DA Den Europæiske Unions Tidende L 121/100

Berigtigelse til regulativ nr. 107 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede bestemmelser for godkendelse af køjetøjer af klasse M2 eller M3 for så vidt angår deres generelle konstruktion

( Den Europæiske Unions Tidende L 373 af 27. december 2006 )

Regulativ nr. 107 læses således:

Regulativ nr. 107 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede bestemmelser for godkendelse af køjetøjer af klasse M2 eller M3 for så vidt angår deres generelle konstruktion Revision 1 Konsolideret med al gældende tekst frem til: Ændringsserie 01 til regulativet — Ikrafttrædelsesdato: 12. august 2004 Korrigendum 1 — 19. oktober 2004 Korrigendum 2 — 25. januar 2006 1. ANVENDELSESOMRÅDE 1.1. Dette regulativ gælder for alle enkelt- og dobbeltdækkerbusser, stive eller leddelte, der tilhører klasse M2 eller M3 (1). 1.2. Kravene i dette regulativ gælder dog ikke følgende køretøjer: 1.2.1. køretøjer til sikret transport af personer, f.eks. fanger 1.2.2. køretøjer, der er særligt konstrueret til at medtage tilskadekomne eller syge (ambulancer) 1.2.3. terrængående køretøjer 1.2.4. køretøjer, som er specielt konstrueret til befordring af skolebørn. 1.3. For følgende køretøjer gælder kravene i dette regulativ kun i det omfang, dette er foreneligt med den anvendelse og funktion, de er beregnet til: 1.3.1. køretøjer konstrueret til brug for politi, sikkerhedsstyrker og væbnede styrker 1.3.2. køretøjer, hvis sæder alene er til brug, når køretøjet holder stille, men som ikke er beregnet til at medtage flere end 8 personer (føreren ikke medregnet) under kørslen. Eksempler herpå er bogbusser, mobile kirker og mobile hospitalsenheder. De sæder i sådanne køretøjer, der er beregnet til at blive anvendt under kørslen, skal være tydeligt afmærket for brugerne. 2. DEFINITIONER I dette regulativ anvendes følgende definitioner: 2.1. »Køretøj«: Et køretøj af klasse M2 eller M3 inden for det i punkt 1 ovenfor definerede anvendelsesområde. 2.1.1. Køretøjer, der kan medtage flere end 22 passagerer ud over føreren, inddeles i tre køretøjsgrupper: 2.1.1.1. »Gruppe I«: Køretøjer, der er indrettet med ståpladser for at give mulighed for hyppig ind- og udstigning. 2.1.1.2. »Gruppe II«: Køretøjer, der hovedsagelig er indrettet med siddepladser, og således konstrueret, at de kan medtage stående passagerer i gangen og/eller i et område, der ikke er større end det areal, der er afsat til to dobbeltsæder 2.1.1.3. »Gruppe III«: Køretøjer, der udelukkende er indrettet med siddepladser. 2.1.1.4. Et køretøj kan anses for at henhøre under mere end én gruppe. I så fald kan det godkendes i hver gruppe, som det tilhører. 2.1.2. For køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer ud over føreren er der to køretøjskategorier: 2.1.2.1. »Kategori A«: Køretøjer, der er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne kategori har sæder og skal være indrettet med ståpladser. 2.1.2.2. »Kategori B«: Køretøjer, der ikke er konstrueret til at medføre stående passagerer; et køretøj af denne kategori har ikke plads til stående passagerer. 2.1.3. »Ledbus«: Et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. De to sektioners passagerrum står i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted. 2.1.3.1. »Dobbeltdækkerledbus«: Et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. Sektionernes passagerrum står på mindst det ene dæk i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted. 2.1.4. »Lavtgulvsbus«: Et køretøj i gruppe I, II eller kategori A, hvor mindst 35 % af det areal, der er til rådighed for stående passagerer (eller af den forreste sektion i ledbusser eller det nederste dæk i dobbeltdækkerbusser), udgør et samlet område uden trin med adgang til mindst én udstigningsdør. 2.1.5. »Karosseri«: En separat teknisk enhed omfattende køretøjets særlige indre og ydre udstyr. 2.1.6. »Dobbeltdækkerbus«: Et køretøj, hvor det areal, der er til rådighed for passagerne, i mindst én del er fordelt på to niveauer, og hvor der ikke er plads til stående passagerer på det øverste dæk. 2.1.7. »Separat teknisk enhed«: En anordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes særskilt, men kun til en eller flere bestemte køretøjstyper. 2.2. Definition af type: 2.2.1. »Køretøjstype« anvendes for køretøjer, der ikke adskiller sig fra hinanden i følgende henseender: a) karosseriets fabrikant b) chassisets fabrikant c) køretøjets gruppe (> 22 passagerer eller ≤ 22 passagerer) d) karosseriets type (enkelt-/dobbeltdækker, stiv/leddelt, lavtgulvsbus) e) karosseritype, hvis karosseriet er godkendt som separat teknisk enhed. 2.2.2. »Karosseritype« anvendes i forbindelse med typegodkendelse som separat teknisk enhed for karosserier, der ikke adskiller sig væsentligt fra hinanden i følgende henseender: a) karosseriets fabrikant b) køretøjets gruppe (> 22 passagerer eller ≤ 22 passagerer) c) karosseriets type (enkelt-/dobbeltdækker, stiv/leddelt, lavtgulvsbus) d) massen af det fuldt udstyrede køretøjs karosseri inden for en afvigelse på 10 % e) nærmere angivne køretøjstyper, på hvilken karosseritypen kan monteres. 2.3. »Godkendelse af køretøj eller separat teknisk enhed«: Godkendelse af en køretøjs- eller karosseritype som defineret i punkt 2.2 hvad angår de i dette regulativ angivne konstruktionsspecifikationer. 2.4. »Overbygning«: Den del af karosseriet, der bidrager til køretøjets styrke i tilfælde af, at køretøjet vælter. 2.5. »Udstigningsdør«: Dør, der er beregnet til at blive benyttet af passagererne under normale forhold med føreren på plads i førersædet. 2.6. »Dobbeltdør«: Dør med to døråbninger eller en hertil svarende passage. 2.7. »Skydedør«: Dør, der kun kan åbnes og lukkes ved at blive skudt langs en eller flere retlinjede eller næsten retlinjede skinner. 2.8. »Nødudgangsdør«: Dør, der kun undtagelsesvis skal tjene som udgang for passagererne, navnlig i nødstilfælde. 2.9. »Nødudgangsvindue«: Vindue, ikke nødvendigvis med rude, der i nødstilfælde kan benyttes som udgang af passagererne. 2.10. »Dobbeltvindue eller flerfaget vindue«: Nødudgangsvindue, som, hvis det deles af en eller flere tænkte lodrette linjer (eller et eller flere tænkte lodrette planer), udgør to eller flere dele, der hver især opfylder de krav til dimensioner og passage, som stilles til et normalt nødudgangsvindue. 2.11. »Nødudgangslem«: Åbning i taget eller gulvet, der i nødstilfælde skal benyttes som nødudgang for passagererne. 2.12. »Nødudgang«: Nødudgangsdør, et nødudgangsvindue eller en nødudgangslem. 2.13. »Udgang«: Udstigningsdør, en forbindelsestrappe, en halv trappe eller en nødudgang. 2.14. »Gulv eller dæk«: Den del af karosseriet, hvis overflade tjener som støtte for de stående passagerer, de siddende passagers og førerens og personalets fødder, og som desuden kan tjene som grundlag for sædernes monteringsbeslag. 2.15. »Gang«: Det areal, som giver passagererne adgang fra sædet eller sæderækken til andre sæder eller sæderækker eller til adgangspassager fra eller til udstigningsdøre eller forbindelsestrapper og områder for stående passagerer; til gangen medregnes ikke: 2.15.1. arealet 300 mm foran alle sæder, medmindre der er tale om et sidevendt sæde placeret over hjulkassen, i hvilket tilfælde dette mål kan nedsættes til 225 mm 2.15.2. arealet over trin eller trapper 2.15.3. arealer, som kun giver adgang til ét sæde eller én sæderække eller et par tværstillede sæder eller sæderækker med front mod hinanden. 