DA Den Europæiske Unions Tidende L 42/1

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 83 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår emissionen af forurenende stoffer i overensstemmelse med kravene til motorbrændstof

Omfattende al gældende tekst frem til:

Supplement 1 til ændringsserie 06 — ikrafttrædelsesdato: 23. juni 2011

INDHOLD

REGULATIV

1. Anvendelsesområde

2. Definitioner

3. Ansøgning om godkendelse

4. Godkendelse

5. Forskrifter og prøvninger

6. Ændringer af køretøjstypen

7. Udvidelse af typegodkendelser

8. Produktionens overensstemmelse

9. Overensstemmelse efter ibrugtagning

10. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse

11. Endeligt ophør af produktionen

12. Overgangsbestemmelser

13. Navne og adressere på tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder

TILLÆG

1. Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er tilfredsstillende

2. Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse enten er utilfredsstillende eller ikke foreligger

3. Overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning

4. Statistisk fremgangsmåde ved prøvning af overensstemmelse efter ibrugtagning

5. Ansvar for overensstemmelse efter ibrugtagning

6. Forskrifter for køretøjer, der anvender en reagens i systemet til efterbehandling af udstødningen

BILAG

1. Motorens og køretøjets specifikationer samt oplysninger om prøvningsprocedurer

Tillæg 1: Oplysninger om prøvningsbetingelser

2. Meddelelse

Tillæg 1: Oplysninger vedrørende egendiagnosesystemet (OBD)

Tillæg 2: Fabrikantens attest for overensstemmelse med kravene til OBD-systemets funktion efter ibrugtagning

3. Udformning af godkendelsesmærket

4a Type I-prøve (kontrol af emission af udstødningsgasser efter koldstart)

Tillæg 1: Chassisdynamometer

Tillæg 2: Fortyndingssystem for udstødning

Tillæg 3: Måleudstyr til gasemissioner

Tillæg 4: Udstyr til måling af partikelmasse

Tillæg 5: Udstyr til måling af partikelantalemissioner

Tillæg 6: Kontrol af simuleret inerti

Tillæg 7: Måling af et køretøjs fremdriftsmodstand

5. Type II-prøve (prøvning af carbonmonoxidemissionen i tomgang)

6. Type III-prøve (kontrol af emissionen af krumtaphusgasser)

7. Type IV-prøve (bestemmelse af fordampningsemissionen fra køretøjer med styret tænding)

Tillæg 1: Kalibrering af apparatur til fordampningsemissionsprøvning

Tillæg 2:

8. Type VI-prøve — (Kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner af carbonmonoxid og carbonhydrid ved lav omgivende temperatur efter koldstart)

9. Type V-prøve (beskrivelse af holdbarhedsprøvning til kontrol af forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed)

Tillæg 1: Standardprøvebænkcyklus (Standard Bench Cycle — SBC)

Tillæg 2: Standardcyklus for dieselprøvebænk (Standard Diesel Bench Cycle — SDBC)

Tillæg 3: Standardvejcyklus (Standard Road Cycle — SRC)

10. Specifikationer for referencebrændstoffer

10a Specifikationer for gasholdige referencebrændstoffer

11. Egendiagnosesystem (OBD-system) for motorkøretøjer

Tillæg 1: Funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer

Tillæg 2: Væsentlige karakteristika for køretøjsfamilien

12. Meddelelse af ECE-typegodkendelse af køretøj, der anvender LPG eller NG/biomethan som brændstof

13. Emissionsprøvning af køretøj med periodisk regenerende system

14. Procedure for emissionsprøvning af hybride elkøretøjer (HEV)

Tillæg 1: Elektrisk energi-/kraftlagringsenhed ladningstilstandsprofil (SOC — State Of Charge) for OVC HEV type I-prøven

1. ANVENDELSESOMRÅDE

Dette regulativ fastsætter de tekniske forskrifter for typegodkendelse af motorkøretøjer.

Desuden fastlægger regulativet regler for kontrol af overensstemmelse efter ibrugtagning, forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed og egendiagnosesystemer (OBD-systemer).

1.1. Dette regulativ finder anvendelse på køretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på ikke over 2 610 kg (1). På fabrikantens anmodning kan typegodkendelser meddelt i henhold til dette regulativ udvides fra ovennævnte køretøjer til køretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på ikke over 2 840 kg, som opfylder de betingelser, der er fastlagt i dette regulativ.

2. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

2.1. »Køretøjstype«: en gruppe af motorkøretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:

2.1.1. den ækvivalente inerti bestemt i forhold til referencemassen som foreskrevet i bilag 4A, tabel 3 og

2.1.2. Motorens og køretøjets specifikationer som defineret i bilag 1.

2.2. »Referencemasse«: køretøjets masse »i ulastet stand« med fast tillæg af en vægt på 100 kg for prøvning i henhold til bilag 4A og 8.

2.2.1. »Masse i ulastet stand«: køretøjets masse, når dette er køreklart, uden den faste masse for føreren på 75 kg, passagerer eller last, men med brændstoftanken fyldt op til 90 % af kapaciteten samt sædvanligt værktøjssæt og reservehjul, hvor sådant anvendes.

2.2.2. »Masse i køreklar stand«: den masse, der er beskrevet i punkt 2.6 i bilag 1 til dette regulativ, samt for køretøjer konstrueret og fremstillet til befordring af mere end 9 personer (ud over føreren), massen af ét personalemedlem (75 kg), hvis der blandt de 9 eller flere sæder forefindes et sæde til et sådant personalemedlem i køretøjet.

2.3. »Totalmasse«: den teknisk tilladelige maksimale masse, der er erklæret af fabrikanten (denne masse kan være større end den totalmasse, der er godkendt af den nationale myndighed).

2.4. »Forurenende gasser«: masse af udstødningsemissioner af carbonmonoxid, nitrogenoxider udtrykt som nitrogendioxid- (NO2)-ækvivalenter samt carbonhydrider, der sættes til følgende:

a) C1H2,525 for LPG (autogas)

b) C1H4 for NG (naturgas) og biomethan

c) C1H1,89O0,016 for benzin (E5)

d) C1H1,86O0,005 for diesel (B5)

e) C1H2,74O0,385 for ethanol (E85)

2.5. »Forurenende partikler«: bestanddele i udstødningsgassen, der udskilles fra fortyndet udstødningsgas ved en temperatur på højst 325 K (52 °C) ved filtrering efter fremgangsmåden i bilag 4A, tillæg 4.

2.5.1. »Partikelantal«: det samlede antal partikler med en diameter på over 23 mm, som er til stede i den fortyndede udstødningsgas, efter at denne er blevet konditioneret for at fjerne flygtigt materiale som beskrevet i bilag 4A, tillæg 5.

2.6. »Udstødningsemissioner«:

— for motorer med styret tænding, emissionen af forurenende gasser og partikler

— for motorer med kompressionstænding, emissionen af forurenende gasser, forurenende partikler og partikelantal.

2.7. »Fordampningsemissioner«: andre carbonhydriddampe end dem fra udstødningsgasserne, der udsendes fra et motorkøretøjs brændstofsystem.

2.7.1. »Fordampningstab fra brændstoftank«: emissioner af carbonhydrider forårsaget af temperaturforandringer i brændstoftanken (i forholdet C1H2.33).

2.7.2. »Fordampningstab efter kørsel (hot soak)«: emissioner af carbonhydrider fra brændstofsystemet på et stationært køretøj efter kørsel (i forholdet C1 H2.20).

2.8. »Krumtaphus«: rum i og uden på motoren, som er forbundet med oliepumpen ved indvendige og udvendige kanaler, hvorigennem gasser og dampe kan undslippe.

2.9. »Koldstartanordning«: en anordning, som midlertidigt giver en federe brændstof/luft-blanding i motoren og derved letter start af motoren.

2.10. »Starthjælpemiddel«: en anordning, som bidrager til motorstart uden at berige luft/brændstofblandingen, f.eks. gløderør, ændret indsprøjtningstiming osv.

2.11. »Slagvolumen«:

2.11.1. for cylindermotorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen

2.11.2. for drejestempelmotorer (Wankelmotorer), det dobbelte af den nominelle slagvolumen for et forbrændingskammer pr. stempel.

2.12. »Forureningsbegrænsende udstyr«: de komponenter i et køretøj, der styrer og/eller begrænser udstødnings- og fordampningsemissionen.

2.13. »Egendiagnosesystem« (OBD-system): et fejlfindingssystem med henblik på emissionsbegrænsning, som er monteret i køretøjet, og som er i stand til at finde det sandsynlige fejlsted ved hjælp af fejlkoder i en computers hukommelse.

2.14. »Prøvning af køretøjer efter ibrugtagning«: prøvning og vurdering af overensstemmelse, der udføres i henhold til punkt 9.2.1 i dette regulativ.

2.15. »Forsvarligt vedligeholdt og benyttet«: at et prøvekøretøj opfylder kriterierne for godkendelse af et udvalgt køretøj i punkt 2 i tillæg 3 til dette regulativ.

2.16. »Manupulationsanordning«: ethvert konstruktionselement, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal, det gear, der køres i, vakuum i indsugningsmanifolden eller enhver anden parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drift og brug. Et sådant konstruktionselement betragtes ikke som en manipulationsanordning, såfremt:

2.16.1. anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod skade eller uheld samt for, at køretøjet kan fungere sikkert, eller

2.16.2. anordningen ikke fungerer ud over det, der er nødvendigt i startfasen, eller

2.16.3. betingelserne i det væsentlige omfattes af type I- eller type VI-prøveprocedurerne.

2.17. »Familie af køretøjer«: en gruppe køretøjstyper, som med henblik på bilag 12 identificeres ved et stamkøretøj.

2.18. »Motorens brændstofkrav«: den brændstoftype, som normalt anvendes af motoren:

a) Benzin (E5)

b) LPG (flydende gas)

c) NG/biomethan (naturgas)

d) Enten benzin (E5) eller LPG

e) Enten benzin (E5) eller NG/biomethan

f) Dieselolie (B5)

g) Blanding af ethanol (E85) og benzin (E5) (blandingsbrændstof — flex fuel)

h) Blanding af biodiesel og diesel (B5) (blandingsbrændstof — flex fuel)

i) Hydrogen

j) Enten benzin (E5) eller hydrogen (dobbeltbrændstof — bi-fuel)

2.18.1. »Biobrændstof«: et flydende eller gasformigt brændstof til transport fremstillet af biomasse.

2.19. »Godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype med hensyn til begrænsningen af følgende forhold (2):

2.19.1. Begrænsning af køretøjets udstødningsemissioner, fordampningsemissioner, emissionen af krumtaphusgasser, holdbarhed af forureningsbegrænsende udstyr, emissionen af koldstartsgasser og OBD-systemer i køretøjer, der anvender blyfri benzin, eller som kan anvende enten blyfri benzin og LPG eller NG/biomethan eller biobrændstoffer (godkendelse B).

2.19.2. Begrænsning af emissionerne af forurenende gasser og partikler, holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr og OBD-systemer i køretøjer, der anvender dieselolie (godkendelse C), eller som kan anvende enten dieselolie og biobrændstof eller biobrændstof.

2.19.3. Begrænsning af emissionerne af forurenende gasser og partikler, emissionen af krumtaphusgasser, holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr, koldstartsgasser og OBD-systemer i LPG- eller NG/biomethan-køretøjer (godkendelse D).

2.20. »Periodisk regenererende system«: en antiforureningsanordning (f.eks. katalytisk konverter, partikelfilter), der kræver en periodisk regenereringsproces for mindre end 4 000 km normal køretøjsdrift. I forbindelse med regenereringscyklussen tillades overskridelse af emissionsstandarden. Hvis en regenerering af en antiforureningsanordning forekommer mindst én gang pr. type I-prøve, og der allerede er regenereret mindst én gang under køretøjsforberedelsescyklussen, vil det opfattes som et kontinuerligt regenererende system, der ikke kræver en speciel prøveprocedure. Bilag 13 gælder ikke for kontinuerligt regenererende systemer.

På fabrikantens anmodning gælder prøvningsproceduren, som er specifik for periodisk regenererende systemer, ikke for en regenereringsanordning, hvis fabrikanten dokumenterer over for godkendelsesmyndigheden, at emissionerne under cyklusser med regenerering, ikke overstiger værdierne i punkt 5.3.1.4 for den pågældende køretøjsklasse efter aftale med den tekniske tjeneste.

2.21. Hybridkøretøjer

2.21.1. Generel definition af hybridkøretøjer: »Hybridkøretøj«: et køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige lagrede energikilder (i køretøjet).

