Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 107 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer af klasse M2 eller M3 for så vidt angår deres generelle konstruktion [2018/237]

Omfattende al gældende tekst frem til:

Supplement 1 til ændringsserie 07 med ikrafttrædelsesdato: 22. juni 2017

Korrigendum 1 til ændringsserie 07

INDHOLD

REGULATIV

BILAG

1. ANVENDELSESOMRÅDE

1.1. Dette regulativ gælder for alle enkelt- og dobbeltdækkerbusser, stive eller leddelte, der tilhører klasse M2 eller M3 (1).

1.2. Kravene i dette regulativ gælder dog ikke følgende køretøjer:

1.3. For følgende køretøjer gælder kravene i dette regulativ kun i det omfang, dette er foreneligt med den anvendelse og funktion, de er beregnet til:

køretøjer, hvis sæder alene er til brug, når køretøjet holder stille, men som ikke er beregnet til at medtage flere end 8 personer (føreren ikke medregnet) under kørslen. Eksempler herpå er bogbusser, mobile kirker og mobile hospitalsenheder. De sæder i sådanne køretøjer, der er beregnet til at blive anvendt under kørslen, skal være tydeligt afmærket for brugerne.

1.4. Indtil der tilføjes passende bestemmelser, er der intet i dette regulativ, der er til hinder for, at en kontraherende part kan fastsætte krav til køretøjer, der skal indregistreres inden for landets område, med hensyn til montering af og tekniske krav til udstyr til angivelse af rute og/eller bestemmelsessted ved visning eller ved tale.

2. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

2.1. »Køretøj«: et køretøj i klasse M2 eller M3 inden for det i punkt 1 ovenfor definerede anvendelsesområde.

2.1.1. Køretøjer, der kan medtage flere end 22 passagerer ud over føreren, inddeles i tre køretøjsgrupper:

»Gruppe I«: Køretøjer, der er indrettet med ståpladser for at give mulighed for hyppig ind- og udstigning.

»Gruppe II«: Køretøjer, der hovedsagelig er indrettet med siddepladser og således konstrueret, at de kan medtage stående passagerer i gangen og/eller i et område, der ikke er større end det areal, der er afsat til to dobbeltsæder.

Et køretøj kan anses for at henhøre under mere end én gruppe. I så fald kan det godkendes i hver gruppe, som det tilhører.

2.1.2. For køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer ud over føreren er der to køretøjskategorier:

2.1.2.1. »Kategori A«: køretøjer, der er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne kategori har sæder og skal være indrettet med ståpladser.

2.1.2.2. »Kategori B«: køretøjer, der ikke er konstrueret til at medføre stående passagerer; i et køretøj af denne kategori er der ikke afsat plads til stående passagerer.

2.1.3. »Ledbus«: et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. Sektionernes passagerrum står i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted.

2.1.3.1. »Dobbeltdækkerledbus«: et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. Sektionernes passagerrum står på mindst det ene dæk i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted.

2.1.4. »Lavgulvsbus«: et køretøj i gruppe I eller II eller kategori A, hvor mindst 35 % af det areal, der er til rådighed for stående passagerer (eller af den forreste sektion i ledbusser eller det nederste dæk i dobbeltdækkerbusser), udgør et samlet areal uden trin med adgang til mindst én udstigningsdør.

2.1.5. »Karosseri«: en separat teknisk enhed omfattende køretøjets særlige indre og ydre udstyr.

2.1.6. »Dobbeltdækkerbus«: Et køretøj, hvor det areal, der er til rådighed for passagerne, i mindst én del er fordelt på to niveauer, og hvor der ikke er plads til stående passagerer på det øverste dæk.

2.1.7. »Separat teknisk enhed«: en anordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes særskilt, men kun til en eller flere bestemte køretøjstyper.

2.1.8. »Trolleybus«: et køretøj, der drives af elektrisk energi fra eksterne overhængende køreledninger, som den er i berøring med. For så vidt angår dette regulativ omfatter trolleybusser også sådanne køretøjer med et yderligere internt fremdriftsmiddel (duokøretøjer) eller med midlertidig ekstern styring (styrede trolleybusser).

2.1.9. »Køretøj uden tag« (2): et køretøj uden tag over hele eller en del af dets dæk. Hvis der er tale om et dobbeltdækkerkøretøj, skal det være det øverste dæk. Der må ikke være ståpladser for passagerer på et dæk uden tag, uanset hvilken gruppe eller kategori af køretøj, der er tale om.

2.2. »Definition af type«:

2.2.1. »Køretøjstype« anvendes for køretøjer, der ikke adskiller sig fra hinanden i følgende henseender:

2.2.2. »Karrosseritype« anvendes i forbindelse med typegodkendelse som separat teknisk enhed for karosserier, der ikke adskiller sig væsentligt fra hinanden i følgende henseender:

2.2.3. »Brandbekæmpelsessystem« med henblik på typegodkendelse som en komponent: køretøjer, der ikke adskiller sig væsentligt fra hinanden i følgende henseender:

2.3. »Godkendelse af køretøj eller separat teknisk enhed«: godkendelse af en køretøjs-, karosseri- eller komponenttype som defineret i punkt 2.2 hvad angår de i dette regulativ angivne konstruktionsspecifikationer.

2.4. »Overbygning«: den del af karosseriet, der bidrager til køretøjets styrke i tilfælde af, at køretøjet vælter.

2.5. »Udstigningsdør«: dør, der er beregnet til at blive benyttet af passagererne under normale forhold med føreren på plads i førersædet.

2.6. »Dobbeltdør«: dør med to døråbninger eller en hertil svarende passage.

2.7. »Skydedør«: dør, der kun kan åbnes og lukkes ved at blive skudt langs en eller flere retlinjede eller næsten retlinjede skinner.

2.8. »Nødudgangsdør«: dør, der kun undtagelsesvis skal tjene som udgang for passagererne, navnlig i nødstilfælde.

2.9. »Nødudgangsvindue«: vindue, ikke nødvendigvis med rude, der i nødstilfælde kan benyttes som udgang af passagererne.

2.10. »Dobbeltvindue eller flerfaget vindue«: nødudgangsvindue, som, hvis det deles af en eller flere tænkte lodrette linjer (eller et eller flere tænkte lodrette planer), udgør to eller flere dele, der hver især opfylder de krav til dimensioner og passage, som stilles til et normalt nødudgangsvindue.

2.11. »Nødudgangslem«: åbning i taget eller gulvet, der i nødstilfælde skal benyttes som nødudgang for passagererne.

2.12. »Nødudgang«: en nødudgangsdør, et nødudgangsvindue eller en nødudgangslem.

2.13. »Udgang«: udstigningsdør, en forbindelsestrappe, en halv trappe eller en nødudgang.

2.14. »Gulv eller dæk«:

2.14.1. »Gulv«: den del af karosseriet, hvis overflade tjener som støtte for de stående passagerer og de siddende passagerers og førerens og personalets fødder, og som desuden kan tjene som grundlag for sædernes monteringsbeslag.

2.14.2. »Dæk«: den del af gulvet, som er forbeholdt passagererne.

2.15. »Gang«: det areal, som giver passagererne adgang fra sædet eller sæderækken eller fra et særligt område for kørestolsbrugere til andre sæder eller sæderækker eller særlige områder for kørestolsbrugere eller til adgangspassager fra eller til udstigningsdøre eller forbindelsestrapper og områder for stående passagerer; til gangen medregnes ikke:

arealet 300 mm foran alle sæder, medmindre der er tale om et sidevendt sæde placeret over hjulkassen, i hvilket tilfælde denne dimension kan nedsættes til 225 mm (se bilag 4, figur 25)

2.16. »Adgangspassage«: det areal, der strækker sig ind i køretøjet fra udstigningsdøren til den yderste kant af det øverste trin (gangens kant), forbindelsestrappen eller den halve trappe. Hvis der ikke er noget trin ved døren, anses adgangspassagen for at være det areal, som måles i henhold til punkt 7.7.1 i bilag 3 indtil en afstand på 300 mm fra kontrolmålets indersides udgangsposition.

2.17. »Førerrum«: det areal, der med undtagelse af nødstilfælde udelukkende er bestemt til brug for føreren, og hvor førersæde, rat, betjeningsudstyr, instrumenter og andre anordninger, som kræves til at køre eller betjene køretøjet, er anbragt.

2.18. »Masse af køretøj i køreklar stand«: massen af et ulæsset køretøj med karrosseri og, for et trækkende køretøj, med koblingsanordning, i køreklar stand, eller massen af chassis med førerhus, når karrosseriet og/eller koblingsanordningen ikke monteres af fabrikanten (med kølervæske, smøremidler, 90 % brændstof, 100 % andre væsker bortset fra spildevand, værktøj, reservehjul og fører (75 kg) samt for busser massen af en ekstra fører eller lignende (75 kg), hvis der i køretøjet er et sæde beregnet til denne).

2.19. »Største teknisk tilladte totalmasse (M)«: den største masse baseret på køretøjets konstruktion og ydeevne som angivet af fabrikanten. Den største teknisk tilladte totalmasse anvendes til at bestemme køretøjsklassen.

2.20. »Passager«: alle andre personer end føreren og personalet.

2.21. »Bevægelseshæmmede passagerer«: alle mennesker, som har vanskeligt ved at benytte offentlige transportmidler, f.eks. handicappede (herunder personer med nedsatte sensoriske og mentale evner samt kørestolsbrugere, personer med gangbesvær) små personer, personer med tung bagage, ældre mennesker, gravide kvinder, personer med indkøbstasker på hjul og personer med børn (herunder børn i klapvogne).

2.22. »Kørestolsbruger«: alle personer, som på grund af svagelighed eller handicap anvender kørestol.

2.23. »Personale«: person(er), hvis opgave er at være medchauffør eller eventuelt medhjælper.

2.24. »Passagerrum«: et areal, som er beregnet til brug for passagererne, bortset fra arealer, der optages af faste installationer såsom bar, køkken, toilet og bagage- eller lastrum.

2.25. »Maskinelt betjent udstigningsdør«: udstigningsdør, som kun kan åbnes og lukkes ved anden energitilførsel end muskelkraft, og hvis åbning og lukning fjernbetjenes af føreren eller personalet, medmindre den betjenes automatisk.

2.26. »Automatisk udstigningsdør«: maskinelt betjent udstigningsdør, der (bortset fra nødbetjening) kun kan åbnes ved, at en betjeningsanordning påvirkes af en passager, efter at betjeningsanordningerne er blevet aktiveret af føreren, og som lukker automatisk igen.

2.27. »Startspærreanordning«: automatisk anordning, som forhindrer, at køretøjet sætter i gang fra stilstand, når en dør ikke er fuldstændig lukket.

2.28. »Udstigningsdør, som betjenes af føreren«: udstigningsdør, som normalt åbnes og lukkes af føreren.

2.29. »Forbeholdt siddeplads«: en siddeplads, hvor der er bedre plads til en bevægelseshæmmet passager, og som er afmærket i overensstemmelse hermed.

2.30. »Indstigningsanordning«: anordning, der letter indstigning i et køretøj, f.eks. lifte eller ramper.

2.31. »Knælesystem«: system, som helt eller delvist sænker og hæver køretøjets karosseri i forhold til den normale køreposition.

2.32. »Lift«: anordning eller system med en platform, der kan hæves og sænkes med henblik på at give passagerer adgang til passagerrummet fra jorden eller fortovskanten.

2.33. »Rampe«: anordning, der danner forbindelse mellem passagerrummets gulv og jorden eller fortovskanten. I dens anvendelsesposition omfatter den enhver flade, der kan bevæge sig som led i udslåningen af rampen, eller kun kan bruges, når rampen er slået ud, og som det er hensigten, at en rullestol skal bevæge sig henover.

2.34. »Mobil rampe«: rampe, der kan afmonteres køretøjets konstruktion og anbringes i brugsposition af føreren eller personalet.

2.35. »Aftagelige sæder«: sæder, der let kan tages ud af køretøjet.

2.36. »Forrest« og »bagest«: forrest og bagest i køretøjet i forhold til den normale kørselsretning, idet udtrykkene »fortil« og »bagtil« skal forstås tilsvarende.

2.37. »Forbindelsestrappe«: trappe, der danner forbindelse mellem øverste og nederste dæk.

2.38. »Separat rum«: rum i køretøjet, hvor passagererne og personalet kan opholde sig, når køretøjet er i brug, og som er adskilt fra andre passager- eller personalerum, medmindre en skillevæg gør det muligt for passagerne at se ind i det næste passagerrum, og som er forbundet ved en gang uden døre.

2.39. »Halv trappe«: trappe, som udgår fra det øverste dæk, og som ender i en nødudgangsdør.

