DA Den Europæiske Unions Tidende C 105/1

Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 24. februar 2016, om fremme af socioøkonomisk udvikling og inklusion i EU gennem uddannelse: uddannelse som bidrag til det europæiske semester 2016

(2016/C 105/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET,

SOM TAGER HENSYN TIL

— Europa-Kommissionens årlige vækstundersøgelse 2016: Styrket opsving og større konvergens (1)

— Europa-Kommissionens rapport Education and Training Monitor 2015 (2)

— Rådets og Kommissionens fælles rapport for 2015 om gennemførelse af strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET 2020) — Nye prioritetsområder for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (3),

ER AF FØLGENDE OPFATTELSE:

Europa står over for flere samtidige udfordringer i samfundet.

Selv om Den Europæiske Unions økonomi generelt set oplever en moderat fremgang, påvirker konsekvenserne af den finansielle og økonomiske krise stadig vores samfund. Skævhederne mellem og i medlemsstaterne øges fortsat, og det fører til langvarige ubalancer. I mange lande er ungdomsarbejdsløsheden stadig alarmerende høj og uddannelsesniveauet utilstrækkeligt.

Den aktuelle flygtningekrise medfører betydelige udfordringer for vores samfund og vores uddannelsessystemer. Det er vores fælles pligt at skabe et miljø, hvor den enkeltes evner kommer til udfoldelse uanset baggrund og oprindelse.

Samtidig står vores samfund over for trusler fra øget radikalisering, som i nogle tilfælde fører til vold og terrorisme. Det fremhæver i endnu højere grad den vigtige rolle, som uddannelse spiller med hensyn til at fremme inklusion, aktivt medborgerskab og fælles grundlæggende værdier som fastsat i Pariserklæringen fra marts 2015 (4).

Der er tale om fælles centrale udfordringer med betydelige konsekvenser for uddannelsespolitikken. Hvis vi skal opnå en bæredygtig økonomisk fremgang og mindske skævhederne og ubalancerne, er der behov for en indsats, hvor medlemsstaterne handler sammen med EU-institutionerne og i forening med andre internationale organisationer, f.eks. OECD, Europarådet og UNESCO (5).

ANERKENDER FØLGENDE:

Når vi giver mennesker de relevante kvalifikationer og kompetencer og den relevante viden, skaber det innovation og vækst og fremmer selvrealisering og personlig trivsel. Det er den bedste måde at forhindre arbejdsløshed på og dermed mindske risikoen for fattigdom og social udstødelse (6).

Desværre er der i overgangen fra uddannelse til arbejdsmarked stadig betydelige kompetencegab og manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer, og det betyder, at de europæiske økonomier kan blive bremset på grund af mangel på arbejdstagere med de rette kvalifikationer, hvilket på sin side mindsker økonomiernes vækstpotentiale (7). Lige så beklageligt er det imidlertid, at mange højt kvalificerede arbejdstagere kan være beskæftiget i job, hvor de ikke i tilstrækkelig grad udnytter deres evner, og det kan mindske deres personlige udviklingspotentiale (8).

Uddannelse kan i høj grad være med til at sikre et sammenhængende samfund og et velfungerende arbejdsmarked. Uddannelse bør skabe lige vilkår for alle og fungere som en stærk løftestang for social og økonomisk inklusion af dårligt stillede grupper gennem accept af mangfoldigheden i alle dens former. Uddannelse kan på samme måde spille en central rolle i forbindelse med udviklingen af den enkeltes potentiale og fremme af evnen til at tænke kritisk og foretage rimelige og uafhængige vurderinger, især — men ikke kun — på de sociale medier.

Selv om uddannelsessystemerne i mange henseender fungerer godt og i høj grad bidrager til Europas vækstpotentiale og er med til at sikre åbne og demokratiske samfund, er der stadig nogle væsentlige svagheder. Det betydelige antal elever, der ifølge de seneste skolefrafaldstal (9) og tal for grundlæggende færdigheder (10) ikke formår at opnå et minimumsuddannelsesniveau, er særligt bekymrende. Socioøkonomisk status, migrantbaggrund og køn har stadig afgørende betydning for uddannelsesresultaterne (11) og begrænser således den selvstændiggørende virkning (12), som uddannelse bør have.

FORELÆGGER I OVERENSSTEMMELSE HERMED følgende bidrag vedrørende uddannelse for Det Europæiske Råd med henblik på mødet i marts 2016:

1. Uddannelse bør være et centralt element i en omfattende tilgang, der har til formål at fremme socioøkonomisk udvikling og inklusion. Dette kræver målrettede reformer af uddannelsessystemerne, der gør dem mere effektive målt på læringsresultater, som led i den overordnede indsats, der er nødvendig for at genoprette beskæftigelsen og den bæredygtige vækst. Investeringer i uddannelse bør prioriteres på både regionalt og nationalt plan og EU-plan, eftersom de fremmer væksten og støtter såvel kortsigtet genopretning som langsigtet økonomisk vækst. Det behøver ikke i alle tilfælde at være et spørgsmål om at forhøje budgetterne, men kan i stedet være et spørgsmål om at målrette udgifterne bedre og skabe de rette kvalitetsfremmende incitamenter.