2.21.2. Definition af hybride elkøretøjer: »Hybridt elkøretøj«: et køretøj, der til den mekaniske fremdrift bruger energi fra begge nedenstående kilder af lagret energi/kraft i køretøjet: a)et brændstof, der forbrugesb)en lagringsanordning for elektrisk energi/kraft (f.eks.: batteri, kondensator, svinghjul/generator osv.).

2.22. »Monobrændstofkøretøj«: køretøj, der er konstrueret til først og fremmest at køre på én type brændstof.

2.22.1. »Monobrændstofkøretøj til gas«: køretøj, der primært er konstrueret med henblik på permanent anvendelse af LPG eller NG/biomethan eller hydrogen som brændstof, men som også kan være udstyret med et system med henblik på anvendelse af benzin i nødstilfælde eller udelukkende ved start, og hvis benzintank højst kan rumme 15 liter benzin.

2.23. »Dobbeltbrændstofkøretøj«: et køretøj med to separate brændstoftanksystemer, som kan køre på to forskellige brændstoffer, dog kun ét brændstof ad gangen.

2.23.1. »Dobbeltbrændstofkøretøj til gas«: et køretøj, der kan køre på benzin og også på enten LPG, NG/biomethan eller hydrogen.

2.24. »Køretøj, som anvender alternative brændstoffer«: et køretøj, der er konstrueret til at anvende mindst én form for brændstof, der er enten gasformigt ved atmosfærisk temperatur og tryk eller udledt af en hovedsagelig ikke-mineralsk olie.

2.25. »Blandingsbrændstofkøretøj« (flex fuel-køretøj): et køretøj med et enkelt brændstoftanksystem, der kan køre på forskellige blandinger af to eller flere brændstoffer.

2.25.1. »Blandingsbrændstofkøretøj til ethanol«: et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på benzin eller en blanding af benzin og ethanol med et ethanolindhold på op til 85 % (E85).

2.25.2. »Blandingsbrændstofkøretøj til biodiesel«: et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på mineralsk diesel eller en blanding af mineralsk diesel og biodiesel.

2.26. »Køretøjer konstrueret med henblik på opfyldelse af specifikke sociale behov«, dieselkøretøjer i klasse M1, som enten er:

a) køretøjer til særlig anvendelse med en referencemasse på over 2 000 kg (3)

b) køretøjer med en referencemasse på over 2 000 kg og konstrueret til at befordre 7 eller flere personer inkl. føreren, med undtagelse fra den 1. september 2012 af køretøjer i klasse M1G3

c) køretøjer med en referencemasse på over 1 760 kg, som er bygget specifikt til erhvervsformål til befordring af kørestolsbrugere i køretøjet.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype med hensyn til dens udstødningsemissioner, emissionen af krumtaphusgasser, fordampningsemissioner og holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr og OBD-systemer indgives til den godkendende myndighed af køretøjsfabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant.

3.1.1. Desuden skal fabrikanten indgive følgende oplysninger: a) for motorer med styret tænding en erklæring fra fabrikanten om den mindste procentdel fejltændinger af det samlede antal tændinger, som enten ville medføre, at emissionerne overskrider grænserne i punkt 3.3.2 i bilag 11, hvis den procentdel fejltændinger forekom fra starten af en type I-prøve som beskrevet i bilag 4A til dette regulativ, eller ville medføre overophedning af udstødningssystemets katalysator(er), før der indtræder uoprettelig skade b) detaljerede skriftlige oplysninger med fuld beskrivelse af OBD-systemets funktionsdata, herunder en liste over samtlige relevante dele af køretøjets emissionsbegrænsningssystem, der overvåges af OBD-systemet c) beskrivelse af den fejlindikator, hvormed OBD-systemet informerer føreren af køretøjet om en fejl d) en erklæring fra fabrikanten om, at OBD-systemet er i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7 i tillæg 1 til bilag 11 vedrørende OBD-systemets funktion efter ibrugtagning under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold e) en plan med en beskrivelse af de detaljerede tekniske kriterier og en begrundelse for forøgelse af tæller og nævner for hver overvågningsenhed, som skal opfylde forskrifterne i punkt 7.2 og 7.3 i tillæg 1 til bilag XI, og for at afbryde tællere, nævnere og den generelle nævner under de forhold, der er fastsat i punkt 7.7 i tillæg 1 til bilag XI f) En beskrivelse af de forholdsregler, der er truffet for at forhindre indgreb i og ændring af computeren til emissionsbegrænsning g) eventuelt oplysninger om køretøjsfamilien som angivet i tillæg 2 til bilag 11 h) kopier af eventuelle andre typegodkendelser samt relevante data med henblik på udvidelse af godkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.

3.1.2. Til de i punkt 3 i bilag 11 beskrevne prøvninger skal der til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indleveres et køretøj, der er repræsentativt for køretøjstypen eller -familien, og som er udstyret med det OBD-system, for hvilket der er ansøgt om godkendelse. Finder den tekniske tjeneste, at det indleverede køretøj ikke er fuldt repræsentativt for den køretøjstype eller -familie, der beskrives i bilag 11, tillæg 2, skal der indleveres et andet og om nødvendigt et ekstra køretøj til prøvning i overensstemmelse med punkt 3 i bilag 11.

3.2. En model af oplysningsskemaet vedrørende udstødningsemissioner, fordampningsemissioner, holdbarhed og OBD-systemet findes i bilag 1. De oplysninger, som er opført under punkt 3.2.12.2.7.6 i bilag 1, skal medtages i tillæg 1 »oplysninger vedrørende egendiagnose« til typegodkendelsesattesten i bilag 2.

3.2.1. Der forelægges kopier af eventuelle andre typegodkendelser samt relevante data med henblik på udvidelse af typegodkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.

3.3. Med henblik på de i punkt 5 i dette regulativ beskrevne prøvninger indleveres et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der skal godkendes, til den tekniske tjeneste, der forestår godkendelsesprøvningen.

3.4.1. Ansøgningen i stk. 3 udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er fastsat i bilag I.

3.4.2. I forbindelse med punkt 3.1.1, litra d), anvender fabrikanten modellen for fabrikantens attest for overensstemmelse med kravene til OBD-systemets funktion efter ibrugtagning som fastsat i tillæg 2 til bilag 2.

3.4.3. I forbindelse med punkt 3.1.1, litra e), stiller den godkendende myndighed, der udsteder godkendelsen, de i nævnte punkt anførte oplysninger til rådighed for de godkendende myndigheder, når de anmoder herom.

3.4.4. I forbindelse med litra d) og e) i punkt 3.1.1 må de godkendende myndigheder ikke godkende et køretøj, hvis de oplysninger, der er indgivet af fabrikanten, ikke er egnede til at opfylde forskrifterne i punkt 7 i tillæg 1 til bilag 11. Punkt 7.2, 7.3 og 7.7 i tillæg 1 til bilag 11 finder anvendelse under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold. Godkendelsesmyndighederne tager i deres vurdering af gennemførelsen af forskrifterne i første og andet afsnit hensyn til den teknologiske udvikling.

3.4.5. I forbindelse med stk. 3.1.1, litra f), omfatter foranstaltningerne til hindring af indgreb i og ændring af computeren til emissionsbegrænsning også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering.

3.4.6. Til de i tabel A anførte prøvninger skal fabrikanten til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indlevere et køretøj, der er repræsentativt for den type, der skal godkendes.

3.4.7. Ansøgning om typegodkendelse af blandingsbrændstofkøretøjer skal være i overensstemmelse med de yderligere krav fastlagt i punkt 4.9.1 og 4.9.2.

3.4.8. Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.

4. GODKENDELSE

4.1. Hvis den køretøjstype, der søges godkendt efter denne ændring, opfylder forskrifterne i punkt 5 nedenfor, meddeles godkendelse af den pågældende køretøjstype.

4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type.

Dette nummers første to cifre angiver den ændringsserie, i henhold til hvilken godkendelsen blev meddelt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype.

4.3. En meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller afvisning af godkendelse af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.

4.3.1. Hvis der foretages ændringer i denne tekst, f.eks. hvis der fastsættes nye grænseværdier, skal de kontraherende parter informeres om, hvilke allerede godkendte køretøjstyper der overholder de nye bestemmelser.

4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:

4.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (4)

4.4.2. nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 4.4.1.

4.4.3. Godkendelsesmærket skal indeholde et yderligere tegn efter godkendelsesnummeret, som har til formål at angive, hvilken køretøjsklasse eller –kategori godkendelsen er meddelt for. Dette bogstav bør vælges ud fra tabel 1 i bilag 3 til dette regulativ.

4.5. Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt typegodkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så tilfælde skal regulativet og godkendelsesnumrene samt de ekstra symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er meddelt efter i det land, hvor godkendelsen er meddelt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1.

4.6. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og må ikke kunne fjernes.

4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på køretøjets fabrikationsplade.

4.8. Bilag 3 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.

4.9. Yderligere forskrifter for godkendelse af blandingsbrændstofkøretøjer.

4.9.1. For typegodkendelse af et blandingsbrændstofkøretøj til ethanol eller biodiesel skal køretøjsfabrikanten beskrive køretøjets evne til at tilpasse sig enhver kommerciel blanding af benzin og ethanolbrændstof (blanding med op til 85 % ethanolindhold) eller diesel og biodiesel.

4.9.2. For blandingsbrændstofkøretøjer skal overgangen fra ét referencebrændstof til et andet mellem prøvningerne finde sted uden manuel regulering af motorens indstilling.

4.10. Krav til godkendelse vedrørende egendiagnosesystemet (OBD-systemet)

4.10.1. Fabrikanten sikrer, at alle køretøjer er udstyret med et OBD-system.

4.10.2. OBD-systemet skal være konstrueret, fremstillet og monteret i køretøjet på sådan måde, at det kan detektere, hvilken art af forringelse eller funktionsfejl der forekommer igennem hele køretøjets levetid.

4.10.3. OBD-systemet skal opfylde forskrifterne i dette regulativ under normale driftsbetingelser.

4.10.4. Ved prøvning med en defekt komponent i henhold til tillæg 1 i bilag 11 skal OBD-systemets fejlindikator aktiveres. OBD-systemets fejlindikator kan også aktiveres under disse prøvninger ved emissionsniveauer, der ligger under OBD-systemets grænseværdier som specificeret i bilag 11.

4.10.5. Fabrikanten skal sikre, at OBD-systemet opfylder forskrifterne for funktion efter ibrugtagning som anført i punkt 7 i tillæg 1 til bilag 11 i dette regulativ under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold.

4.10.6. Fabrikanten skal stille informationer om funktion efter ibrugtagning, der lagres og oplyses af køretøjets OBD-system i henhold til bestemmelserne i punkt 7.6 i tillæg 1 til bilag 11, til rådighed for de nationale myndigheder og uafhængige aktører uden kryptering.

5. FORSKRIFTER OG PRØVNINGER

Fabrikanter af små mængder af køretøjer

Som et alternativ til forskrifterne i dette punkt kan fabrikanter af køretøjer, hvis årlige produktion på verdensplan er på mindre end 10 000 enheder, opnå godkendelse på grundlag af tilsvarende tekniske krav som specificeret i tabellen nedenfor.

Retsakt Krav The California Code of Regulations, Title 13, paragraphs 1961(a) og 1961(b)(1)(C)(1) gældende for køretøjsmodeller fra 2001 og senere, 1968.1, 1968.2, 1968.5, 1976 og 1975, offentliggjort af Barclay's Publishing. Typegodkendelse skal meddeles i henhold til den California Code of Regulations, der er gældende for køretøjets nyeste modelår.

De emissionsprøvninger ved teknisk kontrol, der er anført i bilag 5, og forskrifterne for adgang til køretøjets OBD-data, som anført i punkt 5 i bilag 11, er stadig påkrævede med hensyn til emissioner i henhold til dette punkt.

Den godkendende myndighed skal underrette de andre kontraherende parters godkendende myndigheder om omstændighederne i forbindelse med alle typegodkendelser meddelt i henhold til dette punkt.

5.1. Generelt

5.1.1. Alle dele, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende stoffer, skal være udformet, konstrueret og anbragt således, at køretøjet under normale driftsforhold og uanset eventuelle vibrationer opfylder forskrifterne i dette regulativ.