2.16. »Adgangspassage«: Det areal, der strækker sig ind i køretøjet fra udstigningsdøren til den yderste kant af det øverste trin (gangens kant), forbindelsestrappen eller den halve trappe. Hvis der ikke er noget trin ved døren, anses adgangspassagen for at være det areal, som måles i henhold til punkt 7.7.1 i bilag 3 indtil en afstand på 300 mm fra måleskabelonens indersides udgangsposition. 2.17. »Førerrum«: Det areal, der med undtagelse af nødstilfælde udelukkende er bestemt til brug for føreren, og hvor førersæde, rat, betjeningsudstyr, instrumenter og andre anordninger, som kræves til at køre eller betjene køretøjet, er anbragt. 2.18. »Masse af køretøj i køreklar stand«: Massen af et ulæsset køretøj med karrosseri og, for en bil til påhængskøretøj, med koblingsanordning, i køreklar stand, eller massen af chassis med førerhus, når karrosseriet og/eller koblingsanordningen ikke monteres af fabrikanten (med kølervæske, smøremidler, 90 % brændstof, 100 % andre væsker bortset fra spildevand, værktøj, reservehjul og fører (75 kg) samt for busser massen af en ekstra fører eller lignende (75 kg), hvis der i køretøjet er et sæde beregnet til denne). 2.19. »Største teknisk tilladte totalvægt (M)«: Den største masse baseret på køretøjets konstruktion og ydeevne som angivet af fabrikanten. Den største teknisk tilladte totalvægt anvendes til at bestemme køretøjskategorien. 2.20. »Passager«: Alle andre personer end føreren og personalet. 2.21. »Bevægelseshæmmede passagerer«: Alle mennesker, som har vanskeligt ved at benytte offentlige transportmidler, f.eks. handicappede (herunder personer med nedsatte sensoriske og mentale evner samt kørestolsbrugere), personer med gangbesvær, små personer, personer med tung bagage, ældre mennesker, gravide kvinder, personer med indkøbstasker på hjul og personer med børn (herunder børn i klapvogne). 2.22. »Kørestolsbruger«: Alle personer, som på grund af svagelighed eller handicap anvender kørestol. 2.23. »Personale« Person(er), hvis opgave er at være medchauffør eller eventuelt medhjælper. 2.24. »Passagerrum«: Det areal, som er beregnet til brug for passagererne, bortset fra areal, der optages af faste installationer såsom bar, køkken, toilet og bagage- eller lastrum. 2.25. »Maskinelt betjent udstigningsdør«: Udstigningsdør, som kun kan åbnes og lukkes ved anden energitilførsel end muskelkraft, og hvis åbning og lukning fjernbetjenes af føreren eller personalet, medmindre den betjenes automatisk. 2.26. »Automatisk udstigningsdør«: Maskinelt betjent udstigningsdør, der (bortset fra nødbetjening) kun kan åbnes ved, at en betjeningsanordning påvirkes af en passager, efter at betjeningsanordningerne er blevet aktiveret af føreren, og som lukker automatisk igen. 2.27. »Startspærreanordning«: Automatisk anordning, som forhindrer, at køretøjet sætter i gang fra stilstand. 2.28. »Udstigningsdør, som betjenes af føreren«: Udstigningsdør, som normalt åbnes og lukkes af føreren. 2.29. »Forbeholdt siddeplads«: En siddeplads, hvor der er bedre plads til en bevægelseshæmmet passager, og som er afmærket i overensstemmelse hermed. 2.30. »Indstigningsanordning«: Anordning, der letter indstigning i et køretøj, f.eks. løfteanordninger eller ramper. 2.31. »Knælesystem«: System, som helt eller delvist sænker køretøjets karosseri i forhold til den normale køreposition. 2.32. »Løfteanordning«: Anordning eller system med en platform, der kan hæves og sænkes med henblik på at give passagerer adgang til passagerrummet fra jorden. 2.33. »Rampe«: Anordning, der danner forbindelse mellem passagerrummets gulv og jorden. 2.34. »Mobil rampe«: Rampe, der kan afmonteres køretøjets konstruktion og kan anvendes af føreren eller personalet. 2.35. »Aftagelige sæder«: Sæder, der let kan tages ud af køretøjet. 2.36. »Forrest og bagest«: Forrest og bagest i køretøjet i forhold til den normale kørselsretning, idet udtrykkene »fortil« og »bagtil« skal forstås tilsvarende. 2.37. »Forbindelsestrappe«: Trappe, der danner forbindelse mellem øverste og nederste dæk. 2.38. »Separat rum«: Rum i køretøjet, hvor passagererne og personalet kan opholde sig, når køretøjet er i brug, og som er adskilt fra andre passager- eller personalerum, medmindre en skillevæg gør det muligt for passagerne at se ind i det næste passagerrum, og som er forbundet ved en gang uden døre. 2.39. »Halv trappe«: Trappe, som udgår fra det øverste dæk, og som ender i en nødudgangsdør. 3. ANSØGNING OM GODKENDELSE 3.1. Ansøgningen om godkendelse af a) en køretøjstype eller b) en separat teknisk enhedstype eller c) en køretøjstype, der er monteret med et karosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed hvad angår de angivne konstruktionsspecifikationer skal indgives af den ansvarlige fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant. 3.2. Ved ansøgning om godkendelse af et køretøj, der er fremstillet ved at samle et chassis og et typegodkendt karosseri, forstås der ved udtrykket »fabrikant« den, der har samlet delene. 3.3. En model af oplysningsskemaet vedrørende konstruktionsspecifikationerne findes i bilag 1, del 1. 3.3.1. Tillæg 1: for en køretøjstype 3.3.2. Tillæg 2: for en karosseritype 3.3.3. Tillæg 3: for en køretøjstype, der er monteret med et karosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed. 3.4. Køretøj(er)/karosseri(er), som er repræsentative for de(n) ansøgte type(r), skal indleveres til den tekniske tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningen. 4. GODKENDELSE 4.1. Såfremt det køretøj eller karrosseri, som indsendes til godkendelse i overensstemmelse med dette regulativ, overholder forskrifterne i nedenstående punkt 5, meddeles godkendelse af det pågældende køretøj eller karrosseri. 4.2. Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 01, svarende til 01-ændringsserien) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype eller karosseritype i den i punkt 2.2 anvendte betydning. 4.3. Meddelelse om godkendelse eller udvidelse af godkendelse af en køretøjstype eller karosseritype i henhold til dette regulativ skal gives de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ. 4.4. Hvert køretøj eller hvert karosseri, som er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af: 4.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (2), og 4.4.2. nummeret på dette regulativ fulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for cirklen, der er beskrevet i punkt 4.4.1, og 4.4.3. et ekstra symbol bestående af romertal for den gruppe eller de grupper, for hvilke køretøjet eller karosseriet er blevet godkendt. Et karosseri, der godkendes separat, skal desuden være forsynet med bogstavet S. 4.5. Svarer køretøjet til en type, som efter et eller flere af de regulativer, der er bilag til overenskomsten, er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages. I så tilfælde skal regulativet og godkendelsesnumrene samt de ekstra symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er udstedt efter i det land, hvor godkendelsen er udstedt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1. 4.6. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og må ikke kunne fjernes. 4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på den identifikationsplade, fabrikanten har anbragt på køretøjet eller karosseriet. 