2.40. »Lys ved udstigningsdør«: lysanordning(er) i køretøjet, der er konstrueret til at belyse området uden for udstigningsdøren og hjulene.

2.41. »Nattelåsesystem«: et system, der giver mulighed for at sikre køretøjets udstignings- og nødudgangsdøre mod åbning.

2.42. »Nødbelysningssystem«: et system, der giver et minimumsniveau af belysning, som er nødvendigt, for at passagererne sikkert kan komme ud af køretøjet, herunder nødudgange.

2.43. »Sikkerhedstegn«: en konfiguration af visuelle elementer, beregnet til at afgive et sikkerhedsrelateret budskab.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Ansøgningen om godkendelse af:

hvad angår de angivne konstruktionsspecifikationer skal indgives af den ansvarlige fabrikant eller dennes behørigt bemyndigede repræsentant.

3.2. Ved ansøgning om godkendelse af et køretøj, der er fremstillet ved at samle et chassis og et typegodkendt karosseri, forstås der ved udtrykket »fabrikant« den, der har samlet delene.

3.3. En model af oplysningsskemaet vedrørende konstruktionsspecifikationerne findes i bilag 1, del 1.

3.3.1. Tillæg 1: for en køretøjstype

3.3.2. Tillæg 2: for en karrosseritype

3.3.3. Tillæg 3: for en køretøjstype, der er monteret med et karosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed.

3.3.4. Tillæg 4: for en type system til brandbekæmpelse.

3.4. I tilfælde af godkendelse af en køretøjstype skal fabrikanten desuden levere følgende dokumenter, hvis det er relevant:

I tilfælde af et brandbekæmpelsessystem monteret i et specifikt motorrum, en undersøgelse vedrørende installationen af brandbekæmpelsessystemet (se bilag 3, punkt 7.5.1.5.4.2) og den dokumentation, der kræves i bilag 13, del 2, punkt 1.3.

3.5. Et køretøj(er)/karosseri(er) eller brandbekæmpelsessystem(er), som er repræsentativ(t)(e) for de(n) ansøgte type(r), skal indleveres til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af typegodkendelsesprøvningen.

4. GODKENDELSE

4.1. Såfremt det køretøj, karrosseri eller brandbekæmpelsessystem, som indsendes til godkendelse i overensstemmelse med dette regulativ, overholder forskrifterne i nedenstående punkt 5, meddeles der godkendelse af dette køretøj, karrosseri eller brandbekæmpelsessystem.

4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. De første to cifre (for tiden 07 for ændringsserie 07) angiver den ændringsserie, som omfatter den seneste væsentlige tekniske ændring til regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden type køretøj, karosseri eller brandbekæmpelsessystem i den i punkt 2.2 ovenfor anvendte betydning.

4.3. Meddelelse om godkendelse eller udvidelse af godkendelse af en type køretøj, karosseri eller brandbekæmpelsessystem i henhold til dette regulativ skal gives de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1, del 2, til dette regulativ.

4.4. Hvert køretøj, hvert karosseri eller hvert brandbekæmpelsessystem, som er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af:

en cirkel, der omgiver bogstavet »E« efterfulgt af et entydigt nummer for det land, der har meddelt godkendelsen (3)

et ekstra symbol bestående af romertal for den gruppe eller de grupper, for hvilke køretøjet eller karosseriet er blevet godkendt. Et karosseri, der godkendes separat, skal desuden være forsynet med bogstavet S.

4.5. Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så tilfælde skal regulativet og godkendelsesnumrene samt de ekstra symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er udstedt efter i det land, hvor godkendelsen er udstedt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i afsnit 4.4.1 ovenfor.

4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne slettes.

4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den fabrikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet eller karosseriet.

Godkendelsesmærket skal være anbragt på hoveddelen af brandbekæmpelsessystemet. Mærkningen behøver ikke at være synlig, når systemet er monteret i køretøjet.

4.8. I bilag 2 til dette regulativ gives eksempler på godkendelsesmærkets udformning.

5. KRAV

5.1. Alle køretøjer skal være i overensstemmelse med de forskrifter, der er angivet i bilag 3 til dette regulativ. Karosserier, der er godkendt separat, skal være i overensstemmelse med bilag 10. Godkendelsen af et køretøj med et karrosseri, der er blevet godkendt i henhold til bilag 10, skal gennemføres i henhold til bilag 3. Brandbekæmpelsessystemer, der er godkendt separat, skal være i overensstemmelse med bilag 13, del 1. I tilfælde af godkendelse af et køretøj med et brandbekæmpelsessystem monteret i et specifikt motorrum, skal det opfylde forskrifterne i bilag 13, del 2.

5.2. Køretøjer i gruppe I skal være tilgængelige for bevægelseshæmmede, herunder mindst én kørestolsbruger og en barne- eller klapvogn i ikke sammenklappet tilstand, i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag 8. I stive køretøjer i gruppe I kan arealet til placering af en kørestol kombineres med arealet til placering af en klapvogn eller barnevogn. I så fald skal området være forsynet med skilte, som er fastgjort på eller i nærheden af området med følgende tekst, tilsvarende tekst eller piktogram:

5.3. Det står de kontraherende parter frit for at vælge den mest hensigtsmæssige løsning til at opnå bedre adgangsforhold i andre køretøjer end køretøjer i gruppe I. Hvis andre køretøjer end køretøjer i gruppe I er udstyret med funktioner eller anordninger for bevægelseshæmmede og/eller kørestolsbrugere, skal sådanne funktioner eller anordninger dog opfylde de relevante forskrifter i bilag 8.

5.4. Der er i dette regulativ intet til hinder for, at en kontraherende parts nationale myndigheder specificerer, at visse former for drift er forbeholdt køretøjer, der er udstyret til transport af bevægelseshæmmede passagerer i henhold til bilag 8.

5.5. Medmindre andet er angivet, foretages alle målinger, når køretøjet med masse i køreklar stand står på jævn og vandret grund i normal kørestand. Hvis køretøjet er udstyret med et knælesystem, skal det indstilles således, at køretøjet er i normal kørehøjde. Hvis karosseriet skal godkendes som en separat teknisk enhed, skal karosseriets stilling i forhold til den vandrette flade angives af fabrikanten.

5.6. Når dette regulativ indeholder et krav om, at en flade i et køretøj med mekanisk ophæng og med masse i køreklar stand skal være vandret eller i en bestemt vinkel, kan fladen overstige denne hældning eller hælde, forudsat at dette krav opfyldes, når køretøjet befinder sig i den lastetilstand, som er angivet af fabrikanten. Hvis køretøjet er udstyret med et knælesystem, må det ikke aktiveres.

6. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN KØRETØJSTYPE ELLER EN KARROSSERITYPE

6.1. Ændringer af køretøjs-, karosseri- eller brandbekæmpelsessystemtypen skal meddeles til den typegodkendende myndighed, som har godkendt typen. Denne myndighed kan da enten:

skønne, at de foretagne ændringer efter al sandsynlighed ikke vil have betydelige negative virkninger, og at typen af køretøj, karosseri eller brandbekæmpelsessystem under alle omstændigheder fortsat opfylder kravene eller

6.2. De kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, underrettes i henhold til proceduren i punkt 4.3 ovenfor om godkendelse eller nægtelse af godkendelse med angivelse af ændringer.

6.3. Den typegodkendende myndighed, som meddeler udvidelse af en typegodkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1, del 2, til dette regulativ.

7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:

8. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

8.1. Godkendelser meddelt for en type køretøj, karosseri eller brandbekæmpelsessystem efter dette regulativ kan inddrages, hvis kravene i punkt 5 ovenfor ikke er opfyldt.

8.2. Såfremt en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1, del 2, til dette regulativ.

9. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Ophører indehaveren af godkendelsen fuldstændig med at fremstille en type køretøj, karosseri eller brandbekæmpelsesudstyr, som er godkendt efter dette regulativ, skal han underrette den typegodkendende myndighed, som har meddelt godkendelsen, herom. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular, der svarer til modellen i bilag 1, del 2, til dette regulativ.

10. OVERGANGSBESTEMMELSER

10.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 04 må ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.

10.2. Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 04.

10.3. Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 04 kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte at meddele national/regional godkendelse og første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 04 til dette regulativ.

10.4. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelse efter ændringsserie 03 til dette regulativ for køretøjer, som ikke er berørt af ændringsserie 04.

10.5. Uanset punkt 10.2 og 10.3 ovenfor forbliver godkendelser af køretøjer efter ændringsserie 03, som ikke påvirkes af ændringsserie 04 til dette regulativ, imidlertid gyldige, og kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat anerkende dem.

10.6. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 05 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.

10.7. Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05 må de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 05.

10.8. Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 05 kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte at meddele national/regional godkendelse og første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 05 til dette regulativ.

10.9. Uanset punkt 10.7 og 10.8 skal kontraherende parter, der anvender dette regulativ, fortsat anerkende typegodkendelser, der er meddelt i henhold til de forudgående ændringsserier, som ikke er berørt af ændringsserie 05.

10.10. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelse for køretøjer, som ikke er berørt af ændringsserie 05.

10.11. Fra 48 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 06 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele typegodkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 06.

10.12. Kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kan ikke nægte at meddele udvidelse af typegodkendelser, der er udstedt i henhold til ændringsserie 05 til dette regulativ.

10.13. Fra 60 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for ændringsserie 06 til dette regulativ er de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke forpligtet til at anerkende en køretøjstype, som er godkendt i henhold til ændringsserie 05 til dette regulativ, med henblik på national eller regional typegodkendelse.

10.14. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 07 kan ingen kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele eller nægte at anerkende typegodkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 07.

10.15. At regne fra den 1. september 2020 må de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele typegodkendelser for køretøjer i Gruppe I og II, hvis den køretøjstype, der skal godkendes, opfylder bestemmelserne i dette regulativ som ændret ved 07-ændringsserien.

10.16. Kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kan ikke nægte at meddele udvidelse af typegodkendelser af eksisterende typer, der er meddelt i henhold til ændringsserie 06 til dette regulativ.

10.17. Fra den 1. september 2021 er de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke forpligtet til at acceptere en køretøjstype i gruppe I eller II, typegodkendt efter ændringsserie 06 til dette regulativ, med henblik på national eller regional typegodkendelse.

10.18. Uanset punkt 10.14 og 10.16 skal kontraherende parter, der anvender dette regulativ, fortsat anerkende typegodkendelser, der er meddelt i henhold til ændringsserie 06, af køretøjer, som ikke er berørt af ændringsserie 07.

11. NAVNE OG ADRESSER PÅ TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNING, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.

12. RESERVERET

(1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/rev.3, para. 2) — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) Anvendelse af disse køretøjer kan være underlagt regler fastlagt af nationale myndigheder.

(3) Kendingsnumrene for de kontraherende parter i 1958-overenskomsten er angivet i bilag 3 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bilag 3 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

1.7. Drivgastryk (som krævet for et motorrum på 4 m3) (3), for systemer under tryk:

1.5. Længde af eventuelt udledningsrør (som krævet for et motorrum på 4 m3) (3):

1.4. Antal udledningssteder (som krævet for et motorrum på 4 m3) (3):

1.2. Slukningsmidlets masse (som krævet for et motorrum på 4 m3):

Addendum til typegodkendelsesattest nr. vedrørende typegodkendelse af et køretøj monteret med et karosseri, som allerede er godkendt som separat teknisk enhed i henhold til regulativ nr. 107

2.5. Længde af udledningsrør (som krævet for et motorrum på 4 m3): …

2.4. Antal udledningssteder (som krævet for et motorrum på 4 m3): …

2.2. Slukningsmidlets masse (som krævet for et motorrum på 4 m3): …

4.3. Brandbekæmpelsessystem for et specifikt motorrum, hvis relevant (3):

3.4.1. Denne masses fordeling på akslerne, og for sættevogn, belastningen på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant): …

3.3.1. Denne masses fordeling på akslerne og, for kærre eller sættevogn, belastningen på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant): …

3.3. Masse af køretøj med karrosseri — og for trækkende køretøjer i andre klasser end M1, med koblingsanordning, hvis en sådan er monteret af fabrikanten — i køreklar stand, eller masse af chassis eller af chassis med førerhus uden karrosseri/koblingsanordning, hvis karrosseri og/eller koblingsanordning ikke monteres af fabrikanten, (med væsker, værktøj, reservehjul, og f ører samt for busser ét personalemedlem, hvis der forefindes et sæde dertil i køretøjet): (o) (største og mindste for hver variant): …

5. SÆRLIGE FORSKRIFTER FOR KØRETØJER TIL PERSONBEFORDRING MED OVER OTTE SIDDEPLADSER FORUDEN FØRERENS PLADS

Massen af føreren og eventuelt medfølgende personale sættes til 75 kg pr. person (fordelt med 68 kg for personen selv og 7 kg for dennes bagage i henhold med ISO-standard 2416 — 1992), brændstofbeholderen fyldes til 90 % af det af fabrikanten opgivne volumen og de øvrige væskeholdige systemer (undtagen dem med spildevand), til 100 % af det opgivne volumen.

