvendes et dæktryk (koldt) på 180 kPa for standarddæk. For extra load-dæk er dæktrykket (koldt) 220 kPa. Dæktrykket kontrolleres lige inden prøvningen ved omgivelsernes temperatur og korrigeres om nødvendigt. 4.2.6. Klargøring af det trækkende køretøj og påhængsvognen eller dækprøvningskøretøjet 4.2.6.1. Påhængskøretøj For enakslede påhængsvogne reguleres påkoblingshøjden og placeringen i tværretningen, når prøvedækket er belastet med den specificerede prøvebelastning, således at måleresultaterne ikke forstyrres. Afstanden i længderetningen fra centerlinjen for koblingens artikulationspunkt til centerlinjen for påhængsvognens aksel skal være mindst ti gange påkoblingshøjden. 4.2.6.2. Instrumentering og udstyr Hvis der benyttes et femte hjul, anbringes det efter fabrikantens forskrifter så nær som muligt midten af påhængsvognens eller dækprøvningskøretøjets kørespor. 4.2.7. Procedure 4.2.7.1. Prøvningsforløb Hvert prøvningsforløb udføres på følgende måde: 4.2.7.1.1. Det trækkende køretøj eller dækprøvningskøretøjet køres frem mod prøvebanen i en lige linje med den specificerede hastighed på 65 ± 2 km/h. 4.2.7.1.2. Registreringssystemet startes. 4.2.7.1.3. Der sprøjtes vand på vejbelægningen foran prøvedækket ca. 0,5 s inden aktivering af bremsen (ved indbygget sprinklersystem). 4.2.7.1.4. Påhængsvognens bremse aktiveres mindre end 2 m fra et punkt, hvor vejbelægningens teksturdybde og friktionsegenskaber er bestemt ifølge punkt 3.1.4 og 3.1.5 ovenfor. Aktivering af bremsen skal foregå på en sådan måde, at tidsrummet, fra aktiveringen af bremsen begynder, til kraften i længderetningen har nået sin maksimale værdi, er 0,2-0,5 s. 4.2.7.1.5. Registreringssystemet standses. 4.2.7.2. Prøvningscyklus Til bestemmelse af et kandidatdæks (T) vådgrebsindeks udføres der flere prøvningsforløb på følgende måde, idet hvert prøvningsforløb udføres fra samme sted på prøvebanen og i samme retning. Der kan måles på op til tre forskellige kandidatdæk i samme prøvningscyklus, forudsat at prøvningerne afsluttes sam