EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSE

af 28. april 1999

om forbindelsesofficerer

(SCH/Com-ex (99) 7 rev. 2)

EKSEKUTIVKOMITÉEN HAR -

under henvisning til artikel 132 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen,

under henvisning til artikel 7 og 47 i ovennævnte konvention,

under hensyntagen til sin erklæring af 16. september 1998 (dok. SCH/Com-ex (98) decl. 2 rev.) -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

1. Planen for gensidig udstationering af forbindelsesofficerer, som skal rådgive og yde støtte ved gennemførelsen af sikrings- og kontrolopgaver ved de ydre grænser (dok. SCH/I-Front (98) 170 rev. 5), godkendes hermed.

2. Det anbefales, at deltagerstaterne omgående udstationerer forbindelsesofficerer til steder, de vælger ud fra listen i dok. SCH/I-Front (99) 9 rev. 3, og at de, hvor det er relevant, indgår de bilaterale aftaler, der er nødvendige. Den vejledende liste er ikke bindende og ajourføres løbende.

Luxembourg, den 28. april 1999.

Formand

C. H. Schapper

GENSIDIG UDSTATIONERING AF FORBINDELSESOFFICERER, SOM SKAL RÅDGIVE OG YDE BISTAND VED GENNEMFØRELSEN AF SIKRINGS- OG KONTROLOPGAVER VED DE YDRE GRÆNSER

SCH/I-Front (98) 170 rev. 5

Eksekutivkomitéen vedtog på sit møde den 16. september 1998 erklæring SCH/Com-ex (98) decl. 2 rev. 2, hvori den pålægger centralgruppen at undersøge, om den rådgivning og bistand, der ydes af ansatte i en af de kontraherende stater, mens der udføres kontrol ved de ydre grænser i en anden kontraherende stat, kan forbedre grænsesikkerheden.

På mødet den 28. september 1998 drøftede Grænseundergruppen indgående, om forbindelsesofficerer, der er udstationeret ved de ydre grænser, kan yde rådgivning og bistand, og vedtog uden forbehold, at det er tilfældet.

Med henblik på at opfylde den resterende del af eksekutivkomitéens mandat forelægger undergruppen følgende plan for gensidig udstationering af forbindelsesofficerer, som skal rådgive og yde bistand ved gennemførelsen af sikrings- og kontrolopgaver ved de ydre grænser.

1. GENERELT

1.1. Retlig ramme

Udstationeringen af forbindelsesofficerer og deres virke henhører under Schengen-konventionens artikel 47, stk. 1-3, og artikel 7, tredje punktum. Ifølge disse bestemmelser kan forbindelsesofficerer udstationeres permanent eller midlertidigt for at fremme og fremskynde samarbejdet mellem de kontraherende parter. Dette gælder udtrykkeligt også gensidig bistand mellem de myndigheder, der har til opgave at overvåge de ydre grænser. Endvidere vil denne udstationering på det operationelle plan altid bygge på bilaterale aftaler mellem deltagerstaterne, som om nødvendigt kan suppleres af mere specifikke aftaler mellem de pågældende administrative myndigheder. De stater, der udveksler forbindelsesofficerer, kan således indgå bilaterale aftaler, der afviger fra nedenstående bestemmelser. Indgåelsen af bilaterale aftaler kan imidlertid på ingen måde hindre gensidige konsultationer og underretninger.

1.2. Operationsområder

Forbindelsesofficererne kan udstationeres ved operative enheder af grænsepolitiet, der arbejder ved sø- eller landgrænser og tilsvarende lufthavne samt kystvagten. Efter anmodning fra det faste personale ved de operative enheder i Schengen-staternes grænsepolitimyndigheder yder de rådgivning og bistand med overvågning og kontrol ved de ydre Schengen-grænser efter aftale med værtslandet og i overensstemmelse med de instrukser, de modtager. Under udførelsen af deres opgaver kan de observere og indsamle beviser om formodede forbindelser til illegal indvandring og grænseoverskridende kriminalitet. De må imidlertid ikke udføre opgaver, der berører staters suverænitet. Officererne udstationeres først og fremmest ved grænseovergangssteder og grænsestrækninger, der har særlig interesse med hensyn til illegal indvandring til Schengen-området.

Forbindelsesofficerernes aktiviteter må ikke stride mod værtslandets suverænitet; udførelsen af deres opgaver må ikke berøre dets nationale lovgivning og administrative bestemmelser.

Forbindelsesofficerernes opgaver, på hvilke der er anført en række eksempler nedenfor, må kun udføres i forbindelse med rådgivning og bistand til de myndigheder i værtslandet, der er ansvarlige for grænsepolitiopgaver.

I alle tilfælde udføres opgaverne

- i overensstemmelse med den nationale lovgivning

- i nøje overensstemmelse med de særlige bestemmelser, der er indeholdt i de forskellige bilaterale aftaler, som om nødvendigt kan suppleres med mere specifikke aftaler

og

- efter aftale med værtslandets myndigheder og i overensstemmelse med deres instrukser.