5. SÆRLIGE FORSKRIFTER FOR KØRETØJER TIL PERSONBEFORDRING MED OVER OTTE SIDDEPLADSER FORUDEN FØRERENS PLADS

4.3.3. Brandbekæmpelsessystem for et specifikt motorrum, hvis relevant (2) :

3.4.1. Denne masses fordeling på akslerne og, for kærre eller sættevogn, belastningen på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant): …

3.4. Masse af køretøj med karrosseri — og for trækkende køretøjer i andre klasser end M1, med koblingsanordning, hvis en sådan er monteret af fabrikanten — i køreklar stand, eller masse af chassis eller af chassis med førerhus uden karrosseri/koblingsanordning, hvis karrosseri og/eller koblingsanordning ikke monteres af fabrikanten, (med væsker, værktøj, reservehjul og fører samt for busser ét personalemedlem, hvis der forefindes et sæde hertil i køretøjet) (o) (største og mindste for hver variant): …

2.9. Specificer, om motorkøretøjet er beregnet til at trække et påhængskøretøj, og om dette i så fald er et påhængskøretøj med trækstang, en sættevogn eller en kærre: …

Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et brandbekæmpelsessystem, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 107 og med godkendelsesnummer 072439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ nr. 107 som ændret ved ændringsserie 07.

Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøjs karosseri, viser, at den pågældende karrosseritype med hensyn til konstruktionsspecifikationerne er godkendt separat i Nederlandene (E 4) for gruppe III som et separat karosseri (bogstav S) i henhold til regulativ nr. 107 under godkendelsesnummer 062439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ nr. 107 som ændret ved ændringsserie 06.

Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 107 og 43 (*1) . De to første cifre i godkendelsesnummeret angiver, at regulativ nr. 107 på godkendelsesdatoen indeholdt ændringsserie 06, og at regulativ nr. 43 forelå i sin oprindelige version.

Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen med hensyn til konstruktionsspecifikationerne er godkendt i Nederlandene (E 4) for gruppe III i henhold til regulativ nr. 107 under godkendelsesnummer 062439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ 107 som ændret ved ændringsserie 06.

BILAG 3

KRAV, SOM SKAL VÆRE OPFYLDT FOR ALLE KØRETØJER

1.-6. (Reserveret)

7. KRAV

7.1 Generelt

7.1.1. Hvis førerrummet er uden tag, skal føreren have en form for særlig beskyttelse mod stærk vind, pludselig støvforekomst, stærk regn osv.

7.2. Masser og dimensioner

7.2.1. Køretøjerne skal opfylde forskrifterne i bilag 11.

7.2.2. Passagerrum

7.2.2.1. Det samlede areal S0, der er til rådighed for passagererne, beregnes ved fra køretøjets samlede gulvareal at fratrække:

7.2.2.1.1. arealet af førerrummet

7.2.2.1.2. arealet af trin ved døre og areal af alle andre trin med en dybde mindre end 300 mm, samt det areal, der passeres af døren og dennes mekanisme, når den betjenes

7.2.2.1.3. arealet af alle dele, hvorover den lodrette højde er mindre end 1 350 mm, målt fra gulvet, idet der ses bort fra tilladte indragende dele, jf. punkt 7.7.8.6.3 og 7.7.8.6.4 i dette bilag. For køretøjer i kategori A eller B kan dette mål nedsættes til 1 200 mm.

7.2.2.1.4. arealet af enhver del af køretøjet, som passagerne ikke har adgang til, jf. punkt 7.9.4 i dette bilag

7.2.2.1.5. ethvert areal, der udelukkende er forbeholdt transport af gods eller bagage, og som passagerer ikke har adgang til

7.2.2.1.6. det areal, der er nødvendigt for at give arbejdsrum ved udskænkningssteder

7.2.2.1.7. det gulvareal, der optages af eventuelle trapper, halvtrapper, forbindelsestrapper eller arealet af eventuelle trin i køretøjet.

7.2.2.2. Gulvarealet S1, der er til rådighed for stående passagerer (kun for køretøjer i kategori A, gruppe I og II, hvor befordring af stående passagerer er tilladt), beregnes ved fra S0 at trække:

7.2.2.2.1. arealet af alle dele af gulvet, hvis hældning overstiger de tilladte maksimumsværdier i punkt 7.7.6 i dette bilag

7.2.2.2.2. arealet af alle dele, der ikke er tilgængelige for en stående passager, når alle sæder er optaget, bortset fra klapsæder

7.2.2.2.3. arealet af alle dele, hvor frihøjden over gulvet er mindre end højden i gangen, jf. punkt 7.7.5.1 i dette bilag (håndgreb skal ikke tages i betragtning i denne forbindelse)

7.2.2.2.4. arealet foran et lodret tværplan gennem centrum af førersædets sædeoverflade (i sædets bageste position)

7.2.2.2.5. arealet 300 mm foran alle sæder undtagen klapsæder, medmindre der er tale om et sidevendt sæde, i hvilket tilfælde dette mål kan nedsættes til 225 mm. Med hensyn til variable sædearrangementer henvises der for alle sæder, når de anses for at være i brug, til punkt 7.2.2.4 ovenfor

7.2.2.2.6. ethvert areal, som ikke er udelukket fra bestemmelserne i punkt 7.2.2.2.1 -7.2.2.2.5, og som ikke kan rumme et rektangel på 400 mm × 300 mm

7.2.2.2.7. i køretøjer af gruppe II, det areal, hvor det ikke er tilladt at stå

7.2.2.2.8. i dobbeltdækkerbusser, alle arealer på det øverste dæk

7.2.2.2.9. arealet af kørestolspladsen(erne), når den (de) anses for at være optaget af kørestolsbrugeren(erne), jf. punkt 7.2.2.4 ovenfor

7.2.2.2.10. arealet af enhver kørestolsplads, der er afsat udelukkende til anvendelse af kørestolsbrugere.

7.2.2.3. Antallet af siddepladser (P) bortset fra klapsæder i køretøjet skal være i overensstemmelse med kravene i punkt 7.7.8 nedenfor. Er køretøjet i gruppe I eller II eller kategori A, skal antallet af siddepladser på hvert dæk være mindst lig det antal kvadratmeter gulvareal, der er til rådighed for passagerer og eventuelt personale på det pågældende dæk, rundet ned til nærmeste hele tal. Dette tal kan for gruppe I-køretøjer bortset fra det øverste dæk nedsættes med 10 %.

7.2.2.4. Hvis køretøjet er indrettet til et varierende antal siddepladser, skal det areal, der er til rådighed for stående passagerer (S1) og bestemmelserne i punkt 3.3.1 i bilag 11 fastlægges for hver af følgende betingelser, afhængigt af hvad der gælder:

7.2.2.4.1. med alle mulige sæder optaget og det resterende område til stående passagerer og, hvis der er plads tilovers, med alle kørestolspladser optaget

7.2.2.4.2. med alle mulige ståpladser optaget og de resterende sæder, som er beregnet til siddende passagerer, og, hvis der er plads tilovers, med alle kørestolspladser optaget

7.2.2.4.3. med alle mulige kørestolspladser optaget og det resterende område til stående passagerer og med de resterende sæder optaget.

7.2.3. Skiltning i køretøjer

7.2.3.1. Der skal på førerens område på et sted, som er klart synligt for føreren, være afsat plads til den skiltning, der er angivet i punkt 3.3 i bilag 11, med:

7.2.3.1.1. det maksimale antal siddende passagerer, køretøjet er beregnet til

7.2.3.1.2. det (eventuelle) maksimale antal stående passagerer, køretøjet er beregnet til

7.2.3.1.3. det (eventuelle) maksimale antal kørestole, køretøjet er beregnet til.

7.2.3.2. (Reserveret)

7.2.3.3. (Reserveret)

7.3. Forebyggelse af ulykker

7.3.1. Hvis et køretøjs motorrum er placeret bag førerrummet, må motoren ikke kunne startes fra førerpladsen, når den primære motorhjelm i køretøjets bagende er åben, såfremt denne giver direkte adgang til dele, som udgør en fare, når motoren kører (f.eks. remskiven).

7.4. Stabilitetsprøve

7.4.1. Køretøjets stabilitet skal være tilstrækkelig til at sikre, at det punkt, hvor væltning finder sted, ikke overskrides, når den flade, som køretøjet står på, bringes til at hælde først til den ene side og dernæst til den anden i en vinkel på 28 grader fra vandret.

7.4.2. Ved udførelse af ovenstående prøve skal køretøjet være med masse i køreklar stand som beskrevet i punkt 2.18 i dette regulativ med følgende tillæg:

7.4.2.1. Der anbringes en vægt lig med Q (som angivet i punkt 3.2.3.2.1 i bilag 11) på hvert passagersæde (på øverste dæk kun i tilfælde af dobbeltdækkerbusser). Hvis en enkeltdækkerbus er beregnet til stående passagerer eller et ikke-siddende personalemedlem, skal tyngdepunktet for belastningerne Q eller 75 kg, som repræsenterer dem, fordeles ligeligt i området for henholdsvis stående passagerer eller personale i en højde på 875 mm. Hvis en dobbeltdækkerbus er beregnet til et ikke-siddende personalemedlem, skal tyngdepunktet af den masse på 75 kg, der repræsenterer medlemmet af personalet, være anbragt i gangen på det øverste dæk i en højde af 875 mm. Hvis et køretøj er konstrueret til at medføre bagage på taget, skal en ligelig fordelt masse (BX) mindst svarende til den masse, der er angivet af fabrikanten i henhold til punkt 3.2.3.2.1 i bilag 11, der repræsenterer sådan bagage, fastgøres på taget. De øvrige bagagerum må ikke indeholde nogen bagage.

7.4.2.2. Hvis køretøjet er indrettet til et varierende antal siddepladser og ståpladser eller er indrettet til en eller flere kørestole, skal de i punkt 7.4.2.1 ovenfor omhandlede vægte i ethvert areal af passagerrummet, hvor en sådan variation forekommer, være højere end: a) massen af antallet af siddende passagerer, som kan befinde sig på arealet, herunder massen af aftagelige sæder eller b) massen af antallet af stående passagerer, som kan befinde sig på arealet eller c) massen af kørestole og kørestolsbrugere, der kan befinde sig på arealet, hver med en samlet masse på 250 kg, placeret 500 mm over gulvet midt i hvert kørestolsareal eller d) massen af siddende passagerer, stående passagerer og kørestolsbrugere og enhver kombination heraf, som kan befinde sig på arealet.

7.4.3. Højden af eventuelle forhøjninger, der anvendes til at forhindre, at køretøjets hjul glider sidelæns på prøvestanden, må ikke være over to tredjedele af afstanden mellem den flade, hvorpå køretøjet står, før det vippes, og den del af fælgen, der er nærmest overfladen, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med punkt 7.4.2 ovenfor.

7.4.4. Under prøvningen må ingen dele af køretøjet, som ikke er beregnet til at komme i berøring med hinanden, gøre dette, og ingen del må blive beskadiget eller komme ud af normal stilling.

7.4.5. Alternativt kan det ved beregning godtgøres, at køretøjet ikke vil vælte under de i punkt 7.4.1 og 7.4.2 ovenfor beskrevne betingelser. Ved en sådan beregning skal følgende parametre indgå:

7.4.5.1. masser og dimensioner

7.4.5.2. tyngdepunktets højde

7.4.5.3. fjedrenes stivhed

7.4.5.4. dækkenes lodrette og vandrette stivhed

7.4.5.5. egenskaberne af reguleringen af lufttrykket i luftfjedre

7.4.5.6. momentcenterets placering

7.4.5.7. karosseriets vridningsstivhed. Beregningsmetoden er beskrevet i tillægget til dette bilag.

7.5. Brandsikring

7.5.1. Motorrum

7.5.1.1. I motorrummet må ikke være anvendt brændbart lyddæmpningsmateriale, materiale, der kan opsuge brændstof, smøremidler, eller andet brændbart materiale, medmindre dette er dækket af uigennemtrængelig plade.

7.5.1.2. Gennem passende udformning af motorrummet eller gennem drænhuller skal det så vidt muligt sikres, at der ikke kan samle sig brændstof, smøremidler eller andet brændbart materiale i nogen del af motorrummet.