5.1.2. De tekniske forholdsregler, fabrikanten træffer, skal sikre, at udstødnings- og fordampningsemissionerne i henhold til dette regulativ begrænses effektivt i hele køretøjets normale levetid og under normale driftsforhold. Heri indgår, at slanger, slangestudse og slangeforbindelser, der anvendes i de emissionsbegrænsende systemer, skal være sikre og udført i overensstemmelse med den oprindelige konstruktions hensigt. For udstødningsemissioners vedkommende anses disse bestemmelser for at være overholdt, hvis forskrifterne i henholdsvis punkt 5.3.1.4 og 8.2.3.1 er opfyldt. For fordampningsemissioners vedkommende anses disse bestemmelser for at være overholdt, hvis forskrifterne i henholdsvis punkt 5.3.1.4 og 8.2.3.1 er opfyldt.

5.1.2.1. Brug af en manipulationsanordning er forbudt.

5.1.3. Benzintankenes påfyldningsåbninger

5.1.3.1. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 5.1.3.2 skal benzin- eller ethanoltankens påfyldningsåbning være udformet således, at det ikke er muligt at påfylde brændstof fra en brændstofpumpe, hvis betjeningspistols mundstykke har en udvendig diameter på 23,6 mm eller derover.

5.1.3.2. Punkt 5.1.3.1 finder ikke anvendelse på et køretøj, for hvilket begge nedenstående betingelser er opfyldt: 5.1.3.2.1. køretøjet er udformet og konstrueret således, at intet udstyr til begrænsning af emissionen af luftforurenende gasser beskadiges af blyholdig benzin, og 5.1.3.2.2. køretøjet er på iøjnefaldende, let læselig og ikke sletbar måde mærket med det i ISO 2575:1982 specificerede symbol for blyfri benzin på et sted, der er umiddelbart synligt for en person, der fylder brændstof på brændstoftanken. Yderligere mærkning er tilladt.

5.1.4. Der skal træffes foranstaltninger til at undgå for stor fordampningsemission samt brændstofudslip på grund af manglende tankdæksel.

Det kan ske på en af følgende måder:

5.1.4.1. et fastsiddende tankdæksel med automatisk åbning og lukning

5.1.4.2. konstruktionsmæssige begrænsninger, der forhindrer stor fordampningsemission, selv om tankdækslet mangler

5.1.4.3. andre foranstaltninger med samme virkning, f.eks. men ikke udelukkende tankdæksel fastgjort med strip eller kæde eller et tankdæksel, hvortil der anvendes samme nøgle som til køretøjets tænding. I sidstnævnte fald må nøglen kun kunne fjernes fra tankdækslet, når dette er i låst position.

5.1.5. Bestemmelser vedrørende det elektroniske systems sikkerhed

5.1.5.1. Køretøjer med computerstyret emissionsbegrænsning skal være således indrettet, at de afholder fra ændringer bortset fra de af fabrikanten tilladte. Fabrikanten skal tillade ændringer, hvis de er nødvendige af hensyn til diagnosticering, eftersyn, vedligehold, eftermontering eller reparation af køretøjet. Der må ikke kunne ændres i omprogrammerbare edb-koder eller driftsparametre, som skal være mindst lige så godt beskyttet som anført i ISO DIS 15031-7 fra oktober 1998 (SAE J2186 fra oktober 1996). Det forudsættes, at dataudvekslingen finder sted ved hjælp af de protokoller og datastik, der er foreskrevet i punkt 6.5 i bilag II, tillæg 1. Udtagelige kalibreringslagerchips skal være indkapslet, anbragt i lukket beholder eller beskyttet ved elektroniske algoritmer og må ikke kunne udskiftes uden brug af specialværktøj og -procedurer.

5.1.5.2. Edb-kodede driftsparametre for motoren må ikke kunne ændres uden brug af specialværktøj og -procedurer (f.eks. loddede eller indkapslede computerkomponenter eller forseglede (eller loddede) computerindeslutninger).

5.1.5.3. For mekaniske brændstofindsprøjtningspumper på motorer med kompressionstænding skal fabrikanten træffe tilstrækkelige forholdsregler til beskyttelse mod ændring af indstillingen af den maksimale brændstofafgivelse under driften.

5.1.5.4. Fabrikanten kan anmode den godkendende myndighed om undtagelse fra et af disse krav for køretøjer, for hvilke sikring kan formodes ikke at være nødvendig. For indrømmelse af en sådan undtagelse tager den godkendende myndighed følgende andre kriterier i betragtning, dog ikke udelukkende: om der er højtydende chips til rådighed, om køretøjet har en høj maksimalydelse og det forventede salgstal for køretøjet.

5.1.5.5. Fabrikanter, der anvender systemer med programmerbare edb-koder (f.eks. elektrisk sletbart programmerbart læselager, EEPROM) skal forhindre uautoriseret omprogrammering. Fabrikanterne skal benytte strategier til ekstra sikring og skrivebeskyttelse, som kræver elektronisk adgang til en ekstern computer, der drives af fabrikanten. Metoder, der giver en passende beskyttelse mod indgreb fra uvedkommende, godkendes af myndigheden.

5.1.6. Det skal være muligt at foretage teknisk kontrol af køretøjet for at bestemme, hvordan det klarer sig i forhold til de data, der blev registreret i henhold til punkt 5.3.7 i dette regulativ. Hvis denne tekniske kontrol kræver en særlig procedure, skal dette være beskrevet i servicehåndbogen (eller tilsvarende). Denne særlige procedure må ikke kræve anvendelse af særligt udstyr andet end det, der følger med køretøjet.

5.2. Prøvningsmetode

I tabel A er vist de forskellige muligheder for typegodkendelse af et køretøj.

5.2.1. Køretøjer med styret tænding og hybride elkøretøjer med styret tænding skal underkastes følgende prøver:

Type I (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart)

Type II (CO-emission i tomgang)

Type III (emissioner af krumtaphusgasser)

Type IV (fordampningsemissioner)

Type V (det forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed)

Type VI (kontrol af de gennemsnitlige CO/HC-emissioner efter koldstart ved lav omgivende temperatur)

prøvning af OBD-systemet.

5.2.2. Køretøjer med styret tænding og hybride elkøretøjer med styret tænding, der anvender LPG eller NG/biomethan som brændstof (monobrændstof eller dobbeltbrændstof), skal underkastes følgende prøver (i overensstemmelse med tabel A):

Type I (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart)

Type II (CO-emissionen i tomgang)

Type III (emissioner af krumtaphusgasser)

Type IV (fordampningsemission), når det er relevant

Type V (det forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed)

Type VI (kontrol af de gennemsnitlige CO/HV-emissioner efter koldstart ved lav lufttemperatur), når dette er relevant

prøvning af OBD-systemet.

5.2.3. Køretøjer med kompressionstænding og hybride elkøretøjer med kompressionstænding skal underkastes følgende prøver:

Type I (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart)

Type V (det forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed)

prøvning af OBD-systemet.

Tabel A

Forskrifter

Anvendelse af forskrifter ved typegodkendelse og udvidelser

Køretøjer med motor med styret tænding, herunder hybridkøretøjer Køretøjer med motor med kompressionstænding, herunder hybridkøretøjer Monobrændstof Dobbeltbrændstof (5) Blandingsbrændstof (5) Blandingsbrændstof Monobrændstof Referencebrændstof Benzin (E5) LPG NG/biomethan Hydrogen Benzin (E5) Benzin (E5) Benzin (E5) Benzin (E5) Diesel (B5) Diesel (B5) LPG NG/biomethan Hydrogen Ethanol (E85) Biodiesel Forurenende gasser (Type I-prøve) Ja Ja Ja Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun benzin) (6)) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun B5) (6) Ja Partikler (Type I-prøve) Ja (direkte indsprøjtning) — — Ja (direkte indsprøjtning) (kun benzin) Ja (direkte indsprøjtning) (kun benzin) Ja (direkte indsprøjtning) (kun benzin) (6) Ja (direkte indsprøjtning) (begge brændstoffer) Ja (kun B5) (6) Ja Emissioner ved tomgang (Type II-prøve) Ja Ja Ja Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun benzin) (6) Ja (begge brændstoffer) — — Emissioner fra krumtaphus (Type III-prøve) Ja Ja Ja Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) (6) Ja (benzin) — — Fordampnings-emissioner (Type IV-prøve) Ja — — Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) (6) Ja (benzin) — — Holdbarhed (Type V-prøve) Ja Ja Ja Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) (6) Ja (benzin) Ja (kun B5) (6) Ja Emissioner ved lav temperatur (Type VI-prøve) Ja — — Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) (6) Ja (begge brændstoffer) (7) — — Overensstemmelse efter ibrugtagning Ja Ja Ja Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun benzin) (6) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun B5) (6) Ja Egendiagnose (OBD) Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja (kun B5) Ja

5.3. Beskrivelse af prøvninger

5.3.1. Type I-prøve (simulering af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart).

5.3.1.1. Figur 1 er et rutediagram for type I-prøven. Målingerne gennemføres på alle de køretøjer, som er beskrevet i punkt 1 og underpunkter hertil.

5.3.1.2. Køretøjet anbringes på et chassisdynamometer forsynet med belastnings- og inertisimuleringsudstyr.

5.3.1.2.1. Der gennemføres en prøvning uden afbrydelse med en samlet varighed på 19 minutter og 40 sekunder bestående af to dele, del 1 og del 2. Med fabrikantens samtykke kan der indføres en kort afbrydelse af prøvningsforløbet på højst 20 sekunder mellem afslutningen af del 1 og begyndelsen af del 2 for at gøre det muligt at justere prøvningsapparaturet.

5.3.1.2.1.1. Køretøjer, der anvender LPG eller NG/biomethan skal ved en type I-prøve prøves for variationer i sammensætningen af LPG hhv. NG/biomethan som foreskrevet i bilag 12. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG eller NG/biomethan som brændstof, skal prøves på begge brændstoffer, hvorunder der ved anvendelse af LPG eller NG/biomethan prøves for variationer i sammensætningen af LPG hhv. NG/biomethan som foreskrevet i bilag 12.

5.3.1.2.1.2. Uanset kravet i punkt 5.3.1.2.1.1 ovenfor vil køretøjer, som kan anvende både benzin og gasformigt brændstof, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, ved type I-prøven blive regnet for køretøjer, som udelukkende kan anvende gasformigt brændstof.

5.3.1.2.2. Prøvningens del 1 består af fire elementære prøvningscyklusser for kørsel i byområder. Hver cyklus omfatter 15 faser (tomgang, acceleration, konstant hastighed, deceleration osv.).

5.3.1.2.3. Prøvningens del 2 består af én prøvningscyklus for kørsel uden for byområder. Denne cyklus omfatter 13 faser (tomgang, acceleration, konstant hastighed, deceleration osv.).

5.3.1.2.4. Under prøvningen bliver udstødningsgassen fortyndet, og der opsamles en proportional prøve i en eller flere sække. Det afprøvede køretøjs udstødningsgas bliver fortyndet, der udtages prøver, som analyseres efter den nedenfor beskrevne metode, og det samlede volumen af den fortyndede udstødningsgas måles. Både emissionerne af carbonmonoxid, carbonhydrid og nitrogenoxid og emissionerne af forurenende partikler fra køretøjer med kompressionstænding registreres.

5.3.1.3. Prøvningen udføres efter den i bilag 4A beskrevne fremgangsmåde for type I-prøve. Metoden til indsamling og analyse af gasserne er foreskrevet i tillæg 2 og 3 til bilag 4A, og metoden til prøveudtagning og analyse af partikler skal være som foreskrevet i tillæg 4 og 5 til bilag 4A.

5.3.1.4. Med forbehold af forskrifterne i punkt 5.3.1.5 gentages prøvningen tre gange. Resultaterne skal multipliceres med de i punkt 5.3.6 anførte relevante forringelsesfaktorer og, når det drejer sig om periodisk regenererende systemer som defineret i punkt 2.20, multipliceres resultaterne også med faktorerne Ki fra bilag 13. De masser af gasemissioner og, i tilfælde af køretøjer med kompressionstænding, den masse af partikler, der herved fås i hver enkelt prøvning, skal være mindre end de i tabel 1 nedenfor anførte værdier: Tabel 1 Grænseværdier Grænseværdier Reference-masse(RM) (kg) Masse af carbonmonoxid (CO) Masse af carbonhydrider i alt (THC) Masse af ikke-methan carbonhydrider Masse af nitrogenoxider (NOx) Kombineret masse af carbonhydrider og nitrogenoxider (THC + NOx) Partikelmasse (PM) Partikelantal (P) L1 (mg/km) L2 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L2 + L3 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (number/km) Klasse Gruppe PI CI PI CI PI CI PI CI PI CI PI (8) CI PI CI M — Alle 1 000 500 100 — 68 — 60 180 — 230 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 N1 I RM ≤ 1 305 1 000 500 100 — 68 — 60 180 — 230 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 II 1 305 < RM ≤ 1 760 1 810 630 130 — 90 — 75 235 — 295 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 III 1 760 < RM 2 270 740 160 — 108 — 82 280 — 350 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 N2 — All 2 270 740 160 — 108 — 82 280 — 350 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 Tegnforklaring: PI = styret tænding, CI = kompressionstænding

5.3.1.4.1. Uanset bestemmelserne i punkt 5.3.1.4 kan den ene af de tre således opnåede masser for hvert enkelt forurenende stof eller kombination af forurenende stoffer overstige den foreskrevne grænseværdi, dog med højst 10 %, forudsat at det aritmetiske gennemsnit af de tre resultater ligger under den foreskrevne grænseværdi. Når de foreskrevne grænser overstiges for flere end ét forurenende stof, er det uden betydning, om dette finder sted ved samme prøvning eller i forskellige prøvninger.

