DA Den Europæiske Unions Tidende C 176/8

Adfærdskodeks for den faktiske gennemførelse af konventionen om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud

(2006/C 176/02)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET,

SOM HENVISER TIL konventionen af 23. juli 1990 om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud (»voldgiftskonventionen«),

SOM ANERKENDER, at både medlemsstaterne og de skattepligtige har behov for mere detaljerede regler for effektivt at kunne gennemføre nævnte konvention,

SOM NOTERER SIG Kommissionens meddelelse af 23. april 2004 om rapporten om aktiviteterne i det fælles EU–forum for interne afregningspriser på erhvervsbeskatningsområdet, herunder et forslag til en adfærdskodeks,

SOM UNDERSTREGER, at adfærdskodeksen er et politisk tilsagn og ikke har indflydelse på medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser eller medlemsstaternes og EU's respektive beføjelser i henhold til traktaten, og

SOM ANERKENDER, at gennemførelsen af denne adfærdskodeks ikke bør hindre løsninger på et mere globalt plan,

VEDTAGER HERMED FØLGENDE ADFÆRDSKODEKS:

Uden at medlemsstaternes og EU's respektive beføjelser herved berøres, angår denne adfærdskodeks gennemførelsen af voldgiftskonventionen og visse dermed forbundne spørgsmål i forbindelse med mutual agreement-proceduren i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem medlemsstaterne.

1. Starttidspunktet for den treårige periode (frist for forelæggelse af anmodningen i henhold til artikel 6, stk. 1, i voldgiftskonventionen)

Datoen for den »første meddelelse om skatteansættelse eller tilsvarende, der har ført til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1, f.eks. som følge af en regulering af interne afregningspriser« (1) anses for at være starttidspunktet for den treårige periode.

For så vidt angår sager med interne afregningspriser, henstilles det, at medlemsstaterne også anvender disse definitioner til fastlæggelse af den treårige periode, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i OECD–modeloverenskomsten om indkomst og formue og udmøntet i dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem EU's medlemsstater.

2. Starttidspunktet for den toårige periode (artikel 7, stk. 1, i voldgifts-konventionen)

i) I henseende til artikel 7, stk. 1, i konventionen vil en sag blive anset for at være forelagt i henhold til artikel 6, stk. 1, når den skattepligtige fremlægger følgende: a) identifikation (såsom navn, adresse, skatteidentifikationsnummer) af den virksomhed i den kontraherende stat, der indgiver sin anmodning, og af de øvrige parter i de relevante transaktioner b) detaljerede oplysninger om relevante forhold og omstændigheder ved sagen (inkl. detaljerede oplysninger om forbindelserne mellem virksomheden og de øvrige parter i de relevante transaktioner) c) identifikation af de relevante beskatningsperioder d) genparter af meddelelser om skatteansættelse, rapporter om skatterevision eller tilsvarende, som har ført til den påståede dobbeltbeskatning e) detaljerede oplysninger om indsigelser og retssager, som virksomheden eller de øvrige parter i de relevante transaktioner har taget initiativ til, og alle domstolsafgørelser i sagen f) en redegørelse fra virksomheden for, hvorfor den mener, at principperne i artikel 4 i voldgiftskonventionen ikke er overholdt g) et tilsagn om, at virksomheden vil svare så komplet og hurtigt som muligt på alle rimelige og relevante anmodninger fra en kompetent myndighed og vil have dokumentation til rådighed for de kompetente myndigheder, og h) alle specifikke supplerende oplysninger, som den kompetente myndighed anmoder om inden for to måneder efter modtagelsen af den skattepligtiges anmodning.

ii) Starttidspunktet for den toårige periode er den seneste af følgende datoer: a) datoen for meddelelsen om skatteansættelsen, dvs. skatteadministrationens endelige afgørelse om den supplerende indkomst, eller tilsvarende b) den dato, på hvilken den kompetente myndighed modtager anmodningen, og den minimumsinformation, der er omhandlet i punkt 2 i).