7.5.1.3. Mellem motorrummet eller andre varmekilder og resten af køretøjet skal der være en varmebestandig skillevæg (andre varmekilder kan være anordninger til optagelse af energi ved kørsel ned ad lange bakker, f.eks. en påløbsbremse eller anordning til indvendig opvarmning, dog ikke anordninger, der fungerer ved cirkulation af varmt vand). Alle ophæng, klemmer, pakninger m.m. i forbindelse med skillevæggen skal være brandsikre.

7.5.1.4. Passagerrummet kan være forsynet med varmeapparater, der ikke fungerer ved hjælp af varmt vand, såfremt de er indesluttet i et materiale, der er bestandigt mod den varme, apparatet danner, ikke udsender giftige dampe og er placeret således, at passagerer ikke let kan komme i berøring med nogen varme overflader.

7.5.1.5. I køretøjer, hvor der er placeret en forbrændingsmotor eller et anlæg til opvarmning ved forbrænding bag førerrummet, skal rummet være udstyret med et alarmsystem, der både giver føreren et akustisk og et visuelt signal og aktiverer havariblinket, hvis temperaturen i motorrummet eller ethvert andet rum, hvor et anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret, bliver for høj.

Foruden alarmsystemet skal køretøjer i gruppe I, II og III være udstyret med et brandbekæmpelsessystem i motorrummet og ethvert andet rum, hvor et anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret. Køretøjer i kategori A og B kan være udstyret med et brandbekæmpelsessystem i motorrummet og ethvert andet rum, hvor et anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret.

7.5.1.5.1. Hvis alarmsystemet og brandslukningsanlægget er monteret skal de aktiveres automatisk via et branddetekteringssystem. Detekteringssystemet skal være således konstrueret, at det kan detektere en temperatur, der er højere end temperaturen ved normal drift, i motorrummet og ethvert rum, hvor der er placeret en anlæg til opvarmning ved forbrænding,

7.5.1.5.2. Forskrifterne i punkt 7.5.1.5.1 ovenfor anses for at være opfyldt, hvis følgende områder i motorrummet og ethvert rum, hvor der er placeret et anlæg til opvarmning ved forbrænding, overvåges med hensyn til for høj temperatur:

7.5.1.5.2.1. områder, hvor brændbare væsker (flydende eller gasformige) kan komme i berøring med eksponerede komponenter, f.eks. trykladeren eller udstødningssystemet, herunder komponenter monteret på motoren, hvis driftstemperatur er lig med eller større end den brændbare væskes antændelsestemperatur (flydende eller gasformig)

7.5.1.5.2.2. områder, hvor brændbare væsker (flydende eller gasformige) kan komme i berøring med afskærmede komponenter, f.eks. en selvstændig opvarmningsanordning, hvis driftstemperatur er lig med eller større end den brændbare væskes antændelsestemperatur (flydende eller gasformig), og

7.5.1.5.2.3. områder, hvor brændbare væsker (flydende eller gasformige) kan komme i berøring med komponenter, f.eks. generatoren, hvis temperatur ved svigt kan nå op på eller overstige den brændbare væskes antændelsestemperatur (flydende eller gasformig).

7.5.1.5.3. Alarmsystemet og brandbekæmpelsessystemet skal sættes i funktion, når motorens startanordning betjenes, og forblive i funktion, indtil motorens stopanordning betjenes, uanset køretøjets position. De kan forblive i drift efter slukning af tændingen eller køretøjets hovedkontakt, alt efter hvad det er relevant. Alarmsystemet skal forblive i funktion, når anlægget til opvarmning ved forbrænding er i drift.

7.5.1.5.4. Monteringen af brandbekæmpelsessystemet skal opfylde følgende krav:

7.5.1.5.4.1. Brandbekæmpelsessystemet skal være monteret i overensstemmelse med systemfabrikantens monteringsvejledning.

7.5.1.5.4.2. En analyse skal gennemføres før monteringen med henblik på at bestemme placeringssted og retning for udledningsstederne for brandbekæmpelsesmiddel (f.eks. dyser, slukningsmiddelgeneratorer, udledningsrør for slukningsmiddel eller andre distributionspunkter). Potentielle brandfarer i motorrummet eller ethvert andet rum, hvor et anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret, skal identificeres, og udledningsstedet(-erne) placeres på en sådan måde, at brandbekæmpelsesmidlet fordeles, således at brandfaren(-erne) er dækket, når systemet aktiveres. Sprøjtemønstret og retningen for udledningsstederne såvel som udledningsafstanden, skal være således, at det sikres, at de identificerede brandfarer er dækket. Det skal sikres, at systemet fungerer korrekt uanset køretøjets position.

Analysen af brandfarer skal som minimum tage hensyn til følgende komponenter:

a) de komponenter, hvis overflade kan nå op på temperaturer over selvantændelsestemperaturen for væsker, gasser eller stoffer, der er til stede i rummet

b) elektriske komponenter og kabler med strøm og spænding, som er høj nok til, at antændelse kan finde sted

c) slanger og beholdere med brandfarlig væske eller gas (navnlig hvis disse er under tryk).

Analysen skal være fuldt ud dokumenteret.

7.5.1.5.4.3. Brandbekæmpelsessystemet skal være skaleret ud fra det prøvede system på basis af det samlede bruttorumfang for de rum, hvor motor og anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret, og hvor systemet skal monteres. Ved måling af motorrummet og rummene til anlæg til opvarmning ved forbrænding måles bruttorumfanget af disse rum, dvs. at rumfanget af motoren og dens komponenter ikke må fratrækkes.

Skaleringen af systemet omfatter massen af brandbekæmpelsesmidlet, alle udledningssteder og massen af den eventuelle drivgasbeholder. Systemets tryk skal være det samme som i det prøvede system. Hvis systemet omfatter et udledningsrør for slukningsmidlet, skal længden af røret skaleres uden dyser. Det er acceptabelt, hvis brandbekæmpelsessystemet har mere slukningsmiddel og/eller flere udledningssteder og/eller et længere udledningsrør for slukningsmiddel og/eller mere drivgas end krævet i henhold til skaleringsmodellerne nedenfor.

Hvis bruttorumfanget af motorrummet og rummene til anlæg til opvarmning ved forbrænding overstiger 4 m3, skal brandbekæmpelsessystemet opskaleres med følgende skaleringsfaktor som beregnet i (1) nedenfor. Hvis bruttorumfanget er mindre end 4 m3, er det tilladt at nedskalere brandbekæmpelsessystemet med skaleringsfaktoren (2) nedenfor. Sx betegner skaleringsfaktoren, og x betegner det samlede bruttorumfang inklusive motorrum rum til anlæg til opvarmning ved forbrænding [m3].

Sx = 0,1 · x + 0,6 (1) Sx = 0,15 · x + 0,4 (2)

Hvis brandbekæmpelsessystemet har mere end ét udledningssted, kan det skalerede antal dyser eller andre udledningssteder afrundes til nærmeste hele tal.

7.5.2. Elektrisk udstyr og elektriske ledninger

7.5.2.1. Alle ledninger skal være godt isolerede, og alle ledninger og alt elektrisk udstyr skal kunne modstå de temperatur- og fugtighedsforhold, de udsættes for. I motorrummet skal der lægges særlig vægt på deres temperaturbestandighed og eventuelle skadelige stoffer.

7.5.2.2. Ledningerne i et elektrisk kredsløb må ikke føre stærkere strøm end den, deres installationsform og den højeste omgivende temperatur berettiger til.

7.5.2.3. Elektriske kredsløb, som fører strøm til andet udstyr end starter, tændingskreds (gnisttænding), gløderør, motorstopanordning, ladekreds og batteriets stelforbindelse, skal indeholde en sikring eller afbryder. Kredsløb, der leverer strøm til andet udstyr, kan dog være beskyttet af en fælles sikring eller fælles afbryder, hvis deres samlede nominelle kapacitet ikke overstiger en sikrings eller en afbryders kapacitet. I tilfælde af multipleksing skal fabrikanten angive alle relevante tekniske oplysninger på anmodning af den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for gennemførelse af prøvningen.

7.5.2.4. Alle ledninger skal være godt beskyttet og sikkert fastholdt i en position, hvor de ikke kan udsættes for skære-, skrabe- eller skureskader.

7.5.2.5. Er spændingen i et eller flere af køretøjets elektriske kredsløb over 100 volt (kvadratisk middelværdi — rms), skal de af elforsyningens poler, som ikke har stelforbindelse, være forbundet med en håndbetjent ledningsadskiller, der skal være anbragt inde i køretøjet på et for føreren let tilgængeligt sted og kunne frakoble alle sådanne kredsløb fra hovedforsyningsnettet, dog uden at kunne frakoble elektriske kredsløb, som forsyner køretøjets påbudte udvendige belysning. Dette gælder dog ikke højspændingsstartkredsløb eller selvstændige kredse i køretøjets aggregater.

7.5.2.6. Elektriske ledninger skal være placeret således, at de ikke kan komme i berøring med brændstofledninger eller dele af udstødningssystemet eller kan blive udsat for kraftig varme, medmindre der er sørget for særlig isolering og beskyttelse som for eksempel af en elektromagnetisk betjent ventil i udstødningssystemet.

7.5.3. Batterier

7.5.3.1. Alle batterier skal være forsvarligt fastgjort og let tilgængelige.

7.5.3.2. Batterirummet skal være adskilt fra passagerrummet og førerrummet og have udluftning til det fri.

7.5.3.3. Batteripolerne skal være beskyttet mod kortslutning.

7.5.4. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr

7.5.4.1. Der skal være afsat plads til en eller flere ildslukkere, heraf én ved førerpladsen. I køretøjer i kategori A eller B skal pladsen for hver påbudt ildslukker være på mindst 8 dm3 og i gruppe I, II eller III på mindst 15 dm3. Hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus, skal der afsættes yderligere plads til ildslukkere på det øverste dæk.

7.5.4.2. Der skal være afsat plads til anbringelse af en eller flere førstehjælpskasser. Arealet hertil skal være mindst 7 dm3 med en mindste dimension på 80 mm.

7.5.4.3. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr kan være beskyttet mod tyveri og hærværk ved f.eks. at være anbragt i et indvendigt skab eller bag glas, som skal knuses, forudsat at de pågældende deles placering er tydeligt afmærket, og at der er sørget for, at de let kan udtages i nødsituationer.

7.5.5. Materialer

Brændbare materialer må ikke forefindes inden for en afstand af 100 mm fra udstødningssystemets komponenter, elektrisk højspændingsudstyr eller nogen anden væsentlig varmekilde, medmindre det pågældende materiale er effektivt afskærmet. Om nødvendigt skal der sørges for afskærmning, der forhindrer fedt eller andre brændbare materialer i at komme i berøring med udstødningssystemet eller anden varmekilde af betydning. I dette punkt forstås ved brændbare materialer sådanne, der ikke er beregnet til at modstå de temperaturer, der må forventes at optræde det pågældende sted.

7.5.6. Branddetektering

7.5.6.1. Køretøjer skal udstyres med et alarmsystem, som enten detekterer høje temperaturer eller røg i toiletrum, førernes sovekupéer og andre separate rum.

7.5.6.2. Ved en sådan detektering skal det i punkt 7.5.6.1 nævnte system afgive både et akustisk og et visuelt signal til føreren i førerrummet og aktivere havariblinket.

7.5.6.3. Alarmsystemet skal som minimum sættes i funktion, når motorens startanordning betjenes, og forblive i funktion, indtil motorens stopanordning betjenes, uanset køretøjets position.

7.6. Udgange

7.6.1. Antal udgange

7.6.1.1. Et køretøj skal have mindst to udgange, som enten er to udstigningsdøre eller en udstigningsdør og en nødudgangsdør. Hver dobbeltdækkerbus skal have to døre på det nederste dæk (se også punkt 7.6.2.3 nedenfor). Der kræves mindst følgende antal udstigningsdøre:

Antal passagerer Mindste antal udstigningsdøre Gruppe I og kategori A Gruppe II Gruppe III og kategori B 9-45 1 1 1 46-70 2 1 1 71-100 3 (2 for dobbeltdækkerbusser) 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. I hver stiv sektion af en ledbus skal der være mindst én udstigningsdør, i forreste sektion af en ledbus i gruppe I dog mindst to udstigningsdøre.

7.6.1.3. For så vidt angår dette krav anses maskinelt betjente udstigningsdøre ikke for at være nødudgangsdøre, medmindre de let kan åbnes manuelt, når den i punkt 7.6.5.1 nedenfor beskrevne betjeningsanordning om nødvendigt er blevet aktiveret.