2. Udviklingen af kvalifikationer, kompetencer og viden ud fra et perspektiv om livslang læring er afgørende for et velfungerende arbejdsmarked, hvor den enkeltes evner kan udvikles. Der skal findes metoder til at forberede unge på arbejdsmarkedets skiftende krav, og samtidig skal de, der allerede er på arbejdsmarkedet, løbende have ajourført og forbedret deres kvalifikationer. Både uddannelses- og beskæftigelsessektoren bør prioritere håndteringen af den manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer samt kompetencegab. Dette betyder bl.a., at det er nødvendigt at lægge større vægt på udviklingen af tværfaglige kvalifikationer (13), og at arbejdsbaseret læring, foregribelse af fremtidige kvalifikationskrav og partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder bør fremmes. Vigtigheden af at udvikle kvalifikationer og kompetencer rækker langt ud over arbejdsmarkedet. Det handler i lige så høj grad om at skabe ansvarlige borgere, der er i stand til at tage aktiv del i samfundet og det demokratiske liv. De to formål supplerer hinanden, eftersom de kvalifikationer og kompetencer, der er nødvendige i samfundet, på mange måder er lige så relevante for arbejdspladsen.

3. Strukturreformer, der har til formål at modernisere vores økonomier, bør videreføres for at fremme udviklingen af menneskers kvalifikationer, kompetencer og viden og således stimulere innovationen og produktiviteten og fremme inklusion. Tilsvarende bør det tilsigtes, at uddannelsessystemernes selvstændiggørende virkning øges og dermed sikrer lige vilkår for alle uanset socioøkonomisk status, migrantbaggrund eller køn. Det betyder, at der skal skabes større åbenhed i uddannelsessystemerne, så de kan reagere på elevernes stigende mangfoldighed, og knyttes bånd med alle relevante interessenter.

OG GIVER TILSAGN OM

1. at samarbejde med henblik på at fremme socioøkonomisk udvikling og inklusion i EU gennem uddannelse ved hjælp af reformer, relevante politikker og målrettede investeringer. Politikker, der har vist sig at fungere efter hensigten, bør kortlægges og udbredes, og der bør ydes relevant støtte til deres gennemførelse i andre lande, som ønsker at lade sig inspirere af dem og udvikle lignende politikker eller reformer

2. at overvåge fremskridt i retning af vores fælles mål inden for uddannelse og stræbe efter at udveksle viden og erfaring, navnlig inden for rammerne af de nyligt reviderede ET 2020-prioritetsområder og strukturer (14). Dette bør sikre overensstemmelse med de overordnede Europa 2020-mål og forvaltningsordningerne inden for rammerne af det europæiske semester og under fuld hensyntagen til nærhedsprincippet, uddannelsesinstitutionernes selvbestemmelse og den pædagogiske frihed

3. at investere tilstrækkeligt i uddannelse på alle niveauer og samtidig tilskynde til, at det højner uddannelsesniveauet, kortlægger og håndterer kompetencegab og manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer og styrker den selvstændiggørende virkning, som uddannelse har; med dette mål for øje at gøre fuld brug af de muligheder, som EU-instrumenter giver, f.eks. de europæiske struktur- og investeringsfonde, ungdomsgarantien, Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer og Erasmus+-programmet

4. ved hjælp af grunduddannelse og løbende faglig udvikling at give lærere passende, tidssvarende pædagogiske redskaber og metoder, der er udformet til at styrke udviklingen af kvalifikationer og kompetencer og tilegnelsen af viden. At gøre uddannelsesinstitutionerne mere åbne over for omverdenen bør være en integrerende del af denne tilgang på alle niveauer inden for uddannelse. For at opnå dette bør nationale, regionale og lokale partnerskaber fremmes under inddragelse af relevante interessenter såsom arbejdsmarkedets parter og repræsentanter fra ungdomssektoren, og de bør have sigte på at tackle specifikke udfordringer

5. aktivt at opsøge unge med lav uddannelse og dårlige beskæftigelsesmuligheder baseret på deres socioøkonomiske status, migrantbaggrund eller køn, for at sikre, at ingen lades i stikken. Unges digitale færdigheder og mediekendskab samt deres evne til at tænke kritisk bør styrkes, hvilket også gælder deres sociale færdigheder og medborgerkompetencer. Lærere og skoleledere bør have bemyndigelse til at spore og gøre opmærksom på tidlige tegn på skoletræthed for at forbedre uddannelsesniveauet og forebygge skolefrafald, social udstødelse og voldelig radikalisering.