5.3.1.4.2. Når prøvningerne udføres med gasformige brændstoffer, skal den resulterende masse af gasformige emissioner være under grænsen for benzindrevne køretøjer i ovenstående tabel.

5.3.1.5. Antallet af de i punkt 5.3.1.4 foreskrevne prøvninger nedsættes på de nedenfor definerede betingelser, hvor V1 er resultatet af den første prøvning og V2 resultatet af den anden prøvning for hvert forurenende stof eller for den kombinerede emission af to forurenende stoffer, der er genstand for begrænsning.

5.3.1.5.1. Der udføres kun én prøvning, såfremt resultatet for hvert forurenende stof eller for den kombinerede emission af to forurenende stoffer, der er genstand for begrænsning, er mindre end eller lig med 0,70 L (dvs. V1 ≤ 0,70 L).

5.3.1.5.2. Såfremt kravet i punkt 5.3.1.5.1 ikke opfyldes, udføres der kun to prøvninger, hvis følgende krav er opfyldt for hvert forurenende stof eller for den kombinerede emission af to forurenende stoffer, der er genstand for begrænsning: V1 ≤ 0,85 L og V1 + V2 ≤ 1,70 L og V2 ≤ L.

Figur 1

Rutediagram for type I-typegodkendelse

5.3.2. Type II-prøve (CO-emissionen i tomgang)

5.3.2.1. Denne prøvning udføres på alle køretøjer med styret tænding. 5.3.2.1.1. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG eller NG/biomethan som brændstof, skal i type II-prøven prøves på begge brændstoffer. 5.3.2.1.2. Uanset kravet i punkt 5.3.2.1.1 vil køretøjer, som kan anvende både benzin og gasformige brændstoffer, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, ved type II-prøven blive regnet for køretøjer, som udelukkende kan anvende gasformigt brændstof.

5.3.2.2. Ved type II-prøven som beskrevet i bilag 5 skal det maksimale tilladte indhold af carbonmonoxid i udstødningsgasserne ved motorens normale tomgangshastighed være det, der er angivet af køretøjsfabrikanten. Det maksimale indhold af carbonmonoxid må dog ikke overskride 0,3 % vol. Ved høj tomgangshastighed må volumenindholdet af carbonmonoxid ikke overskride 0,2 %, når motorhastigheden er mindst 2 000 min–1, og Lambda er 1 ± 0,03 eller i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer.

5.3.3. Type III-prøve (kontrol af emissionen af krumtaphusgasser)

5.3.3.1. Denne prøvning udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, dog med undtagelse af køretøjer med kompressionstænding.

5.3.3.1.1. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG/NG som brændstof, prøves i type III-prøven alene på benzin.

5.3.3.1.2. Uanset kravet i punkt 5.3.3.1.1 vil køretøjer, som kan anvende både benzin og gasformigt brændstof, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, ved type III-prøven blive regnet for køretøjer, som udelukkende kan anvende gasformigt brændstof.

5.3.3.2. Ved prøvning i overensstemmelse med bilag 6 må krumtaphusets ventilationssystem ikke muliggøre emission af krumtaphusgasser til atmosfæren.

5.3.4. Type IV-prøve (bestemmelse af fordampningsemissioner)

5.3.4.1. Denne prøve udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, dog med undtagelse af køretøjer med kompressionstænding og køretøjer drevet af LPG eller NG/biomethan.

5.3.4.1.1. Køretøjer, der kan køre på enten benzin eller på LPG eller NG/biomethan prøves i type IV-prøven alene på benzin.

5.3.4.2. Ved prøvning i overensstemmelse med bilag 7 må fordampningsemissionerne ikke overstige 2 g/prøvning.

5.3.5. Type VI-prøve (kontrol af de gennemsnitlige CO-/HC-udstødningsemissioner efter koldstart ved lav omgivende temperatur).

5.3.5.1. Denne prøvning udføres på alle køretøjer i klasse M1 og klasse N1 med motor med styret tænding, bortset fra køretøjer, der udelukkende kører på gasformigt brændstof (LPG eller NG). Køretøjer, som kan køre på både benzin og gasformigt brændstof, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, vil ved type VI-prøven blive regnet for køretøjer, som udelukkende kører på gasformigt brændstof. Køretøjer, som kan anvende benzin og enten LPG eller NG som brændstof, prøves i type VI-prøven alene på benzin. Dette punkt er gældende for nye typer køretøjer i klasse N1 og M1 med en totalmasse på højst 3 500 kg.

5.3.5.1.1. Køretøjet anbringes på et chassisdynamometer, der er udstyret med midler til belastnings- og inertisimulering.

5.3.5.1.2. Prøvningen består af de fire elementære kørecyklusser for kørsel i byområder i del 1 af type I-prøven. Del 1-prøvningen er beskrevet i punkt 6.1.1 i bilag 4A, og afbildet i figur 1 i samme bilag. Lavtemperaturprøvningen, der i alt varer 780 sek., udføres uden afbrydelse og begynder, når motoren trækker.

5.3.5.1.3. Lavtemperaturprøvningen skal udføres ved en omgivende prøvningstemperatur på 266 K (– 7 °C). Inden prøvningen udføres, konditioneres prøvekøretøjerne på en ensartet måde for at sikre, at prøvningsresultaterne er reproducerbare. Konditionering og øvrige prøvningsprocedurer udføres som beskrevet i bilag 8.

5.3.5.1.4. Under prøvningen fortyndes udstødningsgasserne, og der opsamles en forholdsmæssig prøve. Det prøvede køretøjs udstødningsgasser fortyndes, og der udtages prøver heraf, som analyseres efter den fremgangsmåde, der er beskrevet i bilag 8, og den samlede volumen af den fortyndede udstødningsgas måles. Den fortyndede udstødningsgas analyseres for carbonmonoxid og samlede carbonhydrider.

5.3.5.2. Med forbehold af forskrifterne i 5.3.5.2.2 og 5.3.5.3 udføres prøvningen tre gange. Den resulterende masse af CO- og HC-emissionen skal være mindre end grænseværdierne i nedenstående tabel: Emissionsgrænser for CO-/HC-udstødningsemissioner efter koldstart. Prøvningstemperatur 266 K (– 7 °C) Klasse Gruppe Masse af carbonmonoxid (CO) L1 (g/km) Masse af carbonhydrid (HC) L2 (g/km) M1 (9) — 15 1,8 N1 I 15 1,8 N1 (10) II 24 2,7 III 30 3,2

5.3.5.2.1. Uanset forskrifterne i 5.3.5.2 må højst et af de tre opnåede resultater for hvert forurenende stof overskride den foreskrevne grænseværdi med mere end 10 %, forudsat det aritmetiske gennemsnit af de tre resultater ligger under den foreskrevne grænseværdi. Når de foreskrevne grænser overstiges for flere end ét forurenende stof, er det uden betydning, om dette finder sted ved samme prøvning eller i forskellige prøvninger.

5.3.5.2.2. Antallet af de under punkt 5.3.5.2 foreskrevne prøvninger kan på fabrikantens anmodning øges til 10, såfremt det aritmetiske gennemsnit af de første tre resultater ligger under 110 % af grænseværdien. I så tilfælde stilles der efter prøvningen kun krav om, at det aritmetiske gennemsnit af alle ti resultater ligger under grænseværdien.

5.3.5.3. Antallet af de i punkt 5.3.5.2 foreskrevne prøvninger kan nedsættes i overensstemmelse med punkt 5.3.5.3.1 og 5.3.5.3.2.

5.3.5.3.1. Der udføres kun én prøvning, såfremt resultatet for hvert forurenende stof i den første prøvning er mindre end eller lig med 0,70 L.

5.3.5.3.2. Såfremt kravet i punkt 5.3.5.3.1 ikke opfyldes, udføres der kun to prøvninger, hvis resultatet af første prøvning for hvert forurenende stof er mindre end eller lig med 0,85 L, og summen af de første to resultater er mindre end eller lig med 1,70 L, og resultatet af den anden prøvning er mindre end eller lig med L. (V1 ≤ 0,85 L og V1 + V2 ≤ 1,70 L og V2 ≤ L).

5.3.6. Type V-prøve (holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr)

5.3.6.1. Denne prøvning udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, som underkastes prøvningen i punkt 5.3.1. Prøvningen udgør en holdbarhedskontrol ved 160 000 km kørt efter programmet beskrevet i bilag 9 på bane, vej eller på chassisdynamometer.

5.3.6.1.1. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG/NG som brændstof, prøves i type V-prøven alene på benzin. I så fald skal forringelsesfaktoren, der blev konstateret med blyfri benzin, også anvendes for LPG eller NG.

5.3.6.2. Uanset bestemmelserne i punkt 5.3.6.1 kan fabrikanten vælge at benytte de i nedenstående tabel anførte forringelsesfaktorer i stedet for prøvning i henhold til punkt 5.3.6.1: Motorkategori Tildelte forringelsesfaktorer CO THC NMHC NOx HC + NOx Partikel- masse (PM) Partikler Styret tænding 1,5 1,3 1,3 1,6 — 1,0 1,0 Kompressionstænding 1,5 — — 1,1 1,1 1,0 1,0 Efter anmodning fra fabrikanten kan den tekniske tjeneste udføre type I-prøven før afslutning af type V-prøven ved brug af forringelsesfaktorerne i tabellen ovenfor. Efter afslutning af type V-prøven kan den tekniske tjeneste derefter ændre de i henhold til bilag 2 registrerede typegodkendelsesresultater ved at udskifte forringelsesfaktorerne i tabellen ovenfor med de forringelsesfaktorer, der måles ved type V-prøven.

5.3.6.3. Forringelsesfaktorerne beregnes efter en af fremgangsmåderne i punkt 5.3.6.1 eller på grundlag af værdierne i tabellen i punkt 5.3.6.2. Faktorerne benyttes til at konstatere, om der foreligger overensstemmelse med forskrifterne i punkt 5.3.1.4 og 8.2.3.1.

5.3.7. Emissionsdata til brug ved teknisk kontrol

5.3.7.1. Dette krav gælder for køretøjer med styret tænding, for hvilke der søges om godkendelse efter denne ændring.

5.3.7.2. Ved prøvning i overensstemmelse med bilag 5 (type II-prøve) ved normal tomgangshastighed registreres: a) volumenmængden af carbonmonoxid i udstødningsgassen b) motorhastigheden under prøvningen, herunder eventuelle tolerancer.

5.3.7.3. Ved prøvning i høj tomgangshastighed (dvs. > 2 000 min–1) registreres: a) volumenmængden af carbonmonoxid i udstødningsgassen b) lambda-værdien (11) c) motorhastigheden under prøvningen, herunder eventuelle tolerancer.

5.3.7.4. Motorolietemperaturen på prøvningstidspunktet måles og registreres

5.3.7.5. Tabellen i punkt 2.2 i bilag 2 skal udfyldes.

5.3.7.6. Fabrikanten bekræfter nøjagtigheden af den lambda-værdi, der blev registreret ved typegodkendelsen i punkt 5.3.7.3 som værende repræsentativ for et typisk seriekøretøj inden for 24 måneder fra den dato, hvor den tekniske tjeneste meddelte typegodkendelsen. Der foretages en vurdering på grundlag af syn og undersøgelser af seriekøretøjer.

5.3.8. Prøvning af egendiagnosesystem (OBD)

Målingerne gennemføres på alle de køretøjer, som er nævnt i punkt 1. Prøvningsproceduren i punkt 3 i bilag 11 skal følges.

6. ÆNDRINGER AF KØRETØJSTYPEN

6.1. Alle ændringer af køretøjstypen skal meddeles den tekniske tjeneste, der har godkendt køretøjstypen. Den pågældende tjeneste kan da enten: 6.1.1. vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne, eller 6.1.2. anmode om en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, der har ansvaret for prøvningen.