7.6.1.4. Antallet af nødudgange skal mindst være sådan, at det samlede antal udgange i et separat rum er som følger:

Antal passagerer og personalemedlemmer i hvert rum eller dæk Samlet mindste antal udgange 1-8 2 9-16 3 17-30 4 31-45 5 46-60 6 61-75 7 76-90 8 91-110 9 111-130 10 > 130 11

Antallet af udgange for hvert dæk (for dobbeltdækkerbusser) og hver enkel afdeling bestemmes separat. Toilet- og køkkenrum anses ikke for separate rum med henblik på fastlæggelse af antal nødudgange. Nødudgangslemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal nødudgange.

7.6.1.5. Hver stiv sektion af en ledbus betragtes som et særskilt køretøj med henblik på bestemmelse af mindste tilladte antal udgange og disses placering, bortset fra punkt 7.6.2.4 nedenfor. Forbindelsespassager mellem sektioner anses ikke for at udgøre en nødudgang. Toilet- og køkkenrum anses ikke for separate rum med henblik på fastlæggelse af antal nødudgange. Antallet af passagerer fastsættes for hver stiv sektion. Det plan, der indeholder den horisontale akse af »hængslet« mellem køretøjets forbundne stive sektioner, og som er vinkelret på køretøjets længdeakse, når dette kører lige ud, anses for at udgøre grænsen mellem to sektioner.

7.6.1.6. En dobbelt udstigningsdør tæller som to udstigningsdøre og et dobbelt eller flerfaget vindue som to nødudgangsvinduer.

7.6.1.7. Hvis der fra førerrummet ikke er adgang til passagerrummet gennem en gang, der muliggør følgende:

a) den forreste del af det cylindriske kontrolmål som omhandlet i bilag 4, figur 6, kan som minimum nå det lodrette tværplan tangentielt med det forreste punkt på førersædets ryglæn, når dette er i bageste position, og

b) fra dette plan kan den i bilag 4, figur 7, viste måleplade flyttes fra kontaktpunktet med det cylindriske kontrolmål, indtil den som minimum når det lodrette tværplan tangentielt med det forreste punkt på førersædets sædehynde,

skal kravene i punkt 7.6.1.7.1-7.6.1.7.5 nedenfor være opfyldt:

7.6.1.7.1. Førerrummet skal have to udgange, som ikke begge må være i samme sidevæg. Når en af disse udgange er et vindue, skal dette have et areal på mindst 400 000 mm2, der skal kunne indskrives et rektangel med målene 500 mm × 700 mm i dette areal, og det skal opfylde kravene til nødudgangsvinduer i punkt 7.6.8 nedenfor.

7.6.1.7.2. Det kan tillades, at der ved siden af førersædet er et eller to sæder til yderligere personer. I så fald skal begge de i punkt 7.6.1.7.1 ovenfor nævnte udgange være døre. Førerdøren accepteres som nødudgangsdør for personer på disse sæder, hvis det er muligt at tage et kontrolmål fra sædet ud af køretøjet gennem førerdøren (se bilag 4, figur 27). Kontrol af adgangen til førerdøren skal opfylde forskrifterne i punkt 7.7.3.2 nedenfor og foretages ved hjælp af kontrolmålet på 600 × 400 mm, som beskrevet i punkt 7.7.3.3 nedenfor. Udstigningsdøren skal befinde sig i den side af køretøjet, der er modsat siden med førerdøren, og accepteres som nødudgangsdør for føreren.

7.6.1.7.3. Punkt 7.6.3-7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 og 7.7.7 i dette bilag finder ikke anvendelse på førerrummets udgange som omhandlet i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2 ovenfor.

7.6.1.7.4. Under de omstændigheder, der er beskrevet i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2 ovenfor, tæller førerens udgange og udgange for passagerer ved siden af førersædet ikke som en af de i punkt 7.6.1.1 til 7.6.1.2 ovenfor krævede døre, og ej heller som en af de nødudgange, der kræves i henhold til punkt 7.6.1.4 i dette bilag for eventuelle yderligere passagerrum.

7.6.1.7.5. Der kan monteres indtil fem ekstra sæder i et rum, hvori førerrummet indgår, og eventuelle sæder ved siden af førersædet indgår, forudsat at de ekstra sæder og den til disse sæder afsatte plads opfylder alle krav i dette regulativ, og at mindst en af de i punkt 7.6.1.4 ovenfor krævede nødudgangsdøre, som giver adgang til passagerrummet, opfylder kravene for nødudgangsdøre i punkt 7.6.3.1.2 i dette bilag.

7.6.1.8. Hvis førerrummet er tilgængeligt fra passagerrummet via en gang, som opfylder kravene i litra a) og b) i punkt 7.6.1.7 ovenfor, og såfremt eventuelle sæder ved siden af dette er tilgængelige fra samme passagerrum via en gang, som opfylder en af betingelserne i punkt 7.7.5.1.1 i dette bilag, kræves der ingen udgang til det fri fra førerrummet.

7.6.1.9. Hvis køretøjer i kategori A eller B under de omstændigheder, der er beskrevet i punkt 7.6.1.8 ovenfor, har en førerdør, kan den tælle som nødudgangsdør for passagererne, forudsat:

7.6.1.9.1. at førerdøren opfylder kravene til nødudgangsdørens dimensioner i punkt 7.6.3.1.2 i dette bilag

7.6.1.9.2. at førerdøren opfylder forskrifterne i punkt 7.6.1.7.2 ovenfor

7.6.1.9.3. at der fra den plads, der er afsat til førersædet, er adgang til hovedpassagerrummet gennem en egnet passage; et sådant krav anses for opfyldt, hvis det kontrolmål, der er beskrevet i punkt 7.7.5.1 nedenfor, uden hindringer kan bevæges fra gangen, indtil kontrolmålets forende når frem til det lodrette plan, der er tangentielt til forreste punkt på førersædet (som befinder sig i bageste punkt i længderetningen), og hvis det i punkt 7.7.3.3 nedenfor beskrevne kontrolmål kan bevæges fra dette plan til nødudgangsdøren i den retning, der er fastsat i pågældende punkt (se bilag 4, figur 28) med sæde og rat indstillet i deres midterpositioner.

7.6.1.10. Punkt 7.6.1.8 og 7.6.1.9 ovenfor udelukker ikke, at der forefindes en dør eller anden barriere mellem førersædet og passagerrummet, forudsat at denne barriere i nødsituationer hurtigt kan udløses af føreren. En førerdør i et rum, der er beskyttet af en sådan barriere, tæller ikke som udgang for passagerer.

7.6.1.11. Køretøjer i gruppe II og III og kategori B skal ud over nødudgangsdøre og -vinduer være udstyret med nødudgangsluger. Hvis der er tale om dobbeltdækkerbusser, skal disse nødudgangslemme udelukkende være monteret i taget på øverste dæk. Der skal som minimum være følgende antal nødudgangslemme:

Antal passagerer (på øverste dæk for dobbeltdækkerbusser) Mindste antal nødudgangslemme Ikke over 30 l Over 30 2

Med undtagelse af punkt 7.6.1.12 kan nødudgangslemme også monteres på køretøjer i gruppe I og kategori A. Der må ikke være monteret nødudgangslemme i taget på en trolleybus.

7.6.1.12. Der må ikke monteres nødudgangslemme på steder, hvor der er monteret tekniske komponenter, som udgør en mulig fare for passagerer, der benytter nødudgangslemmen (f.eks. højspændingssystemer, systemer, der indeholder farlige væsker og/eller gas osv.).

7.6.1.13. Hver forbindelsestrappe skal regnes som en udgang fra øverste dæk i en dobbeltdækkerbus.

7.6.1.14. Alle personer på nederste dæk i en dobbeltdækkerbus skal i nødsituationer kunne komme ud af køretøjet uden at skulle op på øverste dæk.

7.6.1.15. Gangen på øverste dæk i en dobbeltdækkerebus skal med en eller flere forbindelsestrapper være forbundet med adgangspassagen til en udstigningsdør eller til gangen på nederste dæk i en afstand af højst 3 m fra en udstigningsdør.

7.6.1.15.1. Hvis der i køretøjer i gruppe I medføres flere end 50 passagerer på øverste dæk, skal der mindst være halvanden trappe.

7.6.1.15.2. Hvis der i køretøjer i gruppe II og III medføres flere end 30 passagerer på øverste dæk, skal der mindst være halvanden trappe.

7.6.1.16. Hvis der er tale om et køretøj uden tag, skal udgangene på et dæk uden tag være således, at de opfylder de forskrifter, der ikke er uforenelige med fraværet af et tag.

7.6.1.17. Hvis der i køretøjer i kategori A eller B er en dør i den modsatte side i forhold til førerdøren, kan denne tælle som en af de påkrævede passagerudgange, forudsat:

7.6.1.17.1. at der ikke er mere end ét passagersæde ved siden af førerrummet, og

7.6.1.17.2. den opfylder bestemmelserne i punkt 7.6.1.9 ovenfor.

7.6.2. Placering af udgange

7.6.2.1. Køretøjer i gruppe I, II og III skal opfylde følgende krav:

7.6.2.1.1. Udstigningsdøren(e) skal være placeret på den side af køretøjet, der er nærmest vejkanten, svarende til den trafikretning, som køretøjet er konstrueret til, og som angivet af fabrikanten i meddelelsesformularen i bilag 1, del I, tillæg 1, punkt 2.8, til dette regulativ. Mindst én af dem skal være i køretøjets forreste halvdel. Dette udelukker ikke:

7.6.2.1.1.1. en specialkonstrueret dør i bagenden eller siden af et køretøj til brug for kørestolsbrugere i stedet for en udstigningsdør, eller

7.6.2.1.1.2. en ekstra dør i køretøjets bagende, først og fremmest til lastning/losning af varer eller bagage, men også til brug for passagerer, hvis omstændighederne kræver det, eller

7.6.2.1.1.3. en eller flere ekstra udstigningsdøre i den modsatte side af køretøjet, hvis der er tale om køretøjer, der er konstrueret til brug under forhold, der kræver passagerindstigning eller -udstigning i begge sider af køretøjet. Således udstyrede køretøjer skal have betjeningsanordninger, som giver føreren mulighed for at forhindre normal betjening af døre, som midlertidigt ikke er i brug.

7.6.2.2. Køretøjer i kategori A og B skal opfylde følgende krav:

7.6.2.2.1. Udstigningsdøren(e) skal være placeret på den side af køretøjet, der er nærmest vejkanten, svarende til den trafikretning, som køretøjet er konstrueret til og som angivet af fabrikanten i meddelelsesformularen i bilag 1, del I, tillæg 1, punkt 2.8, til dette regulativ.

7.6.2.2.2. Udgangene skal være placeret således, at der er mindst én udgang på hver side af køretøjet.

7.6.2.2.3. Der skal være mindst én udgang i forreste og én i bageste halvdel af passagerrummet.

7.6.2.3. Hvis passagerrummet har et areal S0, som er lig med eller større end 10 m2, skal to af de døre, der er henvist til i punkt 7.6.1.1 ovenfor være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end:

7.6.2.3.1. Hvis der er tale om en enkeltdækkerbus, 40 % af passagerrummets samlede længde målt parallelt med køretøjets længdeakse. Hvis der er tale om en ledbus, er dette krav opfyldt, hvis to døre i de forskellige sektioner er adskilt, således at afstanden mellem dørene ikke er mindre end 40 % af den samlede længde af kombinationen af passagerrum (alle sektioner). Er en af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden.

7.6.2.3.2. Hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus, skal to af de døre, hvortil der er henvist i punkt 7.6.1.1 ovenfor, være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end enten 25 % af køretøjets udvendige længde eller 40 % af den samlede længde af passagerrummet på nederste dæk; dette gælder ikke, hvis de to døre befinder sig på hver sin side af køretøjet. Er en af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden.

7.6.2.4. Udgangene (på hvert dæk, hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus) skal placeres således, at antallet i hver af køretøjets to sider i det væsentlige er det samme. (Dette indebærer ikke, at det er nødvendigt at tilvejebringe yderligere udgange ud over det antal, der er angivet i punkt 7.6.1 ovenfor). Eventuelle udgange ud over det påkrævede mindsteantal behøver ikke være ligeligt fordelt på de to sider.

7.6.2.5. Mindst én nødudgang skal være placeret enten i køretøjets forende eller bagende.

7.6.2.5.1. For køretøjer i gruppe I og kategori A, er kravene i punkt 7.6.2.5 ovenfor opfyldt, hvis der er monteret en nødudgangslem; eller, hvis punkt 7.6.1.12 finder anvendelse, er der monteret en yderligere udgang ud over de i punkt 7.6.1 ovenfor angivne udgange i hver side af køretøjet.