OPFORDRER KOMMISSIONEN TIL

1. inden for rammerne af Erasmus+-arbejdsprogrammet for 2017 fortsat at fremme ethvert initiativ, der imødegår de udfordringer, som er beskrevet i denne resolution, og samtidig udnytte mulighederne i det nuværende program fuldt ud. Midtvejsevalueringen af den flerårige finansielle ramme giver desuden mulighed for at overveje, hvordan disse udfordringer mest effektivt kan støttes gennem forskellige eksisterende EU-instrumenter — herunder Erasmus+-programmet

2. på ny at bekræfte vigtigheden af uddannelse i ethvert europæisk initiativ for perioden efter 2020, der vedrører vækst, beskæftigelse og bæredygtighed, idet der også tages hensyn til bredere initiativer såsom FN's 2030-udviklingsmål. Dette er særlig vigtigt med hensyn til uddannelse, et område, som er kendetegnet ved sit langsigtede perspektiv.

3. inden samlingen i Rådet for Uddannelse, Ungdom, Kultur og Sport i maj 2016 at fremsætte sit kommende forslag til en ny dagsorden for færdigheder for Europa til støtte for medlemsstaterne, hvori det bl.a. kan overvejes, hvordan udviklingen af kvalifikationer og tilegnelsen af viden kan fremmes ud fra et perspektiv om livslang læring med særlig vægt på følgende: a) at højne uddannelsesniveauet i erkendelse af, at færdiggørelsen af en ungdomsuddannelse eller tilsvarende ofte anses for at være det minimumskrav, der sikrer en vellykket overgang fra uddannelse til arbejdsmarked og giver adgang til yderligere læring b) at forbedre formidlingen af nøglekompetencer, som er afgørende for livslang læring, beskæftigelsesegnethed og aktiv deltagelse i samfundet og det demokratiske liv c) at styrke Europas evne til at foregribe fremtidige kvalifikationskrav og tackle kompetencegab og manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kompetencer under fremhævelse af uddannelses- og erhvervssektorens fælles ansvar og med udgangspunkt i initiativer fra begge sektorer d) at fremme større gennemsigtighed i og udnyttelse af mobile europæiske arbejdstageres og uddannelsessøgendes færdigheder og kvalifikationer e) at forny moderniseringsprocessen for videregående uddannelse i Europa, bl.a. ved — at øge kvaliteten og relevansen i udviklingen og gennemførelsen af læseplaner — at fremme de videregående uddannelsesinstitutioners rolle som regionale innovatører — at forbedre forbindelsen mellem de videregående uddannelsesinstitutioners uddannelses- og forskningsfunktion — at udforme en reaktion på betydningen af åben og online videregående uddannelse — at se nærmere på de videregående uddannelsesinstitutioners medborgerskabende rolle i samspillet med samfundet — at sikre, at alle, der har potentialet til at gennemføre en videregående uddannelse, har mulighed for at gøre det, uanset deres forhold

4. at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at styrke den rolle, som uddannelse spiller i forbindelse med fremme af aktivt medborgerskab og grundlæggende værdier, som en opfølgning på Pariserklæringen (15); i den forbindelse at sikre synergier og samarbejde med Europarådet inden for demokratisk medborgerskab.

(1) 14270/15.

(2) ISBN 978-92-79-50621-5.

(3) EUT C 417 af 15.12.2015, s. 25.

(4) Erklæring om fremme af medborgerskab og de fælles værdier frihed, tolerance og ikkediskrimination ved hjælp af uddannelse, Paris, den 17. marts 2015.

(5) Navnlig FN's mål for bæredygtig udvikling nr. 4, som vedrører uddannelse og livslang læring (FN-resolution 70/1 Transforming our World: the 2030 Agenda for Sustainable Development).

(6) Årlig vækstundersøgelse 2016 [14270/15, s. 8].

(7) 39 % af virksomhederne har angiveligt vanskeligt ved at finde medarbejdere med de nødvendige kvalifikationer — (Third European Company Survey (2013), Eurofound).

(8) Cedefop European Skills and Jobs Survey 2014.

(9) Education and Training Monitor 2015, del 2. I 2014 udgjorde andelen af elever i EU, der forlod skolen tidligt, 11,1 % af befolkningen i aldersgruppen 18-24 år, dvs. en større andel end Europa 2020-målet på 10 %.

(10) Education and Training Monitor 2015, punkt 1.1. I henhold til OECD's seneste PISA-undersøgelse (2012) udgør andelen af elever i EU, der ikke klarer sig godt nok, 17,8 % inden for læsning, 22,1 % inden for matematik og 16,6 % inden for naturfag, dvs. en større andel end ET 2020-målet på 15 %.

(11) Education and Training Monitor 2015, punkt 1.1.

(12) Dvs. sætte nogen i stand til at overvinde restriktioner eller begrænsninger, som den pågældende kan opleve på grund af sin personlige eller socioøkonomiske baggrund.

(13) Såsom læringskompetence, problemløsning, entreprenørskabsfærdigheder og digitale færdigheder, kreativitet og kritisk tænkning.

(14) Bl.a. gennem de konkrete spørgsmål, der er opnået enighed om, og nyligt oprettede arbejdsgrupper (se fælles rapport 2015, vedtaget den 23. november 2015 (EUT C 417 af 15.12.2015, s. 25)).

(15) Se fodnote 4.