DA Den Europæiske Unions Tidende C 324/5

Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om prioriteterne inden for et styrket europæisk samarbejde om erhvervsrettet uddannelse for perioden 2011-2020

2010/C 324/02

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET,

ER SIG FØLGENDE BEVIDST:

1. Rådet godkendte den 12. november 2002 en resolution om fremme af styrket europæisk samarbejde om erhvervsuddannelse (1), der efterfølgende dannede grundlag for den erklæring, som ministrene med ansvar for erhvervsrettet uddannelse (VET) i EU's medlemsstater, EFTA/EØS-landene og kandidatlandene, Kommissionen og de europæiske arbejdsmarkedsparter vedtog på deres møde i København den 29.-30. november 2002 som strategi til forbedring af VET's resultater, kvalitet og tiltrækningskraft, almindeligvis kaldet »Københavnprocessen«.

2. I Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 18. december 2006 om nøglekompetencer for livslang læring (2) henstilles det til medlemsstaterne, at de udvikler nøglekompetencer for alle som led i deres strategier for livslang læring, således at alle unge får mulighed for at udvikle sådanne kompetencer på et niveau, der danner tilstrækkeligt grundlag for yderligere uddannelse i fremtiden og for arbejdslivet.

3. I Rådets resolution af 15. november 2007 om de nye kvalifikationer til nye job (3) blev det understreget, at det er nødvendigt hurtigt at foregribe de fremtidige kvalifikationsbehov for at gøre borgerne bedre rustet til nye job i vidensamfundet ved at iværksætte foranstaltninger, der tager sigte på at matche viden, kvalifikationer og kompetencer og økonomiens behov samt på at undgå mulige kløfter.

4. I Rådets konklusioner af 22. maj 2008 om voksenuddannelse anerkendes den centrale rolle, som voksenuddannelse kan spille for opfyldelsen af Lissabonstrategien, ved at fremme social sammenhængskraft, give borgerne de kvalifikationer, der er nødvendige for at finde nye job, og hjælpe Europa med bedre at tackle globaliseringens udfordringer, og medlemsstaterne opfordres til at behandle en række specifikke foranstaltninger vedrørende voksenuddannelse (4).

5. I Rådets konklusioner af 21. november 2008 om unges mobilitet (5) blev medlemsstaterne opfordret til at give alle unge inden for erhvervsrettet uddannelse mulighed for at deltage i en mobilitetsordning og øge mulighederne for mobilitet i forbindelse med VET.

6. I resolutionen vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 21. november 2008, om bedre integration af livslang vejledning i strategierne for livslang læring (6) fremhæves behovet for at hjælpe den enkelte med at identificere sine eksisterende færdigheder og finde frem til, hvilke mål for læring der er nødvendige for at forbedre den enkeltes karrieremuligheder.

7. I konklusionerne vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 12. maj 2009 (7), om styrkelse af partnerskaber mellem uddannelses- og erhvervsuddannelsesinstitutioner og arbejdsmarkedets parter, særlig arbejdsgivere, i forbindelse med livslang læring blev medlemsstaterne opfordret til aktivt at fremme sådanne partnerskaber.

8. Ved Rådets konklusioner af 12. maj 2009 om en strategiramme for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (»ET 2020«) (8) blev der etableret et sådant samarbejde for perioden indtil 2020 i forbindelse med en ramme, der omfatter uddannelsessystemerne under ét, i et livslangt læringsperspektiv.

9. Det Europæiske Råd fastlagde i sine konklusioner af 25.-26. marts 2010 og 17. juni 2010 (9) to overordnede mål på uddannelsesområdet i forbindelse med Europa 2020-strategien. Det opfordrede desuden Kommissionen til at forelægge de tiltag, der er behov for på EU-plan for at gennemføre denne strategi, navnlig ved hjælp af en række flagskibsinitiativer.

10. I Rådets konklusioner af 11. maj 2010 om kompetencer til støtte for livslang læring og initiativet »nye kvalifikationer til nye job« (10) opfordres medlemsstaterne indtrængende til at gøre mere for at støtte erhvervelse, opdatering og videreudvikling af alle kompetencerne inden for erhvervsrettet uddannelse samt støtte alle VET-underviseres og -læreres grunduddannelse og løbende faglige udvikling, bl.a. for at sætte dem i stand til at påtage sig de nye roller, som den kompetencebaserede fremgangsmåde indebærer.

11. I Rådets konklusioner af 10.-11. maj 2010 om den sociale dimension af uddannelse (11) blev medlemsstaterne opfordret til at styrke tilegnelsen af nøglekompetencer gennem erhvervsuddannelsesforløb og -programmer og opfylde dårligt stillede lærendes behov bedre;

FREMHÆVER FØLGENDE,

1. Både erhvervsrettet grunduddannelse VET (I-VET) og erhvervsrettet efter- og videreuddannelse VET (C-VET) har det dobbelte formål at bidrage til beskæftigelsesegnetheden og den økonomiske vækst og at imødegå de store samfundsmæssige udfordringer, navnlig for at fremme den sociale samhørighed. De bør tilbyde unge såvel som voksne attraktive og udfordrende karrieremuligheder, og de bør appellere i lige høj grad til både mænd og kvinder, til mennesker med stort potentiale og til dem, der uanset årsag risikerer at blive udelukket fra arbejdsmarkedet.

2. Det fremtidige europæiske arbejdsmarked vil på én gang blive mødt af en aldrende befolkning og stadig mindre årgange af unge, der kommer ind i grunduddannelsessystemerne og ud på arbejdsmarkederne. Samtidig skal det tackle udfordringerne ved den fortsatte teknologiske udvikling og skiftende økonomiske krav. Som følge heraf vil voksne — og navnlig ældre arbejdstagere — i stigende grad skulle opdatere og udbygge deres kvalifikationer og kompetencer gennem VET.

3. Den aktuelle økonomiske tilbagegang kan få alvorlige følger for investeringerne i VET. På grund af budgetmæssige begrænsninger kræves der innovative løsninger for at sikre bæredygtig finansiering til VET og sørge for, at ressourcerne allokeres effektivt og fordeles ligeligt.

4. Manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer kan udgøre en hindring for produktiviteten, væksten og konkurrenceevnen. Det er nødvendigt at foregribe kvalifikationsbehov og -mangler på alle kvalifikationsniveauer og omsætte resultaterne til politik og praksis for bedre at matche leveringen af VET og økonomiens, borgernes og samfundets behov som helhed.

5. Udformningen af VET er et fælles ansvar for de nationale regeringer, arbejdsmarkedets parter, arbejdsgivere og andre relevante interessenter som f.eks. sektororganisationer, VET-institutioner, undervisere og erhvervslærere samt lærende: Alle har en gensidig interesse i et tættere samarbejde.

6. De europæiske og nationale politikker bør understrege, at i vidensamfundet er erhvervsmæssige kvalifikationer og kompetencer lige så vigtige som akademiske kvalifikationer og kompetencer.

7. Det er afgørende at fastholde og videreudvikle topkvaliteten i VET i betragtning af dens rolle i de europæiske samfund og økonomier. VET i verdensklasse er af største betydning for at fastholde Europas stilling som den stærkeste eksportør af industriprodukter i verden. En højeffektiv sektor for VET er også yderst vigtig for at bevare Europas sociale velfærdsmodel;

ERKENDER FØLGENDE:

Københavnprocessen har spillet en afgørende rolle for at øge bevidstheden om VET's betydning på både europæisk og nationalt plan (12). Det samarbejde, der er blevet udviklet under processen, har ført til enighed om fælles europæiske målsætninger og mål, diskussion af nationale modeller og initiativer samt udveksling af bedste praksis på europæisk plan. Den aktuelle økonomiske krise understreger endnu tydeligere VET's betydning. Øget bevidsthed om VET's betydning resulterer dog ikke nødvendigvis i ekstra ressourcer og midler.

Det europæiske samarbejde om VET har resulteret i vigtige udviklinger i de nationale politikker og ført til skabelsen af vigtige europæiske instrumenter for gennemsigtighed, anerkendelse af kvalifikationer og kompetencer samt kvalitetssikring: Europass (13), den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF) (14), det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse(ECVET) (15) og den europæiske referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelserne (EQAVET) (16).

Den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring støtter og fremmer indførelsen af »overordnede« nationale referencerammer for kvalifikationer, der omfatter almen uddannelse, VET og videregående uddannelse, og som bygger på læringsresultater. Ved at flytte perspektivet fra en inputorienteret læringsproces til læringsresultaterne skaber sådanne rammer muligheder for livslang læring og medvirker til at sikre en bedre overensstemmelse med arbejdsmarkedets behov. I de fleste lande aftegner der sig en konkret forskydning fra input-orienterede læringsprocesser til læringsresultater både i politik og praksis.

Medlemsstaterne mener i stadig større grad, at europæiske redskaber kan støtte gennemsigtige, gennemtrængelige, fleksible og inkluderende nationale kvalifikationssystemer. I øjeblikket bliver alle tilgængelige europæiske redskaber imidlertid ikke udnyttet fuldt ud. Selv om der er ved at opstå et europæisk uddannelsesområde, er det oprindelige mål om at fjerne hindringerne for mobilitet endnu ikke nået. Læringsmobiliteten skal forbedres yderligere inden for VET.

På samme måde som Københavnprocessen styrkede VET's rolle under Lissabonstrategien (2000-2010), bør formålet med disse konklusioner være at medvirke til at nå prioriteterne i den nye Europa 2020-strategi for beskæftigelse og vækst og de hermed forbundne flagskibsinitiativer. VET bør også spille en rolle med hensyn til at nå de to overordnede mål på uddannelsesområdet, dvs. — senest i 2020 — at øge procentdelen af de 30-34-årige, der har afsluttet en videregående eller tilsvarende uddannelse, til mindst 40 % og reducere skolefrafaldet til mindre end 10 %.

Målene for VET bør også fortsat være i overensstemmelse med de overordnede mål og prioriteter i »ET 2020«-strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet. Det europæiske samarbejde under Københavnprocessen bør bidrage til udviklingen af et europæisk uddannelsesområde, hvor kvalifikationer, der er erhvervet i ét land, anerkendes i andre europæiske lande for at fremme unges og voksnes mobilitet. På den ene side er de europæiske VET-systemers mangfoldighed et aktiv, der danner grundlag for gensidig læring. På den anden side kræves der gennemsigtighed og en fælles tilgang til kvalitetssikring for at opbygge gensidig tillid mellem forskellige VET-systemer;

ER ENIGE OM, AT

Samarbejdet under Københavnprocessen bør tilføres ny dynamik. Da Københavnprocessen er en integreret del af »ET 2020«-strategirammen, bør målene for VET fortsat være i overensstemmelse med de overordnede mål i denne ramme. Endvidere bør der under evalueringen af Københavnprocessen tages hensyn til både hidtidige erfaringer og nye udfordringer samt til den skiftende politiske kontekst i det kommende årti 2011-2020, særlig i lyset af Europa 2020-strategien.

Under fuld overholdelse af subsidiaritetsprincippet opfordres medlemsstaterne til at overveje at vedtage følgende:

I. En samlet vision for VET i 2020

II. Strategiske mål for perioden 2011-2020 samt en række understøttende tværgående mål

III. De principper, der ligger til grund for styring af og ejerskab til Københavnprocessen

IV. Forventede kortfristede resultater for de første fire år (2011-2014)

som der er redegjort for i afsnit I-IV nedenfor.