6.2. Godkendelse eller afslag på godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles i henhold til fremgangsmåden beskrevet i punkt 4.3 ovenfor til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ.

6.3. Den godkendende myndighed, som meddeler udvidelse af godkendelsen, påfører udvidelsen et fortløbende nummer og underretter de andre kontraherende parter, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.

7. UDVIDELSE AF TYPEGODKENDELSER

7.1. Udvidelser vedrørende udstødningsemissioner (type I-, type II- og type VI-prøver).

7.1.1. Køretøjer med forskellig referencemasse

7.1.1.1. Typegodkendelser kan udelukkende udvides til køretøjstyper med en referencemasse, der kræver brug af de to umiddelbart følgende højere inertiækvivalenter eller en lavere inertiækvivalent.

7.1.1.2. For køretøjer i klasse N kan godkendelsen kun udvides til køretøjer med en lavere referencemasse, hvis det allerede godkendte køretøjs emissioner ligger inden for de grænser, der er foreskrevet for det køretøj, for hvilket der anmodes om udvidelse af godkendelsen.

7.1.2. Køretøjer med afvigende totalt gearudvekslingsforhold

7.1.2.1. Typegodkendelsen kan kun under særlige betingelser udvides til køretøjer med andre gearudvekslingsforhold.

7.1.2.2. For hvert udvekslingsforhold, der anvendes i type I- og type VI-prøver, bestemmes forholdet

E = |(V2 - V1)|/V1

hvor V1 ved en motorhastighed på 1 000 min–1 er den godkendte køretøjstypes motoromdrejningshastighed, og V2 er motoromdrejningshastigheden af den køretøjstype, for hvilken der anmodes om udvidelse af godkendelse.

7.1.2.3. Hvis E ≤ 8 % for hvert udvekslingsforhold, skal udvidelsen meddeles uden gentagelse af type I- og type VI-prøverne.

7.1.2.4. Hvis E > 8 % for mindst ét udvekslingsforhold, og E ≤ 13 % for alle udvekslingsforhold, skal type I- og type VI-prøverne gentages. Prøvningerne kan udføres på et laboratorium efter fabrikantens valg under forudsætning af den tekniske tjenestes godkendelse. Prøvningsrapporten sendes til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for typegodkendelsesprøvningen.

7.1.3. Køretøjer med afvigende referencemasse og afvigende gearudvekslingsforhold

Typegodkendelsen kan udvides til køretøjer med forskellig referencemasse og gearudvekslingsforhold, hvis alle forskrifterne i punkt 7.1.1 og 7.1.2 er opfyldt.

7.1.4. Køretøjer med periodisk regenererende systemer

Typegodkendelsen af en køretøjstype med et periodisk regenererende system kan udvides til andre køretøjer med periodisk regenererende systemer, hvis parametre som beskrevet nedenfor er identiske eller ligger inden for de angivne tolerancer. Udvidelsen kan kun vedrøre målinger, der er specifikke for det definerede periodisk regenererende system.

7.1.4.1. Identiske parametre for udvidelse af godkendelse er:

a) motor

b) forbrændingsproces

c) periodisk regenereringssystem (dvs. katalysator, partikelfilter)

d) konstruktion (dvs. indeslutningstype, ædelmetaltype, substrattype, celledensitet)

e) type og arbejdsprincip

f) doserings- og additivsystem

g) volumen ± 10 %

h) Placering (temperatur ± 50 °C ved 120 km/h eller 5 % forskel fra maksimal temperatur/tryk).

7.1.4.2. Anvendelse af Ki-faktorer på køretøjer med forskellige referencemasser

Ki-faktorer udviklet ved proceduren i punkt 3 i bilag 13 i dette regulativ for typegodkendelse af en køretøjstype med et periodisk regenererende system kan anvendes til andre køretøjer, som opfylder de kriterier, der er omhandlet i punkt 7.1.4.1 og har en referencemasse inden for de næste to højere ækvivalente inertiklasser eller en lavere ækvivalent inerti.

7.1.5. Anvendelse af udvidelser på andre køretøjer

Hvis en udvidelse er meddelt i overensstemmelse med punkt 7.1.1 til 7.1.4, kan den ikke udvides til at omfatte andre køretøjer.

7.2. Udvidelser for fordampningsemissioner (type IV-prøve)

7.2.1. Godkendelse kan udvides til køretøjer forsynet med et system til begrænsning af fordampningsemissioner, som opfylder følgende betingelser:

7.2.1.1. Det grundlæggende brændstof/luft-blandingsprincip (f.eks. singlepoint-indsprøjtning) skal være det samme.

7.2.1.2. Brændstoftankens form samt brændstoftankens og brændstofrørenes materiale skal være identiske.

7.2.1.3. Worst case-køretøjet med hensyn til brændstofrørenes tværsnit og omtrentlige længde skal prøves. Spørgsmålet om, hvorvidt det kan accepteres, at damp/væske-separatorerne ikke er identiske, afgøres af den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for typegodkendelsesprøvningen.

7.2.1.4. Brændstoftankens rumindhold må højst afvige med ± 10 %.

7.2.1.5. Brændstoftankens udluftningsventil skal indstilles på samme måde.

7.2.1.6. Metoden til opbevaring af brændstofdamp skal være identisk, dvs. udskillerens form og volumen, opbevaringsmediet, luftfiltret (hvis anvendt til begrænsning af fordampningsemissionen) osv.

7.2.1.7. Metoden til udluftning af den ophobede damp skal være identisk (f.eks. luftgennemstrømning, startpunkt eller udluftet volumen i løbet af en prækonditioneringscyklus).

7.2.1.8. Metoden til aflukning og udluftning af brændstofmåleren skal være identisk.

7.2.2. Typegodkendelsen kan udvides til køretøjer med:

7.2.2.1. Forskellig motorstørrelse

7.2.2.2. Forskellig motoreffekt

7.2.2.3. Automatiske og manuelle gearkasser

7.2.2.4. Tohjulstræk og firehjulstræk

7.2.2.5. Forskellig karosseriform og

7.2.2.6. Forskellig hjul- og dækstørrelse.

7.3. Holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr (type V-prøve)

7.3.1. Typegodkendelse kan udvides til forskellige køretøjstyper, hvis de parametre for køretøj, motor eller forureningsbegrænsningssystem, som er specificeret nedenfor, er identiske eller ligger inden for de forskrevne tolerancer:

7.3.1.1. Køretøj:

Inertikategori: de to umiddelbart følgende højere inertikategorier og enhver lavere inertikategori.

Samlet vejmodstand ved 80 km/h: + 5 % over og enhver værdi under.

7.3.1.2. Motor:

a) Slagvolumen (± 15 %)

b) Antal ventiler og deres styring

c) Brændstofsystem

d) Type kølesystem

e) Forbrændingsproces.

7.3.1.3. Parametre for forureningsbegrænsningssystem:

a) Katalysatorer og partikelfilter: i) antal katalysatorer, filtre og elementer ii) Størrelse af katalysatorer og filtre (volumen af monolit ± 10 %) iii) type katalytisk behandling (oxiderende, trevejs, NOx-filter, SCR, NOx-katalysator eller andet) iv) Ædelmetalbelastning (identisk eller højere) v) Ædelmetaltype og -forhold (± 15 %) vi) Substrat (opbygning og materiale) vii) Celletæthed viii) Temperaturvariationer på mere end 50 K ved indgangen til katalysator eller filter. Denne temperatur kontrolleres under stabiliserede forhold ved en hastighed på 120 km/h og en belastningsindstilling svarende til type I-prøven.

b) Luftindblæsning: i) Forefindes/forefindes ikke ii) Type (pulserende luft, luftpumper osv.).

c) Udstødningsrecirkulation (EGR): i) Forefindes/forefindes ikke ii) Type (kølet eller ikke-kølet, aktiv eller passiv styring, højtryk eller lavtryk).

7.3.1.4. Holdbarhedsprøvningen kan udføres med et køretøj, som afviger med hensyn til karosseriform, gearkasse (automatisk eller manuel) samt hjul- eller dækstørrelse fra den køretøjstype, for hvilken der ansøges om typegodkendelse.

7.4. Udvidelse for egendiagnosesystem (OBD)

7.4.1. Typegodkendelse kan udvides til forskellige køretøjer med identiske systemer til motor- og emissionsstyring som defineret i tillæg 2 til bilag 2. Typegodkendelsen kan udvides uden hensyn til følgende køretøjsegenskaber:

a) motortilbehør

b) dæk

c) ækvivalent inerti

d) kølesystem

e) total gearudveksling

f) transmissionstype og

g) karrosseritype.

8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

8.1. Ethvert køretøj, der er forsynet med et godkendelsesmærke i henhold til dette regulativ, skal med hensyn til de komponenter, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende gasser og partikler fra motoren, krumtaphusemissioner og fordampningsemissioner, være i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype. Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i 1958-overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet nedenstående forskrifter finder anvendelse.

8.1.1. Hvor de finder anvendelse, skal type I-, II-, III- og IV-prøver samt OBD-prøvningen udføres som beskrevet i tabel A i dette regulativ. De specifikke procedurer for produktionens overensstemmelse er beskrevet i punkt 8.2-8.10.

8.2. Kontrol af køretøjets overensstemmelse ved type I-prøve.

8.2.1. Type I-prøven skal udføres på et køretøj med samme specifikationer som beskrevet i typegodkendelsesattesten. Skal der udføres en type I-prøve, og har køretøjets typegodkendelse en eller flere udvidelser, udføres type I-prøverne enten på det køretøj, der er beskrevet i den oprindelige informationspakke, eller på det køretøj, der er beskrevet i informationspakken hørende til den pågældende udvidelse.

8.2.2. Når den godkendende myndighed har foretaget sin udvælgelse, må fabrikanten ikke foretage justeringer på de udvalgte køretøjer.

8.2.2.1. Tre vilkårligt udvalgte køretøjer fra serien prøves som beskrevet i punkt 5.3.1 i dette regulativ. Forringelsesfaktorerne benyttes på samme måde. Grænseværdierne er fastsat i punkt 5.3.1.4, tabel 1.

8.2.2.2. Hvis den godkendende myndighed er tilfreds med produktionens standardafvigelse som angivet af fabrikanten, skal prøvningerne udføres i overensstemmelse med tillæg 1 til dette regulativ. Hvis den godkendende myndighed ikke er tilfreds med produktionens standardafvigelse som angivet af fabrikanten, skal prøvningerne udføres i overensstemmelse med tillæg 2 til dette regulativ.

8.2.2.3. På grundlag af en prøvning af køretøjer, som foretages ved hjælp af stikprøver, betragtes en produktionsserie som værende henholdsvis i overensstemmelse eller ikke i overensstemmelse, når godkendelse er opnået for alle forurenende stoffer, eller der er sket en afvisning for et enkelt stof, i overensstemmelse med prøvningskriterierne i det relevante tillæg. Opnås der godkendelse for et forurenende stof, ændres dette resultat ikke af andre prøvninger, som foretages med henblik på at træffe en afgørelse med hensyn til de øvrige forurenende stoffer. Opnås der ikke godkendelse for samtlige forurenende stoffer, og sker der ikke en afvisning for et forurenende stof, foretages prøvning af et andet køretøj (jf. figur 2). Figur 2

8.2.3. Uanset forskrifterne i punkt 5.3.1 i dette regulativ foretages prøvningerne på køretøjer, som endnu ikke har været benyttet til kørsel.

8.2.3.1. På fabrikantens anmodning kan prøvningerne imidlertid foretages på køretøjer, som har kørt: a) maksimalt 3 000 km for køretøjer med styret tænding b) maksimalt 15 000 km for køretøjer med kompressionstænding. Tilkørselsproceduren skal udføres af fabrikanten, som skal forpligte sig til ikke at udføre nogen justeringer på disse køretøjer.

8.2.3.2. Anmoder fabrikanten om tilkøring (»x« km, hvor x ≤ 3 000 km for køretøjer med styret tænding, og x ≤ 15 000 km for køretøjer med kompressionstænding), sker beregningen således: a) de forurenende emissioner (type I) måles ved nul og ved »x« km på det først afprøvede køretøj b) emissionernes udviklingskoefficient mellem nul og »x« km beregnes for hvert af de forurenende stoffer: emissioner »x« km/emissioner nul km Koefficienten kan være under 1 og c) de følgende køretøjer tilkøres ikke, men deres emissioner ved nul km omregnes ved hjælp af udviklingskoefficienten. I så fald benyttes følgende værdier: i) værdierne ved »x« km for det første køretøj ii) værdierne ved nul km ganget med udviklingskoefficienten for de følgende køretøjer.