7.6.2.5.2. For dobbeltdækkerbusser finder kravene i punkt 7.6.2.5 ovenfor kun anvendelse på det øverste dæk.

7.6.2.6. Udgangene på samme side af køretøjet skal være hensigtsmæssigt adskilt langs passagerrummets længde.

7.6.2.7. Det tillades, at der forefindes en dør i køretøjets bagende, forudsat at den ikke er en udstigningsdør.

7.6.2.8. Påkrævede nødudgangslemme skal de være placeret som følger:

a) er der kun én lem, skal den være placeret i køretøjets midterste tredjedel eller

b) er der to lemme, skal deres indbyrdes afstand være mindst 2 m, målt mellem åbningernes nærmeste kanter langs en linje parallelt med køretøjets længdeakse.

7.6.3. Udgangenes mindstemål

7.6.3.1. Køretøjer i gruppe I, II eller III skal opfylde følgende krav:

7.6.3.1.1. En udstigningsdør skal have en åbning, der giver adgang i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7.7.1 i dette bilag.

7.6.3.1.2. En nødudgangsdør skal have en døråbning med en mindstehøjde på 1 450 mm og mindstebredde på 600 mm.

7.6.3.1.3. Et nødudgangsvindue skal have et areal på mindst 400 000 mm2. Arealet skal kunne indskrives i et rektangel på 500 × 700 mm.

7.6.3.1.4. Hvis et nødudgangsvindue er placeret i køretøjets bagende skal det enten opfylde kravene i punkt 7.6.3.1.3 ovenfor, eller det skal være muligt i dette nødudgangsvindues åbning at indskrive et rektangel med en højde på 350 mm og en bredde på 1 550 mm, idet dets hjørne må afrundes til en rundingsradius på højst 250 mm.

7.6.3.1.5. En nødudgangslem skal have en åbning med et areal på mindst 450 000 mm2. Et rektangel på 600 × 700 mm skal kunne indskrives i dette areal.

7.6.3.2. Køretøjer i kategori A eller B kan enten opfylde kravene i punkt 7.6.3.1 ovenfor (kategori A skal opfylde gruppe I-krav, og kategori B skal opfylde gruppe II- og gruppe III-krav) eller kravene i bilag 7, punkt 1.1.

7.6.4. Tekniske krav til alle udstigningsdøre

7.6.4.1. Udstigningsdørene skal let kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når køretøjet er i bevægelse). Dette udelukker ikke, at døren kan låses udefra, forudsat at den altid kan åbnes indefra.

7.6.4.2. Betjeningsanordninger og anordninger til åbning udefra skal være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm over jorden og må højst være 500 mm fra døren. I køretøjer i gruppe I, II og III skal betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør indefra være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm fra overfladen af gulvet eller det trin, der er nærmest betjeningsanordningen, og må højst være placeret 500 mm fra døren. Dette gælder ikke for betjeningsanordninger, som er placeret inden for førerens område.

7.6.4.3. Udelte, manuelt betjente udstigningsdøre, som åbner ved hængsler eller drejetappe, skal være monteret således, at de vil være tilbøjelige til at lukke, hvis den åbne dør kommer i berøring med en stillestående genstand, medens køretøjet bevæger sig fremefter.

7.6.4.4. Har en manuelt betjent udstigningsdør smæklås, skal denne være af totrinstypen.

7.6.4.5. Der må på indersiden af en udstigningsdør ikke være anordninger, der tjener til at dække de indvendige trin, når døren er lukket. Dog må der gerne, når døren er lukket, i trinbrætskakten befinde sig dørbetjeningsmekanisme og andet til dørens inderside fastgjort udstyr, som ikke danner en fortsættelse af gulvet, der kan benyttes af passagererne til at stå på. En sådan mekanisme og sådant udstyr må ikke udgøre en fare for passagerne.

7.6.4.6. Er det direkte udsyn ikke tilstrækkeligt, skal der være anordninger af optisk eller anden art, hvormed føreren fra førersædet kan opdage passagerer, som befinder sig i eller uden for køretøjet i umiddelbar nærhed af udstigningsdøre, der ikke er automatiske.

For dobbeltdækkerbusser i gruppe I gælder dette krav også området inden for alle udstigningsdøre og de umiddelbare omgivelser af hver forbindelsestrappe på øverste dæk.

For udstigningsdøre i bagenden af køretøjer med ikke over 22 passagerer anses dette krav for opfyldt, hvis føreren er i stand til at opdage en 1,3 m høj person, som står 1 m bag køretøjet.

Kørespejle kan anvendes til opfyldelse af kravene i dette punkt, forudsat at kravene til det synsfelt, der er påkrævet for kørsel, stadig er opfyldt.

Hvis der er tale om døre placeret bag ved ledsektionen på en ledbus, anses spejle ikke for at være en tilstrækkelig optisk anordning.

7.6.4.7. Døre, som åbner indad, samt deres mekanisme skal være således udformet, at deres bevægelse ikke under normal brug kan udsætte passagererne for skade. Om nødvendigt monteres passende beskyttelsesanordninger.

7.6.4.8. Udstigningsdøre, som er anbragt i nærheden af døre til toilet eller andre indre rum, skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis døren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med over 5 km/h.

7.6.4.9. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer må fløjene af udstigningsdøre i køretøjets bagende ikke kunne åbne i en vinkel på over 115° eller under 85° og skal, når de er åbne, kunne fastholdes automatisk i denne position. Dog skal dette stop kunne tilsidesættes og døren åbnes ud over den nævnte vinkel, når det kan ske på sikker måde, for eksempel for at tillade bakning hen til en høj rampe eller at åbne dørene 270° for at give fri adgang til lastearealet bag køretøjet.

7.6.4.10. Udstigningsdøren må ikke i nogen åben stilling obstruere brugen af eller den påkrævede adgang til nogen obligatorisk udgang.

7.6.4.11. Hvis der forefindes et nattelåsesystem, gælder følgende:

7.6.4.11.1. Låsesystemet skal automatisk deaktiveres, når tændingskontakten er i positionen »ON«, eller

7.6.4.11.2. føreren advares om, at nattelåsesystemet fortsat er aktiveret for en eller flere dør(e), når tændingskontakten er i positionen »ON«. Det samme signal kan anvendes til mere end én dør.

7.6.5. Supplerende tekniske krav for maskinelt betjente udstigningsdøre

7.6.5.1. I nødsituationer skal alle maskinelt betjente udstigningsdøre, når køretøjet holder stille eller kører med en hastighed på højst 3 km/h, kunne åbnes indefra og, når de ikke er låst, kunne åbnes udefra ved hjælp af betjeningsanordninger, der, uanset om energitilførslen fungerer:

7.6.5.1.1. tilsidesætter alle andre dørbetjeningsanordninger

7.6.5.1.2. for indvendige betjeningsanordningers vedkommende, er anbragt på selve døren eller højst 300 mm fra denne i en højde af (undtagen indvendige betjeningsanordninger til den i bilag 8, punkt 3.9.1 omhandlede dør) mindst 1 000 mm over det første trin

7.6.5.1.3. er tydelige og let genkendelige for den, som nærmer sig døren eller står foran den, og som, hvis de supplerer de normale åbningsanordninger, skal være tydeligt mærket med henblik på brug i nødsituationer

7.6.5.1.4. kan betjenes af en enkelt person, som står umiddelbart foran døren

7.6.5.1.5. kan aktivere en startspærreanordning

7.6.5.1.6. får døren til at åbne sig så meget, at målepladen som defineret i punkt 7.7.1.1 nedenfor kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen, eller gør det muligt let at åbne døren så meget med hånden, at kontrolmålet som defineret i punkt 7.7.1.1 nedenfor kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen

7.6.5.1.7. kan være beskyttet af en anordning, som let kan fjernes eller knuses og således give adgang til nødbetjeningsanordningen; hvis nødbetjeningsanordningen tages i brug, eller beskyttelsen over den fjernes, skal det tilkendegives over for føreren ved både lydsignaler og visuelle signaler

7.6.5.1.8. skal være således konstrueret, at en førerbetjent dør, som ikke opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.2 ovenfor, ikke vil lukke sig igen efter at være blevet åbnet ved hjælp af disse betjeningsanordninger, og disse er vendt tilbage til normal stilling, medmindre føreren aktiverer en lukkeanordning.

7.6.5.1.9. Dørenes indvendige betjeningsanordninger skal være deaktiveret, hvis køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 3 km/h. Dette krav kan også anvendes på udvendige betjeningsanordninger.

7.6.5.2. Der kan installeres en anordning, hvormed føreren fra førersædet sætter de udvendige nødbetjeningsanordninger ud af funktion for at låse udstigningsdørene udefra. De udvendige nødbetjeningsanordninger skal i så fald automatisk reaktiveres, enten når motoren startes, eller inden køretøjet når op på en hastighed af 20 km/h. Derefter skal de udvendige nødbetjeningsanordninger ikke kunne sættes ud af funktion automatisk, men kun ved indgreb fra førerens side.

7.6.5.3. Udstigningsdøre, der betjenes af føreren, skal kunne betjenes fra førersædet ved hjælp af anordninger, som, medmindre de aktiveres med fødderne, er klart og tydeligt mærket.

7.6.5.4. Automatiske udstigningsdøre skal udløse et visuelt kontrolsignal, som er klart synligt for føreren under alle normale belysningsforhold, når han sidder i normal kørestilling, og som advarer ham om, at døren ikke er helt lukket. Dette kontrolsignal skal fungere, når dørens stive del befinder sig mellem helt åben stilling og et punkt 30 mm fra helt lukket stilling. Et enkelt kontrolsignal kan betjene en eller flere døre. Dog benyttes ikke kontrolsignal for forreste udstigningsdøre, som ikke opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2 nedenfor.

7.6.5.5. Kan føreren åbne og lukke automatiske udstigningsdøre ved hjælp af betjeningsanordninger, skal de være således konstrueret, at føreren kan vende dørens bevægelse på et vilkårligt tidspunkt under lukning og åbning.

7.6.5.6. Automatiske udstigningsdøres konstruktion og betjeningssystem skal være af en sådan art, at passagererne ikke kan komme til skade eller komme i klemme i døren, når den lukker.

7.6.5.6.1. Dette krav anses for opfyldt, hvis følgende to krav er opfyldt:

7.6.5.6.1.1. For det første skal døren, hvis den under lukningen møder en modsat rettet effektiv klemkraft på højst 150 N (målt i et vilkårligt punkt som beskrevet i bilag 6), automatisk åbne helt, og, medmindre der er tale om en automatisk udstigningsdør, forblive åben, indtil en betjeningsanordning for lukning aktiveres. Klemkraften kan måles med enhver metode, som findes tilfredsstillende af den typegodkendende myndighed. Retningslinjer herfor findes i bilag 6 til dette regulativ. Spidskraften kan kortvarigt være over 150 N, men ikke over 300 N. Genåbningssystemet kan kontrolleres ved hjælp af en kontrolstang, som er 60 mm høj og 30 mm bred og har afrundede hjørner med en radius på 5 mm.

7.6.5.6.1.2. For det andet skal dørene, hvis en passager får håndled eller fingre i klemme: 7.6.5.6.1.2.1. åbne sig automatisk helt og, bortset fra automatiske døre, forblive åbne, indtil betjeningsanordningen for lukning aktiveres, eller 7.6.5.6.1.2.2. håndled og fingre skal straks kunne trækkes tilbage fra dørene uden skade og uden risiko for passageren. Dette krav kan kontrolleres manuelt eller ved hjælp af den i punkt 7.6.5.6.1.1 ovenfor omtalte kontrolstang, som i den ene ende over en længde af 300 mm er tilspidset fra en tykkelse på 30 mm til en tykkelse på 5 mm. Den må ikke være behandlet med smøremiddel eller politur. Sidder stangen fast i døren, skal den uden besvær kunne fjernes, eller 7.6.5.6.1.2.3. døren skal blive stående i en stilling, der tillader fri passage af en kontrolstang, hvis tværsnit er 60 mm i højden og 20 mm i bredden, og hvis kanter er afrundede med radius 5 mm. Denne stilling må ikke være mere end 30 mm fra helt lukket stilling.

7.6.5.6.2. Udstigningsdøre fortil anses for at opfylde kravene i punkt 7.6.5.6 ovenfor, hvis de:

7.6.5.6.2.1. opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2 ovenfor eller

7.6.5.6.2.2. er forsynet med bløde kanter; disse må imidlertid ikke være så bløde, at dørens stive struktur når fuldt lukket stilling, hvis døren lukkes over den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang.

7.6.5.7. Holdes maskinelt betjente udstigningsdøre kun lukket ved hjælp af konstant energitilførsel, skal der forefindes et visuelt advarselssignal, som underretter føreren om svigt af energitilførslen til dørene.