I. EN SAMLET VISION FOR ERHVERVSRETTET UDDANNELSE I 2020

De europæiske VET-systemer bør frem til 2020 blive mere attraktive, relevante, karriereorienterede, innovative, tilgængelige og fleksible end i 2020 og bidrage til høj kvalitet og lige muligheder inden for livslang læring ved at tilbyde:

— attraktiv og inkluderende VET (både I-VET og C-VET) med højt kvalificerede undervisere og erhvervslærere, innovative læringsmetoder, infrastruktur og faciliteter af høj kvalitet, høj relevans for arbejdsmarkedet og adgangsveje til videreuddannelse

— erhvervsrettet grunduddannelse (I-VET) af høj kvalitet, som lærende, forældre og samfundet som helhed kan betragte som en tiltrækkende valgmulighed med samme værdi som almen uddannelse. I-VET bør give de lærende både nøglekompetencer og specifikke erhvervskompetencer

— let tilgængelig og karriereorienteret erhvervsrettet efter- og videreuddannelse (C-VET) for ansatte, arbejdsgivere, selvstændige erhvervsdrivende og arbejdsløse, som fremmer både kompetenceudvikling og karriereskift

— fleksible VET-systemer, baseret på et princip om læringsresultater, som støtter fleksible læringsforløb, tillader gennemtrængelighed mellem de forskellige delsystemer på uddannelsesområdet (skoleuddannelse, VET, videregående uddannelse, voksenuddannelse) og sørger for validering af uformel og ikke-formel læring, herunder kompetencer, der er opnået på en arbejdsplads

— et europæisk uddannelsesområde med gennemsigtige kvalifikationssystemer, der åbner mulighed for overførsel og akkumulering af læringsresultater samt anerkendelse af kvalifikationer og kompetencer, og som øger mobiliteten på tværs af grænserne

— væsentligt øgede muligheder for mobilitet på tværs af grænserne for VET-studerende og VET-fagfolk

— let tilgængelige, livslange informations-, vejlednings- og rådgivningstjenester af høj kvalitet, som udgør et sammenhængende netværk og gør det muligt for europæiske borgere at træffe velfunderede afgørelser og forvalte deres uddannelses- og erhvervsforløb ud over de traditionelle kønsprofiler.

II. STRATEGISKE MÅL FOR PERIODEN 2011-2020

1. Højere kvalitet og større effektivitet i VET — fremme af dens tiltrækningskraft og relevans (17)

VET bør have større relevans for arbejdsmarkedet og menneskers karriere. For at gøre de erhvervsrettede grund- og efteruddannelser mere tiltrækkende bør medlemsstaterne forfølge følgende mål og tiltag:

1.1. At gøre I-VET til et attraktivt uddannelsestilbud

a) at øge kvaliteten af I-VET (se også punkt 1.2) ved at forbedre kvaliteten af underviserne, erhvervslærerne og skolelederne samt forbedre deres kompetencer, ved at indføre fleksible overgange mellem alle uddannelsesniveauer og ved at øge offentlighedens bevidsthed om de muligheder, VET giver. Dette er særlig vigtigt i medlemsstater, hvor erhvervsrettede grund- og efteruddannelser har en tendens til at blive undervurderet

b) at tilskynde til praktiske aktiviteter og sikring af oplysninger og vejledning af høj kvalitet, der giver yngre elever under den obligatorisk skolegang og deres forældre mulighed for at stifte bekendtskab med forskellige fagområder og karrieremuligheder

c) at sikre, at nøglekompetencerne integreres i læseplanerne for I-VET, og at udvikle passende bedømmelsesmetoder

d) at tilrettelægge undervisnings- og læringsaktiviteter, der bidrager til at udvikle evnen til selv at orientere sig inden for I-VET

e) at give de lærende i I-VET adgang til passende tidssvarende teknisk udstyr, undervisningsmateriale og tekniske infrastrukturer. VET-institutioner bør overveje at dele omkostningerne og udstyret indbyrdes og sammen med erhvervslivet. Arbejdsbaseret læring på virksomheder, der har den relevante infrastruktur, bør også fremmes

f) at overvåge overgangen for færdiguddannede fra VET til arbejdsmarkedet eller til efter- og videreuddannelse ved hjælp af nationale overvågningssystemer.

1.2. At fremme ekspertise, kvalitet og relevans i både I-VET og C-VET

1.2.1. Kvalitetssikring

a) Levering af erhvervsrettede uddannelser af høj kvalitet er en forudsætning for deres tiltrækningskraft. For at garantere bedre kvalitet, større gennemsigtighed, gensidig tillid, arbejdstageres og lærendes mobilitet samt livslang læring bør medlemsstaterne indføre rammer for kvalitetssikring i overensstemmelse med EQAVET-anbefalingen.

b) Medlemsstaterne bør inden udgangen af 2015 på nationalt plan indføre en fælles kvalitetssikringsramme for VET-institutionerne, som også skal gælde for læring på arbejdspladsen, og som er forenelig med EQAVET-rammen.

1.2.2. Kvaliteten af underviserne, erhvervslærerne og andre, der arbejder med VET

a) Medlemsstaterne bør forbedre grund- og videreuddannelsen af undervisere, erhvervslærere, vejledere og konsulenter ved at tilbyde fleksible undervisningstilbud og investeringer. De aldrende europæiske undervisere og erhvervslærere, de ændrede arbejdsmarkeder og arbejdsmiljøer samt behovet for at tiltrække dem, der er bedst egnede til at undervise, gør dette mål endnu mere vigtigt. Undervisere og erhvervslærere bør tilskyndes til praktikantophold i virksomheder.

b) Medlemsstaterne bør arbejde sammen om at fastlægge principper for bedste praksis og vejledning med hensyn til VET-underviseres og -erhvervslæreres skiftende kompetencer og profiler. Dette kunne ske med støtte fra Europa-Kommissionen og Cedefop i samarbejde med sidstnævntes net af VET-undervisere og -erhvervslærere.