8.2.3.3. Alle disse prøvninger kan udføres med kommercielt brændstof. De i bilag 10 eller 10A beskrevne referencebrændstoffer kan dog benyttes på fabrikantens anmodning.

8.3. Kontrol af køretøjets overensstemmelse ved type III-prøve.

8.3.1. Foretages der en type III-prøve, udføres den på alle de køretøjer, som er udvalgt til den type I-prøve af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i punkt 8.2. Betingelserne i bilag 6 finder anvendelse.

8.4. Kontrol af køretøjets overensstemmelse ved type IV-prøve

8.4.1. Foretages der en type IV-prøve, udføres den i overensstemmelse med bilag 7.

8.5. Kontrol af køretøjets overensstemmelse for så vidt angår egendiagnosesystemet (OBD)

8.5.1. Hvis OBD-systemet skal kontrolleres, skal det ske i overensstemmelse med følgende krav: 8.5.1.1. Når godkendelsesmyndigheden finder, at produktionskvaliteten synes utilfredsstillende, udtages et tilfældigt køretøj af serien, og det underkastes de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger. 8.5.1.2. Produktionen anses for overensstemmende, hvis dette køretøj opfylder kravene i de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger. 8.5.1.3. Opfylder det udtagne køretøj ikke forskrifterne i punkt 8.5.1.1, udtages en yderligere stikprøve på fire køretøjer af serien, som underkastes de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger. Prøvningerne kan udføres på køretøjer, der er tilkørt højst 15 000 km. 8.5.1.4. Produktionen anses for overensstemmende, hvis mindst tre køretøjer opfylder kravene i de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger.

8.6. Overensstemmelseskontrol af et køretøj med LPG eller NG/biomethan som drivstof

8.6.1. Prøvning af produktionens overensstemmelse kan foretages med et i handelen værende brændstof, hvis C3/C4-forhold ligger mellem referencebrændstoffernes for LPG's vedkommende, eller hvis Wobbe-indeks ligger mellem de ekstreme referencebrændstoffers for så vidt angår NG/biomethan. I så fald skal en brændstofanalyse forelægges den godkendende myndighed.

9. OVERENSSTEMMELSE EFTER IBRUGTAGNING

9.1. Indledning

I dette punkt beskrives kravene til overensstemmelse efter ibrugtagning for køretøjer godkendt i henhold til dette regulativ.

9.2. Audit af overensstemmelse efter ibrugtagning

9.2.1. Godkendelsesmyndigheden foretager en audit af overensstemmelse efter ibrugtagning på grundlag af alle relevante oplysninger, som fabrikanten er i besiddelse af, efter samme procedurer som til kontrol af produktionens overensstemmelse som defineret i tillæg 2 til overenskomsten (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Fabrikantens rapport om overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning kan suppleres med oplysninger om den prøvning, der foretages af den godkendende myndighed og den kontraherende part.

9.2.2. Figur 4/1 og 4/2 i tillæg 4 til dette regulativ viser proceduren for overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning. Processen for overensstemmelse efter ibrugtagning er beskrevet i tillæg 5 til dette regulativ.

9.2.3. På anmodning af den godkendende myndighed skal fabrikanten som en del af de oplysninger, der gives overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning, rapportere til typegodkendelsesmyndigheden om garantikrav, reparationer under garanti og OBD-fejl, der registreres i forbindelse med vedligeholdelse af køretøjet, i henhold til et format, der fastsættes ved typegodkendelsen. Der skal gives detaljerede oplysninger om hyppigheden og indholdet af fejl vedrørende emissionsrelaterede komponenter og systemer. Rapporterne skal indgives mindst én gang om året for hver køretøjsmodel, indtil køretøjet er 5 år gammelt eller har kørt 100 000 km, afhængigt af hvilken begivenhed der indtræffer først.

9.2.4. Parametre, der afgrænser en familie af ibrugtagne køretøjer

En familie af ibrugtagne køretøjer kan afgrænses ved nogle grundlæggende konstruktionsparametre, som skal være fælles for alle køretøjer i familien. Køretøjstyper kan således betragtes som tilhørende samme familie af ibrugtagne køretøjer, hvis de har nedenstående parametre til fælles eller inden for de angivne tolerancer:

9.2.4.1. forbrændingsproces (totakts, firetakts, rotations)

9.2.4.2. antal cylindre

9.2.4.3. cylinderarrangement (rækkemotor, V-motor, stjernemotor, boxermotor, andet); cylindrenes hældning eller orientering er ikke et kriterium

9.2.4.4. brændstoftilførsel (f.eks. direkte eller indirekte indsprøjtning)

9.2.4.5. kølesystemtype (luftkøling, vandkøling, oliekøling)

9.2.4.6. tilførsel af forbrændingsluft (med eller uden trykladning)

9.2.4.7. brændstof, som motoren er konstrueret til (benzin, diesel, NG/biomethan, LPG, osv.). Dobbeltbrændstofkøretøjer kan sættes i gruppe med enkeltbrændstofkøretøjer, forudsat at de har ét brændstof tilfælles

9.2.4.8. type katalytisk aktivitet (3-vejs, katalysator, NOX-filter, SCR, NOX-katalysator eller andre typer)

9.2.4.9. partikelfiltertype (med eller uden)

9.2.4.10. recirkulering af udstødningsgas (med eller uden, kølet eller ikke-kølet) og

9.2.4.11. slagvolumen svarende til motorfamiliens største minus 30 %.

9.2.5. Krav vedrørende oplysninger

Den godkendende myndighed foretager en audit af overensstemmelse efter ibrugtagning på grundlag af oplysninger fra fabrikanten. Disse oplysninger skal navnlig omfatte:

9.2.5.1. fabrikantens navn og adresse

9.2.5.2. navn, adresse, telefon- og faxnummer samt e-mail-adresse på fabrikantens repræsentant inden for de områder, som fabrikantens oplysninger omfatter

9.2.5.3. modelbetegnelse(r) på de køretøjer, som fabrikantens oplysninger omfatter

9.2.5.4. hvis det er relevant, en liste over de køretøjstyper, som fabrikantens oplysninger omfatter, dvs. familien af ibrugtagne køretøjer i overensstemmelse med punkt 9.2.1

9.2.5.5. koder under køretøjets identifikationsnummer (VIN), som gælder for disse køretøjstyper inden for den ibrugtagne familie (VIN-præfiks)

9.2.5.6. numre på typegodkendelser af disse køretøjstyper inden for den ibrugtagne familie, herunder numre på alle eventuelle udvidelser og fejlrettelser/tilbagekaldelser (større modifikationer)

9.2.5.7. nærmere oplysninger om udvidelser og fejlrettelser/tilbagekaldelser vedrørende sådanne typegodkendelser for de køretøjer, som fabrikantens oplysninger omfatter (hvis den godkendende myndighed forlanger det)

9.2.5.8. det tidsrum, hvori fabrikanten har indsamlet sine oplysninger

9.2.5.9. den køretøjsproduktionsperiode, som fabrikantens oplysninger omfatter (f.eks. »køretøjer produceret i kalenderåret 2007«).

9.2.5.10. fabrikantens procedure for overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning, herunder følgende: a) metode til lokalisering af køretøjerne b) kriterier for at udvælge og afvise køretøjer c) prøvningstyper og -procedurer, der er benyttet i forbindelse med programmet d) fabrikantens kriterier for at acceptere/afvise familiegruppen af ibrugtagne køretøjer e) de(t) geografiske område(r), hvori fabrikanten har indsamlet sine oplysninger f) stikprøvestørrelse og prøveudtagningsplan

9.2.5.11. resultaterne af fabrikantens overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning, herunder følgende: a) oplysninger til identifikation af de køretøjer, programmet omfatter (uanset om de har været til prøvning eller ikke); oplysningerne til identifikation skal omfatte følgende: i) modelbetegnelse ii) køretøjets identifikationsnummer (VIN) iii) køretøjets registreringsnummer iv) produktionsdato v) geografisk anvendelsesområde (hvis kendt) vi) monterede dæk b) årsager til at afvise et køretøj fra stikprøven c) udførte serviceeftersyn på de enkelte køretøjer i stikprøven (herunder eventuelle større modifikationer) d) foretagne reparationer på de enkelte køretøjer i stikprøven (hvis kendt) e) prøvningsdata, herunder: i) prøvningsdato ii) prøvningssted iii) kilometertællerstand iv) specifikationer for prøvningsbrændstof (f.eks. referencebrændstof eller kommercielt brændstof) v) prøvningsbetingelser (temperatur, luftfugtighed, dynamometerets inertimasse) vi) dynamometerindstilling (f.eks. effektindstilling) vii) prøvningsresultater (fra mindst tre forskellige køretøjer pr. køretøjsfamilie).

9.2.5.12. udskrifter af OBD-systemets visning.

9.3. Udvælgelse af køretøjer til kontrol efter ibrugtagning

9.3.1. De oplysninger, som fabrikanten indsamler, skal være tilstrækkeligt omfattende til at sikre, at det ibrugtagne køretøjs præstation kan vurderes for normale brugsforhold som defineret i punkt 9.2. Fabrikantens indsamling skal stamme fra mindst to kontraherende parter med væsentlige forskelle i kørselsforhold. Der skal ved valget af kontraherende parter tages hensyn til faktorer som forskelle i brændstof, luftforhold, gennemsnitlige vejhastigheder og fordeling mellem by- og landevejskørsel.

9.3.2. Fabrikanten kan ved valget af kontraherende parter med henblik på udvælgelse af prøvekøretøjer vælge køretøjer fra en kontraherende part, der anses for at være særlig repræsentativ. Fabrikanten skal i så fald dokumentere over for godkendende myndighed, der har meddelt typegodkendelsen, at valget er repræsentativt (f.eks. marked med det største årlige salg af en køretøjsfamilie i den kontraherende parts land). Når en familie af ibrugtagne køretøjer kræver mere end ét prøveparti som defineret i punkt 9.3.5, skal køretøjerne i 2. og 3. prøveparti afspejle andre kørselsforhold end dem, der gør sig gældende for 1. prøveparti.

9.3.3. Emissionsprøvningerne kan foretages på et prøvningsanlæg, der befinder sig på et andet marked eller i en anden region end der, hvorfra køretøjerne er blevet udvalgt.

9.3.4. Fabrikantens overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning skal foretages løbende og afspejle produktionscyklussen for de pågældende køretøjstyper inden for en bestemt ibrugtaget køretøjsfamilie. Der må ikke være over 18 måneder imellem, at to overensstemmelseskontroller efter ibrugtagning påbegyndes. Denne varighed kan for køretøjstyper, som er omfattet af en udvidelse af typegodkendelsen, der ikke krævede en emissionsprøvning, forlænges til 24 måneder.

9.3.5. Ved anvendelse af den statistiske procedure i tillæg 4 afhænger antallet af prøvepartier af den årlige salgsvolumen af den ibrugtagne køretøjsfamilie på en regional organisations område (f.eks. Den Europæiske Union), jf. nedenstående tabel:

Registreringer pr. kalenderår Antal prøvepartier højst 100 000 1 fra 100 001 til 200 000 2 over 200 000 3

9.4. Den godkendende myndighed skal på grundlag af den i punkt 9.2 omhandlede audit træffe en af følgende beslutninger eller foranstaltninger:

a) beslutte, at den ibrugtagne køretøjstypes eller den ibrugtagne køretøjsfamilies overensstemmelse er tilfredsstillende og ikke foretage sig yderligere

b) beslutte, at fabrikantens oplysninger er utilstrækkelige til, at der kan træffes nogen beslutning, og forlange yderligere oplysninger eller prøvningsdata fra fabrikanten

c) beslutte på grundlag af data fra den godkendende myndigheds eller den kontraherende parts kontrolprogrammer, at fabrikantens oplysninger er utilstrækkelige til, at der kan træffes nogen beslutning, og forlange yderligere oplysninger eller prøvningsdata fra fabrikanten, eller

d) beslutte, at overensstemmelsen af en køretøjstype, som indgår i en ibrugtagen køretøjsfamilie, er utilfredsstillende, og lade en sådan køretøjstype afprøve i henhold til tillæg 3.

9.4.1. Når type I-prøver anses for nødvendige for at kontrollere, om emissionsbegrænsende anordninger opfylder funktionskravene efter ibrugtagning, skal prøvningerne foretages efter en procedure, der opfylder de statistiske kriterier i tillæg 2.

