DA Den Europæiske Unions Tidende L 116/1

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 10 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet

Revision 3

omfattende al gældende tekst frem til:

ændringsserie 03 — Ikrafttrædelsesdato: 11. juli 2008.

INDHOLD

REGULATIV

1. Anvendelsesområde

2. Definitioner

3. Ansøgning om godkendelse

4. Godkendelse

5. Forskrifter

6. Forskrifter

7. Ændring eller udvidelse af typegodkendelsen af et køretøj efter tilføjelse eller udskiftning af en elektrisk/elektronisk enhed

8. Produktionens overensstemmelse

9. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse

10. Endeligt ophør af produktionen

11. Ændringer og udvidelse af typegodkendelsen for en køretøjstype eller elektrisk/elektronisk enhed

12. Overgangsbestemmelser

13. Navne og adresser på tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder

BILAG

Bilag 1 — Eksempler på godkendelsesmærker

Bilag 2A— Oplysningsskema for typegodkendelse af et køretøj for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet

Bilag 2B — Oplysningsskema for typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet

Bilag 3A — Meddelelse vedrørende typegodkendelse af en køretøjstype

Bilag 3B — Meddelelse vedrørende typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed

Bilag 3C — Erklæring for så vidt angår punkt 3.2.9

Bilag 4 — Metode til måling af elektromagnetisk bredbåndsstråling fra køretøjer

Bilag 5 — Metode til måling af elektromagnetisk smalbåndsstråling fra køretøjer

Bilag 6 — Metode til kontrol af køretøjers elektromagnetiske immunitet

Bilag 7 — Metode til måling af elektromagnetisk bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder

Bilag 8 — Metode til måling af elektromagnetisk smalbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder

Bilag 9 — Metoder til kontrol af elektriske/elektroniske enheders elektromagnetiske immunitet

Bilag 10 — Metoder til kontrol af elektriske/elektroniske enheders immunitet over for og emission af transiente forstyrrelser

1. ANVENDELSESOMRÅDE

Dette regulativ finder anvendelse på:

1.1. køretøjer i klasse L, M, N og O (1) med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet

1.2. med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet Det omfatter: a) krav med hensyn til immunitet over for strålingsforstyrrelser og ledningsbårne forstyrrelser for funktioner, der har forbindelse med den direkte kontrol over køretøjet, forbindelse med førerens, passagerernes eller andre trafikanters sikkerhed samt forbindelse med forstyrrelser, der vil kunne forårsage forvirring af føreren eller andre trafikanter b) krav med hensyn til kontrollen med uønskede strålingsemissioner og ledningsbårne emissioner for at sikre en korrekt anvendelse af elektrisk eller elektronisk udstyr i selve køretøjet, nærtkørende køretøjer eller tæt på køretøjet samt kontrol med forstyrrelser fra udstyr, der efterfølgende kan monteres i køretøjet.

2. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

2.1. »elektromagnetisk kompatibilitet«: et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds evne til at fungere tilfredsstillende i sine elektromagnetiske omgivelser uden at påføre disse omgivelser uacceptable elektromagnetiske forstyrrelser

2.2. »elektromagnetisk forstyrrelse«: ethvert elektromagnetisk fænomen, som kan nedsætte et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds funktionsevne samt funktionsevnen for ethvert apparat, udstyr eller system, når de fungerer nær køretøjet. Elektromagnetisk støj, uønskede signaler eller enhver ændring af selve forplantningsmediet betragtes som elektromagnetiske forstyrrelser

2.3. »elektromagnetisk immunitet«: et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds evne til at arbejde under påvirkning af nærmere angivne elektromagnetiske forstyrrelser uden nedsættelse af funktionsevnen; dette omfatter ønskede radiofrekvenssignaler fra radiosendere eller udstrålinger fra ISM-apparatur (industrielt/videnskabeligt/medicinsk udstyr) i eller uden for køretøjet

2.4. »elektromagnetiske omgivelser«: samtlige elektromagnetiske fænomener, som er til stede i en given situation

2.5. »bredbåndsemission«: emission med båndbredde større end en given modtagers eller et givet måleapparats, jf. CISPR 25, 2. udgave.

2.6. »smalbåndsemission«: emission med båndbredde mindre end en given modtagers eller et givet måleapparats, jf. CISPR 25, 2. udgave

2.7) »elektrisk/elektronisk system«: elektrisk og/eller elektronisk komponent eller enhed af komponenter, herunder alle tilhørende elektriske forbindelser og kabler, som er en del af et køretøj, men ikke beregnet til at blive typegodkendt separat

2.8. »elektrisk/elektronisk enhed«: elektrisk og/eller elektronisk komponent eller enhed af komponenter, herunder alle tilhørende elektriske forbindelser og kabler, som er beregnet til montering i et køretøj for at udfylde en eller flere nærmere angivne funktioner. Efter anmodning fra fabrikanten eller dennes repræsentant kan en elektrisk/elektronisk enhed godkendes enten som »komponent« eller »separat teknisk enhed«

2.9. »køretøjstype«: for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet køretøjer, som ikke afviger væsentligt fra hinanden på bl.a. følgende punkter: 2.9.1. motorrummets størrelse og form 2.9.2. den generelle placering af elektriske og/eller elektroniske komponenter og af det samlede ledningsnet 2.9.3. det materiale, som hovedsagelig er anvendt til køretøjets karrosseri (f.eks. stål, aluminium eller glasfiber). Tilstedeværelsen af plader af et andet materiale ændrer ikke på køretøjstypen, forudsat at det mest anvendte materiale er det samme. Sådanne varianter skal dog anføres.

2.10. »type elektrisk/elektronisk enhed«: for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet: elektriske/elektroniske enheder, som ikke afviger fra hinanden på væsentlige punkter, såsom: 2.10.1. den funktion, som den pågældende enhed udfylder 2.10.2. generelt arrangement af elektriske og/eller elektroniske komponenter, hvis relevant

2.11. »køretøjsledningsnet«: kabler til forsyningsspænding, bussystem (f.eks. CAN), kabler til signaler eller aktive antenner, som er installeret af fabrikanten

2.12. »immunitetsrelaterede funktioner«: er: a) funktioner, der har forbindelse med den direkte kontrol over køretøjet: i) ved forringelse eller ændring af: f.eks. motor, gear, bremser, affjedring, aktiv styring, hastighedsbegrænsende anordninger ii) ved ændring af førerens stilling: f.eks. sæde- eller ratindstilling iii) ved ændring af førerens synsfelt: f.eks. nærlys, vinduesvisker b) funktioner, der vedrører førerens, passagerernes eller andre trafikanters sikkerhed: i) f.eks. airbag- og sikkerhedsselesystemer c) funktioner, der, hvis forstyrret, vil kunne forårsage forvirring af føreren eller andre trafikanter: i) optiske forstyrrelser: ukorrekt funktion af f.eks. retningsviserblink, stoplygter, markeringslygter, baglygter, lysrækker til advarselsblink, forkert information fra advarselsindikatorer, -lamper eller displays med forbindelse til funktionerne i underpunkt a) eller b), som er i førerens direkte synsfelt ii) akustiske forstyrrelser: ukorrekt funktion af f.eks. tyverialarm, horn d) funktioner, der har forbindelse med køretøjets databus-funktion: i) ved blokering af datatransmission på køretøjets databus-systemer, der bruges til transmission af data, der er nødvendige for en korrekt funktion af andre immunitetsrelaterede funktioner e) funktioner, der, hvis forstyrret, vil kunne influere på køretøjets lovbestemte data: f.eks. fartskriver, kilometertæller.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Godkendelse af en køretøjstype

3.1.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår dets elektromagnetiske kompatibilitet indgives af køretøjets fabrikant.

3.1.2. En model for oplysningsskemaet findes i bilag 2A.

3.1.3. Køretøjsfabrikanten skal opstille et program med alle forventede kombinationer af relevante elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder, karrosseriformer, varianter med hensyn til karrosserimateriale, generelle ledningsarrangementer, motorvarianter, højre-/venstrestyring og versioner med forskellig akselafstand. Elektriske/elektroniske systemer og elektriske/elektroniske enheder betragtes som relevante, hvis de kan afgive nævneværdig bred- eller smalbåndsstråling, og/eller hvis de indgår i immunitetsrelaterede funktioner (jf. punkt 2.12).

3.1.4. Et køretøj, der er repræsentativ for den type, der skal godkendes, udvælges fra dette program efter aftale mellem fabrikanten og den kompetente myndighed. Valget af køretøj skal baseres på de elektriske/elektroniske systemer, fabrikanten tilbyder. Fabrikanten og den ansvarlige myndighed kan indbyrdes aftale at udvælge et eller flere yderligere køretøjer fra programmet, hvis det menes, at dette eller disse indeholder andre elektriske/elektroniske systemer, således at køretøjets elektromagnetiske kompatibilitet kan være væsentligt anderledes end det først udvalgte repræsentative køretøjs.

3.1.5. Der kan efter proceduren i punkt 3.1.4 ovenfor kun udvælges køretøjer blandt de kombinationer af køretøj og elektriske/elektroniske enheder, som faktisk agtes produceret.

3.1.6. Fabrikanten kan supplere ansøgningen med en rapport over prøvninger, der allerede er udført. Den godkendende myndighed kan benytte data herfra til udarbejdelse af typegodkendelsesmeddelelsen.

3.1.7. Hvis den tekniske tjeneste, der står for typegodkendelsesprøvningen, selv udfører prøvningen, skal der stilles et køretøj til rådighed, som er repræsentativt for den type, der søges godkendt, jf. punkt 3.1.4.

3.1.8. For køretøjer i klasse M, N og O skal køretøjsfabrikanten fremsætte en erklæring vedrørende frekvensbånd, sendeniveauer, antennepositioner og installationsnormer for radiofrekvenssendere (RF-sendere), også selv om køretøjet ikke på godkendelsestidspunktet er udstyret med en RF-sender. Dette skal omfatte alle mobile radiosystemer, der normalt anvendes i køretøjer. Denne information skal gøres offentligt tilgængelig efter typegodkendelsen.

Køretøjsfabrikanterne skal fremlægge bevis for, at køretøjets ydeevne ikke påvirkes negativt af sådanne senderinstallationer.

3.2. Typegodkendelse af elektrisk/elektronisk enhed

3.2.1. Anvendelsesområde for dette regulativ i forbindelse med elektriske/elektroniske enheder:

3.2.2. Ansøgning om typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet indgives af fabrikanten af køretøjet eller den elektriske/elektroniske enhed.