1.2.3. Arbejdsmarkedsrelevans

VET's (både I-VET og C-VET) relevans for arbejdsmarkedet og beskæftigelsesegnetheden for færdiguddannede fra VET bør øges gennem forskellige foranstaltninger:

a) Medlemsstaternes myndigheder — på nationalt, regionalt eller lokalt plan — bør skabe muligheder for øget samarbejde mellem skoler og virksomheder for at forbedre undervisernes kendskab til arbejdsmetoder på den ene side og erhvervslærernes generelle pædagogiske kvalifikationer og kompetencer på den anden side.

b) Medlemsstaterne bør fremme partnerskaber mellem arbejdsmarkedets parter, virksomheder, uddannelsesudbydere, arbejdsformidlinger, offentlige myndigheder, forskningsorganisationer og andre relevante interessenter for at sikre en bedre overførsel af oplysninger om arbejdsmarkedets behov og sørge for bedre at matche disse behov med udviklingen af viden, kvalifikationer og kompetencer. Arbejdsgiverne og arbejdsmarkedets parter bør bestræbe sig på klart at fastlægge, hvilke kompetencer og kvalifikationer de har brug for både på kort og lang sigt og inden for og på tværs af sektorer. Udviklingen af et fælles sprog (18), der tager sigte på at bygge bro mellem uddannelsesverdenen på den ene side og arbejdsverdenen på den anden, bør fortsættes, og bør være i overensstemmelse med andre EU-instrumenter, som f.eks. EQF.

c) Læseplanerne for VET bør være outputorienterede og tage mere hensyn til arbejdsmarkedets behov. Samarbejdsmodeller med virksomheder eller erhvervsorganisationer bør tackle dette spørgsmål og give VET-institutioner tilbagemeldinger om både beskæftigelsesegnetheden og beskæftigelsesfrekvenser for færdiguddannede fra erhvervsrettede uddannelser.

d) For at forbedre kvaliteten og relevansen af VET bør medlemsstaterne og navnlig VET-institutionerne udnytte tilbagemeldinger fra vejledningstjenester om overgangen for færdiguddannede fra VET til arbejdsmarkedet eller til videreuddannelse.

e) Arbejdsbaseret læring i partnerskab med virksomheder og nonprofitorganisationer bør blive et fast element i alle erhvervsrettede grunduddannelsesforløb.

f) Medlemsstaterne bør støtte udviklingen af lærlingelignende erhvervsuddannelser og øge bevidstheden om disse.

2. Virkeliggørelse af livslang læring og mobilitet (19)

2.1. At sikre fleksibel adgang til uddannelse og kvalifikationer

2.1.1. For så vidt angår efter- og videreuddannelse (C-VET)

For at øge VET's bidrag til inden udgangen af 2020 at nå benchmarket, at 15 % af de voksne skal tage en uddannelse, bør medlemsstaterne:

a) aktivt tilskynde enkeltpersoner til at deltage og VET-institutioner til at øge deres involvering i C-VET, med særligt fokus på mennesker, der er i overgangssituationer på arbejdsmarkedet (f.eks. udsatte arbejdstagere og arbejdsløse), og på dårligt stillede grupper

b) fastlægge en passende ramme med sigte på at tilskynde virksomhederne til fortsat at investere i udviklingen af menneskelige ressourcer og i C-VET

c) tilskynde til fleksible uddannelsesordninger (e-læring, aftenkurser, uddannelse i arbejdstiden osv.) for at fremme adgangen til uddannelse under vanskelige livssituationer og for tage højde for forskellige behov. Efter- og videreuddannelse bør omfatte alle former for læring, herunder også uddannelse på arbejdspladsen og arbejdsbaseret læring, og bør i lige høj grad være tilgængelige for både kvinder og mænd

d) tilskynde erhvervsuddannelsesinstitutioner og arbejdsgivere til at samarbejde, navnlig om erhvervsuddannelsen af det store antal lavtuddannede arbejdstagere, der højst har uddannelse på laveste sekundærtrin, og som vil kunne drage nytte af tilgange, hvor grundlæggende færdigheder er indbygget i VET

e) senest i 2015 påbegynde udviklingen af nationale procedurer for anerkendelse og validering af ikke-formel og uformel læring, der i givet fald er understøttet af nationale kvalifikationsrammer. Disse procedurer bør fokusere på viden, kvalifikationer og kompetencer, uanset i hvilken sammenhæng de er erhvervet, f.eks. bred voksenuddannelse, VET, erhvervserfaring og frivillige aktiviteter. Der bør også tages mere hensyn til viden, kvalifikationer og kompetencer, der ikke nødvendigvis fører til fuldstændige formelle kvalifikationer. Et tæt samarbejde med andre politikområder, f.eks. unge, sport, kultur, social- og arbejdsmarkedspolitik og beskæftigelse, er vigtigt i denne henseende

f) træffe særlige foranstaltninger for at få flere mennesker, der er i overgangssituationer på arbejdsmarkedet, og flere grupper med lav deltagelse i uddannelse, f.eks. kvinder, lavtuddannede og ældre arbejdstagere, til at deltage i C-VET. Medlemsstaterne bør navnlig gennem investeringer søge at bringe antallet af lavtuddannede i alderen 25-64 år, der deltager i livslang læring, mere i overensstemmelse med de gennemsnitlige erhvervsfrekvenser for denne aldersgruppe.

2.1.2. For så vidt angår både I-VET og C-VET

a) lette overgangen fra uddannelse til arbejde og mellem job ved at tilbyde integrerede vejledningstjenester (arbejdsformidlings- og rådgivningstjenester) samt kompetencer til karriereplanlægning, både for unge og voksne. Det er afgørende, at de pågældende tjenesteydere let og objektivt kan udveksle oplysninger og udvikle kvaliteten af vejledningstjenester

b) udvikle eller fastholde videregående VET på EQF-niveau 5 eller derover, hvis det er relevant, og bidrage til at nå EU's overordnede mål om 40 % med en videregående eller tilsvarende uddannelse

c) fremme fleksible overgange mellem VET, almen uddannelse og videregående uddannelse og øge gennemtrængeligheden ved at styrke de indbyrdes forbindelser mellem dem. For at nå dette mål såvel som øget deltagelse i livslang læring bør medlemsstaterne fremskynde fastlæggelsen og gennemførelsen af overordnede nationale kvalifikationsrammer baseret på læringsresultater

d) Kommissionen og medlemsstaterne bør arbejde hen imod en øget sammenhæng mellem de to europæiske meritoverførselssystemer, ECVET og ECTS.