9.4.2. Den godkendende myndighed udtager i samarbejde med fabrikanten en stikprøve af køretøjer, der har kørt et tilstrækkeligt antal kilometer, og som med rimelig sikkerhed er brugt under normale forhold. Fabrikanten høres om valget af køretøjer og skal have lov til at overvære den bekræftende kontrol af køretøjerne.

9.4.3. Fabrikanten kan under tilsyn af den godkendende myndighed foretage prøvninger, også af destruktiv karakter, på køretøjer med emissionsniveauer, der overstiger grænseværdierne, for at fastslå de mulige årsager til forringelse, som fabrikanten ikke selv er ansvarlig for (f.eks. brug af blyholdig benzin før prøvedatoen). Hvis kontrolresultaterne bekræfter disse årsager, medtages prøvningsresultaterne ikke i overensstemmelseskontrollen.

10. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

10.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj i henhold til denne ændring, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 8.1 ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis køretøjet eller køretøjerne ikke har bestået den i punkt 8.1.1 ovenfor foreskrevne kontrol.

10.2. Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, tilbagetrækker en tidligere meddelt godkendelse, skal den straks meddele dette til de andre kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 2 til dette regulativ.

11. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Hvis indehaveren af godkendelsen helt ophører med at fremstille en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han meddele dette til den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af kopier af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.

12. OVERGANGSBESTEMMELSER

12.1. Almindelige bestemmelser

12.1.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for 06-ændringsserien kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at udstede godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved 06-ændringsserien.

12.2. Særlige bestemmelser

12.2.1. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kan fortsat meddele godkendelse af køretøjer, som er i overensstemmelse med tidligere versioner af dette regulativ, hvis de pågældende køretøjer er bestemt til eksport til lande, hvori de pågældende forskrifter endnu ikke indgår i den nationale lovgivning.

13. NAVNE OG ADRESSER PÅ TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om typegodkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse, skal sendes.

(1) De kategorier af køretøjer, der er defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, senest ændret ved Amend. 4).

(2) Godkendelse A annulleret. 05-ændringsserien til dette regulativ forbyder anvendelsen af blyholdig benzin.

(3) De kategorier af køretøjer, der er defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, senest ændret ved Amend. 4).

(4) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 for Kazakhstan, 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelse meddelt af de enkelte medlemsstater, der anvender deres egne ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet), 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.

(5) Når et køretøj med dobbeltbrændstof kombineres med et køretøj med blandingsbrændstof finder begge prøvningskrav anvendelse.

(6) Denne bestemmelse er midlertidig. Yderligere krav for biodielsel og hydrogen vil blive foreslået senere.

(7) Til denne prøvning bør anvendes brændstof til lave omgivende temperaturer. Hvis der ikke forefindes en referencebrændstofspecifikation for vinterbrændstof bør vinterbrændstoffet til denne prøvning aftales mellem den godkendende myndighed og fabrikanten i henhold til eksisterende markedsspecifikationer. Udviklingen af et referencebrændstof til denne anvendelse er i gang.

(8) Partikelmassestandard for styret tænding anvendes kun på køretøjer med motorer med direkte indsprøjtning.

(9) Undtagen for køretøjer konstrueret til at befordre mere end seks personer og køretøjer med en totalmasse på over 2 500 kg.

(10) Samt køretøjer i klasse M1 specificeret i note 1.

(11) Lamda-værdien beregnes med følgende forenklede Brettschneider-ligning:

Hvor:

[] = koncentration i volumenprocent K1 = omregningsfaktor fra NDIR-måling til FID-måling (oplyses af måleudstyrsfabrikanten) Hcv = atomforholdet mellem hydrogen og kulstof (a) for benzin (E5) 1,89 (b) for LPG 2,53 (c) for NG/biomethan 4,0 (d) for ethanol (E85) 2,74 Ocv = atomforholdet mellem oxygen og kulstof (a) for benzin (E5) 0,016 (b) for LPG 0,0 (c) for NG/biomethan 0,0 (d) for ethanol (E85) 0,39

Tillæg 1 Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er tilfredsstillende 1. I dette tillæg beskrives den procedure, som skal benyttes ved kontrol af overensstemmelse med produktionsforskrifterne i forbindelse med type I-prøven, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er tilfredsstillende. 2. Med en minimal prøvetørrelse på 3 indstilles prøveudtagningsproceduren således, at sandsynligheden for at et parti består en test, hvor 40 procent af produktionen er defekt, er 0,95 (fabrikantens risiko = 5 procent), mens sandsynligheden for at et parti accepteres, hvor 65 procent af produktionen er defekt, er 0,1 (konsumentens risiko = 10 procent). 3. For hver enkelt af de i tabel 1 i punkt 5.3.1.4 i dette regulativ omhandlede forurenende stoffer anvendes følgende procedure (jf. figur 2 i dette regulativ). Hvor: L = den naturlige logaritme til grænseværdien for det forurenende stof xi = den naturlige logaritme af målingen for det i’te køretøj i prøven s = et estimat for produktionens standardafvigelse (efter at have taget den naturlige logaritme af målingerne) n = den pågældende stikprøvestørrelse. 4. Prøvningsstatistikken for prøvningen beregnes ved at bestemme summen af standardafvigelserne i forhold til grænsen ved hjælp af definitionen: 5. Herefter gælder følgende: 5.1. hvis prøvningsstatistikken er større end tærskelværdien for godkendelser ved den i tabel 1/1 nedenfor angivne stikprøvestørrelse, opnås der godkendelse for det pågældende forurenende stof 5.2. hvis prøvningsstatistikken er mindre end tærskelværdien for afvisninger ved den i tabel 1/1 nedenfor angivne stikprøvestørrelse, opnås der ikke godkendelse for det pågældende forurenende stof, ellers prøves endnu et køretøj, og beregningen gentages på stikprøven med en stikprøvestørrelse, som er én enhed større. Tabel 1/1 Kumulativt antal afprøvede køretøjer (stikprøvestørrelse) Tærskelværdi for godkendelse Tærskelværdi for afvisning 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,79 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,12 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112

Tillæg 2 Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse enten er utilfredsstillende eller ikke foreligger 1. I dette tillæg beskrives de procedurer, som skal benyttes ved kontrol af overensstemmelse med produktionsforskrifterne i forbindelse med type I-prøven, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er utilfredsstillende eller ikke foreligger. 2. Med en minimal prøvestørrelse på 3 indstilles prøveudtagningsproceduren således, at sandsynligheden for at et parti består en test, hvor 40 procent af produktionen er defekt, er 0,95 (fabrikantens risiko = 5 procent), mens sandsynligheden for at et parti accepteres, hvor 65 procent af produktionen er defekt, er 0,1 (konsumentens risiko = 10 procent). 3. De i punkt 5.3.1.4 i dette regulativ angivne målte værdier for de forurenende stoffer betragtes som den logaritmiske normalfordeling og omformes først ved at bestemme deres naturlige logaritmer. m0 og m angiver henholdsvis den minimale og maksimale stikprøvestørrelse (m0 = 3 og m = 32), og n angiver det pågældende antal stikprøver 4. Hvis de naturlige logaritmer til de målte værdier i serien er x1, x2..., xi, og L er den naturlige logaritme til grænseværdien for det forurenende stof, bestemmes: d1 = x1 – L og 5. Tabel 1/2 viser beslutningstal for godkendelse (An) og afvisning (Bn) i forhold til antallet af prøver. Teststatistikken er forholdet og skal anvendes til at bestemme, om rækken er godkendt eller afvist som følger: For mo ≤ n ≤ m i) godkendes rækken, hvis ii) afvises rækken, hvis iii) der foretages en anden måling, hvis 6. Bemærkninger: Følgende rekursive formler er nyttige ved beregning af prøvningsstatistikkens successive værdier: (n = 2, 3, …; ; V1 = 0) Tabel 1/2 Mindste stikprøvestørrelse = 3 Prøvernes størrelse (n) Tærskelværdi for godkendelse (An) Tærskelværdi for afvisning (Bn) 3 –0,80381 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876