3.2.3. En model for oplysningsskemaet findes i bilag 2B.

3.2.4. Fabrikanten kan supplere ansøgningen med en rapport over prøvninger, der allerede er udført. Den godkendende myndighed kan benytte data herfra til udarbejdelse af typegodkendelsesmeddelelsen.

3.2.5. Hvis den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelsen af typegodkendelsesprøvningen, selv udfører prøvningen, skal der stilles en elektrisk/elektronisk enhed til rådighed, som er repræsentativ for den type, der søges godkendt, om nødvendigt efter drøftelse med fabrikanten af f.eks. mulige variationer i layout, antal komponenter eller antal sensorer. Den tekniske tjeneste kan udvælge endnu et eksemplar, hvis den finder det påkrævet.

3.2.6. Prøveeksemplarerne skal være mærket med fabrikantens fabriks- eller varemærke og typebetegnelse på tydelig og ikke-sletbar vis.

3.2.7. Eventuelle begrænsninger for anvendelsen skal anføres. De skal fremgå af bilag 2B og/eller 3B.

3.2.8. Elektriske/elektroniske enheder, der markedsføres som reservedele, behøver ingen typegodkendelse, hvis de tydeligt med identifikationsnummer er markeret som reservedele, og hvis de er identiske og kommer fra den samme fabrikant som den originale udstyrsdel til et allerede typegodkendt køretøj.

3.2.9. Komponenter, der sælges som eftermarkedsudstyr til montering i motorkøretøjer, behøver ingen typegodkendelse, hvis de ikke er relateret til immunitetsrelaterede funktioner (jf. punkt 2.12). I sådanne tilfælde udsteder fabrikanten en erklæring om, at den elektriske/elektroniske enhed opfylder forskrifterne i dette regulativ, navnlig de grænseværdier, der er fastsat i punkt 6.5, 6.6, 6.8 og 6.9.

I overgangsperioden, der slutter den 4. november 2008, skal den fysiske eller juridiske person, der er ansvarlig for markedsføringen af et sådant produkt fremsende alle relevante oplysninger og/eller en prøve til den tekniske tjeneste, som afgør, om udstyret er immunitetsrelateret. Resultatet af denne inspektion skal foreligge inden for en periode på tre uger og ikke kræve yderligere prøvning. Et dokument i overensstemmelse med modellen i bilag 3C udstedes inden for samme periode af den tekniske tjeneste. I tvivlstilfælde og hvis den tekniske tjeneste afviser at udstede en erklæring i henhold til bilag 3C, skal fabrikanten ansøge om typegodkendelse af det pågældende produkt.

4. GODKENDELSE

4.1. Typegodkendelsesprocedurer

4.1.1. Typegodkendelse af køretøj

For typegodkendelse af en køretøjstype foreligger der følgende muligheder, som fabrikanten frit kan vælge imellem:

4.1.1.1. Typegodkendelse af et komplet anlæg på køretøjet

Der kan direkte meddeles typegodkendelse af et komplet anlæg på køretøjet i henhold til bestemmelserne i punkt 6 i dette regulativ. Vælger køretøjsfabrikanten denne procedure, kræves der ingen særskilt prøvning af elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder.

4.1.1.2. Typegodkendelse af en køretøjstype på grundlag af uafhængig prøvning af elektriske/elektroniske enheder

Køretøjsfabrikanten kan opnå typegodkendelse af køretøjet, hvis han over for den godkendende myndighed kan godtgøre, at alle relevante (jf. punkt 3.1.3 i dette regulativ) elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder hver for sig har opnået godkendelse efter forskrifterne i dette regulativ, og at de er monteret i overensstemmelse med eventuelle betingelser knyttet til en sådan godkendelse.

4.1.1.3. En fabrikant kan søge godkendelse efter dette regulativ, selv om køretøjet ikke har noget udstyr af den type, der skal underkastes immunitets- eller udstrålingsprøvning. Sådanne godkendelser kræver ingen prøvning.

4.1.2. Typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed

Typegodkendelse kan meddeles for en elektrisk/elektronisk enhed til enten montering i en hvilken som helst køretøjstype (komponentgodkendelse) eller i én eller flere specifik(ke) køretøjstype(r) efter anmodning fra fabrikanten af den elektriske/elektroniske enhed (separat teknisk enhedsgodkendelse).

4.1.3. Elektriske/elektroniske enheder, der er intentionelle RF-sendere, og for hvilke der ikke er meddelt typegodkendelse efter ansøgning fra en køretøjsfabrikant, skal leveres med passende monteringsvejledning

4.2. Meddelelse af typegodkendelse

4.2.1. Køretøj

4.2.1.1. Hvis det repræsentative køretøj opfylder forskrifterne i punkt 6 i dette regulativ, meddeles typegodkendelse.

4.2.1.2. En model af meddelelsesformularen for typegodkendelse findes i bilag 3A.

4.2.2. Elektrisk/elektronisk enhed

4.2.2.1. Hvis de(t) repræsentative system(er) af elektriske/elektroniske enheder opfylder forskrifterne i punkt 6 i dette regulativ, meddeles typegodkendelse.

4.2.2.2. En model af meddelelsesformularen for typegodkendelse findes i bilag 3B.

4.2.3. Ved udfærdigelsen af de meddelelsesformularer, der er nævnt i punkt 4.2.1.2 eller 4.2.2.2 ovenfor kan den kontraherende parts kompetente myndighed, der meddeler godkendelse, benytte en rapport, som er udarbejdet eller godkendt af et anerkendt laboratorium eller i overensstemmelse med forskrifterne dette regulativ.

4.3. Meddelelse om godkendelse eller nægtelse af godkendelse af en type elektrisk/elektronisk enhed efter dette regulativ, skal fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 3A eller 3B til dette regulativ, sammen med fotografier og/eller diagrammer og tegninger, leveret af ansøgeren, i et format, der ikke er større end A4 (210 × 297 mm) eller er foldet til dette format, samt i et passende målestoksforhold.

5. MÆRKNING

5.1. Hver godkendt køretøjstype eller type af elektrisk/elektronisk enhed tildeles et godkendelsesnummer. Dette nummers to første cifre (på nuværende tidspunkt 03) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer, regulativet har været genstand for på godkendelsestidspunktet. Samme kontraherende part må ikke tildele samme nummer til en anden køretøjstype eller type elektrisk/elektronisk enhed.

5.2. Hvad skal mærkes?

5.2.1. Køretøj

Et godkendelsesmærke som beskrevet i punkt 5.3 nedenfor skal påføres alle køretøjer, der er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ.

5.2.2. Elektrisk/elektronisk enhed

Et godkendelsesmærke som beskrevet i punkt 5.3 nedenfor skal påføres alle elektriske/elektroniske enheder, der er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ.

Der kræves ingen mærkning af elektriske/elektroniske systemer, der er indbygget i køretøjer, som er godkendt som enheder.

5.3. Alle køretøjer, som svarer til en type, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal på et synligt og let tilgængeligt sted, som skal være angivet i meddelelsesformularen vedrørende godkendelse, være påført et internationalt godkendelsesmærke. Dette mærke skal bestå af følgende:

5.3.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (2).

5.3.2. nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en streg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 5.3.1.

5.4. I bilag 1 til dette regulativ er der vist et eksempel på typegodkendelsesmærket.

5.5. Mærkning på elektriske/elektroniske enheder i overensstemmelse med punkt 5.3, behøver ikke at være synlig, når enheden er monteret i køretøjet.

6. FORSKRIFTER

6.1. Almindelige forskrifter

6.1.1. Køretøjer (og elektriske/elektroniske systemer eller elektriske/elektroniske enheder deri) skal være således konstrueret, udført og monteret, at køretøjet ved normal anvendelse opfylder forskrifterne i dette regulativ.

6.1.1.1. Et køretøj skal afprøves for strålingsemissioner og for immunitet over for strålingsforstyrrelser. Der kræves ikke afprøvning af ledningsbårne emissioner eller immunitet over for ledningsbårne forstyrrelser for typegodkendelse af køretøjet.

6.1.1.2. Elektriske/elektroniske enheder skal afprøves vedrørende strålingsemissioner og ledningsbårne emissioner samt immunitet over for strålingsforstyrrelser og ledningsbårne forstyrrelser.

6.1.2. Inden afprøvningen skal den tekniske tjeneste udarbejde en prøvningsplan sammen med fabrikanten, som mindst skal indeholde driftsmetode, stimulerede funktion(er), kontrollerede funktion(er), godkendelses/afvisningskriterie(r) og ønskede emissioner.

6.2. Forskrifter i forbindelse med elektromagnetisk bredbåndsstråling fra køretøjer

6.2.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som det for typen repræsentative køretøj frembringer, måles efter metoden i bilag 4. Målemetoden fastlægges af køretøjsfabrikanten i samarbejde med den tekniske tjeneste.

6.2.2. Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøj ved typegodkendelse

6.2.2.1. Ved måling efter metoden i bilag 4 og med en afstand mellem køretøj og antenne på 10,0 ± 0,2 m er strålingsreferencegrænsen 32 dBμV/m i frekvensbåndet 30 til 75 MHz, og 32-43 dBμV/m i frekvensbåndet 75 til 400 MHz. Som anført i tillæg 2 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400 til 1 000 MHz er grænsen konstant 43 dBμV/m.

6.2.2.2. Ved måling efter metoden i bilag 4 og med en afstand mellem køretøj og antenne på 3,0 ± 0,05 m er strålingsreferencegrænsen 42 dBμV/m i frekvensbåndet 30 til 75 MHz, og 42-53 dBμV/m i frekvensbåndet 75 til 400 MHz. Som anført i tillæg 3 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400 til 1 000 MHz er grænsen konstant 53 dBμV/m.

6.2.2.3. På det for typen repræsentative køretøj skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.3. Forskrifter i forbindelse med smalbåndsstråling fra køretøjer

6.3.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som det for typen repræsentative køretøj frembringer, måles efter metoden i bilag 5. Målemetoden fastlægges af køretøjsfabrikanten i samarbejde med den tekniske tjeneste.

6.3.2. Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøjer ved typegodkendelse

6.3.2.1. Ved måling efter metoden i bilag 5 og med en afstand mellem køretøj og antenne på 10,0 ± 0,2 m er strålingsreferencegrænsen 22 dBμV/m i frekvensbåndet 30 til 75 MHz, og 22-33 dBμV/m i frekvensbåndet 75 til 400 MHz. Som anført i tillæg 4 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400 til 1 000 MHz er grænsen konstant 33 dBμV/m.