Opgaverne kan omfatte:

Udveksling af oplysninger

- regelmæssig indsamling og udveksling af oplysninger om bestemte sager

- kontakter mellem kompetente myndigheder især i henhold til Schengen-konventionens artikel 39 og 46

- underretning af værtslandets myndigheder om sager vedrørende indrejse og udrejse i forbindelse med den udstationerede forbindelsesofficers hjemland

Rådgivning og bistand til værtslandets politi

- rådgivning og bistand til værtslandets politi i forbindelse med

- afhøring af rejsende

- kontrol af ægtheden af dokumenter, der er udstedt i forbindelsesofficerens hjemland

- rådgivning og bistand til værtslandets grænsepoliti med opfølgende arbejde såsom

- udarbejdelse af rapporter

- optagelse af forklaringer

- afhøringer

- indsamling af statistikker

- rådgivning og bistand til værtslandets politi i forbindelse med

- vurdering af dokumenter, som forbindelsesofficerer har specielt kendskab til

- planlægning af grænseovervågningsforanstaltninger

- vurdering af grænsepolitiets operationer

- rådgivning og bistand til værtslandets politi i forbindelse med ajourføring af situationsrapporten

- ledsagelse af værtslandets politi ved grænsekontroller

Derudover kan følgende opgaver udføres i lufthavne og søhavne:

- rådgivning/underretning af myndigheder i forbindelse med tilbagesendelsesforanstaltninger truffet af forbindelsesofficerernes hjemland under hensyntagen til gældende tilbagesendelsesaftaler

- rådgivning til kontaktpersoner for rejsende eller transportvirksomheder fra forbindelsesofficerernes hjemland.

1.3. Forbindelsesofficerernes profil

De officerer, der udstationeres, skal fagligt og personligt være velegnede til en eventuel langvarig udstationering i udlandet. De skal have erfaring med grænsetrafik. Om muligt bør de have et grundigt kendskab til værtslandets sprog og som mindstekrav kunne det arbejdssprog, der mest bruges på udstationeringsstedet.

I princippet foretrækkes det at udstationere fagligt højtkvalificerede officerer.

1.4. Logistik

Værtslandet skal forsyne den udsendende stat med logistisk støtte under iagttagelse af begge staters suverænitet og i overensstemmelse med relevante bilaterale aftaler.

- Forbindelsesofficererne bør, i det omfang de lokale betingelser gør det muligt, have deres eget kontor stillet til rådighed af værtsmyndighederne eller i det mindste kunne dele et kontor. Forbindelsesofficeren skal kunne anvende alle værtsmyndighedens logistiske faciliteter.

- Forbindelsesofficerernes bolig og ophold skal betales af den udsendende stat. Værtslandet skal hjælpe med at finde en bolig.

- Forbindelsesofficerernes officielle tilknytning til værtslandet (den udsendende stats ambassade eller værtslandets ministerium/myndigheder) skal fastlægges i de bilaterale aftaler.

- Lægebehandling

Den udsendende stat skal sikre, at forbindelsesofficeren er dækket af en passende sygeforsikring i værtslandet i tilfælde af sygdom. Der bør om nødvendigt tegnes en supplerende forsikring.

2. UDSTATIONERINGSSTEDER

Grænseundergruppen fastlægger særskilt de steder, som Schengen-staterne får anbefalet som udstationeringssteder. Denne vejledende liste er på ingen måder bindende og ajourføres løbende.

3. EVALUERING/OPFØLGNING

Når det skønnes hensigtsmæssigt, udveksler Schengen-staterne erfaringer om udstationeringen af forbindelsesofficerer i Grænseundergruppen(1).

(1) Efter Schengens integration i Den Europæiske Union fortsættes Grænseundergruppens arbejde i det rådsorgan, der er kompetent med hensyn til de ydre grænser.

Gensidig udstationering af forbindelsesofficerer, som skal rådgive og yde bistand ved gennemførelsen af sikrings- og kontrolopgaver ved de ydre grænser

SCH/I-Front (99) 9 rev. 3

Vejledende liste over steder, der i øjeblikket anbefales Schengen-staterne til udstationering af forbindelsesofficerer

Nedenfor følger listen over de steder, som Grænseundergruppen i øjeblikket anbefaler medlemsstaterne til udstationering af forbindelsesofficerer.

Den vejledende liste er på ingen måder bindende og ajourføres løbende af Grænseundergruppen(1).

1. Belgien

- Bruxelles (Zaventem lufthavn)

2. Tyskland

- Lufthavnen i Frankfurt/Main

- München (Franz-Joseph-Strauss-lufthavnen)

- Franfurt/Oder (landgrænse med Polen)

- Ludwigsdorf (landgrænse med Polen)

- Zinnwald (landgrænse med Tjekkiet)

- Waidhaus (landgrænse med Tjekkiet)

- Hamburg (havnen)

3. Frankrig

- Marseille (havnen)

- Paris (Charles de Gaulle-lufthavnen)

4. Grækenland

- Athen (lufthavnen)

- Thessaloniki (lufthavnen)

- Kakabia (landgrænse med Albanien)

- Kastanies (landgrænse med Tyrkiet)

- Samos

- Korfu

5. Italien

- Rom - Fiumicino (lufthavn)

- Brindisi (søhavn)

- Trapani

- Trieste (landgrænse med Slovenien)

- Milano (Malpensa lufthavn)

6. Nederlandene

- Amsterdam (Schiphol lufthavn)

7. Østrig

- Wien-Schwechat (lufthavn)

- Nickelsdorf motorvej (landgrænse med Ungarn)

- Spielfeld (landgrænse med Slovenien)

- Berg (landgrænse med Slovakiet)

- Drasenhofen (landgrænse med Tjekkiet)

8. Spanien

- Algeciras (havn)

- Madrid (lufthavn)

(1) Efter Schengens integration i Den Europæiske Union fortsættes Grænseundergruppens arbejde i det rådsorgan, der er kompetent med hensyn til de ydre grænser.