Tillæg 3 Overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning 1. INDLEDNING I dette tillæg fastlægges de i punkt 8.2.7 i dette regulativ omhandlede kriterier for udvælgelse af køretøjer til prøvning og procedurerne for overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning. 2. UDVÆLGELSESKRITERIER Kriterierne for godkendelse af et udvalgt køretøj er anført i punkt 2.1 til 2.8 i dette tillæg. Der indhentes oplysninger ved undersøgelse af køretøjet og en samtale med ejeren/føreren. 2.1. Køretøjet skal tilhøre en køretøjstype, der er typegodkendt i henhold til dette regulativ og forsynet med overensstemmelsesattest i henhold til 1958-overenskomsten. Det skal registreres og anvendes i et af de kontraherende parters lande. 2.2. Køretøjet skal have kørt mindst 15 000 km eller været i brug mindst seks måneder (det sidst indtrufne gælder), og det må højst have kørt 100 000 km eller været i brug højst fem år (det først indtrufne gælder). 2.3. Der skal foreligge dokumentation for, at køretøjet har været korrekt vedligeholdt, dvs. serviceret i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger. 2.4. Køretøjet må ikke udvise tegn på misbrug (f.eks. væddeløbskørsel, overbelastning, brug af forkert brændstof eller andet misbrug) eller andre faktorer (f.eks. uautoriserede indgreb), som kunne indvirke på emissionen. For køretøjer med OBD-system skal der tages hensyn til oplysninger om fejlkoder og kørte kilometer, der er lagret i computeren. Et køretøj udvælges ikke til prøvning, hvis oplysningerne i computeren viser, at køretøjet har kørt, efter at en fejlkode er blevet lagret, uden at der er blevet udført en reparation umiddelbart herefter. 2.5. Der må hverken være foretaget større uautoriserede reparationer på motoren eller af køretøjet. 2.6. Bly- og svovlindholdet i en brændstofprøve fra køretøjets brændstofbeholder skal opfylde gældende standarder, og der må ikke være andre tegn på, at der har været anvendt forkert brændstof. Der kan foretages kontrol i udstødningssystemet osv. 2.7. Der må ikke være tegn på problemer, der kan være til fare for laboratoriepersonalet. 2.8. Alle komponenter i emissionsbegrænsningssystemet skal være i overensstemmelse med den relevante typegodkendelse. 3. DIAGNOSE OG VEDLIGEHOLDELSE Inden måling af udstødningsemissionerne foretages i henhold til procedurerne i punkt 3.1 til 3.7 nedenfor en diagnose og normal nødvendig vedligeholdelse af de køretøjer, der er accepteret til prøvning. 3.1. Følgende kontroller skal udføres: Det kontrolleres, at luftfilter, drivremme, væskestande, kølerdæksel, vakuumslanger og elektriske ledninger af betydning for forureningsbegrænsningen er hele og ubeskadigede. Tænding, brændstofmåler og antiforureningskomponenter kontrolleres for forkert justering og/eller uautoriserede indgreb. Alle uregelmæssigheder registreres. 3.2. Det kontrolleres, at OBD-systemet fungerer korrekt. Alle fejlfunktionsdata i OBD-systemets lager registreres, og de nødvendige reparationer foretages. Hvis OBD-systemets fejlindikatorer registrerer en fejlfunktion under en prækonditioneringscyklus, kan fejlen findes og repareres. Prøvningen kan gentages, og resultaterne med det reparerede køretøj benyttes. 3.3. Tændingssystemet kontrolleres, og defekte komponenter udskiftes, f.eks. tændrør, kabler osv. 3.4. Kompressionen kontrolleres. Hvis resultatet ikke er tilfredsstillende, afvises køretøjet. 3.5. Motorens parametre kontrolleres i forhold til fabrikantens specifikationer og justeres om nødvendigt. 3.6. Hvis køretøjet mangler mindre end 800 km i at skulle til planmæssig service, udføres denne efter fabrikantens anvisninger. Uanset kilometertal kan fabrikanten forlange, at der skiftes olie og luftfilter. 3.7. Når køretøjet er accepteret, udskiftes brændstoffet med det til prøvningen specificerede referencebrændstof, medmindre fabrikanten accepterer, at der benyttes kommercielt brændstof. 3.8. Hvis der er tale om køretøjer med periodisk regenererende systemer som defineret i punkt 2.20 i dette regulativ, kontrollers det, at køretøjet ikke er ved at nå til en regenereringsperiode (fabrikanten skal have mulighed for at bekræfte dette). 3.8.1. Hvis dette er tilfældet, køres køretøjet, indtil afslutningen af regenereringen. Hvis der finder regenerering sted under måling af emissioner, skal der foretages en yderligere prøvning for at sikre sig, at regenereringen er afsluttet. Der skal herefter foretages en ny fuldstændig prøvning, og det første og det andet prøvningsresultat skal ikke tages i betragtning. 3.8.2. Som et alternativ til punkt 3.8.1, hvis køretøjet nærmer sig en regenereringsperiode, kan fabrikanten anmode om, at der anvendes en særlig konditioneringscyklus for at sikre regenerering (dette kan f.eks. omfatte kørsel ved høj hastighed og høj belastning). Fabrikanten kan anmode om, at prøvningen foretages straks efter regenerering eller efter den af fabrikanten specificerede konditioneringscyklus og normal prækonditionering med henblik på prøvning. 4. PRØVNING EFTER IBRUGTAGNING 4.1. Hvis kontrol af køretøjet anses for nødvendig, udføres der emissionsprøvninger i henhold til bilag 4A til dette regulativ på prækonditionerede køretøjer, der er udvalgt i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 2 og 3 i dette tillæg. Prækonditioneringscyklusser ud over dem, der er angivet i punkt 6.3 i bilag 4A til dette regulativ, kan kun tillades, hvis de er repræsentative for normal kørsel. 4.2. I køretøjer med OBD-systemer kan det kontrolleres, om fejlindikatoren mv. fungerer korrekt efter ibrugtagning for så vidt angår emissionsgrænser (f.eks. grænserne for indikation af funktionsfejl i bilag 11 til dette regulativ) for de typegodkendte specifikationer. 4.3. OBD-systemet kan f.eks. kontrolleres for emissionsniveauer over gældende grænseværdier uden fejlfunktionsvisning, systematisk fejlagtig aktivering af fejlindikatoren og fejlbehæftede eller forringede komponenter i OBD-systemet. 4.4. Hvis en komponent eller et system ikke svarer til specifikationerne i typegodkendelsesattesten og/eller informationspakken for den pågældende køretøjstype, og der ikke er givet tilladelse til en sådan afvigelse i henhold til 1958-overenskomsten, og OBD-systemet ikke viser funktionsfejl, må komponenten eller systemet ikke udskiftes inden emissionsprøvningen, medmindre det konstateres, at der er sket indgreb i eller misbrug af en komponent på en sådan måde, at OBD-systemet ikke registrerer den deraf følgende fejlfunktion. 5. EVALUERING AF RESULTATERNE 5.1. Prøvningsresultaterne evalueres i henhold til tillæg 4. 5.2. Prøvningsresultaterne multipliceres ikke med forringelsesfaktorer. 5.3. Når det drejer sig om periodisk regenererende systemer som defineret i punkt 2.20, skal resultaterne multipliceres med Ki-faktorerne opnået på det tidspunkt, hvor typegodkendelse blev meddelt. 6. PLAN FOR KORRIGERENDE FORANSTALTNINGER 6.1. Hvis det konstateres, at mere end et køretøj er et ekstraordinært forurenende køretøj, der enten a) opfylder betingelserne i punkt 3.2.3 i tillæg 4, og både den godkendende myndighed og fabrikanten er enige om, at den ekstraordinære forurening skyldes samme årsag, eller b) opfylder betingelserne i punkt 3.2.4 i tillæg 4, og den godkende myndighed har konstateret, at årsagen til den ekstraordinære forurening er den samme skal den godkendende myndighed anmode fabrikanten om at fremsende en plan for korrigerende foranstaltninger til afhjælpning af den manglende overensstemmelse. 6.2. Planen for korrigerende foranstaltninger skal forelægges for den godkendende myndighed senest 60 arbejdsdage efter, at meddelelsen jf. punkt 6.1 er givet. Den godkendende myndighed skal inden 30 arbejdsdage godkende eller afvise planen for korrigerende foranstaltninger. Hvis fabrikanten på tilfredsstillende måde kan påvise over for den godkendende myndighed, at der er brug for mere tid til at undersøge den manglende overensstemmelse for at kunne forelægge en plan for korrigerende foranstaltninger, forlænges fristen dog. 6.3. De korrigerende foranstaltninger finder anvendelse på alle køretøjer, der kan tænkes at have samme fejl. Det vurderes, om der er behov for at ændre typegodkendelsesdokumenterne. 6.4. Fabrikanten skal fremlægge kopi af al korrespondance i forbindelse med planen for korrigerende foranstaltninger, føre register over tilbagekaldelsen og regelmæssigt tilstille typegodkendelsesmyndigheden statusrapporter. 6.5. Planen for korrigerende foranstaltninger skal omfatte de i punkt 6.5.1 til 6.5.11 omhandlede krav. Fabrikanten giver planen for korrigerende foranstaltninger et specifikt navn eller nummer. 6.5.1. En beskrivelse af hver køretøjstype, som planen omfatter. 6.5.2. En beskrivelse af de specifikke modifikationer, forandringer, reparationer, korrektioner, justeringer eller andre ændringer, der skal foretages for at bringe køretøjerne i overensstemmelse med forskrifterne, herunder et kort sammendrag af de data og tekniske undersøgelser, som underbygger fabrikantens beslutning om særlige foranstaltninger, der skal udbedre den manglende overensstemmelse. 6.5.3. En beskrivelse af den metode, fabrikanten agter at anvende til at underrette køretøjsejerne. 6.5.4. Eventuelt en beskrivelse af korrekt vedligeholdelse eller brug, som fabrikanten stiller som betingelse for ret til udbedring under planen for korrigerende foranstaltninger, og fabrikantens begrundelse for at stille sådanne betingelser. Der kan ikke stilles betingelser med hensyn til vedligeholdelse eller brug, medmindre vedligeholdelse eller brug påviseligt har betydning for den manglende overensstemmelse og de korrigerende foranstaltninger. 6.5.5. En beskrivelse af, hvilken procedure køretøjsejerne skal følge for at få udbedret den manglende overensstemmelse. Beskrivelsen skal omfatte en dato, efter hvilken de korrigerende foranstaltninger kan træffes, hvor lang tid værkstedet skønsmæssigt skal bruge til udbedringen, og hvor den kan finde sted. Udbedringen skal ske på hensigtsmæssig måde inden for en rimelig tid efter indleveringen af køretøjet. 6.5.6. En kopi af de oplysninger, der gives til køretøjsejerne. 6.5.7. En kort beskrivelse af det system, som fabrikanten vil benytte til at sikre tilstrækkelige forsyninger af komponenter eller systemer til gennemførelse af udbedringen. Det skal fremgå, hvornår der vil være tilstrækkelige forsyninger af komponenter eller systemer til, af kampagnen kan iværksættes. 6.5.8. En kopi af alle instruktioner, der sendes til de personer, der skal foretage udbedringen. 6.5.9. En beskrivelse af, hvilken virkning de foreslåede korrigerende foranstaltninger vil få for den enkelte af planen omfattede køretøjstypes emissioner, brændstofforbrug, køreegenskaber og sikkerhed, indeholdende data, tekniske undersøgelser osv., som underbygger disse konklusioner. 6.5.10. Alle øvrige oplysninger, rapporter eller data, som godkendelsesmyndigheden med rimelighed måtte anse for nødvendige for at bedømme planen for korrigerende foranstaltninger. 6.5.11. Omfatter planen for korrigerende foranstaltninger tilbagekaldelse, skal godkendelsesmyndigheden have forelagt en beskrivelse af, hvordan udbedringen registreres. Hvis der anvendes en etiket, vedlægges et eksemplar af denne. 6.6. Det kan kræves, at fabrikanten udfører passende tilrettelagte og nødvendige prøvninger af komponenter og køretøjer med en foreslået ændring, reparation eller modifikation for at godtgøre, at ændringen, reparationen eller modifikationen har den tilsigtede virkning. 6.7. Fabrikanten er ansvarlig for at føre et register over, hvilke køretøjer der er tilbagekaldt og udbedret, og hvilket værksted der har udført arbejdet. Typegodkendelsesmyndigheden har på forlangende adgang til registeret i en periode på fem år fra implementeringen af planen for korrigerende foranstaltninger. 6.8. Den gennemførte reparation og/eller ændring eller eventuelle fornyelser anføres i en attest, som fabrikanten udsteder til køretøjets ejer.

Tillæg 4 Statistisk fremgangsmåde ved prøvning af overensstemmelse efter ibrugtagning 1. Dette tillæg beskriver den fremgangsmåde, der skal benyttes ved kontrol af, om ibrugtagne køretøjer opfylder type I-prøvningskravene. 2. To forskellige procedurer skal følges: i) den ene anvendes, når der i stikprøven identificeres køretøjer med en emissionsrelateret fejl, som skaber store udsving i resultaterne (punkt 3 nedenfor) ii) den anden anvendes for den samlede stikprøve (punkt 4 nedenfor). 3. Procedure, der skal følges ved ekstraordinært forurenende enheder i stikprøven 3.1. Med en stikprøve på mindst 3 køretøjer og på højst det antal, der fastlægges ved proceduren i punkt 4, udtages et tilfældigt køretøj af stikprøven, og emissionen af de forurenende stoffer, der er omfattet af bestemmelserne, måles for at konstatere, om det er et ekstraordinært forurenende køretøj. 3.2. Et køretøj anses for at være ekstraordinært forurenende, når betingelserne i punkt 3.2.1 er opfyldt. 3.2.1. For så vidt angår et køretøj, der blevet typegodkendt i henhold til grænseværdierne i tabel 1 i punkt 5.3.1.4, er et ekstraordinært forurenende køretøj et køretøj, hvor den gældende grænseværdi for et hvilket som helst forurenende stof, der er omfattet af bestemmelserne, overskrides med en faktor 1,5. 3.2.2. I det specifikke tilfælde, hvor emissionen fra et køretøj af et hvilket som helst forurenende stof, der er omfattet af bestemmelserne, måles som værende i »mellemområdet« (1). 3.2.2.1. Hvis køretøjet opfylder betingelserne i dette punkt, fastslås årsagen til emissionsoverskridelsen, og der udtages et nyt tilfældigt køretøj af stikprøven. 3.2.2.2. Hvis mere end ét køretøj opfylder betingelserne i dette punkt, fastslår den administrative myndighed og fabrikanten, om årsagen til emissionsoverskridelserne er den samme for de to køretøjer. 3.2.2.2.1. Hvis den administrative myndighed og fabrikanten er enige om, at årsagen til emissionsoverskridelserne er den samme, anses stikprøven for at være forkastet, og den plan for korrigerende foranstaltninger, der er beskrevet i punkt 6 i tillæg 3, finder anvendelse. 3.2.2.2.2. Hvis den administrative myndighed og fabrikanten ikke er enige om enten årsagen til den ekstraordinære emission fra et enkelt køretøj eller om, hvorvidt årsagen til ekstraordinære emissioner fra flere køretøjer er den samme, udtages endnu et tilfældigt køretøj fra stikprøven, medmindre stikprøvens maksimumstørrelse allerede er nået. 3.2.2.3. Hvis der kun findes ét køretøj, der opfylder betingelserne i dette punkt, eller hvis der findes flere køretøjer, men den administrative myndighed og fabrikanten er enige om, at det skyldes forskellige årsager, udtages endnu et køretøj fra stikprøven, medmindre stikprøvens maksimumstørrelse allerede er nået. 3.2.2.4. Hvis stikprøvens maksimumstørrelse er nået, og der kun er fundet ét køretøj, der opfylder betingelserne i dette punkt, og hvis emissionsoverskridelserne kan tilskrives samme årsag, anses stikprøven for at have opfyldt kravene i punkt 3 i dette tillæg. 3.2.2.5. Hvis den oprindelige stikprøve er opbrugt, føjes endnu et køretøj til den oprindelige stikprøve, og dette køretøj udtages. 3.2.2.6. Hvis der udtages endnu et køretøj fra stikprøven, anvendes den statistiske procedure i punkt 4 i dette tillæg på den forøgede stikprøve. 3.2.3. I det specifikke tilfælde, hvor emissionen fra et køretøj af et hvilket som helst forurenende stof, der er omfattet af bestemmelserne, måles som værende i »forkastelsesområdet« (2). 3.2.3.1. Hvis køretøjet opfylder betingelserne i dette punkt, fastslår den administrative myndighed årsagen til den ekstraordinære forurening, og der udtages et andet tilfældigt køretøj af strikprøven. 3.2.3.2. Hvis mere end ét køretøj opfylder betingelserne i dette punkt, og den administrative myndighed konstaterer, at årsagen til den ekstraordinære emission er den samme, meddeles fabrikanten, at stikprøven anses for at være forkastet, og den plan for korrigerende foranstaltninger, der er b