6.3.2.2. Ved måling efter metoden i bilag 5 og med en afstand mellem køretøj og antenne på 3,0 ± 0,05 m er strålingsreferencegrænsen 32 dBμV/m i frekvensbåndet 30 til 75 MHz, og 32-43 dBμV/m i frekvensbåndet 75 til 400 MHz. Som anført i tillæg 5 stiger grænsen logaritmisk for frekvenser over 75 MHz. I frekvensbåndet 400 til 1 000 MHz er grænsen konstant 43 dBμV/m.

6.3.2.3. På det for typen repræsentative køretøj skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænsen.

6.3.2.4. Uanset grænseværdierne i punkt 6.3.2.1, 6.3.2.2 og 6.3.2.3 i dette bilag anses køretøjet for at opfylde kravene til smalbåndsemission, hvis man under første prøvning efter den i bilag 5, punkt 1.3, beskrevne metode konstaterer, at signalstyrken målt med en middelværdidetektor ved køretøjets radioantenne er mindre end 20 dBμV i frekvensbåndet 76 til 108 MHz, og køretøjet behøver således ikke gennemgå en fuldstændig prøvning.

6.4. Forskrifter vedrørende køretøjers immunitet over for elektromagnetisk stråling

6.4.1. Prøvningsmetode

Det for typen repræsentative køretøjs elektromagnetiske immunitet prøves efter metoden i bilag 6.

6.4.2. Referencegrænser for køretøjers immunitet ved typegodkendelse

6.4.2.1. Ved måling efter metoden i bilag 6 er referencegrænsen for feltstyrken 30 V/m rms (root mean squared) i mindst 90 % af frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz og 25 V/m rms i hele frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz.

6.4.2.2. Det for typen repræsentative køretøj anses for at opfylde kravene til immunitet, hvis der under prøvningerne i henhold til metoden i bilag 6 ikke konstateres nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioner«.

6.5. Forskrifter i forbindelse med bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder

6.5.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed frembringer, måles efter metoden i bilag 7.

6.5.2. Referencegrænser for bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder ved typegodkendelse

6.5.2.1. Ved måling efter metoden i bilag 7 er strålingsreferencegrænsen 62-52 dBμV/m i frekvensbåndet 30 til 75 MHz, idet grænsen falder logaritmisk ved frekvenser over 30 MHz, og 52-63 dBμV/m i frekvensbåndet 75 til 400 MHz, idet grænsen stiger logaritmisk ved frekvenser over 75 MHz, som anført i tillæg 6. I frekvensbåndet 400 til 1 000 MHz er grænsen konstant 63 dBμV/m.

6.5.2.2. På den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed skal de målte værdier, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.6. Forskrifter i forbindelse med elektronisk smalbåndsinterferens fra elektroniske/elektriske enheder

6.6.1. Målemetode

Den elektromagnetiske stråling, som den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed frembringer, måles efter metoden i bilag 8.

6.6.2. Referencegrænser for smalbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder ved typegodkendelse

6.6.2.1. Ved måling efter metoden i bilag 8 er strålingsreferencegrænsen 52-42 dBμV/m i frekvensbåndet 30 til 75 MHz, idet grænsen falder logaritmisk ved frekvenser over 30 MHz, og 42-53 dBμV/m i frekvensbåndet 75 til 400 MHz, idet grænsen stiger logaritmisk ved frekvenser over 75 MHz, som anført i tillæg 7. I frekvensbåndet 400 til 1 000 MHz er grænsen konstant 53 dBμV/m.

6.6.2.2. På den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed skal den målte værdi, udtrykt i dBμV/m, være under typegodkendelsesgrænserne.

6.7. Forskrifter i forbindelse med elektriske/elektroniske enheders elektromagnetiske immunitet

6.7.1. Prøvningsmetode(r)

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds elektromagnetiske immunitet prøves efter en eller flere af metoderne i bilag 9.

6.7.2. Referencegrænser for elektriske/elektroniske enheders immunitet ved typegodkendelse

6.7.2.1. Ved måling efter metoden i bilag 9 skal immunitetsprøvningsniveauet være 60 V/m for 150 mm stripline-prøvningsmetoden, 15 V/m for 800 mm stripline-prøvningsmetoden, 75 V/m for TEM-celle-prøvningsmetoden (TEM = transverse electromagnetic mode), 60 mA for BCI-prøvningsmetoden (BCI = bulk current injection) og 30 V/m for frifelt-prøvningsmetoden i over 90 % af frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz, samt et minimum på 50 V/m for 150 mm stripline-prøvningsmetoden, 12,5 V/m for 800 mm stripline-prøvningsmetoden, 62,5 V/m for TEM-celle-prøvningsmetoden, 50 mA for BCI-prøvningsmetoden og 25 V/m for frifelt-prøvningsmetoden i hele frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz.

6.7.2.2. Den for typen repræsentative elektriske/elektroniske enhed anses at opfylde kravene til immunitet, hvis der under prøvningerne i henhold til metoden i bilag 9 ikke konstateres nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioner«.

6.8. Forskrifter i forbindelse med immunitet over for ledningsbårne transientforstyrrelser

6.8.1. Prøvningsmetode

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds elektromagnetiske immunitet skal prøves efter metoderne i ISO 7637-2, 2. udgave 2004, som beskrevet i bilag 10 med de i tabel 1 anførte prøvningsniveauer.

Tabel 1

Elektriske/elektroniske enheders immunitet

Prøveimpuls nr. Niveau for immunitetsprøvning Funktionsstatus for systemer Relateret til immunitetsrelaterede funktioner Ikke relateret til immunitetsrelaterede funktioner 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (for elektrisk/elektronisk enhed, der skal være operationel under motorstartfaser) C (for andre elektriske/elektroniske enheder) D

6.9. Forskrifter i forbindelse med ledningsbårne forstyrrelser

6.9.1. Prøvningsmetode

Den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enheds elektromagnetiske emission skal prøves efter metoderne i ISO 7637-2, 2. udgave 2004, som beskrevet i bilag 10 med de i tabel 2 anførte prøvningsniveauer.

Tabel 2

Største tilladte pulsamplitude

Pulsamplitudens polaritet Største tilladte pulsamplitude for Køretøjer med 12 V-systemer Køretøjer med 24 V-systemer Positiv +75 + 150 Negativ – 100 – 450

6.10. Undtagelser

6.10.1. Et køretøj, et elektrisk/elektronisk system eller en elektrisk/elektronisk enhed, der ikke omfatter en elektronisk oscillator med arbejdsfrekvens over 9 kHz, skal anses for at være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 6.3.2 eller 6.6.2 og bilag 5 og 8.

6.10.2. Køretøjer, hvor der ikke indgår elektriske/elektroniske systemer med »immunitetsrelaterede funktioner«, kræves ikke prøvet for immunitet over for strålingsforstyrrelser og anses for at opfylde kravene i punkt 6.4 og bilag 6 til dette regulativ.

6.10.3. Elektriske/elektroniske enheder uden immunitetsrelaterede funktioner kræves ikke prøvet for immunitet over for strålingsforstyrrelser og anses for at opfylde forskrifterne i punkt 6.7 og bilag 9 i dette regulativ.

6.10.4. Elektrostatisk udladning

For køretøjer med dæk kan karrosseri/chassis betragtes som en elektrisk isoleret konstruktion. Betydende elektrostatiske kræfter i forhold til dets eksterne miljø optræder kun, når fører og/eller passagerer stiger ind og ud af køretøjet. Eftersom køretøjet holder stille på dette tidspunkt, anses typegodkendelsesprøvning med hensyn til elektrostatisk udladning ikke for nødvendig.

6.10.5. Ledningsbåren emission

Elektriske/elektroniske enheder, der ikke er tilsluttet omskifter, indeholder omskiftere eller omfatter induktiv belastning, kræves ikke prøvet for ledningsbåren emission og anses for at opfylde kravene i punkt 6.9.

6.10.6. Hvis modtagere har svigtende funktion under immunitetsprøvningen, og prøvesignalet er inden for den modtagerbåndbredde (RF-udelukkelsesbånd), der er specificeret for den pågældende radiotjeneste/produkt i den harmoniserede internationale elektromagnetiske kompatibilitetsstandard, er dette ikke nødvendigvis et afvisningskriterium.

6.10.7. RF-sendere skal afprøves i sendemodus. Der ses i forbindelse med dette regulativ bort fra ønskede emissioner (f.eks. fra RF-sendesystemer), der ligger inden for den nødvendige båndbredde, og emissioner uden for båndet. Spurius udstråling er omfattet af dette regulativ.

6.10.7.1. »Nødvendig båndbredde«: for en given emissionstype omfanget af det frekvensbånd, der netop er tilstrækkeligt til at sikre transmission af information med den for de givne forhold nødvendige hastighed og kvalitet (artikel 1, nr. 1.152, i ITU-radioregulativet).

6.10.7.2. »Emission uden for båndet«: Emission på en frekvens eller frekvenser umiddelbart uden for den nødvendige båndbredde, som opstår fra moduleringsprocessen, men eksklusive spurious udstråling (artikel 1, nr. 1.144, i ITU-radioregulativet).

6.10.7.3. »Spurious udstråling«: I enhver moduleringsproces findes der yderligere uønskede signaler. De sammenfattes under begrebet »spurious udstråling«. Spurious udstråling er emissioner på en frekvens eller frekvenser, der ligger uden for den nødvendige båndbredde, og hvis niveau kan nedsættes, uden at den pågældende transmission af information lider skade. Spurious udstråling omfatter harmonisk udstråling, parasit-udstråling, intermoduleringsprodukter og frekvensomsætningsprodukter, men omfatter ikke emissioner uden for båndet (artikel 1, nr. 1.145, i ITU-radioregulativet).

7. ÆNDRING EFTER UDVIDELSE AF TYPEGODENDELSEN AF ET KØRETØJ EFTER TILFØJELSE ELLER UDSKIFTNING AF EN ELEKTRISK/ELEKTRONISK ENHED

7.1. Ønsker en køretøjsfabrikant, der har opnået typegodkendelse af et komplet anlæg i et køretøj, at erstatte eller supplere dette anlæg ved at montere et andet elektrisk/elektronisk system eller en anden elektrisk/elektronisk enhed, som allerede er godkendt i henhold til dette regulativ, under iagttagelse af de særlige betingelser, der måtte gælde herfor, kan køretøjsgodkendelsen udvides uden yderligere prøvning. Det nye elektriske/elektroniske system eller den nye elektriske/elektroniske enhed betragtes i henseende til produktionens overensstemmelse som en del af køretøjet.