3. Mutual agreement-procedurer i henhold til voldgiftskonventionen

3.1. Almindelige bestemmelser

a) »Armslængde«-princippet finder anvendelse, som anbefalet af OECD, uden hensyntagen til de øjeblikkelige skattemæssige konsekvenser for en specifik kontraherende stat.

b) Sager afgøres så hurtigt som muligt under hensyn til, hvor komplicerede spørgsmålene i den specifikke sag er.

c) Alle midler, der er egnede til at opnå en gensidig aftale så hurtigt som muligt, herunder personlige møder, vil blive overvejet; hvor det er hensigtsmæssigt, vil virksomheden blive opfordret til at gøre rede for sagen over for sin kompetente myndighed.

d) På baggrund af bestemmelserne i denne kodeks bør der opnås en gensidig aftale senest to år efter den dato, på hvilken sagen første gang blev forelagt en af de kompetente myndigheder i henhold til punkt 2 ii) i denne kodeks.

e) Mutual agreement-proceduren bør ikke påføre den person, der anmoder derom, eller nogen anden person, der er involveret i sagen, upassende eller urimeligt høje opfyldelsesomkostninger.

3.2. Praktisk funktionsmåde og gennemsigtighed

a) For at minimere omkostninger og forsinkelser som følge af oversættelse, bør mutual agreement-proceduren, navnlig udvekslingen af positionspapirer, gennemføres på et fælles arbejdssprog eller på en måde, der har samme virkning, hvis de kompetente myndigheder kan nå til enighed på et bilateralt grundlag.

b) Den virksomhed, der anmoder om anvendelse af mutual agreement-proceduren vil af den kompetente myndighed, som den indgav sin anmodning til, blive holdt underrettet om alle vigtige udviklingsforløb, der har betydning for den under proceduren.

c) Tavshedspligten for så vidt angår oplysninger om en person, der er beskyttet i henhold til en bilateral skatteaftale eller en kontraherende stats lovgivning, skal overholdes.

d) Den kompetente myndighed anerkender modtagelsen af en skattepligtigs anmodning om at indlede en mutual agreement-procedure senest en måned efter modtagelsen deraf og underretter samtidig de kompetente myndigheder i de øvrige kontraherende stater, der er involveret i sagen, og knytter en genpart af den skattepligtiges anmodning til denne underretning.

e) Hvis den kompetente myndighed finder, at virksomheden ikke har forelagt den nødvendige minimumsinformation for indledningen af en mutual agreement-procedure som fastsat i punkt 2 i), anmoder den inden for to måneder efter modtagelsen af anmodningen virksomheden om at give den de specifikke supplerende oplysninger, som den behøver.

f) De kontraherende stater afgiver tilsagn om, at den kompetente myndighed vil reagere på virksomhedens anmodning på en af følgende måder: i) Hvis den kompetente myndighed ikke mener, at virksomhedens overskud er eller kan formodes at være medregnet i overskuddet for en virksomhed i en anden kontraherende stat, underretter den virksomheden om sin tvivl og opfordrer den til at fremsætte yderligere bemærkninger. ii) Hvis anmodningen forekommer den kompetente myndighed begrundet, og den selv kan nå frem til en tilfredsstillende løsning, underretter den virksomheden herom og foretager så hurtigt som muligt berettigede reguleringer eller tillader berettigede lempelser. iii) Hvis anmodningen forekommer den kompetente myndighed begrundet, men den ikke selv kan nå frem til en tilfredsstillende løsning, meddeler den virksomheden, at den vil bestræbe sig på at løse sagen ved gensidig aftale med den kompetente myndighed i en anden berørt kontraherende stat.

g) Hvis en kompetent myndighed mener, at en sag er begrundet, bør den indlede en mutual agreement-procedure ved at give den kompetente myndighed i den anden kontraherende stat meddelelse om sin afgørelse og dertil knytte en genpart af de oplysninger, der er omhandlet i punkt 2 i) i denne kodeks. Samtidig meddeler den den person, der påberåber sig voldgiftskonventionen, at den har indledt mutual agreement-proceduren. Den kompetente myndighed, der indleder mutual agreement-proceduren, meddeler også — på grundlag af de oplysninger, den har til sin rådighed — den kompetente myndighed i den anden kontraherende stat og den person, der har indgivet anmodningen, om sagen er indbragt inden for den frist, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, i voldgiftskonventionen, samt starttidspunktet for den toårige periode i henhold til artikel 7, stk. 1, i voldgiftskonventionen.