7.6.5.8. Eventuelle startspærreanordninger må kun fungere ved hastigheder under 5 km/h og må ikke kunne aktiveres ved hastigheder derover.

7.6.5.9. Er køretøjet ikke udstyret med en startspærreanordning, skal der udløses et akustisk advarselssignal til føreren, hvis køretøjet sætter i gang, før en maskinelt betjent udstigningsdør er helt lukket. For døre, der opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.2.3 ovenfor, skal dette akustiske advarselssignal udløses ved en hastighed på over 5 km/h.

7.6.6. Supplerende tekniske krav for automatiske udstigningsdøre

7.6.6.1. Aktivering af åbningsanordningerne

7.6.6.1.1. Bortset fra bestemmelserne i punkt 7.6.5.1 ovenfor må åbningsanordningerne til automatiske udstigningsdøre alene kunne aktiveres og deaktiveres af føreren fra førerpladsen.

7.6.6.1.2. Aktivering og deaktivering kan ske enten direkte ved hjælp af en kontakt eller indirekte, f.eks. ved at åbne og lukke den forreste udstigningsdør.

7.6.6.1.3. Når føreren aktiverer åbningsanordningerne, skal dette signaleres indeni, og, hvis døren kan åbnes udefra, uden på køretøjet; signalet (f.eks. en lysende knap eller et lysende skilt) skal være anbragt på eller ved siden af den dør, det henviser til.

7.6.6.1.4. Hvis systemet aktiveres direkte ved hjælp af en kontakt, skal dets funktionstilstand angives klart over for føreren, f.eks. gennem kontaktens stilling, en kontrollampe eller en lysende knap. Kontakten skal være særligt mærket og anbragt, således at den ikke kan forveksles med andre betjeningsanordninger.

7.6.6.2. Åbning af automatiske udstigningsdøre

7.6.6.2.1. Når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, skal passagererne kunne åbne døren på følgende måder:

7.6.6.2.1.1. indefra ved f.eks. at trykke på en knap eller passere en fotocelle, og

7.6.6.2.1.2. udefra, medmindre døren kun benyttes som udgang og er markeret som sådan, ved f.eks. at trykke på en lysende knap, en knap under et lysende skilt eller en lignende anordning, som er mærket med passende vejledning.

7.6.6.2.2. Trykkes der på den i punkt 7.6.6.2.1.1 ovenfor omtalte knap, og benyttes det i punkt 7.7.9.1 nedenfor omtalte middel til kommunikation med føreren, kan der udløses et signal, som oplagres og, når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, bevirker, at døren åbnes.

7.6.6.3. Lukning af automatiske udstigningsdøre

7.6.6.3.1. Når en automatisk udstigningsdør har åbnet sig, skal den lukke automatisk igen efter et bestemt tidsinterval. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet i løbet af dette tidsinterval, skal en sikkerhedsanordning (f.eks. en trinkontakt, en fotocelle eller et led, som kun åbner én vej) sikre tilstrækkelig forlængelse af tiden, til døren lukker.

7.6.6.3.2. Stiger passageren ind i eller ud af køretøjet, medens døren er i færd med at lukke, skal lukkeprocessen afbrydes automatisk, og døren vende tilbage til åben stilling. Processkiftet kan udløses af en af de i punkt 7.6.6.3.1 ovenfor omtalte sikkerhedsanordninger eller af en anden anordning.

7.6.6.3.3. En dør, som har lukket sig automatisk i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1 ovenfor, skal kunne åbnes igen af en passager i overensstemmelse med punkt 7.6.6.2 nedenfor. Dette gælder dog ikke, hvis føreren har deaktiveret åbningsanordningerne.

7.6.6.3.4. Efter at føreren har deaktiveret åbningsanordningerne for automatiske udstigningsdøre, skal åbne døre lukke sig i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1-7.6.6.3.2 ovenfor.

7.6.6.4. Mulighed for at standse den automatiske lukkeproces i døre til særlig brug, f.eks. døre til passagerer med barnevogne, bevægelseshæmmede passagerer osv.

7.6.6.4.1. Føreren skal kunne standse den automatiske lukkeproces ved at aktivere en særlig betjeningsanordning. Processkiftet skal også kunne udløses direkte af en passager ved, at denne trykker på en særlig knap.

7.6.6.4.2. Når den automatiske lukkeproces standses, skal dette signaleres til føreren, f.eks. ved et visuelt kontrolsignal.

7.6.6.4.3. Føreren skal under alle omstændigheder kunne udvirke, at den automatiske lukkeproces genoptages.

7.6.6.4.4. Punkt 7.6.6.3 ovenfor gælder også den senere lukning af døren.

7.6.7. Tekniske krav til nødudgangsdøre

7.6.7.1. Nødudgangsdøre skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille. Dette betyder dog ikke, at døren ikke må kunne låses udefra, når blot den altid kan åbnes indefra ved hjælp af den normale åbningsmekanisme.

7.6.7.2. Nødudgangsdøre, der benyttes som sådanne, må ikke være maskinelt betjente, medmindre de, når en af de i punkt 7.6.5.1 beskrevne betjeningsanordninger til udstigningsdøre eller en decideret nødudgangsdør, som opfylder bestemmelserne i punkt 7.6.5.1, er blevet aktiveret og ført tilbage i sin normale stilling, ikke lukker sig igen, før føreren efterfølgende aktiverer en lukkeanordning. Aktivering af en af de i punkt 7.6.5.1 ovenfor foreskrevne betjeningsanordninger skal åbne døren så meget, at kontrolmålet som defineret i punkt 7.7.2.1 nedenfor kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen, eller gør det muligt let at åbne døren så meget med hånden, at kontrolmålet kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen. Endvidere må nødudgangsdøre ikke være skydedøre, undtagen i tilfælde af køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer. For disse køretøjer kan en skydedør godtages som nødudgangsdør, når det er godtgjort, at døren kan åbnes uden brug af værktøj efter udførelse af kollisionsprøve mod frontal barriere i henhold til regulativ nr. 33.

7.6.7.3. Betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør (på det nederste dæk, hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus) udefra skal være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm over jorden og må højst være 500 mm fra døren. I køretøjer i gruppe I, II og III skal betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør indefra være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm fra overfladen af gulvet eller det trin, der er nærmest betjeningsanordningen, og må højst være placeret 500 mm fra døren. Dette gælder ikke for betjeningsanordninger, som er placeret på førerens område.

Alternativt kan den betjeningsanordning, der er omhandlet i punkt 7.6.7.2 ovenfor, til åbning af en maskinelt betjent dør placeres i overensstemmelse med punkt 7.6.5.1.2 ovenfor.

7.6.7.4. Nødudgangsdøre i køretøjets sider skal være forsynet med hængsler på den forreste kant og åbne udad. Stopremme, kæder eller andre stopanordninger er tilladt, hvis de ikke hindrer døren i at åbne til en vinkel på mindst 100° og blive stående der. Dog gælder kravet om en mindste åbningsvinkel på 100° ikke, hvis der på anden måde er sørget for, at kontrolmålet for nødudgangsdøre kan passere uhindret igennem.

7.6.7.5. Nødudgangsdøre skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis nødudgangsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h.

7.6.7.6. Nødudgangsdøre skal være forsynet med en akustisk anordning, som advarer føreren om, at døren ikke er forsvarligt lukket. Denne advarselsanordning skal udløses af dørlåsens eller -håndtagets bevægelser og ikke af dørens egne bevægelser.

7.6.7.7. Hvis der forefindes et nattelåsesystem, gælder følgende:

7.6.7.7.1. Låsesystemet skal automatisk deaktiveres, når tændingskontakten er i positionen »ON«, eller

7.6.7.7.2. føreren advares om, at nattelåsesystemet fortsat er aktiveret for en eller flere dør(e), når tændingskontakten er i positionen »ON«. Det samme signal kan anvendes til mere end én dør.

7.6.8. Tekniske krav til nødudgangsvinduer

7.6.8.1. Nødudgangsvinduer, som er forsynet med hængsler, eller som kan stødes ud, skal åbne udad. Nødudgangsvinduer, som kan stødes ud, må ikke frigøres helt fra køretøjet, når de anvendes. Nødudgangsvinduer må ikke uforvarende kunne stødes ud.

7.6.8.2. Nødudgangsvinduer skal enten:

7.6.8.2.1. kunne åbnes hurtigt og ubesværet indefra og udefra ved hjælp af en anordning, som anses for tilfredsstillende; dette indebærer muligheden for at anvende ruder af lamineret glas eller plastic, eller

7.6.8.2.2. være fremstillet af sikkerhedsglas, som let kan knuses. Plast eller lamineret glas kan således ikke godkendes. Ved siden af hvert nødudgangsvindue skal forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personerne i køretøjet, og hvormed vinduet kan knuses. Anordningen til knusning af glasset i nødudgangsvinduet bagest i køretøjet skal være anbragt enten midt over eller midt under nødudgangsvinduet, eller alternativt kan der anbringes en anordning ved hver ende af vinduet.

7.6.8.3. Nødudgangsvinduer, der kan låses udefra, skal være således konstrueret, at de på ethvert tidspunkt kan åbnes indefra.

7.6.8.4. Nødudgangsvinduer, der er forsynet med hængsler foroven, skal være udstyret med en passende mekanisme, som holder dem i helt åben stilling. Hængslede nødudgangsvinduer skal fungere således, at de ikke hindrer fri passage indefra eller udefra.

7.6.8.5. Er nødudgangsvinduer placeret i køretøjets sider, skal afstanden fra deres nederste kant til gulvet umiddelbart under dem (fraregnet eventuelle lokale variationer på grund af hjulkasser eller transmissionshus) være højst 1 200 mm og mindst 650 mm for vinduer med hængsler, og mindst 500 mm for vinduer med glas, som skal knuses.

For vinduer med hængsler kan mindste afstand op til nederste kant dog være 500 mm, forudsat vinduesåbningen op til 650 mm højde er forsynet med en afskærmning, som forhindrer passagererne i at falde ud af køretøjet. Er vinduesåbningen forsynet med en sådan afskærmning, må vinduesåbningens størrelse over rækværket ikke være mindre end den fastsatte minimumsstørrelse for nødudgangsvinduer.

7.6.8.6. Nødudgangsvinduer, som åbner ved hjælp af hængsler og ikke kan overvåges fra førersædet, skal være forsynet med en akustisk advarselsanordning, der advarer føreren, når vinduet ikke er helt lukket. Denne anordning skal udløses af vindueslåsen, ikke af vinduets egne bevægelser.

7.6.9. Tekniske krav til nødudgangslemme

7.6.9.1. Nødudgangslemme skal fungere således, at de ikke spærrer for passage indefra eller udefra.

7.6.9.2. Taglemme skal enten kunne stødes ud, være hængslede eller være fremstillet af sikkerhedsglas, der let kan knuses. Gulvlemme skal enten være hængslede eller kunne stødes ud og skal være forsynet med et lydsignal, der advarer føreren, hvis de ikke er rigtig lukket. Denne anordning skal udløses af gulvlemslåsen, ikke af lemmens egne bevægelser. Gulvlemme skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav finder ikke anvendelse, hvis gulvlemmen låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h.

7.6.9.3. Nødudgangslemme, der er beregnet til at stødes ud, må ikke, når de benyttes, blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, så lemmen er til fare for andre trafikanter. Nødudgangslemme må ikke uforvarende kunne stødes ud. Gulvlemme må kun kunne stødes ud i passagerrummet.

7.6.9.4. Hængslede nødudgangslemme skal være forsynet med hængsler langs med kanten, der vender fremad eller bagud i køretøjet og skal kunne åbnes til en vinkel på mindst 100 grader. Hængslede gulvlemme skal være hængslet indad mod passagerrummet.

7.6.9.5. Nødudgangslemme skal uden besvær kunne åbnes eller fjernes indefra og udefra. Dette betyder dog ikke, at nødudgangslemmen ikke må kunne låses udefra for at sikre køretøjet, når det er uden opsyn, når blot den altid kan åbnes eller fjernes indefra ved hjælp af den normale åbnings- eller aftagningsmekanisme. For nødudgangslemme, der kan knuses, skal der ved siden af lemmen forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personer i køretøjet, og hvormed lemmen kan knuses.

7.6.10. Tekniske krav til optrækkelige trin

Når optrækkelige trin er monteret, skal de opfylde følgende krav:

7.6.10.1. Optrækkelige trins funktion kan være synkroniseret med den tilsvarende udstignings- eller nødudgangsdør.

7.6.10.2. Når døren er lukket, må ingen del af det optrækkelige trin rage mere end 10 mm frem foran den omgivende profil af karosseriet.