7.2. Hvis de nye elektriske/elektroniske dele ikke er godkendt efter dette regulativ, og prøvning anses for påkrævet, skal køretøjet som helhed anses for at opfylde kravene, hvis det kan godtgøres, at de nye eller ændrede dele opfylder forskrifterne i punkt 6, eller hvis det ved en sammenlignende prøvning kan godtgøres, at de nye dele sandsynligvis ikke vil påvirke køretøjstypens overensstemmelse ugunstigt.

7.3. Køretøjsgodkendelsen bliver ikke ugyldig ved, at køretøjsfabrikanten monterer sædvanligt privat udstyr eller kontorudstyr, bortset fra mobilkommunikationsudstyr, der opfylder forskrifterne i andre regulativer, og monteres, udskiftes eller fjernes i overensstemmelse med udstyrsfabrikantens og køretøjsfabrikantens anvisninger. Dette udelukker ikke, at køretøjsfabrikanten monterer kommunikationsudstyr efter passende retningslinjer for monteringen, der er fastlagt af køretøjs- og/eller udstyrsfabrikanten. Køretøjsfabrikanten skal på prøvningsmyndighedens forlangende fremlægge dokumentation for, at køretøjets funktionsevne ikke påvirkes ugunstigt af sådanne radiosendere. Det kan ske i form af en erklæring om, at sendeeffekten og anlægget er af en sådan beskaffenhed, at dette regulativs immunitetsniveau yder tilstrækkelig beskyttelse, når der kun er tale om transmission, dvs. bortset fra transmission i forbindelse med prøvningen i punkt 6. Dette regulativ tillader ikke brug af radiosendere, for hvilke der gælder andre krav til udstyret selv eller dets brug.

8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:

8.1. Køretøjer eller komponenter eller elektriske/elektroniske enheder, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6 ovenfor.

8.2. Produktionens overensstemmelse i henseende til et køretøjs, en komponents eller en separat teknisk enheds overensstemmelse kontrolleres på grundlag af oplysningerne i meddelelsesformularen i bilag 3A og/eller 3B.

8.3. Hvis den kompetente myndighed ikke er tilfreds med fabrikantens kontrolprocedure, finder punkt 8.3.1 og 8.3.2 anvendelse.

8.3.1. Ved kontrol af seriefremstillede køretøjer, komponenter eller elektriske/elektroniske enheder anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette regulativs forskrifter med hensyn til emission af bredbåndselektromagnetiske forstyrrelser og smalbåndselektromagnetiske forstyrrelser, hvis de målte værdier ikke er mere end 2 dB (25 %) over referencegrænserne i henholdsvis punkt 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 og 6.3.2.2.

8.3.2. Ved kontrol af seriefremstillede køretøjer, komponenter eller elektriske/elektroniske enheder anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette regulativs forskrifter med hensyn til immunitet over for elektromagnetisk stråling, hvis køretøjets elektriske/elektroniske enhed ikke viser nogen forringelse med hensyn til den direkte styring af køretøjet, som vil kunne bemærkes af føreren eller af nogen anden trafikant, når køretøjet befinder sig i den i bilag 6, punkt 4, specificerede tilstand og udsættes for en feltstyrke, som udtrykt i V/m er højst 80 % af de i punkt 6.4.2.1 anførte referencegrænser.

8.3.3. Ved kontrol af en seriefremstillet komponent eller separat teknisk enhed anses produktionen for at være i overensstemmelse med dette regulativs forskrifter med hensyn til ledningsbårne forstyrrelser og emission, hvis komponenten eller den separate tekniske enhed ikke udviser nogen forringelse af de »immunitetsrelaterede funktioners« ydeevne op til de i punkt 6.8.1 anførte niveauer og ikke overstiger niveauerne anført i punkt 6.9.1.

9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

9.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj, komponent eller separat teknisk enhed i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 6 ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis det udvalgte køretøj ikke har bestået de i punkt 6 ovenfor foreskrevne prøvninger.

9.2. Hvis en part i overenskomsten, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular, svarende til modellerne i bilag 3A og 3B til dette regulativ.

10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Hvis indehaveren af en godkendelse definitivt ophører med af fremstille en type køretøj eller elektrisk/elektronisk enhed, skal han underrette den myndighed, der har meddelt godkendelsen, og denne myndighed skal efterfølgende underrette de andre parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 3A og 3B til dette regulativ.

11. ÆNDRINGER OG UDVIDELSE AF TYPEGODKENDELSEN FOR EN KØRETØJSTYPE ELLER ELEKTRISK/ELEKTRONISK ENHED

11.1. Alle ændringer af køretøjstypen eller typen af elektrisk/elektronisk enhed skal meddeles den administrative myndighed, der har meddelt godkendelse for køretøjstypen. Denne myndighed kan derefter:

11.1.1. vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet eller den elektriske/elektroniske enhed under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne, eller

11.1.2. kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningerne.

11.2. Bekræftelse eller nægtelse af godkendelse med nærmere angivelse af ændringerne meddeles de aftaleparter, som anvender dette regulativ, via den i punkt 4 ovenfor anførte procedure.

11.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af godkendelsen, påfører et fortløbende udvidelsesnummer og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellerne i bilag 3A og 3B til dette regulativ.

12. OVERGANGSBESTEMMELSER

12.1. Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved 03-ændringsserien.

12.2. Fra 12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for dette regulativ, som ændret ved ændringsserie 03, må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, komponent eller separate tekniske enhed, som søges godkendt, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.

12.3. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at bevilge udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.

12.4. Fra 48 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 03 til dette regulativ kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte den første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 03 til dette regulativ.

13. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter i 1958-overkomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.

(1) Som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).

(2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet) og 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.

Tillæg 1 Liste over standarder, der henvises til i dette direktiv 1. CISPR 12 »Vehicles, motorboats and spark-ignited engine driven devices — Radio disturbance characteristics — Limits and methods of measurement«, 5. udgave 2001 2. CISPR 16-1-4 »Specifications for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods — Part 1: Radio disturbance and immunity measuring apparatus«, udgave 1.1 2004. 3. CISPR 25 »Limits and methods of measurement of radio disturbance characteristics for the protection of receivers used on board vehicles«, 2. udgave 2002 4. ISO 7637-1 »Road vehicles — Electrical disturbance from conduction and coupling — Part 1: Definitions and general considerations«, 2. udgave 2002 5. ISO 7637-2 »Road vehicles — Electrical disturbance from conduction and coupling — Part 2: Electrical transient conduction along supply lines only on vehicles with nominal 12 V or 24 V supply voltage«, 2. udgave 2004 6. ISO-EN 17025 »General requirements for the competence of testing and calibration laboratories«, 1. udgave 1999 7. ISO 11451 »Road vehicles — Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy — Vehicle test methods« Part 1: General and definitions (ISO 11451-1, 3. udgave 2005) Part 2: Off-vehicle radiation source (ISO 11451-2, 3. udgave 2005) Part 4: Bulk current injection (BCI) (ISO 11451-4, 1. udgave 1995) 8. ISO 11452 »Road vehicles — Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy — Vehicle test methods« Part 1: General and definitions (ISO 11452-1, 3. udgave 2005) Part 2: Absorber-lined chamber (ISO 11452-2, 2. udgave 2004) Part 3: Transverse electromagnetic mode (TEM) cell (ISO 11452-3, 3. udgave 2001) Part 4: Bulk current injection (BCI) (ISO 11452-4, 3. udgave 2005) Part 5: Stripline (ISO 11452-5, 2. udgave 2002) 9. ITU Radio Regulations, 2001-udgaven.

Tillæg 2 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 10 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Strålingsemissionsgrænse for køretøjer Bredbåndstypegodkendelsesgrænse - 10 m Kvasispidsdetektor - 120 kHz båndbredde

Tillæg 3 Referencegrænser for bredbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 3 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 42 E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Strålingsemissionsgrænse for køretøjer Bredbåndstypegodkendelsesgrænse - 3 m Kvasispidsdetektor - 120 kHz båndbredde

Tillæg 4 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 10 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 22 E = 22 + 15,13 log (F/75) E = 33 Strålingsemissionsgrænse for køretøjer Smalbåndstypegodkendelsesgrænse - 10 m Middelværdidetektor - 120 kHz båndbredde

Tillæg 5 Referencegrænser for smalbåndsstråling fra køretøj Antenne-køretøjsafstand: 3 m Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Strålingsemissionsgrænse for køretøjer Smalbåndstypegodkendelsesgrænse - 3 m Middelværdidetektor - 120 kHz båndbredde

Tillæg 6 Elektrisk/elektronisk enhed Referencegrænser for bredbåndsstråling Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 62 – 25,13 log (F/30) E = 52 + 15,13 log (F/75) E = 63 Strålingsemissionsgrænse for elektriske/elektroniske enheder Bredbåndstypegodkendelsesgrænse - 1 m Kvasispidsdetektor - 120 kHz båndbredde

Tillæg 7 Eleltrisk/elektronisk enhed Referencegrænser for smalbåndsstråling Grænse E (dBμV/m) ved frekvens F (MHz) 30-75 MHz 75-400 MHz 400-1 000 MHz E = 52 – 25,13 log (F/30) E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Strålingsemissionsgrænse for elektriske/elektroniske enheder Smalbåndstypegodkendelsesgrænse - 1 m Middelværdidetektor - 120 kHz båndbredde

BILAG 1 EKSEMPLER PÅ GODKENDELSESMÆRKER Model A (jf. punkt 5.2 i dette regulativ) Model B (jf. punkt 5.2 i dette regulativ) (1) Det andet nummer er kun givet som eksempel.

