Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet

den 26. februar 2001

om styrkelse af Den Europæiske Unions kapacitet inden for civilbeskyttelse

(2001/C 82/01)

RÅDET OG REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET,

1. som er OVERBEVISTE OM, at den endeløse række af naturkatastrofer og menneskeskabte, teknologiske katastrofer, der hærger EU og andre lande, kræver, at EU's og medlemsstaternes kapacitet med hensyn til civilbeskyttelse styrkes og gøres mere effektiv;

2. MENER, at Fællesskabet uden at anfægte medlemsstaternes ansvar bør fremme en hensigtsmæssig kombination af beredskab og forebyggelse, en effektiv indsamling og udveksling af informationer og erfaringer og en koordinering af de midler, der står til rådighed i medlemsstaterne og på fællesskabsniveau, og et samarbejde mellem medlemsstaterne, navnlig, når katastroferne er af et omfang, der overstiger den enkelte medlemsstats interventionsmuligheder;

3. UNDERSTREGER, at Fællesskabets handlingsprogrammer for civilbeskyttelse, der blev indført ved Rådets beslutning 98/22/EF(1) og 1999/847/EF(2) medvirker til en bedre udnyttelse og integration af medlemsstaternes ressourcer og supplerer foranstaltninger vedtaget i forlængelse af tidligere resolutioner vedtaget af Rådet og medlemsstaterne(3);

4. MENER, at det under hensyn til den seneste udvikling inden for bl.a. ikke-militær krisestyring inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) vil være hensigtsmæssigt at komplementere de tidligere resolutioner med denne resolution;

5. UNDERSTREGER, at den fleksibilitet, der er blevet indbygget i Fællesskabets handlingsprogrammer, skal lette tilpasningen af påtænkte operationer på EU- og medlemsstatsniveau til prioritering, som udvikles på civilbeskyttelsesområdet, ved bl.a. at forbedre indarbejdelsen af målsætninger vedrørende civilbeskyttelse i andre politikker og aktioner, som f.eks. miljøbeskyttelse, og styrke den rolle, civilbeskyttelsesaktiver kan spille for de civile aspekter af krisestyring.

6. INFORMATION/UDDANNELSE/KOMMUNIKATION

FREMHÆVER i den forbindelse,

a) at der er udarbejdet et vademecum for civilbeskyttelse i EU, som bl.a. indeholder en beskrivelse af nationale civilbeskyttelsesorganisationer, relevante retsakter og metodologien i forbindelse med beredskabsplaner, men NOTERER SIG samtidig, at dette på flere punkter skal ajourføres og suppleres

b) at fællesskabsrammerne udgør en ekstra fordel for kontakterne mellem de nationale korrespondenter

c) at der er behov for i højere grad at anvende avancerede informations- og telekommunikationssystemer, så der i forbindelse med katastrofer er adgang til ajourførte oplysninger

d) at det er vigtigt at udvikle initiativer, der giver borgerne øget mulighed for at tage vare på deres egen sikkerhed, som f.eks. oplysningskampagner om civilbeskyttelse og tiltag, der sigter mod information, uddannelse og bevidstgørelse af offentligheden og navnlig af den yngre del af befolkningen

e) at det vil være nyttigt som led i uddannelsesprogrammer og navnlig under beredskabsøvelser at udveksle personer med ansvar for civilbeskyttelse og fremme skabelsen af en fælles indsamling af erfaringer fra personer, der arbejder med civilbeskyttelse

f) at samarbejdet mellem skoler og nationale uddannelsescentre inden for civilbeskyttelse bør udvikles i et hurtigere tempo

g) at det er vigtigt at foretage en vurdering af erfaringer indhentet af ikke-statslige og andre private organisationer, der arbejder med civilbeskyttelse, inden for den frivillige sektor for bedre at udnytte deres ressourcer og øge deres bidrag til aktiviteter i tilknytning til civilbeskyttelse.

7. OPERATIVE AKTIVITETER OG INSTRUMENTER

UNDERSTREGER

a) de fremskridt, der er sket med hensyn til faste ordninger for bistand mellem medlemsstaterne og civilbeskyttelsesorganisationerne

b) værdien af Fællesskabets håndbog for civilbeskyttelse, der indeholder lister over nationale og EF-kontaktpunkter, over ekspertise inden for bestemte interventionsområder og over, hvilke ressourcer der står til rådighed i de enkelte medlemsstater, og de procedurer og arrangementer, der skal følges for at få adgang til ressourcerne, og som bidrager til en bedre samordning mellem medlemsstaterne

c) værdien af Kommissionens operative døgnberedskabstjeneste og ordningerne med Kommissionen vedrørende ekspertbistand

d) nytten af det fælles alarmnummer 112, der blev indført ved Rådets beslutning 91/396/EØF af 29. juli 1991 om indførelse af et fælleseuropæisk alarmnummer(4)

e) den rolle, det faste net af nationale civilbeskyttelseskorrespondenter spiller for at sikre sammenhængen i Fællesskabets samarbejde og for indhentningen af oplysninger om den bistand, der er til rådighed i de enkelte medlemsstat i tilfælde af en katastrofe

f) den vigtige rolle, som navnlig afholdelsen af regelmæssige møder mellem generaldirektørerne for civilbeskyttelse eller andre, der varetager tilsvarende opgaver, kan spille for fastlæggelsen af prioritering og fælles målsætninger og for sikringen af en høj grad af samordning.