2.2. At udvikle en strategisk tilgang til internationaliseringen af I-VET og C-VET og fremme international mobilitet

a) Den økonomiske globalisering tilskynder arbejdsgivere, arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende til at udvide deres aktivitetsområde ud over deres egne landes grænser. VET-institutioner bør støtte dem i denne proces ved at tilføre en international dimension til læringsindholdet og oprette internationale netværk med partnerinstitutioner.

b) Medlemsstaterne bør tilskynde de lokale og regionale myndigheder og VET-institutionerne til gennem incitamenter, finansieringsordninger (herunder brug af de europæiske strukturfonde) og formidling af bedste praksis at udvikle strategier for grænseoverskridende samarbejde om VET med henblik på at fremme større mobilitet for lærende, undervisere og erhvervslærere og andre, der arbejder med VET. Medlemsstaterne bør fremme VET, der tillader, tilskynder til og — helst — integrerer mobilitetsophold, herunder praktikophold, i udlandet.

c) Medlemsstaterne bør systematisk anvende og udbrede kendskabet til de europæiske gennemsigtighedsværktøjer som f.eks. EQF, ECVET og Europass for at fremme mobiliteten på tværs af grænserne.

d) Medlemsstaterne bør fremme muligheder for sprogindlæring for både lærende og undervisere i VET samt sprogundervisning, der er tilpasset de særlige behov inden for VET, med særlig vægt på fremmedsprogs betydning for det grænseoverskridende samarbejde om VET og international mobilitet.

3. Fremme af kreativitet, innovation og iværksætterkultur (20)

At fremme innovation, kreativitet og iværksætterkultur og brugen af ikt (inden for både I-VET og C-VET)

Kreativitet og innovation inden for VET samt brug af innovative læringsmetoder kan tilskynde de lærende til at blive i VET, indtil de har afsluttet deres uddannelse. På denne måde kan VET bidrage til at gennemføre Rådets konklusioner af 22. maj 2008 om fremme af kreativitet og innovation (21).

a) Medlemsstaterne bør aktivt tilskynde VET-institutionerne til at samarbejde med innovative virksomheder, designcentre, kultursektoren og højere læreanstalter ved at indgå »videnpartnerskaber«. Dette bør hjælpe dem med at opnå værdifuld indsigt i nyudviklinger og kompetencebehov og med at udvikle faglig ekspertise og innovation. Sådanne partnerskaber kunne også være nyttige med henblik på at indføre erfaringsbaserede læringsmetoder, tilskynde til eksperimenter og tilpasse læseplanerne.

b) Ikt bør udnyttes til at øge adgangen til uddannelse mest muligt og til at fremme aktiv læring samt til at udvikle nye metoder inden for både arbejds- og skolebaseret VET.

c) Medlemsstaterne bør støtte initiativer, der tager sigte på at fremme iværksætterkulturen inden for både I-VET og C-VET i nært samarbejde med arbejdsgivere, VET-institutioner og nationale erhvervsfremmende tjenester. For at opnå dette bør de tilskynde til, at der stilles passende midler til rådighed — f.eks. til undervisningsmaterialer, støtteredskaber og de lærendes oprettelse af minivirksomheder — og arbejde på at styrke samarbejdet på regionalt plan.

d) Medlemsstaterne bør støtte nyetablerede og fremtidige iværksættere ved at tilskynde færdiguddannede fra VET til at oprette nye virksomheder og ved at fremme læringsmobilitet for unge iværksættere.

4. Fremme af lige muligheder, social samhørighed og aktivt medborgerskab (22)

Inkluderende I-VET og C-VET

Medlemsstaterne bør tilbyde VET, der gør mennesker mere beskæftigelsesegnede (på både kort og lang sigt), som gør det muligt for dem at udvikle gode karrierer, tilfredsstillende erhvervserfaring, selvtillid, faglig stolthed og integritet, og som åbner muligheder for vækst i deres arbejds- og privatliv. For at nå dette mål bør medlemsstaterne:

a) garantere, at VET giver de lærende både specifikke erhvervskompetencer og bredere nøglekompetencer, herunder tværfaglige kompetencer, der gør det muligt for dem at følge efter- og videreuddannelse (inden for VET eller inden for videregående uddannelse) og at understøtte karrierevalg, deltagelsen på og overgange på arbejdsmarkedet. Den viden, de kvalifikationer og de kompetencer, mennesker opnår inden for VET, bør sætte dem i stand til at forvalte deres karrierer og spille en aktiv rolle i samfundet

b) sørge for, at voksenuddannelsessystemerne fremmer tilegnelsen og den videre udvikling af nøglekompetencer. Dette kan ske i samarbejde med institutioner for erhvervsrettede uddannelser, lokalsamfund, civilsamfundets organisationer osv.

c) maksimere de erhvervsrettede grund- og efteruddannelsers bidrag til at reducere skolefrafaldet til mindre end 10 % gennem en kombination af både forebyggende og afhjælpende foranstaltninger. Dette kan f.eks. opnås gennem arbejdsmarkedsrelevant VET, øget arbejdsbaseret læring og lærlingeuddannelser, fleksible læringsforløb, effektiv vejledning og rådgivning og med læringsindhold og -metoder, der anerkender unges livsstil og interesser, samtidig med at der fastholdes høje kvalitetsstandarder for de erhvervsrettede grund- og efteruddannelser

d) træffe passende foranstaltninger til at sikre adgang på lige fod, særlig for personer og grupper, der er i fare for at blive udstødt, navnlig lavtuddannede og ufaglærte, personer med særlige behov eller dårligt stillede personer og ældre arbejdstagere. Sådanne gruppers deltagelse i VET bør fremmes og tilskyndes gennem finansielle eller andre midler og gennem validering af ikke-formel og uformel læring samt indførelse af fleksible overgange

e) fremme et aktivt medborgerskab inden for VET, f.eks. ved at tilskynde til partnerskaber mellem VET-institutioner og civilsamfundets organisationer eller i overensstemmelse med national lovgivning og praksis ved at fremme de lærendes repræsentation i VET-institutioner. Sådanne foranstaltninger kan bidrage til valideringen af kvalifikationer og kompetencer, der er opnået ved frivilligt arbejde.