3.3. Udveksling af positionspapirer

a) De kontraherende stater afgiver tilsagn om, at når der er indledt en mutual agreement-procedure, fremsender den kompetente myndighed i det land, hvor der er eller sandsynligvis vil blive foretaget en skatteansættelse, dvs. truffet en endelig afgørelse fra skatteadministrationens side om indkomsten, eller foretaget noget tilsvarende, som indebærer en regulering, der har ført til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1 i voldgiftskonventionen et positionspapir til de kompetente myndigheder i de øvrige involverede kontraherende stater med angivelse af: i) sagsfremstillingen fra den person, som har indgivet anmodningen ii) sit syn på sagens omstændigheder, f.eks. hvorfor den mener, at der er eller formodes at være tale om dobbeltbeskatning iii) sin mening om, hvorledes sagen kan løses, således at dobbelt-beskatningen ophæves, sammen med en fyldestgørende redegørelse for forslaget.

b) Positionspapiret skal indeholde en fuldstændig begrundelse for ansættelsen eller reguleringen og ledsages af grundlæggende dokumentation for den kompetente myndigheds holdning og en liste over alle andre dokumenter, der er benyttet ved reguleringen.

c) Positionspapiret sendes til de kompetente myndigheder i de øvrige kontraherende stater så hurtigt som muligt under hensyn til, hvor kompliceret den specifikke sag er, og senest fire måneder efter den seneste af følgende datoer: i) datoen for meddelelsen om skatteansættelsen, dvs. skatteadministrationens endelige afgørelse om den supplerende indkomst, eller tilsvarende ii) den dato, på hvilken den kompetente myndighed modtager anmodningen og den minimumsinformation, der er omhandlet i punkt 2 i).

d) De kontraherende stater afgiver tilsagn om, at når en kompetent myndighed i et land, i hvilket der ikke er eller sandsynligvis ikke vil blive foretaget nogen skatteansættelse eller noget tilsvarende, der har ført til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1 i voldgiftskonventionen, f.eks. som følge af en regulering af interne afregningspriser, modtager et positionspapir fra en anden kompetent myndighed, svarer den så hurtigt som muligt under hensyn til, hvor kompliceret den specifikke sag er, og senest seks måneder efter modtagelsen af positionspapiret.

e) Svaret bør have en af følgende to former: i) Hvis den kompetente myndighed mener, at der er eller formodes at blive tale om dobbeltbeskatning, og tilslutter sig det retsmiddel, der er foreslået i positionspapiret, underretter den den anden kompetente myndighed herom og foretager sådanne reguleringer eller tillader sådanne lempelser så hurtigt som muligt. ii) Hvis den kompetente myndighed ikke mener, at der er eller formodes at blive tale om dobbeltbeskatning, eller ikke tilslutter sig det retsmiddel, der er foreslået i positionspapiret, sender den et svarskrift til den anden kompetente myndighed med begrundelse og forslag til en vejledende tidsplan for sagens behandling under hensyn til, hvor kompliceret den er. I forslaget angives om fornødent en dato for et personligt møde, der bør finde sted senest 18 måneder efter den seneste af følgende datoer: aa) datoen for meddelelsen om skatteansættelsen, dvs. skatteadministrationens endelige afgørelse om den supplerende indkomst, eller tilsvarende bb) den dato, på hvilken den kompetente myndighed modtager anmodningen og den minimumsinformation, der er omhandlet i punkt 2 i).

f) Endvidere træffer de kontraherende stater alle egnede foranstaltninger til at fremskynde samtlige procedurer, hvor dette er muligt. I den anledning tilrettelægger de kontraherende stater regelmæssigt personlige møder (mindst én gang om året) mellem deres kompetente myndigheder til drøftelse af uafsluttede mutual agreement-procedurer (forudsat at antallet af sager berettiger til sådanne regelmæssige møder).

3.4. Dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem medlemsstater

For så vidt angår sager med interne afregningspriser, henstilles det, at medlemsstaterne også anvender bestemmelserne i punkt 1 til 3 på mutual agreement-procedurer, der indledes i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1, i OECD's modeloverenskomst om indkomst og formue, der er udmøntet i dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem medlemsstaterne.