7.6.10.3. Når døren er åben og det optrækkelige trin er fremme, skal dets overfladeareal opfylde kravene i bilagets punkt 7.7.7.

7.6.10.4. I tilfælde af et maskinelt betjent trin må køretøjet ikke fra stilstand kunne bevæge sig ved egen kraft, når trinnet er fremme. For manuelt betjente trin skal et lydsignal advare føreren, når trinnet ikke er helt tilbagetrukket.

7.6.10.5. Et maskinelt betjent trin må ikke kunne lægges ud, medens køretøjet er i bevægelse. Hvis anordningen til betjening af trinnet svigter, skal trinnet trække sig tilbage og forblive i tilbagetrukket position. Dog må betjening af den tilsvarende dør ikke hindres af sådant svigt eller af, at trinnet bliver beskadiget eller spærret.

7.6.10.6. Når en passager står på et optrækkeligt trin, må den tilsvarende dør ikke kunne lukkes. Overholdelse af dette krav kontrolleres ved, at der på midten af trinnet anbringes en masse på 15 kg (svarende til vægten af et mindre barn). Dette krav gælder ikke for eventuelle døre inden for førerens direkte synsfelt.

7.6.10.7. (Reserveret)

7.6.10.8. Fremadvendende og bagudvendende hjørner af optrækkelige trin skal være afrundet med en radius på mindst 5 mm; kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm.

7.6.10.9. Når passagerdøren er åben, skal det optrækkelige trin være forsvarligt fastholdt i udstrakt stilling. Når en masse på 136 kg for enkelttrin, henholdsvis 272 kg for dobbelttrin, anbringes på midten af trinnet, må udbøjningen målt i forhold til køretøjets karosseri ikke på noget punkt af trinnet være over 10 mm.

7.6.11. Sikkerhedstavler

7.6.11.1. Alle sikkerhedstavler skal opfylde kravene i punkt 6.5 i ISO-standard 3864-1:2011.

7.6.11.2. Alle de i dette regulativ påkrævede sikkerhedstavler anvendes til at viderebringe ét enkelt sikkerhedsbudskab. De afgivne oplysninger skal udformes som piktogrammer; dog kan kombinationer af ord, bogstaver og tal supplere piktogrammet på samme tavle. Tavlen skal placeres og vendes, så den er let at forstå.

7.6.11.2.1. Sikkerhedstavler skal følge principperne anført i layout-eksemplerne herunder, dvs. en rubrik med overskrift, som angiver sikkerhedsbudskabet, en anden rubrik, som indeholder instrukser, og en tredje valgfri sidefod til ikke-kritisk tekst.

7.6.11.2.2. Piktogrammer, der viser påkrævede brugerhandlinger, skal vise en person eller den relevante del af en person, som betjener udstyret eller anordningen.

7.6.11.2.3. Piktogrammer, der angiver en påkrævet bevægelse, skal om nødvendigt vise en pil, som peger i bevægelsesretningen. Hvis en roterende bevægelse er nødvendig, anvendes en buet pil.

7.6.11.2.4. Hvis anordninger skal betjenes, plader fjernes eller døre åbnes, skal piktogrammet vise handlingen under udførelse.

7.6.11.2.5. De små bogstaver i supplerende ord, enkelte bogstaver og tal skal have en minimumshøjde på 8 mm. Ord må ikke bestå udelukkende af store bogstaver.

7.6.11.3. Alle sikkerhedstavler, der er synlige inde i køretøjet, skal være af luminescerende materiale med en luminansforringelse, der som minimum opfylder underklassifikation C i tabel 2 i ISO-standard 17398:2004, når denne måles i henhold til punkt 7.11 i nævnte standard.

7.6.11.4. Sikkerhedstavler må ikke være placeret på steder, hvor de kan dækkes, når køretøjet anvendes. Dog kan der være et gardin eller et rullegardin for et nødudgangsvindue, forudsat at en yderligere sikkerhedstavle angiver, at der bag gardinet eller rullegardinet findes et nødudgangsvindue.

7.6.11.5. Alle nødudgange og andre udgange, der opfylder forskrifterne for nødudgange, skal være markeret med et af de relevante piktogrammer i tabel 3 i ISO-standard 7010:2011. Piktogrammer skal være læselige både i og uden for køretøjet.

7.6.11.6. Sikkerhedstavler skal placeres ved siden af, på eller omkring alle indre og ydre nødbetjeningsenheder og anordninger til knusning af nødudgangsvinduer.

7.6.11.7. Ingen del af sikkerhedstavlen må dække for eventuel beskyttelse mod misbrug, f.eks. en beskyttelsesplade.

7.6.11.8. De i punkt 7.6.11.1-7.6.11.7 ovenfor omtalte sikkerhedstavler med tekst skal være affattet på et sprog, der bestemmes af de godkendende myndigheder under hensyntagen til de(n) stat(er), hvor ansøgeren har til hensigt at markedsføre køretøjet, om nødvendigt i samarbejde med de kompetente myndigheder i de(n) pågældende stat(er). Såfremt myndighederne i de(n) stat(er), hvor køretøjet skal indregistreres, ændrer det foreskrevne sprog, indebærer dette ikke en ny typegodkendelsesprocedure.

7.6.12. Belysning ved udstigningsdør

7.6.12.1. Der kan monteres belysning ved udstigningsdøre for at oplyse det flade, vandrette areal defineret i punkt 7.6.12.2.2 nedenfor for derved at gøre indstigning og udstigning lettere for passagerne, og for at gøre det muligt for føreren fra førerpladsen at konstatere, om en passager befinder sig inden for dette areal.

7.6.12.2. Eventuel belysning ved udstigningsdør skal:

7.6.12.2.1. være hvid

7.6.12.2.2. oplyse et fladt, vandret areal af jorden i en bredde af 2 m målt fra et plan parallelt med køretøjets vertikale midterplan i længderetningen, som går gennem det yderste punkt i den lukkede udstigningsdør, og i en længde fra et tværgående plan gennem midterlinjen for de forreste hjul, som befinder sig bag udstigningsdøren, eller, hvis der ikke er sådanne hjul, til et tværgående plan, der går gennem køretøjets bagside

7.6.12.2.3. have en begrænset blændende virkning uden for en zone på jorden med en største bredde på 5 m målt fra køretøjets side og en største længde afgrænset af et tværgående plan, der går gennem køretøjets forside, og et tværgående plan, der går gennem køretøjets bagside

7.6.12.2.4. hvis belysningsanordningens underkant befinder sig mindre end 2 m fra jorden, ikke rage mere end 50 mm ud over køretøjets samlede bredde som målt uden anordningen, og skal have en krumningsradius på mindst 2,5 mm

7.6.12.2.5. aktiveres og deaktiveres manuelt ved hjælp af en separat kontakt og

7.6.12.2.6. være således installeret, at anordningen kun kan tændes, når en udstigningsdør betjenes, og køretøjets hastighed ikke er over 5 km/h, og slukkes automatisk, før køretøjet når op på en hastighed på over 5 km/h.

7.7. Indvendig indretning

7.7.1. Adgang til udstigningsdøre (se bilag 4, figur 1)

7.7.1.1. Frirummet indad i køretøjet fra sidevæggen, hvori døren er monteret, skal tillade fri passage af et kontrolmål med målene for enten måleplade 1 eller måleplade 2, som angivet i bilag 4, figur 1.

Fra udgangsstillingen, hvor kontrolmålets indadvendende side er i plan med døråbningens yderkanter, føres målepladen, idet den holdes parallelt med døråbningen, til den position, hvor den rører det første trin, hvorefter den holdes vinkelret på den sandsynlige bevægelsesretning af en person, der benytter indgangen.

7.7.1.2. (Reserveret)

7.7.1.3. Når kontrolmålets midterlinje er ført til en afstand af 300 mm fra udgangsstillingen, og kontrolmålet berører trinnets overflade, fastholdes det i denne stilling.

7.7.1.4. Den cylindriske figur (se bilag 4, figur 6), der anvendes til kontrol af pladsen i gangen, føres derefter, begyndende fra gangen, i samme bevægelsesretning som en person, der stiger ud af køretøjet, og fastholdes i stilling, når dens midterlinje har nået det lodrette plan, der indeholder overkanten af det øverste trin, dog senest når et tangentplan til den øverste cylinder rører den dobbelte måleplade (se bilag 4, figur 2).

7.7.1.5. Mellem den cylindriske figur, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.4 ovenfor, og den dobbelte måleplade, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.3 ovenfor, skal der være et frirum, hvis over- og undergrænse er vist i bilag 4, figur 2. Dette frirum skal give mulighed for gennemføring af en lodret måleplade, der har samme form og dimensioner som midterdelen af det cylindriske kontrolmål (punkt 7.7.5.1 nedenfor) og ikke er over 20 mm tyk. Idet man følger samme retning som en indstigende passager, skal denne måleplade fra en position svarende til tangentplanet til det cylindriske kontrolmål føres hen i en stilling, hvor dens yderside rører indersiden af den dobbelte måleplade og rører de(t) plan(er), der dannes af trinnets overkanter (se bilag 4, figur 2).

7.7.1.6. Det frie mellemrum til passage for denne figur må ikke indeholde nogen del af det område, der når 300 mm foran en ikke sammenpresset sædehynde af et fremadvendende eller bagudvendende sæde eller 225 mm for sidevendte sæder og op til sædehyndens overside (se bilag 4, figur 25).

7.7.1.7. For klapsæder bestemmes dette mellemrum med sædet i dets brugsstilling.

7.7.1.8. Et eller flere klapsæder til brug for personalet kan dog i deres brugsstilling spærre gangen, der leder til en udstigningsdør, når følgende betingelser er opfyldt:

7.7.1.8.1. det skal tydeligt være angivet, både i køretøjet selv og i meddelelsesformularen (se bilag 1), at sædet kun må benyttes af personalet

7.7.1.8.2. når sædet ikke er i brug, skal det automatisk klappes bort, således at kravene i punkt 7.7.1.1 henholdsvis 7.7.1.2 samt 7.7.1.3, 7.7.1.4 og 7.7.1.5 i dette bilag er opfyldt

7.7.1.8.3. døren må ikke regnes som en påbudt udgang i den i punkt 7.6.1.4 i dette bilag anvendte forstand

7.7.1.8.4. Når sædet er i brug, og når det er sammenklappet, må ingen del af det være: a) foran et lodret plan, som går gennem centrum af førersædets sædeoverflade i dets bageste og laveste position og gennem centrum af det udvendige førerspejl på køretøjets modsatte side eller gennem enhver overvågningsenhed, der bruges som anordning til indirekte udsyn, alt efter hvad der er relevant og b) oven over et vandret plan, som ligger 300 mm over centrum af førersædets sædeoverflade i dets bageste og laveste position.

7.7.1.9. For køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer betragtes en gang og passagerernes adgang til denne som fri, såfremt følgende betingelser er opfyldt:

7.7.1.9.1. målt parallelt med køretøjets længdeakse skal der i ethvert punkt være et frirum på mindst 220 mm; i ethvert punkt, som er mere end 500 mm over gulv eller trin, skal dette frirum være 550 mm (bilag 4, figur 3)

7.7.1.9.2. målt vinkelret på køretøjets længdeakse skal der være et frirum på mindst 300 mm i ethvert punkt, og mindst 550 mm i ethvert punkt, som er mere end 1 200 mm over gulv eller trin eller mindre end 300 mm under loftet (bilag 4, figur 4).

7.7.1.10. Mindstemålene på udstigningsdør og nødudgangsdør i punkt 7.6.3.1 og kravene i punkt 7.7.1.1-7.7.1.7, 7.7.2.1-7.7.2.3, 7.7.5.1 og 7.7.8.5 i dette bilag gælder ikke for køretøjer i kategori B med en største teknisk tilladt totalmasse på højst 3,5 ton og siddepladser til op til 12 passagerer, når der fra hvert sæde er uhindret adgang til mindst to døre.

7.7.1.11. Gulvets største hældning i adgangspassagen må ikke være over 5 %.

7.7.1.12. Adgangspassagers overflade skal være skridsikker.

7.7.2. Adgang til nødudgangsdøre (se bilag 4, figur 5)

Følgende forskrifter gælder ikke førerdøre, der anvendes som nødudgangsdøre i køretøjer med indtil 22 passagerer.

7.7.2.1. Bortset fra bestemmelserne i punkt 7.7.2.4 nedenfor skal der være tilstrækkeligt frirum mellem gangen og nødudgangsdørens åbning til at give fri passage for en lodret cylinder med diameter 300 mm og højde 700 mm over gulvet, bærende endnu en lodret cylinder med diameter 550 mm, idet den samlede højde af de to cylindre er 1 400 mm.

Diameteren