5. Tværgående mål til støtte for de fire strategiske mål

a) Større involvering af VET-interessenter og større synlighed af fremskridtene i det europæiske samarbejde om VET— interessenter indebærer større synlighed af fremskridtene i det europæiske samarbejde om VET. Europa-Kommissionen og medlemsstaterne bør derfor overveje at satse på en klar og målrettet kommunikation til forskellige grupper af interessenter på nationalt og europæisk plan. For at lette brugen af de tilgængelige EU-instrumenter bør de lærende og alle implicerede parter modtage omfattende og skræddersyet information.

b) Samordnet styring af europæiske og nationale instrumenter inden for gennemsigtighed, anerkendelse, kvalitetssikring og mobilitet— I overensstemmelse med de fire strategiske mål bør sammenhængende og supplerende anvendelse af de forskellige europæiske og nationale instrumenter inden for gennemsigtighed, anerkendelse, kvalitetssikring og mobilitet være en høj prioritet for medlemsstaterne i de kommende år. Det er nødvendigt med en samordnet styring af disse instrumenter under Københavnprocessen og en stærkere synergi med Bolognaprocessens instrumenter og principper.

c) Intensiveret samarbejde om VET-politik og andre relevante politikområder— Medlemsstaterne og Europa-Kommissionen bør intensivere samarbejdet om VET-politik og andre relevante politikområder (f.eks. beskæftigelse, økonomiske anliggender, forskning og innovation, social- og arbejdsmarkedspolitik, unge, sport og kultur) for at følge de integrerede retningslinjer i Europa 2020 og øge anerkendelsen af kompetencer og kvalifikationer.

d) Forbedring af kvaliteten og sammenligneligheden af data til EU's politikudformning inden for VET— Politikudformningen på EU-plan inden for VET bør bygge på eksisterende sammenlignelige data. Med henblik herpå og under anvendelse af handlingsprogrammet for livslang læring bør medlemsstaterne indsamle relevante og pålidelige data om VET — herunder mobilitet inden for VET — og stille disse data til rådighed for Eurostat. Medlemsstaterne og Kommissionen bør i fællesskab nå til enighed om, hvilke data der bør stilles til rådighed først.

e) God brug af EU-støtte— De europæiske strukturfonde og handlingsprogrammet for livslang læring bør anvendes til at støtte de aftalte prioriteter inden for VET, herunder med hensyn til international mobilitet og reformer i medlemsstaterne.

III. DE PRINCIPPER, DER LIGGER TIL GRUND FOR STYRING AF OG EJERSKAB TIL KØBENHAVNPROCESSEN

— Medlemsstaterne bør udvise stor vilje til at gennemføre prioriteterne i Københavnprocessen som led i de nationale Europa 2020-reformprogrammer.

— Rapporteringen under Københavnprocessen bør indarbejdes i rapporteringen under »ET 2020«-strategirammen. Dette vil være det mest effektive middel til at bidrage til rapporteringen om Europa 2020-strategien og øge synligheden af erhvervsrettet grund- og efteruddannelse inden for livslang læring.

— Samarbejdet om VET bør intensiveres. Den åbne koordinationsmetode bør også fremover være den vigtigste mekanisme for et sådant samarbejde. Peerlæring og innovative projekter bør være et af midlerne til at støtte udviklingen af nationale politikker.

— Generaldirektørerne for erhvervsrettet uddannelse (DGVT), de europæiske arbejdsmarkedsparter og Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse bør fortsat spille en aktiv rolle ved styringen af Københavnprocessen.

— Cedefop og ETF bør fortsætte med at støtte udviklingen og gennemførelsen af politikker, med at aflægge beretning om fremskridtene med de strategiske mål og de kortfristede resultater og med at levere dokumentation til udformningen af VET-politikker.

— VET-institutionernes organisationer bør tilskyndes til at samarbejde på europæisk plan med henblik på at fremme ovennævnte mål.

— Policydialoger og udveksling af erfaringer med vores globale partnere kan bidrage til tacklingen af nuværende og fremtidige udfordringer. De udvekslinger og det samarbejde med potentielle kandidatlande, nabolande, bistået af ETF, og internationale organisationer, særlig OECD, Europarådet, Den Internationale Arbejdsorganisation og UNESCO, bør styrkes. Samtlige medlemsstaters ret til at deltage i disse aktiviteter bør sikres.

— For at gøre det lettere for de nationale regeringer og arbejdsmarkedets parter at aflægge regelmæssige fremskridtsrapporter bør der udarbejdes en liste over kortfristede resultater.

IV. KORTFRISTEDE RESULTATMÅL 2011-2014

Med udgangspunkt i ovenstående mål og med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for deres uddannelsesordningers opbygning og indhold er der blevet fastlagt en række kortfristede resultatmål for de næste fire år (2011-2014) (23). De gengives nedenfor:

1. Højere kvalitet og større effektivitet i VET — fremme af dens tiltrækningskraft og relevans

1.1. Fremme af tiltrækningskraft og ekspertise

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) tilrettelægge aktiviteter, der tager sigte på at fremme VET's tiltrækningskraft og kvalitet, og som kan omfatte kampagner og fagkonkurrencer

b) støtte aktiviteter, der giver yngre elever under den obligatoriske skolegang mulighed for at stifte bekendtskab med fagområder og karrieremuligheder.

Støtte på EU-plan:

— politikdokument om, hvilken rolle erhvervsekspertise spiller for intelligent og bæredygtig vækst

— overveje europæisk støtte til kampagner for at fremme VET, herunder Eurobarometer om VET's tiltrækningskraft

— tilskynde til fagkonkurrencer på europæisk og/eller globalt plan.