4. Fremgangsmåder i voldgiftskonventionens anden fase

4.1. Liste over uafhængige personer

a) De kontraherende stater forpligter sig til uden yderligere forsinkelse at meddele generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union navnene på de fem uafhængige, højt estimerede personer, der er berettigede til at blive medlemmer af det rådgivende udvalg i henhold til artikel 7, stk. 1, i voldgiftskonventionen, og på samme vilkår at give meddelelse om alle ændringer af listen.

b) Når de kontraherende stater oversender navnene på deres uafhængige, højt estimerede personer til generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union, vedlægger de et curriculum vitae for disse personer, som blandt andet indeholder en beskrivelse af deres erfaringer med juridiske spørgsmål, skattespørgsmål og navnlig interne afregningspriser.

c) De kontraherende stater kan også på deres liste angive navnene på uafhængige, højt estimerede personer, som opfylder kravene til at kunne udpeges til formand.

d) Generalsekretæren for Rådet anmoder hvert år de kontraherende stater om at bekræfte navnene på deres uafhængige, højt estimerede personer og/eller angive navnene på deres afløsere.

e) Den fulde liste over de uafhængige, højt estimerede personer offentliggøres på Rådets website.

4.2. Nedsættelse af det rådgivende udvalg

a) Medmindre de berørte kontraherende stater aftaler andet, tager den kontraherende stat, som har udarbejdet den første meddelelse om skatteansættelsen, dvs. skatteadministrationens endelige afgørelse om den supplerende indkomst, eller tilsvarende, som har ført til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1 i voldgiftskonventionen, initiativ til nedsættelse af det rådgivende udvalg og tilrettelægger dets møder i forståelse med den anden kontraherende stat.

b) Det rådgivende udvalg er i almindelighed sammensat af to uafhængige, højt estimerede personer ud over formanden og repræsentanterne for de kompetente myndigheder.

c) Det rådgivende udvalg bistås af et sekretariat, hvis faciliteter vil blive tilvejebragt af den kontraherende stat, der har taget initiativ til nedsættelse af det rådgivende udvalg, medmindre de berørte kontraherende stater aftaler andet. Af hensyn til uafhængigheden fungerer dette sekretariat under tilsyn af formanden for det rådgivende udvalg. Medlemmerne af sekretariatet er omfattet af de bestemmelser om tavshedspligt, der er fastsat i artikel 9, stk. 6, i voldgifts-konventionen.

d) Det sted, hvor det rådgivende udvalg mødes, og det sted, hvor dets udtalelse skal afgives, kan bestemmes i forvejen af de kompetente myndigheder i de berørte kontraherende stater.

e) De kontraherende stater påser, at det rådgivende udvalg før sit første møde er i besiddelse af enhver relevant dokumentation og information, særlig alle dokumenter, rapporter, brevvekslinger og konklusioner, der har været benyttet under mutual agreement-proceduren.

4.3. Det rådgivende udvalgs funktion

a) En sag anses for at være forelagt for det rådgivende udvalg på den dato, hvor formanden bekræfter, at dets medlemmer har modtaget al relevant dokumentation og information som fastsat i punkt 4.2 e).

b) Det rådgivende udvalgs forhandlinger vil foregå på det eller de officielle sprog i de involverede kontraherende stater, medmindre de kompetente myndigheder ved fælles overenskomst træffer anden afgørelse under hensyn til det rådgivende udvalgs ønsker.

c) Det rådgivende udvalg kan anmode den part, hvorfra en erklæring eller et dokument hidrører, om at sørge for oversættelse til det eller de sprog, som sagen behandles på.

d) Under overholdelse af bestemmelserne i artikel 10 i voldgiftskonventionen, kan det rådgivende udvalg anmode de kontraherende stater og især den kontraherende stat, som har udarbejdet den første meddelelse om skatteansættelsen, dvs. skatteadministrationens endelige afgørelse om den supplerende indkomst, eller tilsvarende, der har ført til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1, om at give møde for det rådgivende udvalg.

e) Omkostningerne ved proceduren med et rådgivende udvalg, som deles ligeligt mellem de berørte kontraherende stater, omfatter det rådgivende udvalgs administrationsomkostninger samt de uafhængige, højt estimerede personers honorarer og udgifter.

f) Medmindre de kontraherende staters kompetente myndigheder aftaler andet: i) begrænses godtgørelsen af de uafhængige, højt estimerede personers udgifter til det godtgørelsesbeløb, der normalt ydes til højtstående embedsmænd i den kontraherende stat, der har taget initiativ til det rådgivende udvalgs nedsættelse ii) fastsættes honorarerne til de uafhængige, højt estimerede personer til 1000 EUR pr. person for hver mødedag i det rådgivende udvalg, og der tildeles formanden et honorar, der er 10 % højere end det, der tildeles de øvrige uafhængige, højt estimerede personer.

g) Den faktiske betaling af omkostningerne ved proceduren med et rådgivende udvalg foretages af den kontraherende stat, der har taget initiativ til det rådgivende udvalgs nedsættelse, medmindre de kontraherende staters kompetente myndigheder træffer anden afgørelse.