BILAG 2A OPLYSNINGSSKEMA For typegodkendelse af et køretøj for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet Følgende oplysninger indsendes i tre eksemplarer med indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok i A4-format eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer. GENERELT 1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): … 2. Type: … 3. Køretøjsklasse: … 4. Fabrikantens navn og adresse: … Navn og adresse på fabrikantens eventuelle bemyndigede repræsentant: … 5. Adresse(r) på samlefabrik(ker): … KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER 6. Fotografi(er) og/eller tegning(er) af et repræsentativt køretøj: … 7. Motorens placering og arrangement: … MOTOR 8. Fabrikant: … 9. Fabrikationskode som markeret på motoren: … 10. Forbrændingsmotor: … 11. Funktionsprincip: styret tænding/kompressionstænding, firetakt/totakt (1) 12. Antal cylindre og cylinderarrangement: … 13. Brændstoftilførsel: … 14. Ved brændstofindsprøjtning (kun kompressionstænding): ja/nej (1) 15. Elektronisk styreenhed: … 16. Fabrikat(er): … 17. Beskrivelse af systemet: … 18. Ved brændstofindsprøjtning (kun styret tænding): ja/nej (1) 19. Elektrisk system: … 20. Nominel spænding: … V, positiv/negativ tilslutning til stel (1) 21. Generator: 22. Type: … 23. Tænding: … 24. Fabrikat(er): … 25. Type(r): … 26. Funktionsprincip: … 27. LPG-brændstofsystem: ja/nej (1) 28. Elektronisk motorstyreenhed for LPG-drift: … 29. Fabrikat(er): … 30. Type(r): … 31. NG-brændstofsystem: ja/nej (1) 32. Elektronisk motorstyreenhed for NG-drift: 33. Fabrikat(er): … 34. Type(r): … 35. Elektrisk motor: … 36. Type (vikling, magnetisering): … 37. Driftsspænding: … Gasdrevne motorer (for systemer med anden indretning gives tilsvarende oplysninger) 38. Elektronisk styreenhed (ECU): 39. Fabrikat(er): … 40. Type(r): … TRANSMISSION 41. Type (mekanisk, hydraulisk, elektrisk osv.): … 42. Kort beskrivelse af eventuelle elektriske/elektroniske komponenter: … HJULOPHÆNG 43. Kort beskrivelse af eventuelle elektriske/elektroniske komponenter: … STYREAPPARAT 44. Kort beskrivelse af eventuelle elektriske/elektroniske komponenter: … BREMSER 45. Blokeringsfri bremser (ABS): ja/nej/ekstraudstyr (1) 46. For køretøjer med blokeringsfrie bremser, beskrivelse af systemets funktion (herunder elektroniske dele), blokdiagram over de elektriske forbindelser samt diagram over hydraulik- eller trykluftkredsløbet: … KAROSSERI 47. Karrosseritype: … 48. Materialer og konstruktion: … 49. Forrude og andre ruder: 50. Kort beskrivelse af eventuelle elektriske/elektroniske komponenter i rudeoptræksmekanismen: … 51. Førerspejle (angiv for hvert spejl): … 52. Kort beskrivelse af eventuelle elektroniske komponenter i indstillingssystemet: … 53. Sikkerhedsseler og/eller andre fastholdelsesanordninger: … 54. Kort beskrivelse af eventuelle elektriske/elektroniske komponenter: … 55. Radiostøjdæmpning: … 56. Beskrivelse og tegninger/fotografier af udformning og bestanddele af den del af karrosseriet, der udgør motorrummet, og den del af kabinen, der ligger tættest op ad dette: … 57. Tegninger eller fotografier af placeringen af metalkomponenter, der er monteret i motorrummet (f.eks. dele til varmeanlæg, reservehjul, luftfilter, styreapparat osv.): … 58. Oversigt over og tegning af radiostøjdæmpende udstyr: … 59. Nærmere oplysninger om nominel værdi af jævnstrømsmodstande og, for tændkabler med indbygget radio-støjmodstand, om den nominelle modstand pr. meter: … LYGTER OG LYSSIGNALER 60. Kort beskrivelse af eventuelle andre elektriske/elektroniske komponenter end lygter: … ANDRE FORHOLD 61. Tyverisikringsanordninger 62. Kort beskrivelse af eventuelle elektriske/elektroniske komponenter: … 63. Tabel over montering og brug af RF-sendere i køretøj(er), hvis dette er relevant (jf. bilag I, punkt 3.1.8): Frekvensbånd (Hz) Maks. sendestyrke [W] Antenneposition på køretøj — Særlige betingelser for montering og/ eller anvendelse 64. Køretøj udstyret med 24 GHz-kortdistanceradarudstyr: ja/nej/ekstraudstyr (1) Ansøgeren om typegodkendelse skal også, om nødvendigt, fremlægge: Tillæg 1: En liste med mærke(r) og type(r) for samtlige elektriske og/eller elektroniske komponenter, der er omfattet af dette regulativ (jf. punkt 2.9 og 2.10 i dette regulativ) og ikke tidligere anført. Tillæg 2: Skema eller tegning, der generelt beskriver de elektriske og/eller elektroniske komponenter (omfattet af dette regulativ) og en generel beskrivelse af ledningsnettet. Tillæg 3: Beskrivelse af det køretøj, der er udvalgt som repræsentativt for typen: Karrosseriform: … Højre- eller venstrestyring: … Akselafstand: … Tillæg 4: Relevant(e) prøvningsrapport(er), som fabrikanten eller et laboratorium akkrediteret i henhold til ISO 17025 og anerkendt af den godkendende myndighed har fremlagt til støtte for udarbejdelse af typegodkendelsesattesten. (1) Det ikke gældende overstreges.

BILAG 2B OPLYSNINGSSKEMA Typegodkendelse af en elektrisk/elektronisk enhed for så vidt angår elektromagnetisk kompatibilitet Nedennævnte oplysninger skal i givet fald forelægges i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i den relevante målestok på A4-ark eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, forelægges der relevante oplysninger vedrørende ydelsen. 1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): … 2. Type: … 3. Typeidentifikationsmærke hvis anført på komponenten/den separate tekniske enhed (1): 3.1. Mærkets placering: … 4. Fabrikantens navn og adresse: … Navn og adresse på fabrikantens eventuelle befuldmægtigede: … … 5. Anbringelsessted og -måde for godkendelsesmærket for komponenter og separate tekniske enheder: … … 6. Adresse(r) på samlefabrik(ker): … 7. Denne elektriske/elektroniske enhed søges godkendt som komponent/separat teknisk enhed (2) 8. Eventuelle begrænsninger for anvendelsen samt monteringsforskrifter: … 9. Nominel spænding for el-system: …V, plus/minus (2) til stel. Tillæg 1: Beskrivelse af den for typen repræsentative elektroniske/elektriske enhed (elektronisk blokdiagram og liste over de vigtigste komponenter, der udgør den elektriske/elektroniske enhed (f.eks. mikroprocessorens, krystallernes osv. fabrikat og type)). Tillæg 2: Relevant(e) prøvningsrapport(er), som fabrikanten eller et laboratorium akkrediteret i henhold til ISO 17025 og anerkendt af den godkendende myndighed har fremlagt til støtte for udarbejdelse af typegodkendelsesattesten. (1) Hvis typeidentifikationsmærkningen indeholder tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøj, komponent eller separat teknisk enhed, der er omfattet af dette oplysningsskema, erstattes sådanne tegn i følgedokumenterne med »?« (f.eks. ABC??123??). (2) Det ikke-gældende overstreges.

BILAG 3A MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 3B MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 3C ERKLÆRING FOR SÅ VIDT ANGÅR PUNKT 3.2.9 (Største format: A4 (210 × 297 mm)) Ansøger: … Generel beskrivelse af produktet: … Oplysninger indsendt af ansøgeren: … Denne elektriske/elektroniske enhed kan anvendes i enhver køretøjstype med følgende begrænsninger: … Eventuelle monteringsbetingelser: … Vi bekræfter herved, at det ovenfor beskrevne produkt ikke er immunitetsrelateret i henhold til regulativ nr. 10. Immunitetsprøvning som defineret i dette regulativ er ikke påkrævet. Teknisk tjeneste ansvarlig for evalueringen: … Sted: … Dato: … Underskrift: …

BILAG 4 Metode til måling af elektromagnetisk bredbåndsstråling fra køretøjer 1. GENERELT 1.1. Prøvemetoden i dette bilag gælder kun for køretøjer. 1.2. Prøvningsmetode Prøven er beregnet til måling af bredbåndsemission fra elektriske eller elektroniske systemer monteret i køretøjer (f.eks. tændingssystem eller elmotorer). Hvis ikke andet er anført i dette bilag, skal prøvningen udføres i henhold til CISPR 12 (amendment 1, 5. udgave 2005). 2. KØRETØJETS TILSTAND UNDER PRØVNINGEN 2.1. Motor Motoren skal være i drift i henhold til CISPR 12 (amendment 1, 5. udgave 2005), punkt 5.3.2. 2.2. Andre køretøjssystemer Alt udstyr, der kan generere bredbåndsemission, og som af fører eller passager kan idriftsættes permanent, skal være i drift med fuld belastning, f.eks. viskermotorer eller blæsere. Horn og elrudemotorer osv. udelukkes, da de ikke bruges konstant. 3. MÅLEPLADS 3.1. Som et alternativ til kravene i CISPR 12 (amendment 1, 5. udgave 2005) for køretøjer i klasse L, kan prøvearealet være ethvert sted, der opfylder betingelserne i figur 1 i tillægget til dette bilag. I dette tilfælde skal måleudstyret ligge uden for den del, der er vist i figur 1 og 2 i tillæg 1 til dette bilag. 3.2. Til prøvningerne kan benyttes et lukket anlæg, hvis det kan godtgøres, at der er korrelation mellem resultaterne opnået i det lukkede anlæg og resultaterne opnået på en åben måleplads. Lukkede prøvningsanlæg er ikke underkastet dimensionskravene for en åben måleplads, bortset fra bestemmelsen om køretøjets afstand til antennen og dennes højde. 4. FORSKRIFTER FOR PRØVNINGEN 4.1. Grænseværdierne er gældende i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz for målinger udført i et delvist afskærmet rum eller på en udendørs måleplads. 4.2. Målingen kan foretages med enten en kvasispidsdetektor eller en spidsværdidetektor. Grænseværdierne i punkt 6.2 og 6.5 i dette regulativ gælder for kvasispidsmåling. Hvis der anvendes spidsværdidetektorer, skal der anvendes en korrektionsfaktor på 20 dB som defineret i CISPR 12 (amendment 1, 5. udgave 2005). 4.3. Målinger Den tekniske tjeneste skal udføre denne prøvning med de i CISPR 12-standarden (amendment 1, 5. udgave 2005) specificerede intervaller i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz. Hvis køretøjsfabrikanten alternativt fremlægger måledata for hele frekvensbåndet fra et prøvningslaboratorium, der er akkrediteret i henhold til de relevante dele af ISO 17025 (1. udgave 1999) og anerkendt af den godkendende myndighed, kan prøvningsinstansen opdele frekvensomfanget i 14 frekvensbånd, nemlig 30-34, 34-45, 45-60, 60-80, 80-100, 100-130, 130-170, 170-225, 225-300, 300-400, 400-525, 525-700, 700-850, 850-1 000 MHz, og gennem prøvninger ved de 14 frekvenser, der giver de højeste emissioner inden for hvert enkelt frekvensbånd, bekræfte, at køretøjet opfylder kravene i dette bilag. Hvis grænsen overskrides under prøvningen, skal det kontrolleres, at denne overskridelse skyldes køretøjet og ikke stråling fra omgivelserne. 4.4. Aflæsning Den højeste af værdierne i forhold til grænseværdien (horisontal/vertikal polarisering og antenneplacering på køretøjets venstre og højre side) i hvert af de 14 frekvensbånd skal antages som den karakteristiske værdi for den frekvens, for hvilken målingerne fandt sted. Tillæg Figur 1 Åben vandret plads, fri for elektromagnetisk refleksion — afgrænsning af pladsen defineret af en ellipse Figur 2 Antennes placering i forhold til køretøjet

BILAG 5 Metode til måling af elektromagnetisk smalbåndsstråling fra køretøjer 1. GENERELT 1.1. Prøvningsmetoden i dette bilag gælder kun for køretøjer. 1.2. Prøvningsmetode Denne prøvning er beregnet til måling af smalbåndsemission som den, der kan udsendes af mikroprocessorbaserede systemer eller andre smalbåndskilder. Hvis andet ikke er anført i dette bilag, skal prøvningen udføres i henhold til CISPR 12 (amendment 1, 5. udgave 2005) eller i henhold til CISPR 25 (2. udgave 2002). 1.3. Indledningsvis måles emissionen i FM-båndet (76 til 108 MHz) ved køretøjets radioantenne med en middelværdidetektor. Hvis det niveau, der er angivet i punkt 6.3.2.4 i dette regulativ ikke overskrides, anses køretøjet for at opfylde forskrifterne i dette bilag inden for dette frekvensbånd, og fuldstændig prøvning behøves ikke foretages. 1.4. Som et alternativ for køretøjer i klasse L kan målepunktet vælges efter bilag 4, punkt 3.1 og 3.2. 2. KØRETØJETS TILSTAND UNDER PRØVNINGEN 2.1. Tændingen skal være tilsluttet. Motoren må ikke være i gang. 2.2. Køretøjets elektroniske systemer skal være i normal driftstilstand, og køretøjet skal holde stille. 2.3. Alt udstyr, der af fører eller passager kan idriftsættes permanent, med interne oscillatorer > 9 kHz eller repetitive signaler, skal være i normal drift. 3. FORSKRIFTER FOR PRØVNINGEN 3.1. Grænseværdierne er gældende i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz for målinger udført i et delvist afskærmet rum eller på en udendørs måleplads. 3.2. Målingerne skal udføres med en middelværdidetektor. 3.3. Målinger Den tekniske tjeneste skal udføre denne prøvning med de i CISPR 12-standarden (amendment 1, 5. udgave 2005) specificerede intervaller i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz. Hvis køretøjsfabrikanten alternativt fremlægger måledata for hele frekvensbåndet fra et prøvningslaboratorium, der er akkrediteret i henhold til de relevante dele af ISO 17025 (1. udgave 1999) og anerkendt af den godkendende myndighed, kan den tekniske tjeneste opdele frekvensomfanget i 14 frekvensbånd, nemlig 30-34, 34-45, 45-60, 60-80, 80-100, 100-130, 130-170, 170-225, 225-300, 300-400, 400-525, 525-700, 700-850, 850-1 000 MHz, og gennem prøvninger ved de 14 frekvenser, der giver de højeste emissioner inden for hvert enkelt frekvensbånd, bekræfte, at køretøjet opfylder kravene i dette bilag. Hvis grænsen overskrides under prøvningen, skal det kontrolleres, at denne overskridelse skyldes køretøjet og ikke stråling fra omgivelserne, herunder bredbåndsstråling fra enhver elektrisk/elektronisk enhed. 3.4. Målinger Den højeste af værdierne i forhold til grænseværdien (horisontal/vertikal polarisering og antenneplacering på køretøjets venstre og højre side) i hvert af de 14 frekvensbånd skal antages som den karakteristiske værdi for den frekvens, for hvilken målingerne fandt sted.

BILAG 6 Metode til kontrol af køretøjers elektromagnetiske immunitet 1. GENERELT 1.1. Prøvningsmetoden i dette bilag gælder kun for køretøjer. 1.2. Prøvningsmetode Prøvningen er beregnet til måling af immuniteten af systemer, som er monteret på køretøjet. Køretøjet udsættes for elektromagnetiske felter som beskrevet i dette bilag. Køretøjet overvåges under prøvningerne. Hvis ikke andet er anført i dette bilag, skal prøvningen udføres i henhold til ISO 11451-2, 3. udgave 2005). 1.3. Alternative prøvningsmetoder Prøvningen kan alternativt finde sted på et udendørs prøveanlæg for alle køretøjers vedkommende. Prøveanlægget skal opfylde (nationale) retlige krav for så vidt angår emission af elektromagnetiske felter. Hvis et køretøj er længere end 12 m og/eller bredere end 2,60 m og/eller højere end 4,00 m, vil BCI-metoden i henhold til ISO 11451-4 (1. udgave 1995) kunne anvendes i frekvensområdet 20 til 2 000 MHz med de i punkt 6.7.2.1 i dette regulativ fastsatte niveauer. 2. KØRETØJETS TILSTAND UNDER PRØVNINGEN 2.1. Køretøjets masse skal være som i ubelastet stand, bortset fra det påkrævede måleudstyr. 2.1.1. Motoren skal drive de trækkende hjul med en konstant hastighed på 50 km/h, hvis der ikke findes en teknisk begrundelse betinget af køretøjet for at foretrække en anden hastighed. For køretøjer i klasse L1 og L2 skal den konstante hastighed normalt være 25 km/h. Køretøjet skal være anbragt i en passende belastet dynamometerprøvestand, eller, hvis en sådan ikke er til rådighed, hvile på isolerede akselstøtter lavest muligt over jorden. Hvor det er hensigtsmæssigt, kan transmissionsaksler, bælter eller kæder frakobles (f.eks. lastvogne, to- og trehjulede køretøjer). 2.1.2. Grundlæggende køretøjstilstand I dette punkt defineres minimumsprøvningsbetingelser (hvis de finder anvendelse) og afvisningskriterier for immunitetsprøvning af køretøjer. Andre køretøjssystemer, der kan have indflydelse på immunitetsrelaterede funktioner, skal prøves efter en metode, der aftales mellem køretøjsfabrikanten og den tekniske tjeneste. Prøvningsbetingelser for »50 km/h-cyklus« Afvisningskriterier Køretøjshastighed 50 km/h (25 km/h for L1- og L2-køretøjer ± 20 % (køretøjet skal drive rullerne). Hvis køretøjet er udstyret med fartpilot (cruise control), skal denne være i drift. Hastighedsvariation større end ± 10 % af den nominelle hastighed. I tilfælde af automatgear: ændring af gearudveksling, der medfører en hastighedsvariation større end ± 10 % af den nominelle hastighed. Nærlys TÆNDT (manuel modus) Lys SLUKKET Forrudevisker TÆNDT (manuel modus), højeste hastighed Komplet stop af forrudevisker Retningsviserblink i førerside TÆNDT Frekvensændring (lavere end 0,75 Hz eller større end 2,25 Hz). Tjenestecyklusændring (lavere end 25 % eller større 75 %). Justerbar affjedring i normal position Uventet væsentlig variation Førersæde og rat i mellemposition Uventet variation større end 10 % af samlet justerings-område Alarm UAKTIVERET Uventet aktivering af alarm Horn UAKTIVERET Uventet aktivering af horn Airbag og sikkerhedsselesystemer i drift med passagerairbag sat ud af drift, hvis denne funktion findes Uventet aktivering Automatiske døre LUKKEDE Uventet åbning Justerbart hjælpe-/motorbremsegreb i normal position Uventet aktivering

Prøvningsbetingelser for »bremsningscyklus« Afvisningskriterier Fastlægges i plan for bremsningscyklusprøvning. Denne skal omfatte aktivering af bremsepedalen, medmindre der er tekniske grunde til ikke at gøre dette, men ikke nødvendigvis antiblokeringssystemet. Stoplys ikke aktiveret i cyklussen. Bremseadvarselslys TÆNDT med svigtende funktion. Uventet aktivering. 2.1.3. Alt udstyr, der af fører eller passager kan idriftsættes permanent, skal være i normal drift. 2.1.4. Alle øvrige systemer, som påvirker førerens direkte styring af køretøjet, skal være i køretøjets normale driftstilstand. 2.2. Forefindes der elektriske/elektroniske systemer, som indgår i den direkte styring af køretøjet, men som ikke er i funktion under de i punkt 4.1 beskrevne omstændigheder, kan fabrikanten forelægge den tekniske tjeneste en supplerende rapport eller anden dokumentation for, at det pågældende elektriske/elektroniske system opfylder regulativets krav. Sådan dokumentation skal indgå i typegodkendelsesdokumentationen. 2.3. Medens overvågningen af køretøjet står på, må kun benyttes udstyr, som ikke medfører forstyrrelser. Køretøjets ydre og passagerkabinen skal overvåges for at kontrollere, om kravene i dette bilag er opfyldt (f.eks. ved hjælp af videokamera(er), en mikrofon osv.). 3. REFERENCEPUNKT 3.1. For så vidt angår dette bilag er referencepunktet det punkt, hvori feltstyrken måles. Det fastlægges således: 3.2. For køretøjer i klasse M, N og O i henhold til ISO 11451-2, 3. udgave 2005. 3.3. For køretøjer i klasse L: 3.3.1. mindst 2 m fra antennens fasemidtpunkt i vandret retning, eller mindst 1 m fra transmissionslinjens udstrålende dele i lodret retning 3.3.2. på køretøjets centerlinje (symmetriplan i længderetningen) 3.3.3. i en højde af 1,0 ± 0,05 m over det plan, hvorpå køretøjet er anbragt, eller - hvis alle køretøjsmodellers mindste taghøjde er over 3,0 m - 2,0 m ± 0,05 m over det plan, hvorpå køretøjet er anbragt 3.3.4. enten 1,0 ± 0,2 m bag den lodrette midterlinje for køretøjets forhjul (punkt C i figur 1 i tillæg 1 til dette bilag), hvis der er tale om trehjulede køretøjer eller 0,2 ± 0,2 m bag den lodrette midterlinje for køretøjets forhjul (punkt D i figur 2 i tillæg 1 til dette bilag), hvis der er tale om tohjulede køretøjer 3.3.5. Hvis det vælges at udsætte den bageste del af køretøjet for stråling, anvendes det i punkt 3.3.1-3.3.4 fastlagte referencepunkt. Køretøjet anbringes dernæst med forenden i retning modsat antennen, som om det var drejet 180o omkring sit midtpunkt, dvs. på en sådan måde, at afstanden fra antennen til den nærmeste ydre flade af køretøjet er uændret. Dette er vist i figur 3 i tillæg 1 til dette bilag. 4. FORSKRIFTER FOR PRØVNINGEN 4.1. Frekvensområde, dwell times, polarisering Køretøjet udsættes for elektromagnetisk stråling i frekvensområdet mellem 20 og 2 000 MHz med vertikal polarisering. Prøvesignalets modulering skal være: a) AM (amplitudemodulation), med 1 kHz-modulation og 80 % modulationsdybde i frekvensområdet 20 til 800 MHz, og b) PM (pulsmodulation), t på 577 μs, periode 4 600 μs, i frekvensområdet 80 til 2 000 MHz, hvis ikke andet er aftalt mellem den tekniske tjeneste og køretøjsfabrikanten. Frekvenstrinstørrelse og »dwell time« skal vælges i henhold til ISO 11451-1, 3. udgave 2005. 4.1.1. Den tekniske tjeneste skal udføre denne prøvning med de intervaller, der er specificeret i ISO 11451-1, 3. udgave 2005, i hele frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz. Hvis køretøjsfabrikanten alternativt fremlægger måledata for hele frekvensbåndet fra et prøvningslaboratorium, der er akkrediteret i henhold til de relevante dele af ISO 17025 (1. udgave 1999) og anerkendt af den godkendende myndighed, kan den tekniske tjeneste vælge et reduceret antal spotfrekvenser inden for det samlede frekvensområde, f.eks. 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 og 1 800 MHz for at bekræfte, at køretøjet opfylder forskrifterne i dette bilag. Tilfredsstiller et køretøj ikke de i dette bilag beskrevne prøvninger, skal det kontrolleres, at de pågældende tilfælde af svigt er optrådt under normale betingelser og ikke skyldes ukontrollerede felter. 5. FREMBRINGELSE AF DEN FORESKREVNE FELTSTYRKE 5.1. Fremgangsmåde ved prøvning 5.1.1. Substitutionsmetoden i henhold til ISO 11451-1, 3. udgave 2005, skal anvendes til frembringelse af det foreskrevne felt. 5.1.2. Kalibrering For transmissionslinjesystemer skal anvendes én prøvning på anlæggets referencepunkt. For antenner skal anvendes fire prøvninger på anlæggets referencelinje. 5.1.3. Testfase Køretøjet skal placeres, så dets centerlinje befinder sig på anlæggets referencepunkt eller referencelinje. Normalt skal køretøjet vende med fronten mod en fast antenne. Hvis de elektroniske styreenheder og tilhørende ledningsnet overvejende befinder sig bag i køretøjet, bør prøven dog normalt udføres med fronten væk fra antennen. For lange køretøjer (dvs. med udelukkelse af køretøjer i klasse L, M1 og N1), hvis elektroniske styreenheder og tilhørende ledningsnet overvejende befinder sig midt i køretøjet, kan der fastlægges et referencepunkt på køretøjets højre eller venstre side. Referencepunktet skal være enten midt for køretøjet i længderetningen eller et andet sted på køretøjssiden, som vælges af fabrikanten og den ansvarlige myndighed i fællesskab på grundlag af de elektroniske systemers placering og ledningsføringen. Sådanne prøvninger må kun gennemføres, hvis den fysiske udformning af kammeret tillader det. Antennens placering skal anføres i prøvningsrapporten. Tillæg Figur 1 Figur 2 Figur 3 Første trin: Referencepunktet bestemmes Andet trin: Køretøjet vendes

BILAG 7 Metode til måling af elektromagnetisk bredbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder 1. GENERELT 1.1. Prøvningsmetoden i dette bilag gælder for elektriske/elektroniske enheder, der efterfølgende kan monteres i køretøjer, der opfylder kravene i bilag 4. 1.2. Prøvningsmetode Prøven er beregnet til måling af elektromagnetisk bredbåndsemission fra elektriske eller elektroniske enheder (f.eks. tændingssystem eller elmotorer). Hvis ikke andet er anført i dette bilag, skal prøvningen udføres i henhold til CISPR 25 (2. udgave, 2002). 2. DEN ELEKTRISKE/ELEKTRONISKE ENHEDS TILSTAND UNDER PRØVNINGEN 2.1. Den elektriske/elektroniske enhed skal under prøvningen være i normal driftstilstand, helst under maksimal belastning. 3. PRØVEOPSTILLING 3.1. Prøvningen skal udføres i henhold til CISPR 25 (2. udgave 2002) punkt 6.4 — ALSE-metoden. 3.2. Alternativ måleplads Som alternativ til et lukket og afskærmet rum (ALSE) kan et åbent prøveareal (OATS), der opfylder kravene i CISPR 16-1 (2. udgave 2002) anvendes (jf. tillæg til dette bilag). 3.3. Omgivelser For at sikre, at der ikke er støj eller fremmede signaler af en styrke, som kan påvirke målingerne, skal baggrundsstrålingen måles før og efter selve prøvningen. Ved begge målinger skal støj eller fremmedsignaler være mindst 6 dB under de i punkt 6.5.2.1 i dette regulativ anførte grænser, bortset fra tilladte smalbåndsudsendelser. 4. FORSKRIFTER FOR PRØVNINGEN 4.1. Grænseværdierne er gældende i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz for målinger udført i et delvist afskærmet rum eller på en udendørs måleplads. 4.2. Målingerne kan foretages med enten en kvasispidsdetektor eller en spidsværdidetektor. Grænseværdierne i punkt 6.2 og 6.5 i dette regulativ gælder for kvasispidsmåling. Hvis der anvendes spidsværdidetektorer, skal der anvendes en korrektionsfaktor på 20 dB som defineret i CISPR 12 (5. udgave, 2001). 4.3. Målinger Den tekniske tjeneste skal udføre denne prøvning med de intervaller, der er specificeret i CISPR 25 (2. udgave 2002) i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz. Hvis køretøjsfabrikanten alternativt fremlægger måledata for hele frekvensbåndet fra et prøvningslaboratorium, der er akkrediteret i henhold til de relevante dele af ISO 17025 (1. udgave 1999) og anerkendt af den godkendende myndighed, kan den tekniske tjeneste opdele frekvensomfanget i 13 frekvensbånd, nemlig 30-50, 50-75, 75-100, 100-130, 130-165, 165-200, 200-250, 250-320, 320-400, 400-520, 520-660, 660-820, 820-1 000 MHz, og gennem prøvninger ved de 13 frekvenser, der giver de højeste emissioner inden for hvert enkelt frekvensbånd, bekræfte, at køretøjet opfylder forskrifterne i dette bilag. Hvis grænsen overskrides under prøvningen, skal det kontrolleres, at denne overskridelse skyldes den elektriske/elektroniske enhed og ikke stråling fra omgivelserne. 4.4. Aflæsning Den højeste af værdierne i forhold til grænseværdien (horisontal/vertikal polarisering) i hvert af de 13 frekvensbånd skal antages som den karakteristiske værdi for den frekvens, for hvilken målingerne fandt sted. Tillæg Figur 1 Åben måleplads: Afgrænsning af måleplads for elektrisk/elektronisk enhed Åbent plant område, frit for elektromagnetisk reflekterende flader

BILAG 8 Metode til måling af elektromagnetisk smalbåndsstråling fra elektriske/elektroniske enheder 1. GENERELT 1.1. Prøvningsmetoden i dette bilag gælder for elektriske/elektroniske enheder, der efterfølgende kan monteres i køretøjer, der opfylder kravene i bilag 4. 1.2. Prøvningsmetode Prøven er beregnet til måling af smalbåndsemission som den, der kan udsendes af mikroprocessorbaserede systemer. Hvis ikke andet er anført i dette bilag, skal prøvningen udføres i henhold til CISPR 25 (2. udgave, 2002). 2. DEN ELEKTRISKE/ELEKTRONISKE ENHEDS TILSTAND UNDER PRØVNINGEN Den elektriske/elektroniske enhed skal være i normal driftstilstand. 3. PRØVEOPSTILLING 3.1. Prøvningen skal udføres i henhold til CISPR 25 (2. udgave 2002) punkt 6.4 — ALSE-metoden. 3.2. Alternativ måleplads Som alternativ til et lukket og afskærmet rum (ALSE) kan et åbent prøveareal (OATS), der opfylder kravene i CISPR 16-1 (2. udgave 2002), anvendes (jf. tillæg til bilag 7). 3.3. Omgivelser For at sikre, at der ikke er støj eller fremmede signaler af en styrke, som kan påvirke målingerne, skal baggrundsstrålingen måles før og efter selve prøvningen. Ved begge målinger skal støj eller fremmedsignaler være mindst 6 dB under de i punkt 6.5.2.1 i dette regulativ anførte grænser, bortset fra tilladte smalbåndsudsendelser. 4. FORSKRIFTER FOR PRØVNINGEN 4.1. Grænseværdierne er gældende i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz for målinger udført i et delvist afskærmet rum eller på en udendørs måleplads. 4.2. Målingerne skal udføres med en middelværdidetektor. 4.3. Målinger Den tekniske tjeneste skal udføre denne prøvning med de intervaller, der er specificeret i CISPR 12 (5. udgave 2001) i hele frekvensbåndet 30 til 1 000 MHz. Hvis køretøjsfabrikanten alternativt fremlægger måledata for hele frekvensbåndet fra et prøvningslaboratorium, der er akkrediteret i henhold til de relevante dele af ISO 17025 (1. udgave 1999) og anerkendt af den godkendende myndighed, kan den tekniske tjeneste opdele frekvensomfanget i 13 frekvensbånd, nemlig 30-50, 50-75, 75-100, 100-130, 130-165, 165-200, 200-250, 250-320, 320-400, 400-520, 520-660, 660-820, 820-1 000 MHz, og gennem prøvninger ved de 13 frekvenser, der giver de højeste emissioner inden for hvert enkelt frekvensbånd, bekræfte, at køretøjet opfylder forskrifterne i dette bilag. Hvis grænsen overskrides under prøvningen, skal det kontrolleres, at denne overskridelse skyldes køretøjet og ikke stråling fra omgivelserne, herunder bredbåndsstråling fra enhver elektrisk/elektronisk enhed. 4.4. Målinger Den højeste af værdierne i forhold til grænseværdien (horisontal/vertikal polarisering) i hvert af de 13 frekvensbånd skal antages som den karakteristiske værdi for den frekvens, for hvilken målingerne fandt sted.

BILAG 9 Metoder til kontrol af elektriske/elektroniske enheders elektromagnetiske immunitet 1. GENERELT 1.1. Den eller de i dette bilag anførte prøvningsmetoder gælder for elektriske/elektroniske enheder. 1.2. Prøvningsmetoder 1.2.1. Elektriske/elektroniske enheder kan opfylde kravene i en eller en kombination af nedenstående prøvningsmetoder efter fabrikantens valg, når blot det betyder, at hele frekvensområdet i punkt 3.1 er dækket. a) Prøvning i afskærmet rum i henhold til ISO 11452-2, 2. udgave 2004 b) TEM-celleprøvning i henhold til ISO 11452-3, 3. udgave 2001 c) BCI-prøvning i henhold til ISO 11452-4, 3. udgave 2005 d) Stripline-prøvning i henhold til ISO 11452-5, 2. udgave 2002 e) 800 mm-stripline i henhold til punkt 5 i dette bilag. (Frekvensomfang og almene prøvningsbetingelser skal baseres på ISO 11452-1, 3. udgave 2005). 2. DEN ELEKTRISKE/ELEKTRONISKE ENHEDS TILSTAND UNDER PRØVNINGEN 2.1. Prøvningsbetingelserne skal være i henhold til ISO 11452-1, 3. udgave 2005. 2.2. Den elektriske/elektroniske enhed, der afprøves, skal være tændt og skal stimuleres for at være i normal driftstilstand. Den skal være anbragt som anført i dette bilag, undtagen hvis der under den enkelte prøvningsmetode kræves andet. 2.3. Under kalibreringen må eventuelt eksternt udstyr, som kræves til drift af den undersøgte elektriske/elektroniske enhed, ikke være installeret. Intet eksternt udstyr må være tættere end 1 m på referencepunktet under kalibreringen. 2.4. For at sikre reproducerbare resultater ved gentagelse af prøvning og måling skal signalgeneratorudstyret være indstillet og placeret som ved hver af de tilsvarende kalibreringer. 2.5. Hvis den elektriske/elektroniske enhed består af flere komponenter, forbindes de bedst med hinanden med det ledningsnet, der er beregnet til anvendelse i køretøjet. Er sådanne ledninger ikke til rådighed, skal afstanden mellem den elektroniske styreenhed og det kunstige net være som defineret i standarden. Alle ledninger i ledningsnettet skal termineres så realistisk som muligt og helst forbindes til virkelige belastninger og aktuatorer. 3. ALMINDELIGE PRØVNINGSFORSKRIFTER 3.1. Målefrekvenser og »dwell times« Prøvningsinstansen skal udføre denne prøvning med de frekvensintervaller, der er specificeret i ISO 11452-1, 3 udgave 2005, i hele frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz. Prøvesignalets modulering skal være: a) AM (amplitudemodulation), med 1 kHz-modulation og 80 % modulationsdybde i frekvensområdet 20 til 800 MHz b) PM (pulsmodulation), t på 577 μs, periode 4 600 μs, i frekvensområdet 80 til 2 000 MHz, hvis ikke andet er aftalt mellem den tekniske tjeneste og den fabrikant, der har fremstillet den elektriske/elektroniske enhed. Frekvenstrinstørrelse og »dwell time« skal vælges i henhold til ISO 11452-1, 3. udgave 2005. 3.2. Den tekniske tjeneste skal udføre denne prøvning med de intervaller, der er specificeret i ISO 11452-1, 3. udgave 2005, i hele frekvensbåndet 20 til 2 000 MHz. Hvis køretøjsfabrikanten alternativt fremlægger måledata for hele frekvensbåndet fra et prøvningslaboratorium, der er akkrediteret i henhold til de relevante dele af ISO 17025 (1. udgave 1999) og anerkendt af den godkendende myndighed, kan den tekniske tjeneste vælge et reduceret antal spotfrekvenser inden for det samlede frekvensområde, f.eks. 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 og 1 800 MHz for at bekræfte, at den elektriske/elektroniske enhed opfylder forskrifterne i dette bilag. 3.3. Tilfredsstiller en elektrisk/elektronisk enhed ikke de i dette bilag beskrevne prøvninger, skal det kontrolleres, at de pågældende tilfælde af svigt er optrådt under normale betingelser og ikke skyldes ukontrollerede felter. 4. SÆRLIGE FORSKRIFTER FOR PRØVNINGEN 4.1. Prøvning i afskærmet rum 4.1.1. Prøvningsmetode Metoden består i prøvning af en elektrisk/elektronisk enhed, mens den udsættes for elektromagnetisk stråling fra en antenne. 4.1.2. Fremgangsmåde ved prøvning Til frembringelse af det foreskrevne felt benyttes den såkaldte »substitutionsmetode« i henhold til ISO 11452-2 (2. udgave 2004). Prøvningen skal udføres med vertikal polarisering. 4.2. TEM-celleprøve (jf. tillæg 2 til dette bilag) 4.2.1. Prøvningsmetode TEM-cellen (TEM = Transverse Electromagnetic Mode) skaber et homogent felt mellem en indre leder (skillevæg) og huset (stelplade). 4.2.2. Fremgangsmåde ved prøvning Prøvningen skal udføres i henhold til ISO 11452-3 (3. udgave 2001). Afhængigt af typen af den elektriske/elektroniske enhed, der skal prøves, skal den tekniske tjeneste vælge enten maksimal feltkobling til den elektriske/elektroniske enhed eller til ledningsnettet i TEM-cellen. 4.3. BCI-prøvning 4.3.1. Prøvningsmetode Denne immunitetsprøve består i, at der direkte induceres strømme i ledningsnettet ved hjælp af en strømindkoblingsanordning. 4.3.2. Fremgangsmåde ved prøvning Prøvningen skal udføres i henhold til ISO DIS 11452-4 (3. udgave 2005) på en prøvebænk. Som alternativ kan den elektriske/elektroniske enhed prøves, mens den er installeret i køretøjet i henhold til ISO 11451-4 (1. udgave 1995) under iagttagelse af følgende: a) strømindkoblingsanordningen skal anbringes i en afstand af 150 mm fra den elektriske/elektroniske enhed, der skal afprøves b) referencemetoden skal bruges til udregning af inducerede strømme og tilført effekt c) metodens frekvensomfang begrænses af specifikationen for strømindkoblingsanordningen. 4.4. Stripline-prøvning 4.4.1. Prøvningsmetode Prøvningen består i, at det ledningsnet, der forbinder komponenterne i en elektrisk/elektronisk enhed, udsættes for felter af en bestemt styrke. 4.4.2. Fremgangsmåde ved prøvning Prøvningen skal udføres i henhold til ISO 11452-5 (2. udgave 2002). 4.5. 800 mm stripline-prøvning 4.5.1. Prøvningsmetode Striplinen består af to parallelle metalplader med en indbyrdes afstand på 800 mm. Det undersøgte udstyr anbringes midt mellem pladerne og udsættes for et elektromagnetisk felt (jf. tillæg 1 til dette bilag). Med denne metode kan man foretage prøvning af fuldstændige elektroniske systemer inklusive sensorer og aktuatorer, styreenhed og ledningsføring. Den er egnet til apparatur med en største dimension på højst en tredjedel af afstanden mellem pladerne. 4.5.2. Fremgangsmåde ved prøvning 4.5.2.1. Placering af striplinen Striplinen skal være anbragt i et afskærmet rum (så emission af stråling undgås) mindst 2 m fra vægge og eventuelle metaloverflader, så elektromagnetisk refleksion undgås. Der kan benyttes radiostrålingsabsorberende materialer til dæmpning af sådan refleksion. Striplinen anbringes mindst 0,4 m over gulvet på en ikke-ledende understøtning. 4.5.2.2. Kalibrering af striplinen Der anbringes en feltmålesonde i rummet mellem de parallelle plader inden for dets midterste tredjedel i vandret, lodret og tværgående retning, idet det system, der skal undersøges, ikke er til stede. Tilknyttet måleudstyr anbringes uden for det afskærmede rum. For hver af de ønskede frekvenser tilføres stripline-kredsløbet en effekt, der frembringer den ønskede feltstyrke ved antennen. Dette effektniveau eller en anden parameter, der hænger direkte sammen med feltstyrken, benyttes til godkendelsesprøvningerne, medmindre der er sket ændringer i apparatur eller udstyr, som nødvendiggør en gentagelse af proceduren. 4.5.2.3. Anbringelse af den elektriske/elektroniske enhed under prøvningen Hovedstyreenheden anbringes i rummet mellem de parallelle plader inden for dets midterste tredjedel i vandret, lodret og tværgående retning. Den skal hvile på en understøtning af ikke-ledende materiale. 4.5.2.4. Vigtigste ledninger og føler/aktuatorledninger De vigtigste ledninger og eventuelle føler/aktuatorledninger føres lodret op fra styreenheden til den øverste stelplade (dette medvirker til at opnå stærkest mulig kobling til det elektromagnetiske felt). Derefter føres de langs pladens underside til en af dens frie kanter, rundt om kanten og langs pladens overside til forbindelsen til stripline-strømforsyningen. Derfra føres ledningerne til hjælpeudstyret, der er anbragt uden for det elektromagnetiske felts indflydelse, f.eks. på gulvet i det afskærmede rum, 1 m fra striplinen i dennes længdeakse. Tillæg 1 Figur 1 800 mm stripline-prøvning Figur 2 800 mm stripline-dimensioner Tillæg 2 Typiske TEM-celledimensioner Nedenstående tabel viser dimensionerne for konstruktion af en celle med den specificerede øvre frekvensgrænse: Øvre frekvens (MHz) Cellens formfaktor W:b Cellens formfaktor L/W Pladeafstand b (cm) Skillevæg S (cm) 200 1,69 0,66 56 70 200 1,00 1 60 50