1.2. Fremme af kvalitet og relevans

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) træffe passende foranstaltninger for at gennemføre EQAVET-anbefalingen og gøre fremskridt med hensyn til nationale rammer for kvalitetssikring for VET

b) eventuelt sikre at nøglekompetencer og kompetencer inden for karriereplanlægning er passende integreret i læseplanerne for I-VET, og at de kan erhverves gennem uddannelsesmuligheder inden for C-VET

c) regeringer, arbejdsmarkedets parter og VET-institutioner skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at — maksimere arbejdsbaseret læring, herunder lærlingeuddannelser, for at bidrage til at forhøje antallet af lærlinge i Europa inden udgangen af 2012 — skabe muligheder for at øge samarbejdet mellem VET-institutionerne og virksomhederne (profit og nonprofit), f.eks. via praktikantophold i virksomheder for undervisere — give VET-institutioner tilbagemeldinger om beskæftigelsesegnetheden for færdiguddannede fra erhvervsrettede uddannelser

d) fortsætte arbejdet med at opsætte systemer til overvågning af overgangen fra læring til arbejde.

Støtte på EU-plan:

— Vejledning og teknisk støtte til gennemførelse af EQAVET:

— undersøge gennemførelsen af EQAVET på nationalt plan i 2013

— tematiske netværk vedrørende kvalitetssikringsprojekter inden for Leonardo da Vinci-programmet

— Vademecum/undersøgelse om vellykkede arbejdsbaserede læringsmodeller (med input fra Cedefop)

— styrke foregribelsen af udvikling af kvalifikationer og kompetencer, navnlig gennem kvalifikationsprognoser (Cedefop) og etablering af europæiske råd for kvalifikationer

— udvikle et fælles sprog, der kan danne bro mellem uddannelse og arbejde (ESCO), som er i overensstemmelse med andre EU-instrumenter, som f.eks. EQF

— overveje vedtagelsen af en EU-benchmark for beskæftigelsesegnethed på grundlag af et forslag fra Kommissionen

— arbejde med principper for bedste praksis og vejledning med hensyn til VET-underviseres og -erhvervslæreres skiftende profiler (sammen med Cefefop).

2. Virkeliggørelse af livslang læring og mobilitet

2.1. Støtte til livslang læring

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) vurdere anvendelsen af incitamenter, rettigheder og pligter for alle involverede parter og træffe passende foranstaltninger for at fremme deltagelse i C-VET med henblik på at maksimere VET's bidrag til »ET2020«-benchmarken på 15 % for voksnes deltagelse i livslang læring

b) gennemføre EQF-anbefalingen — udvikle omfattende nationale referencerammer for kvalifikationer (NQF'er) baseret på princippet om læringsresultater. Bruge NQF som drivkraft til at skabe større gennemtrængelighed mellem VET og videregående uddannelse for at udvikle eller fastholde VET på videregående/højere EQF-niveauer og gennemføre fleksible læringsforløb — etablere overensstemmelse mellem NQF-niveauer og EQF-niveauer senest i 2012

c) udvikle og fremme anvendelsen af procedurer til validering af uformel og ikke-formel læring understøttet af EQF/NQF og vejledning

d) tilbyde integrerede vejledningstjenester (uddannelse, beskæftigelse), der er nært knyttet til arbejdsmarkedets behov

e) gennemførelse af ECVET: Se afsnit 2.2.

Støtte på EU-plan:

— politikvejledning om adgang til og deltagelse i C-VET

— vejledning og teknisk støtte til gennemførelse af EQF, navnlig med henblik på at anvende princippet om læringsresultater

— Cedefop og ETF kortlægger udviklingen af NQF'er

— Rådets henstilling om validering af ikke-formel og uformel læring (2011)

— fremskridtsrapport om udviklingen af livslange vejledningspolitikker, -systemer og -praksis -2011 (Cedefop, ETF og ELGPN).

2.2. Fremme af mobilitet

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) udvikling hen imod gennemførelse af ECVET i overensstemmelse med henstillingen og deltagelse i afprøvning af ECVET i forbindelse med mobilitet

b) træffe passende foranstaltninger for at fremme mobiliteten i forbindelse med VET, herunder — opfordre et større antal I-VET-studerende og VET-fagfolk til at deltage i mobilitet på tværs af grænserne. — tilskynde de lokale og regionale myndigheder og VET-institutioner til at udvikle en internationaliseringskultur og internationaliseringsstrategier, herunder grænseoverskridende mobilitet — fjerne retlige og administrative hindringer for lærlinges og praktikanters mobilitet på tværs af grænserne — tilskynde erhvervskamre, erhvervsorganisationer og andre relevante organisationer til at hjælpe de modtagende og udsendende virksomheder med at give lærlinge og praktikanter passende forhold i forbindelse med mobilitet på tværs af grænserne — sikre muligheden for sprogindlæring og interkulturelle kompetencer i læseplanerne for VET — gøre optimalt brug af andre EU-redskaber (f.eks. EQF, EQAVET, Europass) til fremme af gensidig anerkendelse af kvalifikationer og kompetencer.

Støtte på EU-plan:

— Vejledning og teknisk støtte til gennemførelse af ECVET:

— regelmæssig revision af gennemførelsen af ECVET (sammen med Cedefop)

— tematiske netværk vedrørende ECVET-projekter inden for Leonardo da Vinci-programmet

— henstilling om læringsmobilitet (2011)

— overveje at vedtage en EU-benchmark for VET-mobilitet på grundlag af et forslag fra Kommissionen (2011)

— forslag om en ramme for kvaliteten af praktikantophold

— fremme mobilitet for praktikanter, herunder ved hjælp af en støtteportal, inden for rammerne af handlingsprogrammet for livslang læring/Leonardo da Vinci-programmet

— udvikle et europæisk kvalifikationspas som en del af Europass senest i 2012.

3. Fremme af kreativitet, innovation og iværksætterkultur

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) tilskynde til partnerskaber for kreativitet og innovation (VET-institutioner, højere læreanstalter og design-, kunst-, forsknings- og innovationscentre)

b) opfordre til effektiv og innovativ kvalitetssikret brug af teknologi i alle VET-institutionerne (herunder offentlig-private netværk og partnerskaber), ved hjælp af det nødvendige udstyr, infrastruktur og netværk, med konstante forbedringer, der afspejler udviklingen inden for teknologi og pædagogisk kendskab

c) træffe foranstaltninger til fremme af iværksætterkultur, f.eks. ved at fremme erhvervelse af relevante nøglekompetencer, muliggøre praktiske erfaringer i virksomheder og involvere eksperter fra virksomheder.