4.4. Det rådgivende udvalgs udtalelse

De kontraherende stater forventer, at udtalelsen indeholder:

a) navnene på det rådgivende udvalgs medlemmer

b) anmodningen; anmodningen indeholder: — de involverede virksomheders navne og adresser — de involverede kompetente myndigheder — en beskrivelse af de nærmere forhold og omstændigheder i forbindelse med tvisten — en tydelig redegørelse for, hvad der kræves

c) et kort resumé af forhandlingerne

d) de argumenter og metoder, som afgørelsen i udtalelsen bygger på

e) udtalelsen

f) det sted, hvor udtalelsen er afgivet

g) den dato, på hvilken udtalelsen er afgivet

h) underskrifter fra det rådgivende udvalgs medlemmer.

De kompetente myndigheders afgørelse og det rådgivende udvalgs udtalelse meddeles som følger:

i) Når afgørelsen er truffet, sender den kompetente myndighed, som fik sagen forelagt, en genpart af de kompetente myndigheders afgørelse og det rådgivende udvalgs udtalelse til hver af de involverede virksomheder.

ii) De kontraherende staters kompetente myndigheder kan aftale, at afgørelsen og udtalelsen kan offentliggøres fuldt ud, ligesom de kan enes om at offentliggøre afgørelsen og udtalelsen uden at nævne navnene på de involverede virksomheder og uden yderligere detaljer, som kan afsløre de involverede virksomheder identitet. I begge tilfælde er virksomhedernes samtykke påkrævet, og forud for offentliggørelsen må de involverede virksomheder over for de kompetente myndigheder, som fik sagen forelagt, skriftligt have bekræftet, at de ingen indvendinger har mod offentliggørelsen af afgørelsen og udtalelsen.

iii) Det rådgivende udvalgs udtalelse udfærdiges i tre originale eksemplarer, hvoraf to sendes til de kontraherende staters kompetente myndigheder, og ét sendes til Kommissionen til arkivering. Hvis der er enighed om, at udtalelsen skal offentliggøres, offentliggøres denne på originalsproget eller -sprogene på Kommissionens websted.

5. Suspension af skatteopkrævningen under grænseoverskridende tvistbilæggelsesprocedurer

Det henstilles, at medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre, at der indrømmes virksomheder, som deltager i grænseoverskridende tvistbilæggelsesprocedurer i henhold til voldgiftskonventionen, suspension af skatteopkrævningen på samme betingelser som dem, der gælder for virksomheder, som deltager i interne indsigelser/retssager, selv om disse foranstaltninger kan kræve lovgivningsmæssige ændringer i nogle medlemsstater. Medlemsstaterne bør udvide disse foranstaltninger til også at omfatte grænseoverskridende tvistbilæggelsesprocedurer i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem medlemsstaterne.

6. Nye medlemsstaters tiltrædelse af voldgiftskonventionen

Medlemsstaterne bestræber sig på at undertegne og ratificere, acceptere eller godkende konventionen om nye EU-medlemsstaters tiltrædelse af voldgiftskonventionen så hurtigt som muligt og under alle omstændigheder senest to år efter deres tiltrædelse af EU.

7. Afsluttende bestemmelser

For at sikre en ensartet og effektiv anvendelse af kodeksen opfordres medlemsstaterne til hvert andet år at aflægge rapport til Kommissionen om dens praktiske gennemførelse. På grundlag af disse rapporter agter Kommissionen at aflægge rapport til Rådet og kan foreslå ændringer i kodeksens bestemmelser.

(1) Repræsentanten for Italiens skattemyndigheder anser »datoen for den første meddelelse om skatteansættelse eller tilsvarende, der afspejler en regulering af interne afregningspriser, der fører til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1,« for at være starttidspunktet for den treårige periode, eftersom anvendelsen af den eksisterende voldgiftskonvention bør begrænses til de tilfælde, hvor der foregår en »regulering« af interne afregningspriser.