8. INTERNATIONALE AKTIVITETER

a) UNDERSTREGER, at den internationale samordning af foranstaltningerne inden for rammerne af f.eks. FN, OSCE og NATO bør udbygges med henblik på at rationalisere udnyttelsen af de ressourcer, der medgår til sådanne foranstaltninger, og noterer sig, at medlemsstaterne og Kommissionen agter at tage skridt til at undgå overlapninger og fremme den så vidt muligt mest effektive udnyttelse af ekspertbistand;

b) NOTERER SIG, at EFTA-landene deltager i en række aktiviteter under Fællesskabets handlingsprogram;

c) UDTRYKKER TILFREDSHED MED, at FN/ECE-konventionen om grænseoverskridende virkninger af industriulykker trådte i kraft den 19. april 2000;

d) INSISTERER PÅ en hurtig gennemførelse af resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 9. december 1999 om samarbejde med de central- og østeuropæiske ansøgerlande og Cypern om civilbeskyttelse(5) og navnlig om udvekslingen af oplysninger mellem dem om bl.a. operative håndbøger og skønner, at de samme betingelser ligeledes skal gælde for de øvrige lande, der ansøger om at tiltræde Den Europæiske Union;

e) OPFORDRER Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte pilotprojekterne inden for rammerne af Euro-Middelhavs-strategien og undersøge, hvorledes samarbejdet i forbindelse med strategien kan styrkes;

f) OPFORDRER OGSÅ Kommissionen og medlemsstaterne til at undersøge, hvordan der kan indføres en lignende aktion gennem et euro-baltisk program for civilbeskyttelsessamarbejde i Østersø- og Barents-regionen.

9. CIVILBESKYTTELSESRESSOURCER I FORBINDELSE MED KRISESTYRING

a) NOTERER SIG, at det i forbindelse med gennemførelsen af handlingsplanen for ikke-militær krisestyring, jf. konklusionerne fra Det Europæiske Råd i december 1999 i Helsingfors, kan blive nødvendigt at anvende civilbeskyttelsesaktiver, og at det følgelig bør tilsigtes, at der sikres sammenhæng på tværs af søjlerne;

b) UDTRYKKER TILFREDSHED MED, at civilbeskyttelse er prioriteret i den undersøgelse om konkrete målsætninger inden for civile aspekter af krisestyring, der blev forelagt for Det Europæiske Råd i Feira den 19. og 20. juni 2000;

c) NOTERER SIG, at der er nedsat et udvalg vedrørende de civile aspekter af krisestyring ved Rådets afgørelse af 22. maj 2000(6);

d) FORESLÅR, at medlemsstaternes civilbeskyttelsesressourcer og -aktiver kan anvendes i forbindelse med krisestyring inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik efter drøftelse i de relevante organer.

(1) EFT L 8 af 14.1.1998, s. 20.

(2) EFT L 327 af 21.12.1999, s. 53.

(3) Resolution af

- 25. juni 1987 vedrørende etablering af EF-samarbejde inden for civilbeskyttelsen (EFT C 176 af 4.7.1987, s. 1)

- 13. februar 1989 om udvikling af EF-samarbejdet inden for civilbeskyttelse (EFT C 44 af 23.2.1989, s. 3)

- 23. november 1990 om EF-samarbejdet inden for civilbeskyttelse (EFT C 315 af 14.12.1990, s. 1)

- 23. november 1990 om forbedring af medlemsstaternes gensidige bistand i tilfælde af naturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer (EFT C 315 af 14.12.1990, s. 3)

- 8. juli 1991 om forbedring af medlemsstaternes gensidige bistand i tilfælde af naturkatastrofer og teknologiske katastrofer (EFT C 198 af 27.7.1991, s. 1), og

- 31. oktober 1994 om styrkelse af EF-samarbejdet inden for civilbeskyttelse (EFT C 313 af 10.11.1994, s. 1).

(4) EFT L 217 af 6.8.1991, s. 31.

(5) EFT C 373 af 23.12.1999, s. 2.

(6) EFT L 127 af 27.5.2000, s. 1.