Støtte på EU-plan:

— oprette et VET-/erhvervsforum på EU-plan med fokus på følgende emner: — VET's rolle i videntrekanten — overgangen fra VET til virksomhed: hvordan kan man støtte færdiguddannede fra erhvervsrettede uddannelser i at starte virksomheder op.

4. Fremme af lige muligheder, social samhørighed og aktivt medborgerskab

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) træffe forebyggende og afhjælpende foranstaltninger for at maksimere VET's bidrag til at reducere skolefrafaldet

b) overveje specifikke foranstaltninger, der sigter mod at øge lavtuddannedes og andre udsatte gruppers deltagelse i uddannelse, bl.a. ved at udvikle fleksible C-VET-studieforløb og anvende passende vejlednings- og støttetjenester

c) udnytte ikt til at øge adgangen til uddannelse mest muligt og til at fremme aktiv læring samt til at udvikle nye metoder inden for både arbejds- og skolebaseret VET med henblik på at gøre det lettere for udsatte grupper at deltage

d) anvende eksisterende overvågningssystemer for at støtte udsatte gruppers deltagelse i VET: se punkt 1.2, litra d), ovenfor.

Støtte på EU-plan:

— Vademecum om bedste praksis for at inkludere udsatte grupper gennem en kombination af arbejdsbaseret læring og nøglekompetencer

— Rådets henstilling om nedbringelse af skolefrafald (2011).

5. Tværgående mål, styring af og ejerskab til københavnprocessen

Foranstaltninger på nationalt plan:

a) etablere kommunikationsstrategier for forskellige interessentgrupper, der fokuserer på gennemførelse og merværdi af redskaber (ECVET, ECTS, overensstemmelse mellem NQF og EQF, kvalitetssikringssystemer i overensstemmelse med EQAVET)

b) oprette strukturerede samarbejdsmekanismer mellem VET-sektoren og arbejdsformidlinger på alle niveauer (politik og gennemførelse), herunder arbejdsmarkedets parter

c) bidrage til at forbedre oplysninger om I-VET-studerende på EU-niveau, herunder mobilitet og beskæftigelsesegnethed.

Støtte på EU-plan:

— støtte realiseringen af ovenstående mål gennem handlingsprogrammet for livslang læring og, hvor det måtte være relevant, de europæiske strukturfonde

— støtte peerlæring mellem medlemsstaterne samt innovative projekter

— etablere en styrket samordningsprocedure for gennemførelse af fælles europæiske redskaber på uddannelsesområdet

— europæisk kommunikationsstrategi for europæiske gennemsigtighedsværktøjer

— udvikle struktureret samarbejde med VET-institutionernes organisationer på EU-plan

— styrke struktureret samarbejde mellem uddannelsen og beskæftigelsespolitikken

— forbedre oplysninger om I-VET-studerende på EU-niveau, herunder mobilitet og beskæftigelsesegnethed

— arbejdsmarkedets parter på alle niveauer bør fortsat spille en aktiv rolle i Københavnprocessen (styring og ejerskab) og bidrage til ovennævnte resultatmål

— rapport om udviklinger i VET i medlemsstater og partnerlande

— styrke udvekslinger med udvidelseslande og nabolande.

OPFORDRER DERFOR MEDLEMSSTATERNE OG KOMMISSIONEN TIL INDEN FOR DERES RESPEKTIVE KOMPETENCER AT

1. Gennemføre foranstaltninger med henblik på at i) opfylde den samlede vision for VET i 2020, jf. afsnit I ii) nå de strategiske mål for perioden 2011-2020, jf. afsnit II, samt en række kortfristede resultatmål for de næste fire år (2011-2014) som foreslået i afsnit IV iii) styrke styringen af og ejerskabet til Københavnprocessen i overensstemmelse med principperne i afsnit III.

2. Fremme den vision, de mål og de principper, der er skitseret i disse konklusioner, som led i Københavnprocessen ved gensidigt samarbejde mellem medlemsstaterne, regionale og lokale myndigheder, Kommissionen, kandidatlandene, EFTA-EØS-landene og arbejdsmarkedets parter.

(1) EFT C 13 af 18.1.2003, s. 2.

(2) EUT L 394 af 30.12.2006, s. 10.

(3) EUT C 290 af 4.12.2007, s. 1.

(4) EUT C 140 af 6.6.2008, s. 10.

(5) EUT C 320 af 16.12.2008, s. 6.

(6) EUT C 319 af 13.12.2008, s. 4.

(7) Dok. 9876/09.

(8) EUT C 119 af 28.5.2009, s. 2.

(9) Henholdsvis dok. EUCO 7/1/10 REV 1 og EUCO 13/1/10 REV 1.

(10) EUT C 135 af 26.5.2010, s. 2.

(11) Se fodnote 10.

(12) Se Cedefops og ETF's fremskridtsrapporter fra 2010.

(13) Afgørelse nr. 2241/2004/EF (EUT L 390 af 31.12.2004, s. 6).

(14) Se EUT C 111 af 6.5.2008, s. 1.

(15) Se EUT C 155 af 8.7.2009, s. 11.

(16) Se EUT C 155 af 8.7.2009, s. 1.

(17) Svarende til strategisk mål 2 i »ET 2020«-strategirammen.

(18) En europæisk klassificering af kvalifikationer, kompetencer og erhverv (ESCO).

(19) Svarende til strategisk mål 1 i »ET 2020«-strategirammen.

(20) Svarende til strategisk mål 4 i »ET 2020«-strategirammen.

(21) EUT C 141 af 7.6.2008, s. 17-20.

(22) Svarende til strategisk mål 3 i »ET 2020«-strategirammen.

(23) Efter drøftelserne mellem generaldirektørerne for erhvervsuddannelse og i Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse.