DA Den Europæiske Unions Tidende L 164/92

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 98 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af forlygter, som er bestemt til anvendelse på motordrevne køretøjer og er udstyret med gasudladningslyskilder

omfattende al gældende tekst frem til:

Supplement 13 til den oprindelige udgave af regulativet — Ikrafttrædelsesdato: den 19. august 2010

INDHOLDSFORTEGNELSE

REGULATIV

A. ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

0. Anvendelsesområde

1. Definitioner

2. Ansøgning om godkendelse af en forlygte

3. Mærkning

4. Godkendelse

B. TEKNISKE FORSKRIFTER FOR FORLYGTER

5. Almindelige forskrifter

6. Lysafgivelse

7. Måling af gener og/eller funktionsforringelse

C. YDERLIGERE ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

8. Ændring af en forlygtetype og udvidelse af godkendelsen

9. Produktionens overensstemmelse

10. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse

11. Endeligt ophør af produktionen

12. Navne og adresser på tekniske tjenester, som er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder

13. Overgangsbestemmelser

BILAG

Bilag 1 — Meddelelse vedrørende godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en type forlygte i henhold til regulativ nr. 98

Bilag 2 — Eksempler på udformning af godkendelsesmærker

Bilag 3 — Måleskærme

Bilag 4 — Prøvninger for stabilitet af fotometriske præstationer af forlygter i brug Tillæg — Oversigt over driftsperioder i forbindelse med prøvning af stabilitet af fotometriske præstationer

Bilag 5 — Forskrifter for lygter med lygteglas af plast — prøvning af lygteglas eller materialeprøver samt af komplette lygter Tillæg 1— Kronologisk rækkefølge af godkendelsesprøvninger Tillæg 2— Metode til måling af lysspredning og -transmission Tillæg 3— Metode for prøvning ved påsprøjtning Tillæg 4— Prøvning af klæbebåndets vedhæftning

Bilag 6 — Referencecentrum

Bilag 7 — Mærkning af spænding

Bilag 8 — Mindstekrav for metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse

Bilag 9 — Mindstekrav til prøvetagning ved en inspektør

Bilag 10 — Kontrol af »afskæring« for nærlyslygter ved hjælp af instrumenter

Bilag 11 — Forskrifter for LED-moduler og forlygter med LED-moduler

A. ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

0. ANVENDELSESOMRÅDE (1)

Dette regulativ finder anvendelse på:

a) forlygter, og

b) distribuerede lyssystemer,

der anvender gasudladningslyskilder, i køretøjer i klasse M, N og L3.

1. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

1.1. Definitionerne i regulativ nr. 48 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen, finder anvendelse i dette regulativ.

1.2. »Lygteglas«: forlygtens (enhedens) yderste del, som afgiver lys gennem den lysende overflade.

1.3. »Coating«: et eller flere produkter, som er påført i et eller flere lag på ydersiden af lygteglasset.

1.4. »Ballast«: gasudladningslyskildens strømforsyning. Ballasten kan befinde sig helt eller delvist inden i eller helt eller delvist uden for forlygten.

1.5. »Lygtepar«: et sæt lygter med samme funktion i køretøjets venstre og højre side.

1.6. Forlygter af forskellig »type«: forlygter, som afviger på væsentlige punkter såsom:

1.6.1. fabriks- eller varemærke

1.6.2. det optiske systems egenskaber

1.6.3. hvorvidt de indeholder komponenter, som under funktion er i stand til at ændre de optiske virkninger ved refleksion, brydning, absorption og/eller deformation

1.6.4. egnethed til højre- eller venstrekørsel eller til begge færdselsretninger

1.6.5. det frembragte lys (nærlys, fjernlys eller både nær- og fjernlys)

1.6.6. de materialer, som udgør lygteglas og eventuel coating.

1.6.7. Dog skal en anordning beregnet til montering i køretøjets venstre side og den tilsvarende anordning beregnet til montering i køretøjets højre side anses for at være af samme type.

1.7. Henvisninger i dette regulativ til standardglødelamper (étalon) og gasudladningslyskilder læses som henvisninger til henholdsvis regulativ nr. 37 og nr. 99 og de ændringsserier dertil, som er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsesansøgningen.

2. ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN FORLYGTE (2)

2.1. Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller varemærket for forlygten eller af dennes bemyndigede repræsentant. I ansøgningen skal følgende oplyses:

2.1.1. om forlygten er til nærlys eller fjernlys eller til både nærlys og fjernlys

2.1.2. såfremt forlygten er bestemt til at afgive nærlys, om den er bestemt til venstre- eller højrekørsel eller til både venstre- og højrekørsel

2.1.3. såfremt forlygten er udstyret med indstillelig reflektor, forlygtens monteringsposition(er), angivet i forhold til vejbanen og til køretøjets langsgående midterplan

2.1.4. de største lodrette vinkler, som opretningsmekanismen kan anbringes i over og under den eller de nominelle positioner

2.1.5. hvilke lyskilder, der er under strøm, når de forskellige kombinationer af lys anvendes

2.1.6. om der anvendes et distribueret lyssystem, og hvilken eller hvilke typer lys, dette system er beregnet til at afgive

2.1.7. kategorien af lyskilde som anført i regulativ nr. 37 eller 99 og de ændringsserier hertil, som er i kraft på tidspunktet for ansøgning om godkendelse. For et distribueret lyssystem, som anvender en ikke-udskiftelig gasudladningslyskilde, der ikke er godkendt i henhold til regulativ nr. 99, det delnummer, som fabrikanten af lysgeneratoren har givet lysgeneratoren.

2.2. Alle ansøgninger skal vedlægges:

2.2.1. tegninger i tre eksemplarer, som er tilstrækkeligt detaljerede til, at typen kan identificeres (jf. punkt 3.2 og 4.2 nedenfor). Tegningerne skal vise, hvor godkendelsesnummeret og tillægssymboler skal anbringes i forhold godkendelsesmærkets cirkel, og hvis der er tale om LED-moduler også det område, der er afsat til modulets/modulernes specifikke identifikationsdode(r), og de skal vise forlygten i lodret (aksialt) snit og i vertikalprojektion set forfra med de vigtigste detaljer i den optiske opbygning, herunder eventuelle rifler.

2.2.2. En kortfattet teknisk specifikation, herunder ballastens/ballasternes fabrikat og type, hvis dette er relevant, og hvis forlygten anvendes til kurvelys, yderpositionerne i henhold til punkt 6.2.7 nedenfor. Hvis der er tale om LED-moduler, skal specifikationen omfatte: a) en kortfattet teknisk specifikation af LED-modulet/modulerne b) en tegning med dimensioner og de grundlæggende elektriske og fotometriske værdier samt den objektive lysstrøm. Desuden, hvis der er tale om et distribueret lyssystem, en kort teknisk specifikation, herunder fortegnelse over lysleder(e) og relaterede optiske komponenter samt oplysninger, der beskriver lysgeneratoren/-generatorerne godt nok til at de kan identificeres. Oplysningerne skal omfatte de delnumre, som lysgeneratorfabrikanten har givet generatorerne, en tegning med angivelse af dimensioner og grundlæggende elektriske og fotometriske værdier samt en officiel prøvningsrapport i henhold til punkt 5.8 i dette regulativ.

2.2.3. Prøvemateriale som følger: 2.2.3.1. til godkendelse af en forlygte to prøveeksemplarer af hver type forlygte, idet det ene prøveeksemplar skal være beregnet til montering i køretøjets venstre side og det andet prøveeksemplar til montering i køretøjets højre side, med standard gasudladningslyskilde og én ballast af hver type, der skal anvendes, hvor dette er relevant. Til godkendelse af et distribueret lyssystem, der anvender en ikke-udskiftelig gasudsladningslyskilde, der ikke er godkendt i henhold til regulativ nr. 99, to prøveeksemplarer af systemet, inklusive lysgenerator og én ballast af hver type, der skal anvendes, hvor dette er relevant.

2.2.4. Til prøvning af det plastmateriale, som lygteglasset er fremstillet af: 2.2.4.1. fjorten stk. lygteglas 2.2.4.1.1. ti af disse lygteglas kan erstattes af ti materialeprøver, som måler mindst 60 x 80 mm og har flad eller konveks ydre overflade og i midten et omtrent fladt areal (krumningsradius mindst 300 mm), som måler mindst 15 × 15 mm 2.2.4.1.2. hver(t) sådan(t) lygteglas eller materialeprøve skal være fremstillet ved den metode, som vil blive anvendt til massefabrikation 2.2.4.2. en reflektor, hvorpå lygteglassene kan monteres efter fabrikantens anvisninger.

2.2.5. Til prøvning af lystransmitterende plastdeles bestandighed over for UV-stråling fra gasudladningslyskilder i forlygten: 2.2.5.1. En prøve af hvert af de relevante materialer, som anvendes i forlygten, eller en prøve af forlygten indeholdende disse. Hver materialeprøve skal have samme fremtræden og eventuel overfladebehandling, som påtænkes anvendt i den forlygte, der søges godkendt. 2.2.5.2. Prøvning af indvendige materialers bestandighed over for UV-stråling er ikke påkrævet: 2.2.5.2.1. hvis der anvendes gasudladningslyskilder af typen med lav UV-stråling som nærmere specificeret i regulativ nr. 99, eller 2.2.5.2.2. hvis de relevante dele af forlygten afskærmes mod UV-stråling, f.eks. med glasfiltre.

2.3. For et distribueret lyssystem 10 prøver af det materiale eller de materialer og eventuel coating/skjold hertil, som lyslederne og systemets andre optiske dele er fremstillet af.

2.4. De materialer, som lygteglas og, hvis der er tale om et distribueret lyssystem, de materialer som systemets optiske dele og eventuel coating/skjolde består af, skal være ledsaget af prøvningsrapporten over de pågældende materialers og coatingers egenskaber, såfremt de i forvejen er afprøvet.

3. MÆRKNING

3.1. Forlygter og distribuerede lyssystemer, som forelægges til godkendelse, skal på læselig og blivende vis være påført ansøgerens fabriks- eller varemærke.

3.2. På lygteglasset og lygtehuset (3) skal der være afsat tilstrækkeligt store pladser til godkendelsesmærket og til de ekstra symboler omhandlet i punkt 4; disse pladser skal være vist på de i punkt 2.2.1 ovenfor omhandlede tegninger.

3.3. Forlygter bestemt til at opfylde sikkerhedsforskrifterne for både højre- og venstrekørsel skal afmærkes med de to indstillingsmuligheder for den optiske enhed på køretøjet, eller for gasudladningslyskilden på reflektoren; disse afmærkninger skal bestå af bogstaverne »R/D« for stillingen svarende til højrekørsel og »L/G« for stillingen svarende til venstrekørsel.

3.4. Alle lys kan på deres lysafgivende overflade været forsynet med et referencecentrum som vist i bilag 6.

3.5. Hvis der er tale om en lysgenerator i et distribueret lyssystem, der anvender en ikke-udskiftelig gasudsladningslyskilde, der ikke er godkendt i henhold til regulativ nr. 99, skal lysgeneratoren være påført fabriks- eller varemærke og det delnummer, der er omhandlet i punkt 2.2.2 ovenfor.

3.6. Hvis der er tale om lygter med LED-modul(er), skal lygten være mærket med nominel spænding og nominel effekt samt lyskildemodulets specifikke identifikationskode.

3.7. LED-modul(er) indleveret i forbindelse med lygtens godkendelse:

3.7.1. skal være mærket med ansøgerens fabriks- eller varemærke. Denne mærkning skal være let læselig og må ikke kunne fjernes.

3.7.2. skal være mærket med modulets specifikke identifikationskode. Denne mærkning skal være let læselig og må ikke kunne fjernes. Den særlige identifikationskode skal omfatte begyndelsesbogstaverne »MD« for »MODUL«, efterfulgt af godkendelsesmærket uden den i punkt 4.2.1 nedenfor beskrevne cirkel og, hvis der er tale om flere ikke identiske lyskildemoduler, efterfulgt af tillægssymboler eller tegn. Denne specifikke identifikationskode skal være angivet på de i punkt 2.2.1 ovenfor omhandlede tegninger. Godkendelsesmærket behøver ikke være det samme som på den lygte, hvor modulet anvendes, men begge mærker skal være fra samme ansøger.

3.8. Hvis et elektroniske styringsanlæg for lyskilder, der ikke er en del af et LED-modul, anvendes til at drive et eller flere LED-moduler, skal det mærkes med dets specifikke identifikationskode(r), nominel spænding (volt) og nominel effekt (watt).

4. GODKENDELSE

4.1. Generelt

4.1.1. Er dette regulativs forskrifter opfyldt af alle de i henhold til punkt 2 ovenfor indleverede prøveeksemplarer af en type forlygte, meddeles godkendelse.

4.1.2. Forlygter, der opfylder forskrifterne i dette regulativ, kan sammenbygges og kombineres med enhver anden lys- eller lyssignaleringsfunktion, eller de kan indbygges i hinanden, forudsat at lysfunktionerne ikke forringes.

4.1.3. Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter opfylder forskrifterne i flere end ét regulativ, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, forudsat at hver af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter opfylder de forskrifter, som finder anvendelse på dem.

4.1.4. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 00) angiver den ændringsserie, som omfatter de seneste vigtige ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. En aftalepart må ikke tildele samme nummer til to forskellige typer forlygter, der er omfattet af dette regulativ. Lygterne i et lygtepar anses dog for at udgøre en enkelt type.

4.1.5. Meddelelse om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en type forlygte i henhold til dette regulativ, skal gives de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

4.1.6. Ud over det i punkt 3.1 foreskrevne mærke skal der påføres et godkendelsesmærke som beskrevet i punkt 4.2 og 4.3 nedenfor på de i punkt 3.2 ovenfor omhandlede pladser på hver forlygte, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt i henhold til dette regulativ.

4.2. Godkendelsesmærkets sammensætning

Godkendelsesmærket skal bestå af:

4.2.1. Et internationalt godkendelsesmærke bestående af: 4.2.1.1. en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummer for det land, som har meddelt godkendelsen (4) 4.2.1.2. det i punkt 4.1.4 ovenfor foreskrevne godkendelsesnummer

4.2.2. følgende tillægssymbol(er): 4.2.2.1. på forlygter, der kun opfylder forskrifterne for venstrekørsel, en vandret pil, der for en iagttager rettet mod forlygten peger mod højre, dvs. mod den side af vejen, hvor der køres 4.2.2.2. på forlygter, der er konstrueret til at opfylde forskrifterne for begge færdselsretninger ved passende indstilling af den optiske enhed eller lyskilden, en vandret pil med hoved i begge ender, altså en pil, som peger både mod venstre og højre 4.2.2.3. på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter alene hvad angår nærlyset, bogstaverne»DC« 4.2.2.4. på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter alene hvad angår fjernlyset, bogstaverne »DR« 4.2.2.5. på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter hvad angår både nær- og fjernlyset, bogstaverne »DCR« 4.2.2.6. på forlygter med lygteglas af plast, bogstaverne »PL«, som påføres nær de symboler, som foreskrives i punkt 4.2.2.3 til 4.2.2.5 ovenfor 4.2.2.7. på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter hvad angår fjernlyset, den maksimale lysstyrke, angivet ved et henvisningsmærke som foreskrevet i punkt 6.3.2.2 nedenfor, placeret tæt ved cirklen, som omslutter bogstavet »E«. For i hinanden indbyggede forlygter, angivelse af fjernlysets største lysstyrke som helhed, udtrykt som angivet ovenfor. 4.2.2.8. hvis der er tale om et distribueret lyssystem erstatter bogstaverne »DLS« bogstavet »D« som foreskrevet i punkt 4.2.2.3, 4.2.2.4 og 4.2.2.5 ved anvendelse af samme kriterier.

4.2.3. I hvert tilfælde skal den pågældende arbejdsfunktion i henhold til punkt 1.1.1.1 i bilag 4 og de(n) tilladte spænding(er) i henhold til punkt 1.1.1.2 i bilag 4 være fastlagt på godkendelsesattesterne og på de meddelelsesformularer, som fremsendes til de stater, som er kontraherende parter i overenskomsten og anvender dette regulativ. I de pågældende tilfælde skal anordningerne være mærket som følger: 4.2.3.1. På forlygter, som opfylder forskrifterne i dette regulativ og er konstrueret således, at nærlyset ikke tænder samtidigt med nogen anden lygtefunktion, i hvilken den er gensidigt indbygget: anføres en skråstreg (/) efter nærlyssymbolet i godkendelsesmærket. 4.2.3.2. Forskrifterne i punkt 4.2.3.1 ovenfor finder ikke anvendelse på forlygter, der opfylder forskrifterne i dette regulativ, og som er konstrueret således, at nærlys og fjernlys leveres af den samme gasudladningslyskilde.

4.2.4. De to cifre (p.t. 00) i godkendelsesnummeret, som angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af Regulativet på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen og, om nødvendigt, den nødvendige pil, kan være angivet nær ovenstående tillægssymboler.

4.2.5. De mærker og symboler, der henvises til i punkt 4.2.1 til 4.2.3 ovenfor, skal være let læselige og uudslettelige. De kan være anbragt på en indvendig eller udvendig del (gennemsigtig eller ej) af forlygten, som ikke må kunne fjernes fra den gennemsigtige del af forlygten, som udsender lyset. Hvis der er tale om et distribueret lyssystem med ydre lygteglas indbygget i lyslederen, anses denne betingelse for at være opfyldt, hvis godkendelsesmærkningen mindst placeres på lysgeneratoren og på lyslederen, eller på dens beskyttende skjold. Under alle omstændigheder skal mærkningen være synlig, når forlygten eller systemet er monteret på køretøjet, eller når en bevægelig del som f.eks. kølerhjelmen åbnes.

4.3. Godkendelsesmærkets udformning

4.3.1. Uafhængige lygter

Eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning med ovennævnte tillægssymboler findes i bilag 2, fig. 1 til 9, i dette regulativ.

4.3.2. Sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter

4.3.2.1. Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter er fundet i overensstemmelse med forskrifterne i flere forskellige regulativer, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, bestående af en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelsen, samt et godkendelsesnummer. Dette godkendelsesmærke kan være placeret et vilkårligt sted på de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, forudsat at: 4.3.2.1.1. det er synligt, jf. punkt 4.2.5 4.3.2.1.2. ingen lystransmitterende del af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter kan fjernes, uden at godkendelsesmærket samtidig fjernes.

4.3.2.2. Identifikationssymbolet for hver lygte svarende til hvert regulativ, i henhold til hvilket der er meddelt godkendelse, sammen med den tilsvarende ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af det pågældende regulativ på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen og, om nødvendigt, den foreskrevne pil, skal være påført: 4.3.2.2.1. enten på den pågældende lysemitterende overflade 4.3.2.2.2. eller i en gruppe, på en sådan måde, at hver af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter tydeligt kan identificeres (se fire mulige eksempler i bilag 2, fig. 10).

4.3.2.3. Komponenterne i et enkelt godkendelsesmærke må ikke være mindre end den mindstestørrelse, som for det mindste af de enkelte mærker foreskrives i det regulativ, i henhold til hvilket godkendelsen er meddelt.

4.3.2.4. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. Samme aftalepart kan ikke tildele samme nummer til en anden type sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, som omfattes af dette regulativ.

4.3.2.5. I fig. 10 i bilag 2 til dette regulativ findes eksempler på udformning af godkendelsesmærker for sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter med alle ovennævnte tillægssymboler.

4.3.3. Lygter, hvis lygteglas anvendes til forskellige forlygtetyper, og som kan indbygges i hinanden eller sammenbygges med andre lygter

Bestemmelserne i punkt 4.3.2 ovenfor finder anvendelse.

4.3.3.1. Når samme lygteglas anvendes, kan dette endvidere være påført forskellige godkendelsesmærker for de forskellige typer forlygter eller lygteenheder, forudsat at forlygtens hus eller distribuerede lyssystem, uanset at de ikke kan adskilles fra lygteglasset, desuden omfatter den i punkt 3.2 ovenfor beskrevne plads og er påført godkendelsesmærker for de faktiske funktioner.

4.3.3.2. I bilag 2, fig. 11, i dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning i forbindelse med ovennævnte tilfælde.

4.3.4. Distribuerede lyssystemer

For distribuerede lyssystemer skal de relevante forskrifter i punkt 4.3.1 til 4.3.3.2 opfyldes, i sammenhæng med forskrifterne i punkt 3.4.

B. TEKNISKE FORSKRIFTER FOR FORLYGTER (5)

5. ALMINDELIGE FORSKRIFTER

5.1. Hvert prøveeksemplar skal være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 6 til 8 nedenfor.

5.2. Forlygter skal være udført således, at de bevarer de foreskrevne fotometriske egenskaber og forbliver funktionsdygtige ved normal brug uanset de vibrationer, de kan blive udsat for.

5.2.1. Forlygter skal være udstyret med en anordning, som bevirker, at de kan justeres således på køretøjet, at de opfylder de forskrifter, som finder anvendelse på dem. Dog behøver en sådan anordning ikke være monteret på lygteenheder, i hvilke reflektor og lygteglas ikke kan skilles fra hinanden, forudsat at anvendelse af sådanne lygteenheder begrænses til køretøjer, på hvilke justering af forlygterne kan finde sted på anden måde.

Når en forlygte, der frembringer en hovednærlysstråle, og en forlygte, der frembringer en fjernlysstråle, hver har egen lyskilde og er samlet til en sammensat enhed, skal justeranordningen give mulighed for korrekt justering af hvert optisk system for sig. Den samme bestemmelse gælder for forlygter, der frembringer en tågeforlysstråle og en fjernlysstråle, og for forlygter, der frembringer en hovednærlysstråle og en tågeforlysstråle, samt for forlygter med alle disse tre lysstråler.

5.2.2. Disse forskrifter finder dog ikke anvendelse på forlygteenheder, hvis reflektorer er udelelige. For en sådan type enhed finder forskrifterne i punkt 6.3 i dette regulativ anvendelse.

5.3. Forlygter, som er konstrueret således, at de opfylder forskrifterne for både højre- og venstrekørsel, kan tilpasses en given færdselsretning enten ved passende grundindstilling i monteret stand på køretøjet eller ved valgfri indstilling foretaget af brugeren. Sådan grundindstilling eller valgfri indstilling kan f.eks. bestå i, at den optiske enhed fastgøres i en given vinkel på køretøjet, eller at lyskilden/lyskilderne fastgøres i en given vinkel i forhold til den optiske enhed. I alle tilfælde må der kun være mulighed for to nøje afgrænsede indstillinger, en for højre- og en for venstrekørsel, og konstruktionen skal forhindre utilsigtet ændring af indstillingen fra den ene færdselsretning til den anden eller indstilling i en mellemposition. Når der findes to forskellige indstillingsmuligheder for lyskilden, skal de komponenter, som fastgør lyskilden til reflektoren, være således konstrueret og udført, at lyskilden i hver af de to indstillinger vil blive fastholdt i stilling med den nøjagtighed, som foreskrives for forlygter konstrueret til kun én færdselsretning. Overensstemmelsen med forskrifterne i dette punkt efterprøves ved visuel inspektion og, om nødvendigt, ved en prøvemontering.

5.4. Belysningskonfiguration til forskellige trafikforhold

5.4.1. For forlygter, som er konstrueret til at opfylde kravene for kun én færdselsretning (højre- eller venstrekørsel), skal der træffes egnede foranstaltninger til at undgå gener for trafikanter i stater, hvor færdselsretningen er modsat færdselsretningen i den stat, som lygten er godkendt til (6). Disse foranstaltninger kan bestå i:

a) afblænding af en del af forlygtens udvendige lygteglas

b) sænkning af lysstrålen. Vandret forskydning er ikke tilladt

c) enhver anden foranstaltning til fjernelse eller reduktion af strålens asymmetriske del.

5.4.2. Efter anvendelse af denne (disse) foranstaltning(er) skal følgende forskrifter for belysningen være opfyldt, når justeringen er uforandret i forhold til justeringen til den oprindelige færdselsretning.

5.4.2.1. Nærlysstråle beregnet til højrekørsel og tilpasset venstrekørsel: ved 0,86D-1,72L mindst 5 lux ved 0,57U-3,43R højst 1,4 lux

5.4.2.2. Nærlysstråle beregnet til venstrekørsel og tilpasset højrekørsel: ved 0,86D-1,72R mindst 5 lux ved 0,57U-3,43L højst 1,4 lux

5.5. På forlygter, som er konstrueret til skiftevis at afgive fjernlys og nærlys, eller fjernlys og/eller nærlys konstrueret til at frembringe kurvelys, skal eventuelle mekaniske, elektromekaniske eller andre anordninger, som er indbygget i forlygten til disse formål (7), være konstrueret således:

5.5.1. at anordningen er så robust, at den kan klare 50 000 betjeninger under normale anvendelsesforhold. For at kontrollere opfyldelsen af denne forskrift kan den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for godkendelsesprøvningerne: a) kræve at ansøgeren leverer det udstyr, der er nødvendigt for at udføre prøvningen b) give afkald på prøvningen, hvis den forlygte, der indleveres af ansøgeren, er ledsaget af en prøvningsrapport udstedt af en teknisk tjeneste, der er ansvarlig for godkendelsesprøvninger af forlygter af samme konstruktion (enhed), der bekræfter overensstemmelsen med denne forskrift

5.5.2. at belysningsstyrken over linjen H-H i tilfælde af svigt ikke er større end værdierne for nærlys i henhold til punkt 6.2.6; desuden skal der med forlygter, der er konstrueret til at frembringe nær- og/eller fjernlys, der bliver til kurvelys, være en mindste belysningsstyrke på 5 lux i prøvningspunkt 25 V (VV-linje, D 75 cm) ved udførelse af prøvninger til kontrol af overensstemmelse med disse forskrifter skal den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningerne henholde sig til de anvisninger, der er leveret af ansøgeren

5.5.3. at der kun kan skiftes til enten hovednærlysstråle eller fjernlysstråle, uden at der er mulighed for, at mekanismen stopper imellem de to positioner

5.5.4. at brugeren ikke med normalt værktøj kan ændre de bevægelige deles form eller position.

5.6. Der skal udføres supplerende prøvning efter forskrifterne i bilag 4, således at det sikres, at de fotometriske præstationer ikke ændres for meget under brug.

5.7. Lystransmitterende dele fremstillet af plast skal prøves efter forskrifterne i bilag 5.

5.8. Lyskildernes udskiftelighed

5.8.1. Den eller de gasudladningslyskilder, der er anvendes i gasudladningsforlygter eller i distribuerede lyssystemer, skal være udskiftelige og godkendt i henhold til regulativ 99 og de ændringsserier hertil, der er i kraft på tidspunktet for typegodkendelsen. Gasudladningslyskilder, der ikke er godkendt i henhold til regulativ nr. 99, kan dog anvendes, men kun hvis de udgør en ikke-udskiftelig del af en lysgenerator. Hvis der er tale om distribuerede lyssystemer, kan lysgeneratoren imidlertid være udskiftelig uden brug af speicialværktøj, også når den lyskilde, der anvendes, ikke er godkendt.

5.8.2. Hvis der anvendes en eller flere (supplerende) glødetrådslyskilder i gasudladningsforlygten, skal disse glødetrådslyskilder være godkendt i henhold til regulativ nr. 37 og de ændringsserier hertil, der er i kraft på tidspunktet for ansøgning om typegodkendelse, forudsat at der ikke i regulativ nr. 37 og de ændringsserier hertil, som er i kraft på tidspunktet for ansøgning om typegodkendelse, er fastsat begrænsninger for anvendelsen.

5.8.3. Anordningen skal være konstrueret således, at en eventuel glødelampe kun kan placeres i den korrekte position.

5.8.4. Hvis der er tale om en udskiftelig gasudladningslyskilde, og hvis der er tale om en supplerende glødetrådslyskilde, skal fatningen overholde målangivelserne i det datablad i IEC Publication 60061, der er relevant for den anvendte lyskildes kategori. Det skal være let at isætte lyskilden/lyskilderne i forlygten.

5.9. Ikke-udskiftelige gasudladningslyskilder, der ikke er godkendt i henhold til regulativ nr. 99, og som anvendes i distribuerede lyssystemer, skal desuden være i overensstemmelse med følgende forskrifter (svarende til forskrifterne i regulativ nr. 99 for godkendelse af gasudladningslyskilder):

5.9.1. aktivering, opstart og ny tænding i varm tilstand som foreskrevet i punkt 3.6 i regulativ nr. 99

5.9.2. farve, som foreskrevet punkt 3.9 i regulativ nr. 99. Farven skal være hvid.

5.9.3. UV-stråling som foreskrevet i punkt 3.10 i regulativ nr. 99, hvis dette er angivet i ansøgningen om godkendelse (punkt 2.2.2 ovenfor).

5.10. Forlygten og ballastsystemet må ikke frembringe udstrålede forstyrrelser eller ledningsbårne forstyrrelser, der kan medføre, at køretøjets andre elektriske/elektroniske systemer ikke fungerer efter hensigten. (8)

5.11. Hvis det af hensyn til prøvningsproceduren er nødvendigt, kan prøvningsanstalten fra fabrikanten rekvirere yderligere prøveeksemplarer, prøvebænke (holdere) eller særlige strømforsyninger.

5.12. Prøvningsproceduren skal gennemføres i henhold til fabrikantens specifikationer for prøvningsopstillingen.

5.13. Forlygten (hvis udstyret med LED-moduler) og LED-modulerne selv skal være i overensstemmelse med forskrifterne i bilag 11 til dette regulativ. Overensstemmelse med forskrifterne skal efterprøves.

6. LYSAFGIVELSE

6.1. Almindelige forskrifter

6.1.1. Forlygter eller distribuerede lyssystemer skal konstrueres således, at de med en passende gasudladningslyskilde giver en tilstrækkelig illuminans uden at blænde, når nærlyset er tændt, og en god belysning, når fjernlyset er tændt.

6.1.2. Den af forlygten frembragte belysningsstyrke bestemmes ved hjælp af en flad, lodret skærm, som opstilles 25 m foran forlygten og vinkelret på dennes akse som vist i bilag 3 til dette regulativ. Prøveskærmen skal være tilstrækkelig bred til, at nærlysstrålens »afskæring« kan undersøges og justeres langs et område mindst 5 på hver side af linjen V-V.

6.1.3. Forlygten eller det distribuerede lyssystem anses for at være overensstemmende, hvis de fotometriske forskrifter, der er anført i punkt 6, opfyldes ved anvendelse af en lyskilde, der har gennemført mindst 15 cykliske forløb, efter forskrifterne i regulativ nr. 99, bilag 4, punkt 4.

Hvis gasudladningslyskilden er godkendt i henhold til regulativ nr. 99 skal det være en standardlyskilde (etalon), og dens lysflux kan være forskellig fra den objektive lysflux fastsat i regulativ nr. 99. Hvis dette er tilfældet, skal illuminansen korrigeres tilsvarende.

Ovennævnte korrektion gælder ikke for distribuerede lyssystemer med en ikke-udtagelig gasudladningslyskilde og heller ikke for forlygter, hvor ballasten/ballasterne er helt eller delvist indbygget.

Hvis gasudladningslyskilden ikke er godkendt i henhold til regulativ nr. 99, skal den være en ikke-udskiftelig produktionslygte.

6.1.4. De mål, som bestemmer positionen af buen inden i standardgasudladningslyskilden, er vist i det pågældende datablad i regulativ nr. 99.

6.1.5. Fotometrisk overensstemmelse skal kontrolleres efter punkt 6.2.6 eller 6.3 i dette regulativ. Dette gælder også for afskæringszonen mellem 3R og 3L (målemetode for afskæringsfarve er under overvejelse).

6.1.6. Farven af lyset i de stråler, der udsendes af forlygter med gasudladningslyskilder skal være hvid.

6.1.7. Fire sekunder efter tænding af en forlygte, der ikke har været tændt i 30 minutter eller mere:

6.1.7.1. Skal der være opnået mindst 60 lux i punkt HV for en forlygte, der kun frembringer fjernlys.

6.1.7.2. Skal der være opnået mindst 10 lux i punkt 50 V for forlygter, der kun frembringer nærlys eller skiftende nærlys- og fjernlysfunktioner, som beskrevet i punkt 5.4 i dette regulativ.

6.1.7.3. I begge tilfælde skal strømforsyningen være tilstrækkelig til at sikre den påkrævede stigning i højstrømsimpulsen.

6.2. Forskrifter vedrørende nærlys

6.2.1. Nærlyslygtens lysstyrkefordeling skal omfatte en »afskæring« (se fig. 1 nedenfor), som gør det muligt at justere forlygten korrekt til fotometriske målinger og til opretning med køretøjet.

»Afskæringen« består af:

a) for lysstråler til højrekørsel: i) en lige »vandret del« til venstre ii) en »forhøjning (albue-skulder)« til højre

b) for lysstråler til venstrekørsel: i) en lige »vandret del« til højre ii) en »forhøjning (albue-skulder)« til venstre.

I begge tilfælde skal »albue-skulder«-delen have en skarp kant.

6.2.2. Forlygten skal rettes op visuelt ved hjælp af »afskæringen« (se fig. 1 nedenfor) som følger:

6.2.2.1. vertikal indstilling: den horisontale del af »afskæringen« flyttes opad fra neden for linjen B og justeres til dens nominelle stilling 1 procent (25 cm) under linjen H-H. Figur 1

6.2.2.2. horisontal justering: »albue-skulder«-delen af »afskæringen« flyttes: a) for højrekørsel fra højre mod venstre og skal efter flytning være placeret således horisontalt, at: b) »skulderen« over linjen 0,2 D ikke overskrider linje A mod venstre og c) på linjen 0,2 D eller under denne bør »skulderen« ikke krydse linjen A og d) knækket på »albuen« bør hovedsageligt befinde sig på linjen V-V eller for venstrekørsel fra venstre mod højre og skal efter flytning være placeret således horisontalt, at: a) »skulderen« over linjen 0,2 D ikke overskrider linje A mod højre og b) på linjen 0,2 D eller under denne bør »skulderen« ikke krydse linjen A og c) knækket på »albuen« bør hovedsageligt befinde sig på linjen V-V.

6.2.2.3. Når en således oprettet forlygte ikke opfylder forskrifterne i punkt 6.2.5, 6.2.6 og 6.3, kan dens indstilling ændres, forudsat af lysstrålens akse ikke forskydes: horisontalt fra linjen A med mere end: a) 0,5 mod venstre eller 0,75 mod højre for højrekørsel eller b) 0,5 mod højre eller 0,75 mod venstre for venstrekørsel og vertikalt ikke mere end 0,25° opad eller nedad fra linjen B.

6.2.2.4. Hvis den vertikale justering imidlertid ikke kan foretages gentagne gange til den påkrævede position inden for tolerancerne beskrevet i punkt 6.2.2.3 ovenfor, anvendes instrumentmetoden i bilag 10, bilag 2 og 3 til prøvning af overensstemmelse med »afskæringens« påkrævede mindstekvalitet og til at foretage den vertikale og horisontale justering af lysstrålen.

6.2.3. Når forlygten er således rettet og kun søges godkendt til afgivelse af nærlys, behøver den kun opfylde forskrifterne i punkt 6.2.4 og 6.2.5 nedenfor; er den bestemt til at afgive både nærlys og fjernlys, skal den opfylde de forskrifter, der er anført i punkt 6.2.4 til 6.2.6. De værdier, der er anført for segment II i punkt 6.2.5 gælder ikke for bilag 3, skærm 2.

6.2.4. Der må kun være en gasudladningslyskilde for hvert nærlys. Der tillades højst to supplerende lyskilder som følger:

6.2.4.1. Der kan anvendes en supplerende lyskilde i henhold til regulativ nr. 37 eller en eller flere supplerende LED-moduler inden i nærlyslygten for at bidrage til kurvelys.

6.2.4.2. En supplerende lyskilde i henhold til regulativ nr. 37 og/eller en eller flere supplerende LED-moduler kan anvendes inden i nærlyslygten for at frembringe infrarød stråling. Den/de må kun aktivers samtidigt med gasudladningslyskilden. Hvis gasudladningslyskilden svigter, skal denne supplerende lyskilde og/eller LED-modul(er) slukkes automatisk. Prøvespændingen for målingen med denne supplerende lyskilde og/eller LED-modul(er) skal være den samme som i punkt 6.2.4.4.

6.2.4.3. Hvis en supplerende lyskilde eller et LED-modul svigter, skal forlygten fortsat opfylde kravene til nærlyset.

6.2.4.4. Spændingen over ballastens/ballasternes klemmer skal være: Enten: 13,5 V + 0,1 for 12 V-systemer eller: andet som specificeret (jf. bilag 7).

6.2.5. Efter mere end 10 minutter efter tænding skal de illuminansværdier, der opnås på skærm 1 eller 2 (eller spejlvendt omkring VV-linjen ved venstrekørsel) opfylde følgende forskrifter:

NB: signaturforklaring til tabellen:

Bogstavet L angiver, at punktet eller segmentet befinder sig til venstre for VV-linjen.

Bogstavet R angiver, at punktet eller segmentet befinder sig til højre for VV-linjen.

Bogstavet U angiver, at punktet eller segmentet befinder sig over HH-linjen.

Bogstavet D angiver, at punktet eller segmentet befinder sig under HH-linjen.

Punkter eller segmenter Betegnelse Illuminans (lux) Horisontale afstande Vertikale afstande På og over linjen H/H2, eller på og over linjen H/H3/H4 1 max 1 HV 1 max 0 0 2 B 50 L 0,5 max L 150 U 25 3 75 R 20 min R 50 D 25 4 50 L 20 max L 150 D 37,5 5 25 L1 30 max L 150 D 75 6 50 V 12 min 0 D 37,5 7 50 R 20 min R 75 D 37.5 8 25 L2 4 min L 396 D 75 9 25 R1 4 min R 396 D 75 10 25 L3 2 min L 670 D 75 11 25 R2 2 min R 670 D 75 12 15 L 1 min L 910 D 125 13 15 R 1 min R 910 D 125 14 (9) L 350 U 175 15 (9) 0 U 175 16 (9) R 350 U 175 17 (9) L 175 U 87,5 18 (9) 0 U 87,5 19 (9) R 175 U 87,5 20 0,1 min L 350 0 21 0,2 min L 175 0 A til B Segment I 6 min L 225 til R 225 D 37,5 C til D Segment II 6 max R 140 til R 396 U 45 E til F Segment III og derunder 20 max L 417 til R 375 D 187,5 E max R 70 max Til højre for VV-linjen Over D 75 E max L 50 max Til venstre for VV-linjen

6.2.6. Forskrifterne i punkt 6.2.5 ovenfor finder også anvendelse på forlygter konstrueret til at frembringe kurvelys og/eller omfatte den supplerende lyskilde eller LED-modul(er) omhandlet i punkt 6.2.4.2. Hvis der er tale om en forlygte konstrueret til at frembringe kurvelys, kan dets indstilling ændres, forudsat at strålens akse ikke forskydes vertikalt med mere end 0,2°.

6.2.6.1. Hvis kurvelys frembringes: 6.2.6.1.1. ved at dreje nærlyset eller flytte knækket i afskæringens albue horisontalt, skal målingerne foretages, efter at hele forlygteenheden er blevet genoprettet horisontalt, f.eks. ved brug af et goniometer 6.2.6.1.2. ved at bevæge en eller flere af forlygtens optiske dele uden at bevæge knækket i afskæringens albue horisontalt, skal målingerne foretages med disse dele i deres yderste driftsposition 6.2.6.1.3. ved hjælp af en ekstra lyskilde eller en eller flere LED-moduler uden at bevæge knækket i afskæringens albue horisontalt, skal målingerne foretages med denne lyskilde eller dette/disse LED-moduler aktiveret.

6.3. Forskrifter for fjernlys

6.3.1. For en forlygte, som er bestemt til at afgive fjernlys og nærlys, skal måling af den belysningsstyrke, som frembringes på skærmen af fjernlyset, finde sted ved samme indstilling af forlygten som ved målingerne i henhold til punkt 6.2.5 ovenfor; forlygter, som alene afgiver fjernlys, skal være justeret således, at området med størst belysningsstyrke er centreret omkring skæringspunktet af linjerne H-H og V-V; en sådan forlygte behøver alene opfylde de i punkt 6.3 omhandlede forskrifter. Prøvespændingerne skal være de samme som i punkt 6.2.4.4.

6.3.2. Det er muligt at anvende flere lyskilder til fjernlyset, idet disse lyskilder skal være anført i enten regulativ nr. 37 (hvis dette er tilfældet, skal glødelamper arbejde ved deres referencelysflux) eller regulativ nr. 99.

Det er også muligt, at en del af fjernlyset, der frembringes af en af disse lyskilder, anvendes udelukkende til korte signaler (overhalingsblink) som angivet af ansøgeren. Dette skal angives i den relevante tegning, og meddelelsesformularen skal indeholde en bemærkning herom.

6.3.3. Den belysning, som fjernlyset frembringer på skærmen, skal opfylde følgende forskrifter:

6.3.3.1. Skæringspunktet (HV) mellem linjerne HH og VV skal befinde sig inden for isoluxkurven svarende til 80 % af den maksimale illuminans. Den maksimale illuminans, herefter betegnet Emax, skal befinde sig mellem 70 og 345 lux.

6.3.3.2. Det referencemærke, der er omhandlet i punkt 4.2.2.7 ovenfor, opnås ved følgende formel: Referencemærke = 0,146 Emax Denne værdi afrundes til værdierne: 17,5 - 20 - 25 – 27,5 - 30 – 37,5 - 40.

6.3.3.3. Med udgangspunkt i punkt HV må illuminansen vandret mod højre og venstre ikke være mindre end 40 lux indtil en afstand på 1,125 m og 10 lux indtil en afstand på 2,25 m.

6.4. De i punkt 6.2.5 til 6.3.2.3 ovenfor angivne illuminansværdier på skærmen måles ved hjælp af en fotoreceptor, hvis effektive arbejdsflade skal være indeholdt i et kvadrat med sidelængde 65 mm.

6.5. Forskrifter vedrørende bevægelige reflektorer

6.5.1. Med lygten fastgjort i henhold til alle de positioner, der er beskrevet i punkt 2.1.4, skal forlygten opfylde de fotometriske forskrifter i punkt 6.2 eller 6.3 eller begge punkter.

6.5.2. Der foretages yderligere prøvninger, efter at reflektoren er blevet skråtstillet vertikalt opad med den vinkel, der er anført i punkt 2.1.4 eller med 2 grader, afhængig af, hvilken vinkel er den mindste, ved hjælp af forlygtens opretningsanordninger. Forlygten rettes derefter igen op nedad (ved hjælp af goniometeret), og de fotometriske specifikationer skal være opfyldt ved følgende punkter:

Hovednærlysstråle: HV og 75 R (henholdsvis 75 L)

Fjernlysstråle: E max, HV som procent af Emax

Hvis indstillingsanordningen ikke tillader trinløs bevægelse, vælges stillingen nærmest 2 grader.

6.5.3. Reflektoren stilles tilbage til dens nominelle vinkelposition som defineret i punkt 6.2.2, og goniometeret sættes tilbage i den oprindelige stilling. Reflektoren skråtstilles vertikalt nedad med den vinkel, der er anført i punkt 2.1.4, eller med 2 grader, afhængig af, hvilken vinkel er den mindste, ved hjælp af forlygtens indstillingsanordning. Forlygten rettes derefter igen op opad (f.eks. ved hjælp af goniometeret), og punkterne som anført i punkt 6.5.2 kontrolleres.

7. MÅLING AF GENER OG/ELLER FUNKTIONSFORRINGELSE

De gener og/eller den funktionsforringelse, som forvoldes af forlygternes nærlys, skal måles. (10)

C. YDERLIGERE ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

8. ÆNDRING AF EN FORLYGTETYPE OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN

8.1. Enhver ændring af forlygtetypen, herunder ballasten, skal anmeldes til den administrative myndighed, som har godkendt forlygtetypen. Den pågældende myndighed kan da enten:

8.1.1. skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbare ugunstig virkninger, og at forlygten stadig opfylder forskrifterne, eller

8.1.2. rekvirere en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningen.

8.2. De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, underrettes om bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, ved den i punkt 4.1.5. ovenfor foreskrevne procedure.

8.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelse svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

9.1. Forlygter, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6.

9.2. Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 9.1 er opfyldt, foretages passende kontrol af produktionen.

9.3. Indehaveren af godkendelsen skal især:

9.3.1. sørge for, at der findes procedurer til effektiv kontrol af produkternes kvalitet

9.3.2. råde over det nødvendige udstyr til kontrol af overensstemmelsen af hver godkendt type

9.3.3. drage omsorg for, at prøvningsdata registreres, og at de tilhørende dokumenter er til rådighed i et tidsrum, der fastsættes efter aftale med den administrative tjeneste

9.3.4. analysere resultaterne af hver type prøvning, så det kontrolleres og sikres, at produktets egenskaber er stabile inden for den normale variation i en industriproduktion

9.3.5. sikre, at der for hver produkttype mindst udføres de i dette regulativs bilag 8 foreskrevne prøvninger

9.3.6. sørge for, at enhver stikprøve, der udviser tegn på manglende overensstemmelse ved den pågældende type prøvning, foranlediger udtagelse af endnu en stikprøve og endnu en prøvning. Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til genetablering af den pågældende produktions overensstemmelse.

9.4. Den kompetente myndighed, som har meddelt typegodkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på de enkelte produktionsanlæg.

9.4.1. Ved hver inspektion skal prøvningsoptegnelser og produktionsjournaler forelægges den besøgende inspektør.

9.4.2. Inspektøren kan udtage stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Hvor stort et antal stikprøver, der mindst skal udtages, kan fastsættes i forhold til resultaterne af fabrikantens egen kontrol.

9.4.3. Hvis kvalitetsniveauet synes at være utilfredsstillende, eller det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de tests, der er udført i henhold til punkt 9.4.2 ovenfor, udtager inspektøren stikprøver til kontrol hos den tekniske tjeneste, der har foretaget typegodkendelsesprøvningen, under anvendelse af kriterierne i bilag 9.

9.4.4. Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ. Disse prøvninger foretages på stikprøver, som udtages på tilfældig måde, uden at det medfører gener for fabrikantens leveringsforpligtelser og i overensstemmelse med kriterierne i bilag 9.

9.4.5. Den kompetente myndighed skal tilstræbe en inspektionshyppighed på én gang hvert andet år. Dette er imidlertid op til den kompetente myndigheds skøn og dens tillid til de ordninger, der skal sikre effektiv kontrol med produktionens overensstemmelse. Hvis der konstateres negative resultater, sikrer den kompetente myndighed, at der tages alle nødvendige skridt til, at produktionens overensstemmelse snarest muligt genoprettes.

9.5. Der ses bort fra forlygter med åbenlyse fejl.

9.6. Der ses bort fra referencemærket.

9.7. Der ses bort fra målepunkterne 14 til 21 i tabellen i punkt 6.2.6 i dette regulativ.

10. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

10.1. Godkendelser, som er meddelt for en type forlygte i henhold til dette regulativ, kan inddrages, såfremt kravene ikke opfyldes, eller såfremt en forlygte, som bærer godkendelsesmærket, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.

10.2. Såfremt en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som han tidligere har meddelt, skal han straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelse svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

11. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type forlygte, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse skal myndigheden underrette de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

12. NAVNE OG ADRESSER PÅ TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

De parter i aftalen fra 1958, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af typegodkendelse eller fuldstændig ophør af produktion skal sendes.

13. OVERGANGSBESTEMMELSER

13.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 9 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 9 til den oprindelige udgave af regulativet.

13.2. Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 9 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den type forlygte, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved supplement 9 til den oprindelige udgave af regulativet.

13.3. Godkendelser meddelt i henhold til de tidligere supplementer til dette regulativ forbliver gyldige.

13.4. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat meddele godkendelser på grundlag af eventuelle tidligere supplementer til regulativet, forudsat at der er tale om udskiftningsforlygter til montering på allerede ibrugtagne køretøjer.

13.5. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser i henhold til de forudgående supplementer til dette regulativ.

(1) Der er i dette regulativ intet til hinder for, at en part i den overenskomst, i henhold til hvilken dette regulativ finder anvendelse, kan forbyde, at en PL-godkendt forlygte (forlygte med glas af et plastmateriale) kombineres med en mekanisk rudevasker (med visker) på de motorkøretøjer, som den pågældende registrerer.

(2) For gasudladningslyskilder henvises til regulativ nr. 99.

(3) Kan lygteglasset ikke adskilles fra forlygtens hus, er det tilstrækkeligt med en enkelt mærkning i henhold til punkt 4.2.5.

(4) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien og Montenegro, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelse meddelt af de enkelte medlemsstater, der anvender deres egne ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta og 51 for Republikken Korea. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.

(5) Tekniske forskrifter for gasudladningslyskilder: se regulativ nr. 99.

(6) Anvisninger for montering af lygter, hvor sådanne foranstaltninger er truffet, findes i regulativ nr. 48.

(7) Disse bestemmelser gælder ikke for betjeningsanordningen.

(8) Overensstemmelse med forskrifterne for elektromagnetisk kompatibilitet er relevant for de enkelte typer af køretøjer.

(9) Lysstyrken i punkt 14 til og med 19 skal være således at:

14 + 15 + 16 ≥ 0,3 lux og

17 + 18 + 19 ≥ 0,6 lux.

(10) Denne forskrift vil blive gjort til genstand for en anbefaling til de administrative myndigheder.

BILAG 1 MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 2 EKSEMPLER PÅ UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER Figur 1 Figur 2 Figur 3a Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, opfylder dette regulativs forskrifter for både nær- og fjernlys og er bestemt: alene til venstrekørsel til både højre- og venstrekørsel ved justering af indstillingen af den optiske enhed eller lyskilden på køretøjet Figur 3b Figur 4 Figur 5 Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, er en forlygte, som opfylder forskrifterne i dette regulativ i dets oprindelige form, med gasudladningslyskilde alene for nærlyset, og som har et lygteglas af plast og er konstrueret: til både højre- og venstrekørsel alene til højrekørsel Figur 6 Figur 7a Figur 7b Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, opfylder dette regulativs forskrifter: med en gasudladningslyskilde alene for nærlyset og konstrueret alene til venstrekørsel. samme arrangement som figur 6, men tågeforlygten kan ikke tændes samtidigt med fjernlyset. Figur 8 Figur 9 Identifikation af en nærlysforlygte, som opfylder dette regulativs forskrifter og har lygteglas af plast, og som er sammenbygget, kombineret eller gensidigt indbygget med et R 8-halogenfjernlys. og som er konstrueret til begge færdselsretninger. Nærlyset må ikke være tændt samtidigt med halogenfjernlyset. Nærlyset er alene bestemt til højrekørsel. Nærlyset på ikke være tændt samtidigt med en anden gensidigt indbygget forlygte Figur 10 Figur 11 Eksempler på mulige forenklede mærkninger af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter monteret foran på køretøjet (De lodrette og vandrette linjer angiver lysanordningens form og opbygning skematisk. De hører ikke med til godkendelsesmærket). MODEL A MODEL B MODEL C MODEL D NB: De fire ovenstående eksempler svarer til en lygte, som bærer godkendelsesmærke for: en forreste positionslygte, godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 7, til montering i venstre side en forlygte med gasudladningsnærlys beregnet til højre- og venstrekørsel og gasudladningsfjernlys med maksimal styrke mellem 86 250 og 101 250 candela (angivet ved tallet 30), godkendt i henhold til dette regulativ i dets oprindelige form og med lygteglas af plast en tågeforlygte, som er godkendt i henhold til ændringsserie 02 til regulativ nr. 19 og er forsynet med lygteglas af plast en forreste retningsviserblinklygte af kategori 1a, godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 6. Figur 12 Lygte, som er gensidigt indbygget i eller sammenbygget med en forlygte Eksempel 1 Forlygtens lygtehus må kun være forsynet med det godkendelsesnummer, der er gældende, f.eks.: eller eller eller Eksempel 2 Figur 13 LED-moduler

BILAG 3 Figur A Måleskærm 1 * Skalaforholdet ændres ikke Nærlys Figur B Måleskærm 2 * Skalaforholdet ændres ikke Nærlys Figur C Målepunkter for lysstyrke

BILAG 4 Prøvninger for stabilitet af fotometriske præstationer af forlygter i brug PRØVNING PÅ KOMPLETTE FORLYGTER Efter at de fotometriske værdier er målt i henhold til dette regulativs forskrifter i punktet svarende til Emax for fjernlys og i punkterne HV, 50 R og B 50 L for nærlys (eller, for forlygter bestemt til venstrekørsel, HV, 50 L, B 50 R), skal et komplet prøveeksemplar af en forlygte afprøves for stabilitet af fotometriske præstationer under brug. Ved »komplet forlygte« forstås selve den komplette lygte, herunder ballast/ballaster og sådanne omgivende karrosseridele og lygter, som kan påvirke dens varmeafledning. Prøvningen skal udføres: a) i tør, stillestående luft ved en lufttemperatur på 23 °C ± 5 °C, og prøveeksemplaret skal være monteret på et underlag, som repræsenterer korrekt montering på køretøjet. b) i tilfælde af udskiftelige lyskilder: ved anvendelse af masseproducerede lyskilder med glødetråd, som er ældet i mindst én time, eller masseproducerede gasudladningslyskilder, som er ældet i mindst 15 timer, eller masseproducerede LED-moduler, som er ældet i mindst 48 timer, og som er nedkølet til den omgivende temperatur før påbegyndelse af prøvninger som specificeret i dette regulativ. De LED-moduler, der er leveret af ansøgeren, skal anvendes. Det anvendte måleudstyr skal svare til det, som anvendes til typegodkendelsesprøvning af forlygter. Prøveeksemplaret skal bringes i anvendelse uden af det afmonteres fra eller justeres i prøveopstillingen. Den anvendte lyskilde skal være en lyskilde af den kategori, der er specificeret for den pågældende forlygte. 1. PRØVNING AF STABILITET AF FOTOMETRISKE PRÆSTATIONER Prøvningen finder sted i tør, stillestående luft ved en lufttemperatur på 223 °C ± 5 °C med den komplette forlygte fastgjort på et underlag, som repræsenterer korrekt montering på køretøjet. 1.1. Ren forlygte Forlygten bringes til at fungere i 12 timer som beskrevet i punkt 1.1.1 og kontrolleres som beskrevet i punkt 1.1.2. 1.1.1. Fremgangsmåde ved prøvningen Forlygten bringes til at fungere i det foreskrevne tidsrum, således at: a) I tilfælde, hvor kun én lygtefunktion (fjernlys eller nærlys) skal godkendes, er den tilsvarende lyskilde tændt i den foreskrevne tid (1) b) I tilfælde hvor nærlys og fjernlys er indbygget i hinanden, eller hvor tågeforlygte og forlygte til fjernlys er indbygget i hinanden: Såfremt ansøgeren erklærer, at forlygten skal anvendes med en enkelt lyskilde tændt (2) ad gangen, skal prøvningen gennemføres i overensstemmelse hermed, idet hver af de angivne funktioner successivt bringes til at fungere (1) i halvdelen af den i punkt 1.1 foreskrevne tid. I alle andre tilfælde (1) (2) skal forlygten underkastes følgende cyklus i det foreskrevne tidsrum: 15 minutter med nærlyset tændt 5 minutter med alle funktioner tændt. Hvis både nærlys og fjernlys frembringes af samme gasudladningslyskilde, er cyklussen: 15 minutter med nærlyset tændt 5 minutter med alle lyskilder, der bidrager til fjernlyset, tændt. c) Ved sammenbyggede lygtefunktioner skal alle enkeltfunktioner være tændt samtidig i den tid, der foreskrives for de enkelte lygtefunktioner (a), idet der også tages hensyn til brugen af i hinanden indbyggede lygtefunktioner (b) i henhold til fabrikantens forskrifter. d) Hvis et nærlys er konstrueret til at give kurvelys med en ekstra lyskilde, skal denne lyskilde være tændt i 1 minut og slukket i 9 minutter, mens kun nærlyset er aktiveret (se tillæg 1). e) Hvis fjernlyset anvender flere lyskilder i overensstemmelse med punkt 6.3.2, og hvis ansøgeren erklærer, at en del af fjernlysstrålen (en af disse ekstra lyskilder) udelukkende vil blive brugt til korte signaler (overhalingsblink), skal prøvningen udføres uden denne del af fjernlyset. 1.1.1.2. Prøvespænding Spændingen tilføres prøveeksemplarets terminaler som følger: a) Hvor der er tale om udskiftelige glødetrådslyskilder, der drives direkte med spænding leveret af køretøjets strømsystem: Prøvningen skal udføres ved henholdsvis 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V, undtagen hvis ansøgeren specificerer, at prøveeksemplaret kan anvendes ved en anden spænding. I dette tilfælde skal prøvningen udføres med glødetrådslyskilden ved den højeste spænding, der kan anvendes. b) Hvor der er tale om udskiftelige gasudladningslyskilder: Prøvespændingen for elektroniske styringsanlæg for lyskilder er 13,2 ± 0,1 volt for 12 V-køretøjsspændingssystemer eller som nærmere angivet i ansøgningen om godkendelse. c) Hvor der er tale om ikke-udskiftelige lyskilder, der drives direkte med spænding leveret af køretøjets strømsystem: alle målinger på lygteenheder, der er udstyret med ikke-udskiftelige lyskilder (glødetrådslyskilder og/eller andre lyskilder) foretages ved 6,3 V, 13,2 V, 28,0 V eller andre spændinger svarende til de af ansøgeren afgivne specifikationer for køretøjets spændingssystem. d) Hvor der er tale om udskiftelige eller ikke-udskiftelige lyskilder, der forsynes uafhængigt af køretøjets forsyningsspænding og kontrolleres af systemet, eller om lyskilder forsynet via en forsynings- og funktionsenhed, anvendes ovenfor specificerede prøvespændinger på disse enheders indgangsterminaler. Prøvestationen kan forlange, at fabrikanten indleverer forsynings- og funktionsenheden eller den særskilte strømforsyning, der kræves til lyskilderne. e) LED-moduler skal måles ved henholdsvis 6,75 V, 13,2 V eller 28,0 V, hvis ikke andet er specificeret i dette regulativ. LED-moduler, der drives af et elektronisk styringsanlæg for lyskilder, skal måles som specificeret af ansøgeren. f) Hvis signallygter er sammenbyggede, kombinerede eller gensidigt indbyggede med prøveeksemplaret og drives ved andre spændinger end de nominelle mærkespændinger på henholdsvis 6 V, 12 V eller 24 V, skal spændingen justeres som angivet af fabrikanten for at opnå, at lygten fungerer fotometrisk korrekt. 1.1.2. Prøvningsresultater 1.1.2.1. Visuel inspektion: Når forlygten er stabiliseret ved rumtemperatur, skal forlygtens lygteglas og et eventuelt udvendigt glas rengøres med en ren, fugtig bomuldsklud. Den inspiceres derefter visuelt; der må ikke være synlig skævhed, deformation, revnedannelse eller farveændring hverken i lygteglasset eller i et eventuelt udvendigt glas. 1.1.2.2. Fotometrisk prøvning: For at efterkomme dette regulativs forskrifter skal de fotometriske værdier efterprøves i følgende punkter: Nærlys: 50 R - B 50 L - HV for forlygter bestemt til højrekørsel 50 L - B 50 R - HV for forlygter konstrueret til venstrekørsel. Fjernlys: Emax-punktet. Der kan foretages endnu en opretning til korrektion for eventuel varmeforårsaget deformation af forlygtens sokkel (ændringen i afskæringslinjens position er omhandlet i punkt 2 i dette bilag). Mellem de fotometriske egenskaber og værdierne målt inden prøvningen kan tillades en afvigelse på 10 %, heri medregnet tolerancerne for den fotometriske metode. 1.2. Tilsmudset forlygte Efter at være afprøvet som beskrevet i punkt 1.1 ovenfor bringes forlygten til at fungere i én time som beskrevet i punkt 1.1.1 efter at være forberedt som foreskrevet i punkt 1.2.1 og kontrolleret som foreskrevet i punkt 1.1.2. 1.2.1. Klargøring af forlygten 1.2.1.1. Prøveblanding 1.2.1.1.1. Til forlygter med udvendigt lygteglas af glas: Blandingen af vand og forurenende stof, som skal påføres forlygten, skal bestå af: 9 vægtdele kvartssand med kornstørrelse 0-100 μm, 1 vægtdel vegetabilsk kulstøv (bøgetræ) med kornstørrelse 0-100 μm, 0,2 vægtdel NaCMC (3), og en passende mængde destilleret vand med en specifik ledningsevne på ≤ 1 S/m. Blandingen må højst være 14 dage gammel. 1.2.1.1.2. For forlygter med udvendigt lygteglas i plastmateriale: Blandingen af vand og forurenende stof, som skal påføres forlygten, består af: 9 vægtdele kvartssand med kornstørrelse 0-100 μm 1 vægtdel vegetabilsk kulstøv (bøgetræ) med kornstørrelse 0-100 μm 0,2 vægtdel NaCMC (3) 13 vægtdele destilleret vand med specifik ledningsevne ≤ 1 mS/m, og 2 ± 2 ± 1 vægtdele overfladeaktivt stof (4). Blandingen må højst være 14 dage gammel. 1.2.1.2. Påføring af blandingen på forlygten: Prøveblandingen påføres jævnt på hele forlygtens lysemitterende flade, hvorefter man lader den tørre. Denne procedure gentages, indtil lysstyrken er faldet til 15-20 % af de værdier, som er målt for hvert af følgende punkter under de i dette bilag beskrevne betingelser: Emax-punkt for nærlys/fjernlys og fjernlys alene 50 R og 50 V (5) for en lygte, som alene afgiver nærlys og er bestemt til højrekørsel 50 L og 50 V (5) for en lygte, som alene afgiver nærlys og er bestemt til venstrekørsel. 2. PRØVNING AF ÆNDRING I AFSKÆRINGSLINJENS LODRETTE BELIGGENHED UNDER VARMEINDVIRKNING Denne prøvning består i at kontrollere, at afskæringslinjens lodrette flytning under indvirkning af varme ikke overstiger en foreskreven værdi for en nærlyslygte i brug. Efter at forlygten er afprøvet i henhold til punkt 1., underkastes lygten den i punkt 2.1 i dette bilag beskrevne prøvning uden at fjernes fra eller flyttes i forhold til prøveopspændingen. Hvis forlygten har en bevægelig reflektor, er det kun den position, der ligger tættest på den gennemsnitlige vertikale vinkel, der anvendes ved denne prøvning. 2.1. Prøvning af nærlyslygter Prøvningen udføres i tør og stillestående luft ved en lufttemperatur på 23 ± 5 °C. Ved hjælp af en masseproduceret gasudladningslyskilde, som er ældet i mindst 15 timer, bringes forlygten til at fungere med nærlys uden at fjernes fra eller efterjusteres i forhold til prøveopspændingen. (Til denne prøve indstilles spændingen som foreskrevet i punkt 1.1.1.2.). Positionen af afskæringslinjens vandrette del (mellem VV og en lodret linje gennem punktet B 50 L for højrekørsel hhv. B 50 R for venstrekørsel) kontrolleres hhv. 3 minutter (r3) og 60 minutter (r60) efter at lygten har været i funktion. Måling af ændringen i afskæringslinjens position som beskrevet ovenfor kan udføres med enhver metode, som giver acceptabel nøjagtighed og reproducerbare resultater. 2.2. Prøvningsresultater 2.2.1. Resultatet, målt i milliradianer (mrad), anses for acceptabelt for en nærlyslygte, når den numeriske værdi målt på forlygten, ikke er over 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Er denne størrelse imidlertid over 1,0 mrad, men ikke over 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), afprøves endnu en forlygte som beskrevet i punkt 2.1 efter tre på hinanden følgende gange at have været underkastet den nedenfor beskrevne cyklus for at stabilisere positionen af forlygtens mekaniske dele på et underlag, som er repræsentativt for korrekt montering på køretøjet: Nærlyset bringes til at fungere i én time (spændingen indstilles som foreskrevet i punkt 1.1.1.2). Nærlyset slukkes i én time. Forlygtetypen anses for acceptabel, såfremt gennemsnitsværdien af den numeriske værdi ΔrI målt på første prøve, og ΔrII, målt på den anden prøve, ikke er over 1,0 mrad. (1) Hvis den undersøgte forlygte er sammenbygget med lygter til signalgivning, eller hvis de er indbygget i hinanden, skal lygterne til signalgivning være tændt under prøvningen, undtagen hvis der er tale om et kørelys til brug i dagslys. Er der tale om retningsviserblinklygter skal de være tændt med blink og have et tændt/slukket-forhold på ca. 1. (2) Hvis to eller flere lyskilder er tændt samtidigt ved blink med forlygterne, skal dette ikke anses for normal brug af lyskilderne samtidigt. (3) NaCMC står for natriumsaltet af carboxymethylcellulose, også betegnet CMC. Den NaCMC, der indgår i smudsblandingen, skal have en substitutionsgrad (DS) på 0,6-0,7 og en viskositet på 200-300 cP i en 2 % opløsning ved 20 °C. (4) Tolerancen med hensyn til mængden skyldes nødvendigheden af at fremskaffe smuds, som spredes korrekt over hele plastlygteglasset. (5) 50 V er beliggende 375 mm under HV på den lodrette linje VV på måleskærmen, der befinder sig i en afstand af 25 m. Tillæg Oversigt over driftsperioder i forbindelse med prøvning af stabilitet af fotometriske præstationer

BILAG 5 Forskrifter for lygter med lygteglas af plast — prøvning af lygteglas eller materialeprøver samt af komplette lygter 1. ALMINDELIGE FORSKRIFTER 1.1. Prøver, som indleveres i henhold til punkt 2.2.5 og 2.3 i dette regulativ, skal opfylde forskrifterne i punkt 2.1 til 2.5 nedenfor. 1.2. De to prøver af komplette lygter/systemer, som indleveres i henhold til punkt 2.2.4 i dette regulativ, og som omfatter lygteglas af plast, skal hvad angår lygteglassets materiale opfylde forskrifterne nedenfor. 1.3. Prøverne af lygteglas af plast eller materialeprøverne skal, med den eventuelle reflektor, som de er bestemt til anvendelse sammen med, underkastes godkendelsesprøvning i den kronologiske rækkefølge, som er angivet i tabel A i tillæg 1 til dette bilag. 1.4. Kan lygtefabrikanten imidlertid godtgøre, at produktet allerede har bestået de i punkt 2.1 til 2.5 nedenfor foreskrevne prøvninger eller tilsvarende prøvninger i henhold til et andet regulativ, behøver de pågældende prøver ikke gentages; kun de i tillæg 1, tabel B, foreskrevne prøvninger er påbudt. 1.5. Hvis forlygterne er bestemt til højrekørsel alene eller venstrekørsel alene kan prøvninger i henhold til dette bilag efter ansøgerens valg udføres på et enkelt prøveeksemplar. 2. PRØVNINGER 2.1. Modstandsdygtighed mod temperaturændringer 2.1.1. Prøvninger Tre nye prøver (lygteglas) gennemgår fem cykliske forløb af temperatur- og fugtighedsændring (RH = relativ fugtighed) i henhold til følgende program: 3 timer ved 40 ± 2 °C og 85-95 % RH 1 time ved 23 ± 5 °C og 60-75 % RH 15 timer ved – 30 ± 2 °C 1 time ved 23 ± 5 °C og 60-75 % RH 3 timer ved 80 ± 2 °C 1 time ved 23 ± 5 °C og 60-75 % RH. Inden denne prøvning skal prøverne opbevares ved 23 ± 5 °C og 60-75 % RH i mindst fire timer. NB! Perioderne på én time ved 23 ± 5 °C skal indbefatte de overgangsperioder fra den ene temperatur til den anden, som er nødvendige for at undgå temperaturchok. 2.1.2. Fotometriske målinger 2.1.2.1. Metode Der foretages fotometriske målinger på prøverne før og efter prøvningen. Disse målinger finder sted med brug af en standardlygte i følgende punkter: B 50 L og 50 R for nærlyset fra en nærlyslygte eller en nærlys-/fjernlyslygte (B 50 R og 50 L for forlygter bestemt til venstrekørsel) Emax for fjernlyset fra fjernlyslygte eller fra nærlys-/fjernlyslygte. 2.1.2.2. Resultater Afvigelsen mellem de fotometriske værdier, målt på hver prøve før og efter prøvning, må ikke være over 10 %, heri medregnet tolerancerne for den fotometriske metode. 2.2. Modstandsdygtighed mod stoffer i atmosfæren og kemiske stoffer 2.2.1. Modstandsdygtighed mod stoffer i atmosfæren Tre nye prøver (lygteglas eller materialeprøver) udsættes for stråling fra en kilde med en spektral energifordeling svarende til et sort legeme med en temperatur mellem 5 500 K og 6 000 K. Mellem kilden og prøverne anbringes passende filtre, som giver størst mulig reduktion af stråling med bølgelængde under 295 nm og over 2 500 nm. Prøverne udsættes for en belysningseffekt på 1 200 ± 200 W/m2 i et tidsrum, som bevirker, at de modtager en lysenergi på 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Inden for afdækningen skal temperaturen, målt på det sorte panel, som er anbragt i niveau med prøverne, være 50 ± 5 °C. For at sikre ensartet eksponering skal prøverne rotere omkring strålingskilderne med mellem 1 og 5 min– 1. Prøverne overbruses med destilleret vand med specifik ledningsevne mindre end 1 mS/m ved en temperatur på 23 ± 5 °C i henhold til følgende cyklus: Overbrusning : 5 minutter Tørring : 25 minutter. 2.2.2. Modstandsdygtighed mod kemiske stoffer Efter udførelse af den i punkt 2.2.1 ovenfor beskrevne prøvning og den i punkt 2.2.3.1 nedenfor beskrevne måling behandles den ydre overflade af de tre nævnte prøver som beskrevet i punkt 2.2.2.2 med den i punkt 2.2.2.1 nedenfor foreskrevne blanding. 2.2.2.1. Prøveblanding Prøveblandingen skal bestå af 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % tetrachlorethan, 12,5 % trichlorethen og 6 % xylen (% v/v). 2.2.2.2. Påføring af prøveblandingen Et stykke bomuldsklud (ifølge ISO 105) gennemvædes til mætning med den i punkt 2.2.2.1 ovenfor angivne blanding og lægges efter højst 10 sekunder på prøvens ydre overflade i et tidsrum af 10 minutter med et tryk på 50 N/cm2, svarende til en kraft på 100 N på et prøveareal på 14 × 14 mm. Inden for denne 10 minutters periode gennemvædes stofpuden igen med blandingen, således at sammensætningen af den påførte væske til stadighed er identisk med den foreskrevne prøveblanding. I påføringsperioden er det tilladt at kompensere for det tryk, der påføres prøven, for at forebygge revnedannelse. 2.2.2.3. Rengøring Efter afslutning af påføringen af prøveblandingen tørres prøverne i fri luft og vaskes derefter med den i punkt 2.3 beskrevne opløsning. (Modstandsdygtighed over for detergenter) ved 23 ± 5 °C. Derefter skylles prøverne omhyggeligt med destilleret vand med et indhold af urenheder på højst 0,2 % ved 23 ± 5°C og aftørres derefter med en blød klud. 2.2.3. Resultater 2.2.3.1. Efter prøvningen for modstandsdygtighed over for stoffer i atmosfæren skal prøveeksemplarernes ydre overflade være fri for revner, ridser, afslag af fliser og deformation, og den gennemsnitlige variation i lysgennemstrømningen Δt = T2 – T3)/T2, målt på de tre prøveeksemplarer efter fremgangsmåden i tillæg 2 til dette bilag højst må være 0,020 (Δtm < 0,020). 2.2.3.2. Efter prøvningen for modstandsdygtighed over for kemiske stoffer må prøveeksemplarerne ikke bære spor af kemisk farvning, som vil kunne påvirke spredningen af lysstrømmen, idet den gennemsnitlige variation Δd = (T5 – T4)/T2, målt på de tre prøveeksemplarer efter fremgangsmåden i tillæg 2 til dette bilag højst må være 0,020 (Δdm < 0,020). 2.2.4. Modstandsdygtighed over for lyskildestråling Følgende prøvninger skal foretages: Flade prøver af hver enkelt af forlygtens lystransmitterende plastdele udsættes for lys fra gasudladningslyskilden. Parametrene, som f.eks. disse prøvers vinkler og afstande, skal være de samme som i forlygten. Prøverne skal have samme farve og eventuel overfladebehandling som delene i forlygten. Efter 1 500 timers kontinuerlig eksponering skal en ny gasudladningslyskilde opfylde de kalorimetriske forskrifter for det transmitterede lys, og prøvernes overflade skal være uden revner, ridser, afskalninger og deformation. 2.3. Modstandsdygtighed over for detergenter og carbonhydrider 2.3.1. Modstandsdygtighed over for detergenter Den ydre overflade af de tre prøver (lygteglas eller materialeprøver) opvarmes til 50 ± 5 °C og nedsænkes derefter i fem minutter i en blanding, hvis temperatur holdes på 23 ± 5 °C, og som består af 99 dele destilleret vand med et indhold af urenheder på højst 0,02 %, og én del alkylarylsulfonat. Ved afslutningen af prøvningen tørres prøveeksemplarerne ved 50 ± 5 °C. Prøveeksemplarernes overflade renses med en fugtig klud. 2.3.2. Modstandsdygtighed over for carbonhydrider Den ydre overflade af disse tre prøver indgnides derefter let i ét minut med en bomuldsklud gennemblødt med en blanding af 70 % n-heptan og 30 % toluen (% v/v) og tørrer derefter i fri luft. 2.3.3. Resultater Efter at de to ovennævnte prøvninger er udført efter hinanden, må den gennemsnitlige variation i lysgennemstrømningen Δt = (T2 – T3)/T2, målt på de tre prøveeksemplarer efter fremgangsmåden i tillæg 2 til dette bilag, højst må være 0,010 (Δtm < 0,010). 2.4. Modstandsdygtighed over for mekanisk nedbrydning 2.4.1. Metode til mekanisk nedbrydning Ydersiden af de tre nye prøver (lygteglas) udsættes for ensartet mekanisk nedbrydning med den i tillæg 3 til dette bilag beskrevne metode. 2.4.2. Resultater efter prøven skal variationerne: i transmissionen : Δt = (T2 – T3)/T2 og i spredningen : Δd = (T5 – T4)/T2 måles med den i tillæg 2 beskrevne metode i det område, der foreskrives i punkt 2.2.4 ovenfor. Gennemsnitsværdien for de tre prøveeksemplarer skal være således, at: Δtm ≤ 0,100 Δdm ≤ 0,050. 2.5. Prøvning for vedhæftning af eventuel coating 2.5.1. Forbehandling af prøven I et areal på 20 mm × 20 mm af lygteglassets coatede overflade indridses med barberblad eller nål en inddeling bestående af kvadrater på ca. 2 mm × 2 mm. Trykket på barberblad eller nål skal være tilstrækkeligt til i det mindste at gennemskære coatingen. 2.5.2. Beskrivelse af prøvningen Der benyttes klæbebånd med en vedhæftningsstyrke på 2 N/(cm bredde) ± 20 %, målt under de standardbetingelser, der foreskrives i tillæg 4 til dette bilag. Klæbebåndet, hvis bredde skal være mindst 25 mm, trykkes i mindst fem minutter mod den overflade, der er forberedt som beskrevet i punkt 2.5.1. Derefter belastes enden af klæbebåndet på en sådan måde, at vedhæftningskraften til overfladen afbalanceres af en kraft vinkelret på denne overflade. På dette stadium skal tapen afrives med en konstant hastighed på 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3. Resultater Der må ikke være væsentlig beskadigelse af det inddelte areal. Der tillades beskadigelse af skæringspunkterne mellem kvadraterne eller ved kanterne af udskæringen, forudsat at det beskadigede område ikke udgør mere end 15 % af det inddelte område. 2.6. Prøvning af komplet forlygte med lygteglas af plast 2.6.1. Modstandsdygtighed over for mekanisk nedbrydning af lygteglassets overflade 2.6.1.1. Prøvninger Lygteglasset i lygteprøve nr. 1 underkastes den i punkt 2.4.1. ovenfor beskrevne prøvning. 2.6.1.2. Resultater Efter prøvningen må resultaterne af de fotometriske målinger, som er udført på forlygten i overensstemmelse med dette regulativ, højst være 30 % over de maksimalværdier, der foreskrives for punkterne B 50 L og HV, og højst 10 % under de mindsteværdier, der foreskrives for punkt 75 R (for forlygter bestemt til venstrekørsel anvendes punkterne B 50 R, HV og 75 L). 2.6.2. Prøvning for vedhæftning af eventuel coating Lygteglasset i lygteprøve nr. 2 underkastes den i punkt 2.5. ovenfor beskrevne prøvning. Tillæg 1 KRONOLOGISK RÆKKEFØLGE AF GODKENDELSESPRØVNINGER A. Prøvning af plastmaterialer (lygteglas eller materialeprøver, som er indleveret i henhold til punkt 2.2.4 i dette regulativ). Prøver Prøvninger Lygteglas eller materialeprøver Lygteglas 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1. Begrænset fotometri (pkt. 2.1.2) x x x 1.1.1. Temperaturændring (pkt. 2.1.1) x x x 1.2. Begrænset fotometri (pkt. 2.1.2) x x x 1.2.1. Transmis-sionsmåling x x x x x x x x x 1.2.2. Spredningsmåling x x x x x x 1.3. Stoffer i atmosfæren (pkt. 2.2.1) x x x 1.3.1. Transmis-sionsmåling x x x 1.4. Kemiske stoffer (pkt. 2.2.2) x x x 1.4.1. Spredningsmåling x x x 1.5. Detergenter (pkt. 2.3.1) x x x 1.6. Carbonhydrider (pkt. 2.3.2) x x x 1.6.1. Transmis-sionsmåling x x x 1.7. Nedbrydning (pkt. 2.4.1) x x x 1.7.1. Transmis-sionsmåling x x x 1.7.2. Spredningsmåling x x x 1.8. Vedhæftning (pkt. 2.5) x 1.9. Modstands-dygtighed over for lyskildestråling (pkt. 2.2.4) x

B. Prøvning af komplette forlygter (indleveret i henhold til punkt 2.2.3) i dette regulativ). Prøvninger Komplet forlygte Prøveeksemplar nr. 1 2 2.1. Nedbrydning (pkt. 2.6.1.1.1) x 2.2. Fotometri (pkt. 2.6.1.2) x 2.3. Vedhæftning (pkt. 2.6.2) x Tillæg 2 Metode til måling af lysspredning og -transmission 1. UDSTYR (se illustration) Lysstrålen fra en kollimator K, hvis halve divergens β/2 = 17,4 × 10–4 rd, begrænses af en blænder DT med en åbning på 6 mm, op mod hvilken prøveholderen anbringes. Et konvergent akromatisk linse L2, korrigeret for sfærisk aberration, forbinder blænderen DT med modtageren R; diameteren af linsen L2 skal være sådan, at den ikke afblænder det lys, der udsendes af prøveeksemplaret i en kegle med en halv topvinkel på β/2 = 14°. En ringformet blænder DD, med vinkler α/2 = 1° og αmax/2 = 12° anbringes i linsens billedbrændplan L2. Den uigennemsigtige centrale del af blænderen er nødvendig for at eliminere lys, som kommer direkte fra lyskilden. Blænderens centrale del skal kunne fjernes fra lysstrålen på en sådan måde, at den kan føres tilbage nøjagtigt i udgangsstillingen. Afstanden L2 DT og brændvidden F2 (1) af linsen L2 skal være valgt således, at billedet af DT fuldstændig dækker modtageren R. Sættes den initiale indfaldende flux til 1 000 enheder, skal den absolutte præcision af hver aflæsning være bedre end 1 enhed. 2. MÅLINGER Der foretages følgende aflæsninger: Aflæsning Med prøve Med midterafsnitaf DD Repræsenteret mængde T1 nej nej indfaldende flux i første aflæsning T2 ja (før prøvning) nej flux afgivet af det nye materiale i et felt på 24° T3 ja (før prøvning) nej flux transmitteret af det afprøvede materiale i et felt på 24° T4 ja (før prøvning) ja flux spredt af det nye materiale T5 ja (før prøvning) ja flux spredt af det afprøvede materiale Figur 1 Optisk opstilling til måling af variationer i spredning og transmission (1) For L2 anbefales en brændvidde på ca. 80 mm. Tillæg 3 METODE FOR PRØVNING VED PÅSPRØJTNING 1. Prøvningsudstyr 1.1. Sprøjtepistol Den anvendte sprøjtepistol skal være udstyret med en dyse med en diameter på 1,3 mm, som giver mulighed for en væskestrømningshastighed på 0,24 ± 0,02 l/min. og et arbejdstryk på 6,0 bar – 0, + 0,5 bar. Under disse arbejdsbetingelser skal det opnåede blæsemønster på den overflade, der udsættes for nedbrydning, have en diameter på 170 mm ± 50 mm i en afstand af 380 mm ± 10 mm fra dysen. 1.2. Prøveblanding Prøveblandingens sammensætning er følgende: Kvartssand med hårdhed 7 på Mohr-skalaen og kornstørrelse mellem 0 og 0,2 mm samt næsten normal fordeling med skarpkantethedsfaktor 1,8 til 2; Vand med hårdhed ikke over 205 g/m3 i en blanding bestående af 25 g sand pr. liter vand. 2. Prøvning Lygteglassets ydre overflade udsættes én eller flere gange for den sandstråle, der frembringes som ovenfor beskrevet. Sandstrålen rettes omtrent vinkelret mod den overflade, som skal afprøves. Nedbrydningen kontrolleres ved hjælp af en eller flere prøver af glas, der anbringes som reference tæt ved det lygteglas, som afprøves. Blandingen påsprøjtes, indtil ændringen i lysspredning på prøven eller prøverne, målt ved den i tillæg 2 beskrevne metode, er sådan, at: Der kan anvendes flere referenceprøver for at kontrollere, at hele den afprøvede overflade er ensartet nedbrudt. Tillæg 4 PRØVNING AF KLÆBEBÅNDETS VEDHÆFTNING 1. FORMÅL Med metoden bestemmes den lineære vedhæftningskraft af et klæbebånd til en glasplade under standardbetingelser. 2. PRINCIP Måling af den kraft, det kræver at løsrive et klæbebånd fra en glasplade i en vinkel på 90°. 3. FORESKREVNE ATMOSFÆREFORHOLD Den omgivende luft skal have en temperatur på 23 ± 5 °C og 65 ± 15 % relativ fugtighed (RH). 4. PRØVEEKSEMPLARER Inden prøven skal prøverullen af klæbebånd konditioneres i 24 timer i den foreskrevne atmosfære (se punkt 3 ovenfor). Fra hver rulle afprøves fem prøveeksemplarer, hver med en længde på 400 mm. De tre første vindinger på rullen kasseres, før prøveeksemplarerne aftages. 5. FREMGANGSMÅDE Prøvningen finder sted i de i punkt 3 foreskrevne atmosfærebetingelser. De fem prøveeksemplarer udtages ved, at klæbebåndet udrulles radialt med en hastighed på ca. 300 mm/s, hvorefter prøveeksemplarerne inden for 15 sekunder påføres på følgende måde: Klæbebåndet anbringes gradvist på glasset, idet det påføres med en langsgående let gnidende bevægelse af fingeren uden overdrevent tryk, således at der ikke efterlades luftbobler mellem klæbebåndet og glaspladen. Prøven henligger i 10 minutter under de foreskrevne atmosfæriske betingelser. Træk ca. 25 mm af prøveobjektet fri af pladen i et plan vinkelret på prøveeksemplarets akse. Fastgør pladen og fold den frie ende af klæbebåndet tilbage i en vinkel på 90°. Påvirk prøven med en kraft således, at skillelinjen mellem klæbebånd og plade er vinkelret på denne kraft og vinkelret på pladen. Træk, så klæbebåndet løsnes med en hastighed på 300 mm/s ± 30 mm/s, og registrer den kraft, som kræves dertil. 6. RESULTATER De fem målte værdier ordnes i rækkefølge, og medianværdien tages som måleresultat. Denne værdi udtrykkes i Newton pr. cm bredde af klæbebåndet.

BILAG 6 REFERENCECENTRUM Diameter = a

BILAG 7 MÆRKNING AF SPÆNDING Denne mærkning skal placeres på hver forlygtes lygtehus, hvis disse lygter kun indeholder gasudladningslyskilder og ballast, samt på hver af ballastens ydre dele. Ballasten/ballasterne er konstrueret til et **V-netværksystem. Denne mærkning skal placeres på lygtehusets af hver forlygte, som indeholder mindst en gasudladningslyskilde og ballast Ballasten/ballasterne er konstrueret til et **V-netværksystem. Ingen af glødelamperne og/eller LED-modulerne, som forlygten indeholder, er konstrueret til et 24V-netværksystem.

BILAG 8 Mindstekrav for metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse 1. GENERELT 1.1. Overensstemmelseskriterierne anses for at være opfyldt i både mekanisk og geometrisk henseende, hvis der ikke forekommer afvigelser ud over uundgåelige variationer, som ligger inden for rammerne af kravene i dette regulativ. 1.2. Hvad angår fotometriske præstationer anses masseproducerede forlygter ikke for uoverensstemmende, såfremt ved prøvning af de fotometriske præstationer af enhver på tilfældig måde udtaget forlygte og målt ved 13,5 V ± 0,1 V eller som ellers specificeret, og: enten udstyret med en udskiftelig standardgasudladningslyskilde i henhold til punkt 6.1.3. Gasudladningslyskildens lysflux kan afvige fra den referencelysflux, der er fastsat i regulativ nr. 99. Hvis dette er tilfældet, skal illuminansværdierne korrigeres tilsvarende. eller udstyret med den seriefremstillede gasudladningslyskilde og den seriefremstillede ballast. Lyskildens lysflux kan afvige fra den nominelle lysflux som følge af tolerancer for lyskilde og ballast som specificeret i regulativ nr. 99; de målte illuminansværdier må derfor korrigeres med 20 % i den gunstige retning. 1.2.1. ingen illuminansværdi, hvis den er målt og korrigeret i henhold til punkt 1.2. ovenfor, afviger i ugunstig retning med mere end 20 % fra de værdier, som foreskrives i dette regulativ. For værdierne B 50 L (eller R) og på linje H/H2 (eller H/H3/H4) og derover må den maksimale afvigelse i ugunstig retning være henholdsvis: B 50 L (eller R) (1) : 0,20 lx svarende til 20 % 0,30 lx svarende til 30 % På linje H/H2 (eller linje H/H3/H4) og derover : 0,30 lx svarende til 20 % 0,45 lx svarende til 30 % 1.2.2. eller såfremt 1.2.2.1. for nærlyset, de i dette regulativ foreskrevne værdier er opfyldt i HV (med en tolerance på + 0,2 lx) og, knyttet til denne opretning, i et punkt i hvert område, som på måleskærmen (i en afstand af 25 m) afgrænses af en cirkel med radius 15 cm omkring punkterne B 50 L (eller R) (1) (med en tolerance på + 0,1 lx), 75 R (eller L), 25 R1, 25 L2, samt på segment I 1.2.2.2. og såfremt der for fjernlyset, med HV beliggende inden for isoluxkurven svarende til 0,75 Emax, er overholdt en tolerance på + 20 % for maksimalværdierne og – 20 % for minimumværdierne af de fotometriske værdier i ethvert målepunkt angivet i punkt 6.3 i dette regulativ. 1.2.3. Såfremt resultaterne af den ovenfor beskrevne prøve ikke opfylder forskrifterne, kan forlygtens indstilling ændres, forudsat at lysstrålens akse ikke forskydes sideværts mere end 0,5° til højre eller venstre og ikke med mere end 0,2° opad eller nedad. 1.2.4. Såfremt resultaterne af de ovenfor beskrevne prøver ikke opfylder forskrifterne, gentages prøvningen af forlygten med en anden standardgasudladningslyskilde eller gasudladningslyskilde og ballast, alt efter hvad der er relevant i henhold til punkt 1.2 ovenfor. 1.3. Til efterprøvning af den lodrette ændring i afskæringslinjens beliggenhed under indvirkning af varme anvendes følgende metode: En af de udtagne forlygter afprøves med den i bilag 4, punkt 2.1, beskrevne metode efter tre på hinanden følgende gange at have gennemgået den i bilag 4, punkt 2.2.2 beskrevne cyklus. Forlygten anses for acceptabel, såfremt Δr (som defineret i punkt 2.1 og 2.2 i bilag 4 til dette regulativ) ikke overstiger 1,5 mrad. Er denne værdi over 1,5 mrad, men ikke over 2,0 mrad, afprøves endnu en forlygte, hvorefter gennemsnittet af de numeriske værdier for de to prøver ikke må være over 1,5 mrad. 1.4. Kravene til kromaticitetskoordinaterne skal være opfyldt. 1.5. Hvis den vertikale justering imidlertid ikke kan foretages gentagne gange til den påkrævede placering inden for tolerancerne beskrevet i punkt 6.2.2.3 i nærværende regulativ, skal et prøveeksemplar prøves efter metoden beskrevet i punkt 2 og 3 i bilag 10. 2. MINIMUMSKRAV TIL KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE VED FABRIKANTEN For hver type forlygte skal indehaveren af godkendelsesmærket gennemføre mindst følgende prøvninger med passende intervaller. Prøvningerne udføres i overensstemmelse med dette regulativs bestemmelser. Konstateres der ved nogen prøvetagning manglende overensstemmelse hvad angår den pågældende type prøvning, udtages yderligere prøveeksemplarer, som afprøves. Fabrikanten træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionen bringes i overensstemmelse. 2.1. Prøvningernes art Prøvning for overensstemmelse med dette regulativ skal omfatte fotometriske egenskaber og efterprøvning af den lodrette ændring i afskæringslinjens beliggenhed under indvirkning af varme. 2.2. Metoder, som anvendes ved prøvningerne 2.2.1. Prøvningerne udføres generelt i overensstemmelse med metoderne i dette regulativ. 2.2.2. Til enhver overensstemmelsesprøvning, som udføres af fabrikanten, kan ækvivalente metoder anvendes med samtykke fra den kompetente myndighed, som er ansvarlig for godkendelsesprøvninger. Det påhviler fabrikanten at godtgøre, at de anvendte metoder er ækvivalente med dem, som er fastlagt i dette regulativ. 2.2.3. Anvendelse af punkt 2.2.1 og 2.2.2 forudsætter jævnlig kalibrering af prøvningsapparaturet og dets overensstemmelse med målinger foretaget af en kompetent myndighed. 2.2.4. I alle tilfælde anvendes de referencemetoder, som er foreskrevet i dette regulativ, navnlig ved administrativ kontrol og prøveudtagning. 2.3. Prøvetagningens art Der udtages på tilfældig måde prøver af forlygter fra en ensartet produktionsbatch. Ved en ensartet batch forstås et sæt forlygter af samme type, defineret i henhold til fabrikantens produktionsmetoder. Bedømmelsen skal sædvanligvis dække serieproduktion fra de enkelte fabrikker. En fabrikant kan dog samle resultaterne for samme type hidrørende fra flere fabrikker, som drives med samme kvalitetssystem og samme kvalitetsstyring. 2.4. Målte og registrerede fotometriske egenskaber Der foretages fotometrisk måling på de udtagne forlygteprøver i de i regulativet fastlagte punkter, idet aflæsningen begrænses til punkterne Emax, HV (2), HL, HR (3) for fjernlys, og til punkterne B 50 L (eller R) (4) HV, 50 V, 75 R (eller L) og 25 L2 (eller R2) for nærlys (se figuren i bilag 3). 2.5. Godkendelseskriterier Det påhviler fabrikanten at foretage en statistisk analyse af prøvningsresultaterne og i enighed med de kompetente myndigheder fastlægge acceptkriterier for produkterne med henblik på opfyldelse af forskrifterne for prøvning af produktionens overensstemmelse i punkt 9.1 i dette regulativ. Godkendelseskriterierne skal være fastlagt således, at der med en konfidensgrænse på 95 % er en sandsynlighed på mindst 0,95 for at bestå kontrollen i overensstemmelse med bilag 9 (første prøveudtagning). (1) Bogstaverne i parentes refererer til forlygter til venstrekørsel. (2) Hvis fjernlyslygte og nærlyslygte er indbygget i hinanden, skal HV for fjernlys være samme målepunkt som for nærlys. (3) HL og HR: punkter på »hh« beliggende 1,125 m henholdsvis til venstre og højre for punkt HV. (4) Se fodnote 1.

BILAG 9 MINDSTEKRAV TIL PRØVEUDTAGNING VED EN INSPEKTØR 1. GENERELT 1.1. Overensstemmelseskriterierne anses for at være opfyldt i både mekanisk og geometrisk henseende, hvis der ikke forekommer afvigelser ud over uundgåelige variationer, som ligger inden for rammerne af kravene i dette regulativ. 1.2. Hvad angår fotometriske præstationer anses masseproducerede forlygter ikke for uoverensstemmende, såfremt ved prøvning af de fotometriske præstationer af enhver på tilfældig måde udtaget forlygte og målt ved 13,5 V ± 0,1 V eller som ellers specificeret, og: enten udstyret med en udskiftelig standardgasudladningslyskilde i henhold til punkt 6.1.3. Gasudladningslyskildens lysflux kan afvige fra den referencelysflux, der er fastsat i regulativ nr. 99. Hvis dette er tilfældet, skal illuminansværdierne korrigeres tilsvarende. eller udstyret med den seriefremstillede gasudladningslyskilde og den seriefremstillede ballast. Lyskildens lysflux kan afvige fra den nominelle lysflux som følge af tolerancer for lyskilde og ballast som specificeret i regulativ nr. 99, og derfor kan de målte illuminansværdier korrigeres med 20 % i gunstig retning. 1.2.1. ingen målt værdi afviger i ugunstig retning med mere end 20 % fra de værdier, som foreskrives i dette regulativ. I blændingszonen må den maksimale afvigelse være henholdsvis: B 50 L (eller R) (1) : 0,20 lx svarende til 20 % 0,30 lx svarende til 30 % På linje H/H2 (eller linje H/H3/H4) og derover : 0,30 lx svarende til 20 % 0,45 lx svarende til 30 % 1.2.2. eller såfremt 1.2.2.1. for nærlyset, de i dette regulativ foreskrevne værdier er opfyldt i HV (med en tolerance på + 0,2 lx) og, knyttet til denne opretning, i et punkt i hvert område, som på måleskærmen (i en afstand af 25 m) afgrænses af en cirkel med radius 15 cm omkring punkterne B 50 L (eller R) (1) (med en tolerance på + 0,1 lx), 75 R (eller L), 25 R1, 25 L2, samt på segment I 1.2.2.2. og såfremt der for fjernlyset, med HV beliggende inden for isoluxkurven svarende til 0,75 Emax, er overholdt en tolerance på + 20 % for maksimalværdierne og - 20 % for minimumværdierne af de fotometriske værdier i ethvert målepunkt angivet i punkt 6.3 i dette regulativ. Der ses bort fra referencemærket. 1.2.3. Såfremt resultaterne af den ovenfor beskrevne prøve ikke opfylder forskrifterne, kan forlygtens indstilling ændres, forudsat at lysstrålens akse ikke forskydes sideværts mere end 0,5° til højre eller venstre og ikke med mere end 0,2° opad eller nedad. 1.2.4. Såfremt resultaterne af de ovenfor beskrevne prøver ikke opfylder forskrifterne, gentages prøvningen af forlygten med en anden standardgasudladningslyskilde eller gasudladningslyskilde og ballast, alt efter hvad der er relevant i henhold til punkt 1.2 ovenfor. 1.3. Til efterprøvning af den lodrette ændring i afskæringslinjens beliggenhed under indvirkning af varme anvendes følgende metode: En af de udtagne forlygter afprøves med den i bilag 4, punkt 2.1, beskrevne metode efter tre på hinanden følgende gange at have gennemgået den i bilag 4, punkt 2.2.2 beskrevne cyklus. Forlygten anses for acceptabel, såfremt Δr (som defineret i punkt 2.1 og 2.2 i bilag 4 til dette regulativ) ikke overstiger 1,5 mrad. Er denne værdi over 1,5 mrad, men ikke over 2,0 mrad, afprøves endnu en forlygte, hvorefter gennemsnittet af de numeriske værdier for de to prøver ikke må være over 1,5 mrad. 1.4. Kravene til kromaticitetskoordinaterne skal være opfyldt. 1.5. Hvis den vertikale justering imidlertid ikke kan foretages gentagne gange til den påkrævede position inden for tolerancerne beskrevet i punkt 6.2.2.3 i nærværende regulativ, skal et prøveeksemplar prøves efter metoden beskrevet i punkt 2 og 3 i bilag 10. 2. FØRSTE PRØVEUDTAGNING Ved den første prøveudtagning udtages fire forlygter på tilfældig måde. Den første prøve på to lygter mærkes A, den anden prøve på to lygter mærkes B. 2.1. Overensstemmelse 2.1.1. Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter for at være overensstemmende, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne i ugunstig retning er: 2.1.1.1. prøve A A1: én forlygte 0 % én forlygte ikke over 20 % A2: begge forlygter over: 0 % men ikke over 20 % gå til prøve B 2.1.1.2. prøve B B1: begge forlygter 0 % 2.1.2. eller såfremt betingelserne i punkt 1.2.2 for prøve A er opfyldt. 2.2. Manglende overensstemmelse 2.2.1. Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter for uoverensstemmende og fabrikanten anmodes om at bringe sin produktion i overensstemmelse med forskrifterne (justering), såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 2.2.1.1. prøve A A3: én forlygte ikke over 20 % én forlygte over 20 % men ikke over 30 % 2.2.1.2. prøve B B2: i tilfælde A2: én forlygte over 0 % men ikke over 20 % én forlygte ikke over 20 % B3: i tilfælde A2: én forlygte 0 % én forlygte over 20 % men ikke over 30 % 2.2.2. eller såfremt betingelserne i punkt 1.2.2 for prøve A ikke er opfyldt. 2.3. Inddragelse af godkendelse Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses prøverne for uoverensstemmende, og punkt 10 vil blive bragt i anvendelse, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 2.3.1. prøve A A4: én forlygte ikke over 20 % én forlygte over 30 % A5: begge forlygter over: 20 % 2.3.2. prøve B B4: i tilfælde A2: én forlygte over 0 % men ikke over 20 % én forlygte over 20 % B5: i tilfælde A2: begge forlygter over: 20 % B6: i tilfælde A2: én forlygte 0 % én forlygte over 30 % 2.3.3. eller hvis betingelserne i punkt 1.2.2 for prøve A og B ikke er opfyldt. 3. GENTAGELSE AF PRØVEUDTAGNING I tilfælde A3, B2 og B3 skal prøveudtagningen senest to måneder efter anmeldelsen gentages ved udtagning af en tredje prøve C bestående af to forlygter og en fjerde prøve D bestående af to forlygter, fra beholdningen af enheder, som er produceret efter justering. 3.1. Overensstemmelse 3.1.1. Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter for overensstemmende, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 3.1.1.1. prøve C C1: én forlygte 0 % én forlygte ikke over 20 % C2: begge forlygter over: 0% men ikke over 20 % gå til prøve D 3.1.1.2. prøve D D1: i tilfælde C2 begge forlygter 0 % 3.1.2. eller hvis betingelserne i punkt 1.2.2 for prøve C er opfyldt. 3.2. Manglende overensstemmelse 3.2.1. Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter for uoverensstemmende og fabrikanten anmodes om at bringe sin produktion i overensstemmelse med forskrifterne (justering), såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 3.2.1.1. prøve D D2: i tilfælde C2 én forlygte over 0 % men ikke over 20 % én forlygte ikke over 20 % 3.2.1.2. eller såfremt betingelserne i punkt 1.2.2 for prøve C ikke er opfyldt. 3.3. Inddragelse af godkendelse Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses prøverne for uoverensstemmende, og punkt 11 vil blive bragt i anvendelse, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 3.3.1. prøve C C3: én forlygte ikke over 20 % én forlygte over 20 % C:4 begge forlygter over: 20 % 3.3.2. prøve D D3: i tilfælde C2 én forlygte 0 eller over 0 % én forlygte over 20 % 3.3.3. eller såfremt betingelserne i punkt 1.2.2 for prøve C og D ikke er opfyldt. 4. ÆNDRING I AFSKÆRINGSLINJENS LODRETTE POSITION Til efterprøvning af den lodrette ændring i afskæringslinjens beliggenhed under indvirkning af varme anvendes følgende metode: Efter udtagning af prøver som angivet i fig. 1 i dette bilag afprøves en af forlygterne i prøve A med den i bilag 4, punkt 2.1 beskrevne metode efter tre på hinanden følgende gange at have gennemgået den i bilag 4, punkt 2.2.2, beskrevne cyklus. Forlygten anses for acceptabel, såfremt Dr ikke er over 1,5 mrad. Er denne værdi over 1,5 mrad, men ikke over 2,0 mrad, skal den anden forlygte i prøve A underkastes prøvning, hvorefter gennemsnittet af de numeriske værdier for de to prøver ikke må være over 1,5 mrad. Er værdien 1,5 mrad for prøve A imidlertid ikke overholdt, underkastes begge forlygter i prøve B samme procedure, og for ingen af disse må værdien af Dr være over 1,5 mrad. Figur 1 (1) Bogstaverne i parentes gælder for forlygter til venstrekørsel.

BILAG 10 Kontrol af »afskæring« for nærlyslygter ved hjælp af instrumenter 1. GENERELT Hvis punkt 6.2.2.4 i dette regulativ finder anvendelse, skal kvaliteten af »afskæringen« prøves efter forskrifterne i punkt 2 nedenfor, og den vertikale og horisontale justering af lysstrålen ved hjælp af instrumenter skal foretages i henhold til forskrifterne i punkt 3 nedenfor. Før målingen af »afskæringens« kvalitet og gennemførelse af opretningsprocedure ved hjælp af instrumenter, skal der foretages en visuel første opretning i henhold til punkt 6.2.2.1 og 6.2.2.2 i dette regulativ. 2. MÅLING AF »AFSKÆRINGENS« KVALITET For at bestemme afskæringens mindste skarphed skal der udføres målinger ved vertikal scanning gennem »afskæringens« horisontale del i vinkeltrin på 0,05° i en måleafstand på enten: a) 10 m med en detektor med en diameter på ca. 10 mm eller b) 25 m med en detektor med en diameter på ca. 30 mm. Den målestand, som prøvningen blev foretaget i, skal anføres i punkt 9 i meddelelsesformularen (se bilag 1 i dette regulativ). For at bestemme afskæringens største skarphed skal der udføres målinger ved vertikal scanning gennem »afskæringens« horisontale del i vinkeltrin på 0,05° udelukkende i en afstand af 25 m og med en detektor med en diameter på ca. 30 mm. »Afskæringens« kvalitet anses for acceptabel, hvis forskrifterne i punkt 2.1 til 2.3 nedenfor er i overensstemmelse med mindst ét sæt målinger. 2.1. Ikke mere end én »afskæring« må være synlig. (1). 2.2. »Afskæringens« skarphed Skarphedsfaktoren G bestemmes ved vertikal scanning gennem den horisontale del af »afskæringen« 2,5° fra V-V, hvor: G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)) hvor β = den vertikale position i grader. Værdien af G må ikke være mindre end 0,13 (mindste skarphed) og ikke større end 0,40 (største skarphed). 2.3. Linearitet Den del af den horisontale »afskæring«, der bruges til vertikal justering, skal være horisontal mellem 1,5° og 3,5° fra linjen V-V (se figur 1 neden