4.8. I bilag 2 til dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkernes placering. 5. FORSKRIFTER 5.1. Alle køretøjer skal opfylde bestemmelserne i bilag 3 til dette regulativ (ændret ved bilag 9 i tilfælde af dobbeltdækkerbusser). Korrosserier, der godkendes separat, skal efter omstændighederne være i overensstemmelse med bilag 5 og/eller 10. Godkendelsen af et køretøj med et karrosseri, der er blevet godkendt i henhold til bilag 10, skal gøres færdig i henhold til dette bilag. 5.2. Køretøjer i gruppe I skal være tilgængelige for bevægelseshæmmede, herunder kørestolsbrugere, i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag 8. 5.3. Det står de kontraherende parter frit for at vælge den mest hensigtsmæssige løsning til at opnå bedre adgangsforhold i andre køretøjer end køretøjer i gruppe I. Hvis andre køretøjer end køretøjer i gruppe I er udstyret med anordninger for bevægelseshæmmede og/eller kørestolsbrugere, skal de dog opfylde de relevante krav i bilag 8. 5.4. Der er i dette regulativ intet til hinder for, at en kontraherende parts nationale myndigheder specificerer, at visse former for drift er forbeholdt køretøjer, der er udstyret til transport af bevægelseshæmmede passagerer i henhold til bilag 8. 6. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF TYPEGODKENDELSE AF EN KØRETØJSTYPE ELLER EN KAROSSERITYPE 6.1. Alle ændringer af køretøjstypen eller karosseritypen skal meddeles den administrative myndighed, der har godkendt køretøjstypen. Den pågældende instans kan da enten: 6.1.1. vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet eller karosseriet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne, eller 6.1.2. anmode om en yderligere prøvningsrapport fra det tekniske anlæg, der har ansvaret for afprøvningen. 6.2. Godkendelse eller afslag på godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles i henhold til fremgangsmåden beskrevet i punkt 4.3 ovenfor til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ. 6.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en typegodkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, i form af en meddelelse i overensstemmelse med modellen i bilag 1, tillæg 2, til dette regulativ. 7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE Procedurer til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med følgende krav: 7.1. Et køretøj eller et karosseri, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være således fremstillet, at det svarer til den godkendte type, idet det skal opfylde de krav, der er fastlagt i punkt 5 ovenfor. 7.2. Den kompetente myndighed, som har meddelt typegodkendelsen, kan på et hvilket som helst tidspunkt kontrollere de overensstemmelseskontrolmetoder, som benyttes i de enkelte produktionsenheder. Den normale hyppighed af sådan inspektion er én gang hvert andet år. 8. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE 8.1. Godkendelser meddelt for en køretøjstype eller karosseritype efter dette regulativ kan inddrages, hvis kravene i punkt 5 ovenfor ikke er opfyldt. 8.2. Såfremt en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har udstedt, skal den straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til modellen i bilag 1, tillæg 2, til dette regulativ. 9. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN Ophører indehaveren af godkendelsen fuldstændig med at fremstille en køretøjstype eller en karosseritype, som er godkendt efter dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelse, der svarer til modellen i bilag 1, del 1, til dette regulativ. 10. OVERGANGSBESTEMMELSER 10.1. Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for 01-ændringsserien kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved 01-ændringsserien. 10.2. Ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, kan nægte at meddele national typegodkendelse af en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ som ændret ved 01-ændringsserien. 10.3. Fra 36 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse, hvis den køretøjstype, som skal godkendes, opfylder kravene i dette regulativ som ændret ved 01-ændringsserien. 10.4. Fra 72 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for 01-ændringsserien til dette regulativ kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte den første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder kravene i 01-ændringsserien til dette regulativ. 11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes. 12. BEMÆRKNINGER VEDRØRENDE DET TILLADTE AKSELTRYK ELLER DEN TOTALE KØRETØJSVÆGT Artikel 3 i aftalen er ikke til hinder for, at de kontraherende parter forbyder registrering på deres område af køretøjstyper, der er godkendt af andre kontraherende parter i henhold til dette regulativ, når passager- og bagagekapaciteten medfører, at køretøjets største teknisk tilladte totalvægt overskrider de lovbestemte grænseværdier, der finder anvendelse på deres område.

LISTE OVER BILAG Bilag 1 ECE-typegodkendelsesdokumentation Del 1 Model til oplysningsskema Del 2 Typegodkendelsesattest Bilag 2 Udformning af typegodkendelsesmærker Bilag 3 Krav til alle køretøjer Tillæg: Efterprøvning af statisk krængningsgrænse ved beregning Bilag 4 Forklarende diagrammer Bilag 5 Overbygningens styrke Bilag 6 Retningslinjer for måling af maskinelt betjente døres lukkekraft Bilag 7 Særlige krav til køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer Bilag 8 Krav til tekniske hjælpemidler, der letter adgangsforholdene for bevægelseshæmmede Bilag 9 Særlige krav til dobbeltdækkerbusser Bilag 10 Typegodkendelse af en separat teknisk enhed og typegodkendelse af et køretøj monteret med karosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed. Bilag 11 Masse og dimensioner

BILAG 1 ECE-TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION DEL 1 Model til oplysningsskema Tillæg 1 MODEL TIL OPLYSNINGSSKEMA i henhold til regulativ nr. 107 om typegodkendelse af køretøjer i klasse M2 eller M3 med hensyn til deres generelle konstruktion Følgende oplysninger skal i de relevante tilfælde indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok i A4-format eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkeligt detaljerede. Eventuelle fotografier skal ligeledes være tilstrækkelig detaljerede.Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer. 1. GENERELT 1.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): 1.2. Type: 1.2.1. Chassis: 1.2.2. Karrosseri/komplet køretøj: 1.3. Typeidentifikationsmærker som identificeret på køretøjet (3): 1.3.1. Chassis: 1.3.2. Karrosseri/komplet køretøj: 1.3.3. Mærkets anbringelsessted: 1.3.3.1. Chassis: 1.3.3.2. Karrosseri/komplet køretøj: 1.4. Køretøjets klasse (4): 1.5. Fabrikantens navn og adresse: 1.6. Adresse(r) på samlefabrik(ker): 2. KØRETØJETS ALMINDEL IGE SPECIFIKATIONER 2.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj: 2.2. Målskitse for hele køretøjet: 2.3. Antal aksler og hjul: 2.3.1. Antal aksler med tvillingmontering samt anbringelse: 2.3.2. Antal styrede aksler og deres placering: 2.4. Chassis (hvis et sådant forefindes) (tegning med udvendige mål): 2.5. Længdedragermateriale (5): 2.6. Motorens placering og arrangement: 2.7. Førerhus (frembygget eller normalt) (6): 2.8. Højre- eller venstrestyring: 2.8.1. Køretøjet er udstyret til højre-/venstrekørsel (7) 2.9. Specificer om motorkøretøjet er beregnet til at trække et påhængskøretøj, og om det i så fald er en påhængsvogn/sættevogn/kærre. 3. MASSE OG DIMENSIONER (8) (i kg og mm) (der henvises i givet fald til tegning) 3.1. Akselafstand(e) (ved fuld last) (9): 3.2. Køretøjets hoveddimensioner (udvendige mål): 3.2.1. For chassis med karrosseri 3.2.1.1. Længde (10): 3.2.1.2. Bredde (11): 3.2.1.3. Højde (ubelastet) (12) (ved ophæng med niveauregulering angives normal køreposition): 3.2.1.4. Overhæng fortil (13): 3.2.1.5. Overhæng bagtil (14): 3.3. Beliggenheden af tyngdepunktet af køretøjet ved maksimal teknisk tilladt totallast, bestemt i længde-, tvær- og lodret retning. 3.4. Masse af køretøj med karrosseri — og for trækkende køretøjer i andre klasser end M1, med koblingsanordning, hvis en sådan er monteret af fabrikanten — i køreklar stand, eller masse af chassis eller af chassis med førerhus uden karrosseri/koblingsanordning, hvis karrosseri og/eller koblingsanordning ikke monteres af fabrikanten, (med væsker, værktøj, reservehjul, og fører samt for busser ét personalemedlem, hvis der forefindes et sæde dertil i køretøjet) (15) (største og mindste for hver variant): 3.4.1. Denne masses fordeling på akslerne og for kærre eller sættevogn belastning på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant): 3.5. Teknisk tilladt totalmasse som oplyst af fabrikanten (største og mindste værdi for hver variant (16): 3.5.1. Denne masses fordeling på akslerne (største og mindste værdi for hver variant): 3.6. Teknisk tilladt akseltryk pr. aksel: 3.7. Teknisk tilladt totalmasse på motorkøretøjets koblingspunkt: 3.7.1. for motorkøretøjet: 4. KARROSSERI 4.1. Karrosseritype: enkeltdækker/dobbeltdækker/leddelt/lavtgulvbus (7) 4.2. Materialer og konstruktion: 5. SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR KØRETØJER, DER ANVENDES TIL PERSONBEFORDRING OG HAR FLERE END OTTE SIDDEPLADSER UD OVER FØRERENS PLADS 5.1. Køretøjsgruppe/-kategori (gruppe I, gruppe II, gruppe III, kategori A, kategori B): 5.2. Område beregnet til passagerer (m2) 5.2.1. I alt (So): 5.2.2. Øverste dæk (Soa): (7) 5.2.3. Nederste dæk (Sob): (7) 5.2.4. Til stående passagerer (S1): 5.3. Antal passagerer (siddende og stående): 5.3.1. I alt (N): 5.3.2. Øverste dæk (Na): (7) 5.3.3. Nederste dæk (Nb): (7) 5.4. Antal passagerer (siddepladser): 5.4.1. Total (A): 5.4.2. Øverste dæk (Aa): (7) 5.4.3. Nederste dæk (Ab): (7) 5.5. Sæde til personalemedlem: ja/nej (7) 5.6. Antal udstigningsdøre: 5.7. Antal nødudgange (døre, vinduer, taglemme, forbindelsestrapper, halve trapper): 5.7.1. Total: 5.7.2. Øverste dæk: (7) 5.7.3. Nederste dæk: (7) 5.8. Rumfang af bagagerum (m3): 5.9. Tagareal til transport af bagage (m2): 5.10. Eventuelle tekniske anordninger, der letter adgangen til køretøjet (f.eks. opkørselsrampe, personlift eller gulvsænkningssystem): 5.11. OVERBYGNINGENS STYRKE 5.11.1. Regulativ nr. 66-typegodkendelsesnummer, hvis dette foreligger: 5.11.2. For endnu ikke godkendte overbygninger: 5.11.2.1. Detaljeret beskrivelse af køretøjets overbygning, herunder mål, indretning og anvendte materialer samt fastgøring til en eventuel chassisramme: 5.11.2.2. Tegninger af køretøjet og de dele af dets indvendige indretning, som har indflydelse på overbygningens styrke eller på det tilbageværende rum: 5.11.2.3. Beliggenhed af tyngdepunktet af køretøjet, når dette er i køreklar stand, angivet i længde-, tvær- og lodret retning: 5.11.2.4. Maksimal afstand mellem midtlinjerne af de yderste passagerpladser: Forklarende noter:

BILAG 1 ECE-TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION DEL 1 Model til oplysningsskema Tillæg 2 MODEL AF OPLYSNINGSSKEMA i henhold til regulativ nr. 107 om typegodkendelse af karosserier i klasse M2 eller M3 med hensyn til deres generelle konstruktion Følgende oplysninger skal i de relevante tilfælde indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok i A4-format eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkeligt detaljerede. Eventuelle fotografier skal ligeledes være tilstrækkelig detaljerede.Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer. 1. GENERELT 1.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): 1.2. Type: 1.3. Typeidentifikationsmærker som identificeret på køretøjet (b): 1.3.1. Karrosseri/komplet køretøj: 1.3.2. Mærkets anbringelsessted: 1.3.3. Karrosseri/komplet køretøj: 1.4. For komponenter og separate tekniske enheder ECE-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og -måde: 1.5. Adresse(r) på samlefabrik(ker): 2. KØRETØJETS ALMINDEL IGE SPECIFIKATIONER 2.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj: 2.2. Målskitse for hele køretøjet: 2.3. Antal aksler og hjul: 2.4. Chassis (hvis et sådant forefindes) (tegning): 2.5. Længdedragermateriale (d): 2.6. Motorens placering og arrangement: 2.7. Førerhus (frembygget eller normalt) (z): 2.8. Højre- eller venstrestyring: 3. MASSE OG DIMENSIONER (e) (i kg og mm) (der henvises i givet fald til tegning) 3.1. Akselafstand(e) (ved fuld last) (f): 3.2. Køretøjets hoveddimensioner (udvendige mål): 3.2.1. For karosseri, der er godkendt uden chassis: 3.2.1.1. Længde (j): 3.2.1.2. Bredde (k): 3.2.1.3. Højde (i køreklar stand) (l) (ved ophæng med niveauregulering, angiv normal køreposition): 4. KARROSSERI 4.1. Karrosseritype: enkeltdækker/dobbeltdækker/leddelt/lavtgulvsbus (1) 4.2. Materialer og konstruktion: 5. SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR KØRETØJER, DER ANVENDES TIL PERSONBEFORDRING OG HAR FLERE END OTTE SIDDEPLADSER UD OVER FØRERENS PLADS 5.1. Køretøjsgruppe/-kategori (gruppe I, gruppe II, gruppe III, kategori A, kategori B): 5.1.1. Chassistyper, på hvilke de typegodkendte karrosserier kan monteres (fabrikant(er) samt køretøjstyper): 5.2. Område beregnet til passagerer (m2) 5.2.1. I alt (So): 5.2.1.1. Øverste dæk (Soa): (1) 5.2.1.2. Nederste dæk (Sob): (1) 5.2.2. Til stående passagerer (S1): 5.3. Antal passagerer (siddende og stående): 5.3.1. I alt (N): 5.3.2. Øverste dæk (Na): (1) 5.3.3. Nederste dæk (Nb): (1) 5.4. Antal siddende passagerer: 5.4.1. Total (A): 5.4.2. Øverste dæk (Aa): (1) 5.4.3. Nederste dæk (Ab): (1) 5.5. Antal udstigningsdøre: 5.6. Antal nødudgange (døre, vinduer, taglemme, forbindelsestrapper, halve trapper): 5.6.1. Total: 5.6.2. Øverste dæk: (1) 5.6.3. Nederste dæk: (1) 5.7. Rumfang af bagagerum (m3): 5.8. Tagareal til transport af bagage (m2): 5.9. Eventuelle tekniske anordninger, der letter adgangen til køretøjet (f.eks. opkørselsrampe, personlift eller gulvsænkningssystem): 5.10. OVERBYGNINGENS STYRKE 5.10.1. Regulativ nr. 66 typegodkendelsesnummer, hvis dette foreligger: 5.10.2. For endnu ikke godkendt overbygninger: 5.10.2.1. Detaljeret beskrivelse af køretøjets overbygning, herunder mål, indretning og anvendte materialer samt fastgøring til en eventuel chassisramme: 5.10.2.2. Tegninger af køretøjet og de dele af dets indvendige indretning, som har indflydelse på overbygningens styrke eller på det tilbageværende rum: 5.10.2.3. Beliggenhed af tyngdepunktet af køretøjet, når dette er i køreklar stand, angivet i længde-, tvær- og lodret retning: 5.10.2.4. Maksimal afstand mellem midtlinjerne af de yderste passagerpladser: 5.11. Punkter i dette regulativ, som skal udføres og demonstreres for denne tekniske enhed: Forklarende noter: Se tillæg 1.

BILAG 1 ECE-TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION DEL 1 Model til oplysningsskema Tillæg 3 MODEL TIL OPLYSNINGSSKEMA I henhold til regulativ nr. 107 om typegodkendelse af køretøjer i klasse M2 eller M3, hvis karosseri tidligere har opnået typegodkendelse som en separat teknisk enhed, for så vidt angår den generelle konstruktion. Følgende oplysninger skal i de relevante tilfælde indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok i A4-format eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkeligt detaljerede. Eventuelle fotografier skal ligeledes være tilstrækkeligt detaljerede.Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer. 1. GENERELT 1.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): 1.2. Type: 1.2.1. Chassis: 1.2.2. Karrosseri/komplet køretøj: 1.3. Typeidentifikationsmærker som identificeret på køretøjet (b): 1.3.1. Chassis: 1.3.2. Karrosseri/komplet køretøj: 1.3.3. Mærkets anbringelsessted: 1.3.3.1. Chassis: 1.3.3.2. Karrosseri/komplet køretøj: 1.4. Køretøjets klasse (c): 1.5. Fabrikantens navn og adresse: 1.6. Adresse(r) på samlefabrik(ker): 2. KØRETØJETS ALMINDEL IGE SPECIFIKATIONER 2.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj: 2.2. Målskitse for hele køretøjet: 2.3. Antal aksler og hjul: 2.3.1. Antal aksler med tvillingmontering samt anbringelse: 2.4. Chassis (hvis et sådant forefindes) (tegning): 2.5. Længdedragermateriale (d): 2.6. Motorens placering og arrangement: 2.7. Højre- eller venstrestyring: 2.7.1. Køretøjet er udstyret til højre-/venstrekørsel (1) 3. MASSE OG DIMENSIONER (e) (i kg og mm) 3.1. Akselafstand(e) (ved fuld last) (f): 3.2. Køretøjets hoveddimensioner (udvendige mål): 3.2.1. For chassis med karrosseri 3.2.1.1. Længde (j): 3.2.1.2. Bredde (k): 3.2.1.2.1. Største bredde: 3.2.1.3. Højde (i køreklar stand) (l) (ved ophæng med niveauregulering angives normal køreposition): 3.3. Masse af køretøj med karrosseri — og for trækkende køretøjer i andre klasser end M1, med koblingsanordning, hvis en sådan er monteret af fabrikanten — i køreklar stand, eller masse af chassis eller af chassis med førerhus uden karrosseri/koblingsanordning, hvis karrosseri og/eller koblingsanordning ikke monteres af fabrikanten, (med væsker, værktøj, reservehjul, og fører samt for busser ét personalemedlem, hvis der forefindes et sæde dertil i køretøjet) (°) (største og mindste værdi for hver variant): 3.3.1. Denne masses fordeling på akslerne og for kærre eller sættevogn belastning på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant): 3.4. Den af fabrikanten opgivne tekniske tilladte totalmasse (y) (største og mindste værdi for hver variant): 3.4.1. Denne masses fordeling på akslerne, og for sættevogn, belastning i koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant): 3.5. Teknisk tilladt akseltryk pr. aksel: 4. OVERBYGNINGENS STYRKE 4.1. Regulativ nr. 66-typegodkendelsesnummer, hvis dette foreligger: 4.2. For endnu ikke godkendt overbygninger: 4.2.1. Detaljeret beskrivelse af køretøjets overbygning, herunder mål, indretning og anvendte materialer samt fastgøring til en eventuel chassisramme: 4.2.2. Tegninger af køretøjet og de dele af dets indvendige indretning, som har indflydelse på overbygningens styrke eller på det tilbageværende rum: 4.3. Beliggenhed af tyngdepunktet af køretøjet, når dette er i køreklar stand, angivet i længde-, tvær- og lodret retning: 4.4. Maksimal afstand mellem midtlinjerne af de yderste passagerpladser: Forklarende noter: Se tillæg 1.

BILAG 1 DEL 2 Tillæg 1 MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 1 DEL 2 Tillæg 2 MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 1 DEL 2 Tillæg 3 MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 2 ANBRINGELSE AF GODKENDELSESMÆRKER Model A (se punkt 4.4 i dette regulativ) a = 8 mm min Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen med hensyn til konstruktionsspecifikatioerne er godkendt i Nederlandene (E 4) for gruppe III i henhold til regulativ nr. 107 under godkendelsesnummer 012439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ nr. 107 som ændret ved 01-ændringsserien. Model B (se punkt 4.5 i dette regulativ) a = 8 mm min Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. 107 og 43 (17). De to første cifre i godkendelsesnummeret angiver, at regulativ nr. 107 på godkendelsesdatoen indeholdt 01-ændringsserien, og at regulativ nr. 43 forelå i sin oprindelige version. Model C (Se pkt. 4.4.3 i dette regulativ) a = 8 mm min Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøjs karosseri, viser, at den pågældende karosseritype med hensyn til konstruktionsspecifikationerne er godkendt separat i Nederlandene (E 4) for gruppe III som et separat karosseri (bogstav S) i henhold til regulativ nr. 107 under godkendelsesnummer 012439. Godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er meddelt efter forskrifterne i regulativ nr. 107 som ændret ved 01-ændringsserien.

BILAG 3 FORSKRIFTER FOR ALLE KØRETØJER 1.-6. (Reserveret) 7. FORSKRIFTER 7.1 Generelt 7.1.1. Medmindre andet er angivet, foretages alle målinger, når køretøjet er med masse i køreklar stand og står på jævn og vandret grund i normal kørestand. Hvis køretøjet er udstyret med et knælesystem, skal det indstilles således, at køretøjet er i normal kørehøjde. Hvis karosseriet skal godkendes som en separat teknisk enhed, skal karosseriets stilling i forhold til den vandrette flade angives af fabrikanten. 7.1.2. Når dette regulativ indeholder et krav om, at en flade i et køretøj med mekanisk ophæng skal være vandret eller i en bestemt vinkel, når køretøjet er med masse i køreklar stand, kan fladen overstige denne hældning eller hælde, når køretøjet er ulastet i køreklar stand, forudsat at dette krav opfyldes, når køretøjet befinder sig i den lastetilstand, som er angivet af fabrikanten. Hvis køretøjet er udstyret med et knælesystem, må det ikke aktiveres. 7.2. Masse og dimensioner 7.2.1. Køretøjerne skal opfylde kravene i bilag 11. 7.2.2. Passagerrum 7.2.2.1. Det samlede areal S0, der er til rådighed for passagererne, beregnes ved fra køretøjets samlede gulvareal at fratrække: 7.2.2.1.1. arealet af førerrummet 7.2.2.1.2. arealet af trin ved døre og areal af alle andre trin med en dybde mindre end 300 mm, samt det areal, der passeres af døren og dennes mekanisme, når den betjenes 7.2.2.1.3. arealet af alle dele, hvorover den lodrette højde er mindre end 1 350 mm, målt fra gulvet, idet der ses bort fra tilladte indragende dele, jf. punkt 7.7.8.6.3 og 7.7.8.6.4. For køretøjer i kategori A eller B kan dette mål nedsættes til 1 200 mm 7.2.2.1.4. arealet af enhver del af køretøjet, som passagerne ikke har adgang til som angivet i punkt 7.9.4 7.2.2.1.5. ethvert areal, der udelukkende er forbeholdt transport af gods eller bagage, og som passagerer ikke har adgang til 7.2.2.1.6. det areal, der er nødvendigt for at give arbejdsrum ved udskænkningssteder 7.2.2.1.7. det gulvareal, der optages af eventuelle trapper, halvtrapper, forbindelsestrapper eller arealet af eventuelle trin i køretøjet. 7.2.2.2. Det areal S1, der er til rådighed for stående passagerer, beregnes ved fra S0 at fratrække: 7.2.2.2.1. arealet af alle dele af gulvet, hvis hældning overstiger de tilladte maksimumsværdier i punkt 7.7.6 7.2.2.2.2. arealet af alle dele, der ikke er tilgængelige for en stående passager, når alle sæder er optaget, bortset fra klapsæder 7.2.2.2.3. arealet af alle dele, hvor frihøjden over gulvet er mindre end højden i gangen, jf. punkt 7.7.5.1 (håndstøtter skal ikke tages i betragtning i denne forbindelse) 7.2.2.2.4. arealet foran et lodret tværplan gennem centrum af førersædets sædeoverflade (i sædets bageste position) 7.2.2.2.5. arealet 300 mm foran alle sæder undtagen klapsæder, medmindre der er tale om et sidevendt sæde placeret over hjulkassen, i hvilket tilfælde dette mål kan nedsættes til 225 mm. Med hensyn til variable sædearrangementer henvises der for alle sæder, når de anses for at være i brug, til punkt 7.2.2.4 7.2.2.2.6. ethvert areal, som ikke er udelukket fra bestemmelserne i punkt 7.2.2.2.1 til 7.2.2.2.5, og som ikke kan dækkes af en del af et rektangel på 400 mm × 300 mm 7.2.2.2.7. i køretøjer af gruppe II, det areal, hvor det ikke er tilladt at stå 7.2.2.2.8. i dobbeltdækkerbusser, alle arealer på det øverste dæk 7.2.2.2.9. arealet af kørestolspladsen(erne), når den (de) anses for at være optaget af kørestolsbrugeren(erne), jf. punkt 7.2.2.4. 7.2.2.3. Antallet af siddepladser (P) bortset fra klapsæder i køretøjet skal være i overensstemmelse med kravene i punkt 7.7.8. Er køretøjet i gruppe I og II eller kategori A, skal antallet af siddepladser på hvert dæk være mindst lig det antal kvadratmeter gulvareal, der er til rådighed for passagerer og eventuelt personale på det dæk, rundet ned til nærmeste hele tal. Dette tal kan for gruppe I-køretøjer bortset fra det øverste dæk nedsættes med 10 %. 7.2.2.4. Hvis køretøjet er indrettet til et varierende antal siddepladser, skal det areal, der er til rådighed for stående passagerer (S1) og bestemmelserne i punkt 7.2.3 fastlægges for hver af følgende betingelser, afhængigt af hvad der gælder: 7.2.2.4.1. med alle mulige sæder optaget og det resterende område til stående passagerer og, hvis der er plads tilovers, med alle kørestolspladser optaget 7.2.2.4.2. med alle mulige ståpladser optaget og de resterende sæder, som er beregnet til siddende passagerer, og, hvis der er plads tilovers, med alle kørestolspladser optaget 7.2.2.4.3. med alle mulige kørestolspladser optaget og det resterende område til stående passagerer og med de resterende sæder optaget. 7.2.3. Skiltning i køretøjer 7.2.3.1. I køretøjet skal der være tydelig skiltning, som er synlig i nærheden af den forreste dør, i form af mindst 15 mm høje bogstaver eller piktogrammer og mindst 25 mm høje tal til angivelse af: 7.2.3.1.1. det maksimale antal siddende passagerer, køretøjet er beregnet til 7.2.3.1.2. det (eventuelle) maksimale antal stående passagerer, køretøjet er beregnet til 7.2.3.1.3. det (eventuelle) maksimale antal kørestole, køretøjet er beregnet til. 7.2.3.2. Hvis et køretøj er indrettet til et varierende antal siddepladser, et areal beregnet til stående passagerer eller et antal kørestole, finder kravene i punkt 7.2.3.1 anvendelse på det maksimale antal hhv. siddende og stående passagerer samt det maksimale antal kørestole alt efter køretøjets indretning. 7.2.3.3. Der skal på førerens område på et sted, som er klart synligt for føreren, være plads til mindst 10 mm høje bogstaver eller piktogrammer og mindst 12 mm høje tal til angivelse af: 7.2.3.3.1. den bagagemasse, køretøjet må medføre, når det er lastet med det maksimale antal passagerer og personale og ikke overskrider den største teknisk tilladte totalvægt eller den tilladte masse på nogen af akslerne. Denne masse omfatter bagagemassen i: 7.2.3.3.1.1. bagagerummene (masse B, jf. punkt 7.4.3.3.1 i bilag 11) 7.2.3.3.1.2. på taget, hvis det er indrettet til transport af bagage (masse BX, jf. punkt 7.4.3.3.1 i bilag 11). 7.3. Overbygningens styrke 7.3.1. Overbygningen på alle enkeltdækkerkøretøjer i gruppe II og III skal opfylde kravene i bilag 5. 7.4. Stabilitetsprøvning 7.4.1. Køretøjets stabilitet skal være tilstrækkelig til at sikre, at det punkt, hvor væltning finder sted, ikke overskrides, når den flade, som køretøjet står på, bringes til at hælde først til den ene side og dernæst til den anden i en vinkel på 28 grader fra vandret. 7.4.2. Ved udførelse af ovenstående prøve skal køretøjet være med masse i køreklar stand som beskrevet i punkt 2.18 i dette regulativ med følgende tillæg: 7.4.2.1. Der anbringes vægte lig med Q (som angivet i punkt 7.4.3.3.1 i bilag 11) på hvert passagersæde. Er køretøjet beregnet til stående passagerer eller ikke siddende personale, skal tyngdepunktet af de masser Q eller 75 kg, der repræsenterer dem, være anbragt jævnt fordelt over arealet til stående passagerer hhv. personale i en højde af 875 mm. Er et køretøj indrettet til at medføre bagage på taget, fastgøres en jævnt fordelt masse (BX), som ikke må være mindre end den, fabrikanten har angivet i overensstemmelse med punkt 7.4.3.3.1 i bilag 11, til taget, således at den repræsenterer sådan bagage. De øvrige bagagerum må ikke indeholde nogen bagage. 7.4.2.2. Hvis køretøjet er indrettet til et varierende antal siddepladser og ståpladser eller er indrettet til en eller flere kørestole, skal de i punkt 7.4.2.1 omhandlede vægte i ethvert areal af passagerrummet, hvor en sådan variation forekommer, være højere end: a) massen af antallet af siddende passagerer, som kan befinde sig på arealet herunder massen af aftagelige sæder, eller b) massen af antallet af stående passagerer, som kan befinde sig på arealet, eller c) massen af kørestole og kørestolsbrugere, der kan befinde sig på arealet, hver med en samlet masse på 250 kg, placeret 500 mm over gulvet midt i hvert kørestolsareal, eller d) massen af siddende passagerer, stående passagerer og kørestolsbrugere og enhver kombination heraf, som kan befinde sig på arealet. 7.4.3. Højden af eventuelle forhøjninger, der anvendes til at forhindre, at køretøjets hjul glider sidelæns på prøvestanden, må ikke være over to tredjedele af afstanden mellem den flade, hvorpå køretøjet står, før det vippes, og den del af fælgen, der er nærmest overfladen, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med punkt 7.4.2. 7.4.4. Under prøven må ingen dele af køretøjet, som ikke er beregnet til at komme i berøring med hinanden, gøre dette, og ingen del må blive beskadiget eller komme ud af normal stilling. 7.4.5. Alternativt kan det ved beregning godtgøres, at køretøjet ikke vil vælte under de i punkt 7.4.1 og 7.4.2 beskrevne betingelser. Ved en sådan beregning skal følgende parametre indgå: 7.4.5.1. masse og dimensioner 7.4.5.2. tyngdepunktets højde 7.4.5.3. fjedrenes stivhed 7.4.5.4. dækkenes lodrette og vandrette stivhed 7.4.5.5. egenskaberne af reguleringen af lufttrykket i luftfjedre 7.4.5.6. momentcenterets placering 7.4.5.7. karosseriets vridningsstivhed. Beregningsmetoden er beskrevet i tillæg 1 til bilaget. 7.5. Brandsikring 7.5.1. Motorrum 7.5.1.1. I motorrummet må ikke være anvendt brændbart lyddæmpningsmateriale, materiale, der kan opsuge brændstof, smøremidler, eller andet brændbart materiale, medmindre dette er dækket af uigennemtrængelig plade. 7.5.1.2. Gennem passende udformning af motorrummet eller gennem drænhuller skal det så vidt muligt sikres, at der ikke kan samle sig brændstof, smøremidler eller andet brændbart materiale i nogen del af motorrummet. 7.5.1.3. Mellem motorrummet eller andre varmekilder og resten af køretøjet skal der være en varmebestandig skillevæg (andre varmekilder kan være anordninger til optagelse af energi ved kørsel ned ad lange bakker, f.eks. en påløbsbremse eller anordning til indvendig opvarmning, dog ikke anordninger, der fungerer ved cirkulation af varmt vand). Alle ophæng, klemmer, pakninger m.m. i forbindelse med skillevæggen skal være brandsikre. 7.5.1.4. Passagerkabinen kan være forsynet med varmeapparater, der ikke fungerer ved hjælp af varmt vand, såfremt der er tale om indkapslet materiale, der er bestandigt mod den varme, apparatet danner, ikke udsender giftige dampe og er placeret således, at passagerer ikke let kan komme i berøring med nogen varme overflader. 7.5.2. Elektrisk udstyr og elektriske ledninger 7.5.2.1. Alle ledninger skal være godt isolerede, og alle ledninger og alt elektrisk udstyr skal kunne modstå de temperatur- og fugtighedsforhold, de udsættes for. I motorrummet lægges der særlig vægt på deres temperaturbestandighed og deres modstandsevne over for eventuelle skadelige stoffer. 7.5.2.2. Ledningerne i et elektrisk kredsløb må ikke føre stærkere strøm end den, deres installationsform og den højeste omgivende temperatur berettiger til. 7.5.2.3. Elektriske kredsløb, som fører strøm til andet udstyr end starter, tændingskreds (gnisttænding), gløderør, motorstopanordning, ladekreds og batteriets stelforbindelse, skal indeholde en sikring eller afbryder. Dog kan en fælles sikring eller fælles afbryder benyttes, forudsat at dennes nominelle kapacitet ikke er over 16 A. 7.5.2.4. Alle ledninger skal være godt beskyttet og sikkert fastholdt i en position, hvor de ikke kan udsættes for skære-, skrabe- eller skurreskader. 7.5.2.5. Er spændingen i et eller flere af køretøjets elektriske kredsløb over 100 volt (effektiv), skal de af elforsyningens poler, som ikke har stelforbindelse, være forbundet med en håndbetjent ledningsadskiller, der skal være anbragt inde i køretøjet på et for føreren let tilgængeligt sted og kunne frakoble alle sådanne kredsløb fra hovedforsyningsnettet, dog uden at kunne frakoble elektriske kredsløb, som forsyner køretøjets påbudte udvendige belysning. Dette gælder dog ikke højspændingsstartkredsløb eller selvstændige kredse i køretøjets aggregater. 7.5.2.6. Elektriske ledninger skal være placeret således, at de ikke kan komme i berøring med brændstofledninger eller dele af udstødningssystemet eller kan blive udsat for kraftig varme, medmindre der er sørget for særlig isolering og beskyttelse som for eksempel af en elektromagnetisk betjent ventil i udstødningssystemet. 7.5.3. Batterier 7.5.3.1. Alle batterier skal være forsvarligt fastgjort og let tilgængelige. 7.5.3.2. Batterirummet skal være adskilt fra passagerkabinen og førerhuset og have udluftning til det fri. 7.5.3.3. Batteripolerne skal være beskyttet mod kortslutning. 7.5.4. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr 7.5.4.1. Der skal være plads til en eller flere ildslukkere, heraf mindst én ved førerpladsen. I køretøjer i kategori A eller B skal pladsen være på mindst 8 dm3 og i gruppe I, II eller III på mindst 15 dm3. 7.5.4.2. Der skal være tildelt en plads til anbringelse af en eller flere førstehjælpskasser. Arealet hertil skal være mindst 7 dm3 med en mindste dimension på 80 mm. 7.5.4.3. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr kan være beskyttet mod tyveri og hærværk ved f.eks. at være anbragt i et indvendigt skab eller bag glas, som skal knuses, forudsat at de pågældende deles placering er tydeligt afmærket, og at der er sørget for, at de let kan udtages i nødsituationer. 7.5.5. Materialer Brændbare materialer må ikke forefindes inden for en afstand af 100 mm fra udstødningsrøret eller nogen anden væsentlig varmekilde, medmindre det pågældende materiale er effektivt afskærmet. Om nødvendigt skal der sørges for afskærmning, der forhindrer fedt eller andre brændbare materialer i at komme i berøring med udstødningssystemet eller anden varmekilde af betydning. I dette afsnit forstås ved brændbare materialer sådanne, der ikke er beregnet til at modstå de temperaturer, der må forventes at optræde det pågældende sted. 7.6. Udgange 7.6.1. Antal udgange 7.6.1.1. Et køretøj skal have mindst to udgange, som enten er to udstigningsdøre eller en udstigningsdør og en nødudgangsdør. Der kræves mindst følgende antal døre: Antal passagerer Antal udstigningsdøre GRUPPE I OG KATEGORI A GRUPPE II GRUPPE III OG KATEGORI B 9—45 1 1 1 46—70 2 1 1 71—100 3 2 1 > 100 4 3 1 7.6.1.2. I hver stiv sektion af en ledbus skal der være mindst én udstigningsdør, i forreste sektion af en ledbus i gruppe I dog mindst to udstigningsdøre. 7.6.1.3. For så vidt angår dette krav anses maskinelt betjente udstigningsdøre ikke som nødudgangsdøre, medmindre de let kan åbnes manuelt, når den i punkt 7.6.5.1 beskrevne betjeningsanordning om nødvendigt er blevet aktiveret. 7.6.1.4. Antallet af udgange skal mindst være sådan, at det samlede antal udgange i et separat rum er som følger: Antal passagerer og personalemedlemmer i hvert rum Samlet mindste antal udgange 1—8 2 9—16 3 17—30 4 31—45 5 46—60 6 61—75 7 76—90 8 91—110 9 111—130 10 > 130 11 Nødudgangslemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal nødudgange: 7.6.1.5. Hver stiv sektion af en ledbus betragtes som et særskilt køretøj med henblik på bestemmelse af mindste tilladte antal udgange og disses placering, bortset fra punkt 7.6.2.4. Toilet- og køkkenrum anses ikke for separate rum med henblik på fastlæggelse af antal nødudgange. Der fastsættes et antal passagerer for hver stiv sektion. 7.6.1.6. En dobbelt udstigningsdør tæller som to udstigningsdøre og et dobbelt eller flerfaget vindue som to nødudgangsvinduer. 7.6.1.7. Hvis førerrummet ikke har adgang til passagerrummet gennem en gang, der opfylder en af de i punkt 7.7.5.1.1 angivne betingelser, skal følgende betingelser være opfyldt: 7.6.1.7.1. Førerkabinen skal have to udgange, som ikke begge må være i samme sidevæg; er en af disse udgange et vindue, skal det opfylde de i punkt 7.6.3.1 og 7.6.8 angivne krav til nødudgangsvinduer. 7.6.1.7.2. Det kan tillades, at der ved siden af førersædet er et eller to sæder til yderligere personer, i hvilket tilfælde begge de i punkt 7.6.1.7.1 nævnte udgange skal være døre. Førerdøren kan godkendes som nødudgangsdør for personerne i disse sæder, forudsat at førersæde, rat, motorhus, gearstang, håndbremsegreb etc. ikke er for stor en forhindring. Døren til brug for disse yderligere personer godtages som nødudgangsdør for føreren. Der kan monteres indtil fem ekstra sæder i et rum, hvori førerkabinen indgår, forudsat at de ekstra sæder og den til disse sæder afsatte plads opfylder alle krav i dette regulativ, og at mindst én dør, som giver adgang til passagerrummet, opfylder kravene for nødudgangsdøre i punkt 7.6.3. 7.6.1.7.3. Under de i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2 beskrevne omstændigheder tæller førerkabinens udgange ikke som en af de i punkt 7.6.1.1 til 7.6.1.2 foreskrevne døre eller som en af de i punkt 7.6.1.4 foreskrevne udgange, bortset fra det tilfælde, der omhandles i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2. Punkt 7.6.3 til 7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 og 7.7.7 gælder ikke for sådanne udgange. 7.6.1.8. Hvis førerkabinen og sæderne ved siden af den er tilgængelige fra hovedpassagerrummet gennem en gang, der opfylder en af betingelserne i punkt 7.7.5.1.1, kræves der ingen udgang til det fri fra førerrummet. 7.6.1.9. Hvis der forefindes en førerdør eller anden udgang fra kabinen under de i punkt 7.6.1.8 beskrevne omstændigheder, kan den kun tælle som udgang for passagererne, forudsat: 7.6.1.9.1. at det ikke er nødvendigt at klemme sig ind mellem rat og førersæde for at benytte denne udgang 7.6.1.9.2. at den opfylder kravene i punkt 7.6.3.1 for nødudgangsdøres dimensioner. 7.6.1.10. Punkt 7.6.1.8 og 7.6.1.9 udelukker ikke, at der forefindes en dør eller anden barriere mellem førersædet og passagerrummet, forudsat at denne barriere i nødsituationer hurtigt kan udløses af føreren. En førerdør i et rum, der er beskyttet af en sådan barriere, tæller ikke som udgang for passagerer. 7.6.1.11. Nødudgangslemme ud over nødudgangsdøre og -vinduer skal monteres på køretøjer i gruppe II og III samt kategori B. De kan også monteres på køretøjer i gruppe I og kategori A. Det mindste antal nødudgangslemme er følgende: Antal passagerer Antal taglemme ikke over 50 l over 50 2 7.6.2. Udgangenes placering Køretøjer med en kapacitet på over 22 passagerer skal opfylde kravene i det følgende. Køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer kan enten opfylde kravene i det følgende eller kravene i bilag 7, punkt 1.2. 7.6.2.1. Udstigningsdøren(e) skal være placeret på den side af køretøjet, der er nærmest vejkanten, afhængigt af trafikretningen i det land, hvor der søges om driftstilladelse for køretøjet; mindst én skal være i køretøjets forreste halvdel. Dette er ikke til hinder for, at der anbringes en dør i bagsiden af køretøjet til brug for kørestolsbrugere. 7.6.2.2. To af de døre, der er henvist til i punkt 7.6.1.1, skal være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end 40 procent af passagerrummets totallængde. Er en af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden. 7.6.2.3. Udgangene skal være således placeret, at der i det væsentlige er samme antal på køretøjets to sider. 7.6.2.4. Mindst én nødudgang skal være placeret enten på køretøjets forside eller bagside. For køretøjer i gruppe I og for køretøjer med en bagkabine, der er helt lukket af fra passagerrummet, anses denne bestemmelse for opfyldt, hvis der er monteret en nødudgangslem. 7.6.2.5. Udgangene på samme side af køretøjet skal være hensigtsmæssigt fordelt over køretøjets længde. 7.6.2.6. Det tillades, at der forefindes en dør i køretøjets bagside, forudsat at den ikke er en udstigningsdør. 7.6.2.7. Hvis der er monteret nødudgangslemme, skal de være placeret som følger: er der kun én lem, skal den være placeret i køretøjets midterste tredjedel; er der to lemme, skal deres indbyrdes afstand være mindst 2 m, målt mellem åbningernes nærmeste kanter langs en linje parallelt med køretøjets længdeakse. 7.6.3. Udgangenes mindstemål 7.6.3.1. De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål: Gruppe I Gruppe II og III Bemærkninger: Udstigningsdør Døråbning Højde (mm) 1 800 1 650 — Bredde (mm) Enkeltdør: 650 Dobbeltdør: 1 200 Dette mål kan være 100 mm mindre, når måling sker i niveau med håndstøtterne Nødudgangsdør Højde (mm) 1 250 — Bredde (mm) 550 Nødudgangsvindue Areal (mm2) 400 000 Arealet skal kunne indskrives i et rektangel på 500 × 700 mm. Nødudgangsvindue placeret på køretøjets bagside, hvis fabrikanten ikke har forsynet køretøjet med et nødudgangsvindue med mindst ovenstående mål. Der skal i nødudgangsvinduets åbning plads til et rektangel med en højde på 350 mm og en bredde på 1 550 mm. Rektanglets hjørner kan afrundes med en rundingsgrad på højst 250 mm. Nødudgangslem Nødudgangslemmens åbning Areal (mm2) 400 000 Arealet skal kunne indskrives i et rektangel på 500 × 700 mm. 7.6.3.2. Køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer kan enten opfylde kravene i punkt 7.6.3.1 eller kravene i bilag 7, punkt 1.1. 7.6.4. Tekniske krav til alle udstigningsdøre 7.6.4.1. Udstigningsdørene skal let kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når køretøjet er i bevægelse). Dette udelukker ikke, at døren kan låses udefra, forudsat at den altid kan åbnes indefra. 7.6.4.2. Betjeningsanordninger og anordninger til åbning udefra skal være placeret mellem 1 000 og 1 000 mm over jorden og må højst være 500 mm fra døren. I køretøjer i gruppe I, II og III skal betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør indefra være placeret mellem 1 000 og 1 000 mm fra overfladen af gulvet eller det trin, der er nærmest betjeningsanordningen, og må højst være placeret 500 mm fra døren. Dette gælder ikke for betjeningsanordninger, som er placeret på førerens område. 7.6.4.3. Udelte, manuelt betjente udstigningsdøre, som åbner ved hængsler eller drejetappe, skal være monteret således, at de vil være tilbøjelige til at lukke, hvis den åbne dør kommer i berøring med en stillestående genstand, medens køretøjet bevæger sig fremefter. 7.6.4.4. Har en manuelt betjent udstigningsdør smæklås, skal denne være af totrinstypen. 7.6.4.5. Der må på indersiden af en udstigningsdør ikke være anordninger, der tjener til at dække de indvendige trin, når døren er lukket. Dog må der gerne, når døren er lukket, i trinbrætskakten befinde sig dørbetjeningsmekanisme og andet til dørens inderside fastgjort udstyr, som ikke danner en fortsættelse af gulvet, der kan benyttes af passagererne til at stå på. Denne mekanisme og dette udstyr må ikke være farligt for passagererne. 7.6.4.6. Er det direkte udsyn ikke tilstrækkeligt, skal der være anordninger af optisk eller anden art, hvormed føreren fra førersædet kan opdage passagerer, som befinder sig i eller uden for køretøjet i umiddelbar nærhed af udstigningsdøre, der ikke betjenes automatisk. For udstigningsdøre i bagsiden af køretøjer med ikke over 22 passagerer anses dette krav for opfyldt, hvis føreren er i stand til at opdage en 1,3 m høj person, som står 1 m bag køretøjet. 7.6.4.7. Døre, som åbner indad, samt deres mekanisme skal være således udformet, at deres bevægelse ikke under normal brug kan udsætte passagererne for skade. Om nødvendigt anbringes passende beskyttelsesanordninger. 7.6.4.8. Udstigningsdøre, som er anbragt i nærheden af døre til toilet eller andre indre rum, skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis døren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med over 5 km/h. 7.6.4.9. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer må fløjene af udstigningsdøre i køretøjets bagende ikke kunne åbne i en vinkel på over 115o eller under 85o og skal, når de er åbne, kunne fastholdes automatisk i denne position. Dog skal dette stop kunne tilsidesættes og døren åbnes ud over den nævnte vinkel, når det kan ske på sikker måde, for eksempel for at tillade bakning hen til en høj rampe eller at åbne dørene 270o for at give fri adgang til lastearealet bag køretøjet. 7.6.5. Supplerende tekniske krav for automatiske udstigningsdøre 7.6.5.1. I nødsituationer skal automatiske udstigningsdøre, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis, når det er i bevægelse), kunne åbnes indefra og, når de ikke er låst, åbnes udefra ved hjælp af betjeningsanordninger, der, uanset om energitilførslen fungerer: 7.6.5.1.1. tilsidesætter alle andre dørbetjeningsanordninger 7.6.5.1.2. for indvendige betjeningsanordninger, er anbragt på selve døren eller højst 300 mm fra denne i en højde af mindst 1 600 mm over det første trin 7.6.5.1.3. er tydelige og let genkendelige for den, som nærmer sig døren eller står foran den, og som, hvis de supplerer de normale betjeningsorganer til åbning, skal være tydeligt mærket med henblik på brug i nødsituationer 7.6.5.1.4. kan betjenes af en enkelt person, som står umiddelbart foran døren 7.6.5.1.5. åbner døren eller bevirker, at den uden vanskelighed kan åbnes ved håndkraft 7.6.5.1.6. kan være beskyttet af en anordning, som let kan fjernes eller knuses og således give adgang til nødbetjeningsanordningen; hvis nødbetjeningsanordningen tages i brug, eller beskyttelsen over den fjernes, skal det tilkendegives overfor føreren ved både hørlige og synlige signaler 7.6.5.1.7. skal være således konstrueret, at en førerbetjent dør, som ikke opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.2 ikke vil lukke sig igen efter at være blevet åbnet ved hjælp af disse betjeningsanordninger, og disse er vendt tilbage til normal stilling, medmindre føreren aktiverer en lukkeanordning. 7.6.5.2. Der kan installeres en anordning, hvormed føreren fra førersædet sætter de udvendige nødbetjeningsanordninger ud af funktion for at låse udstigningsdørene udefra. De udvendige nødbetjeningsanordninger skal i så fald automatisk reaktiveres, enten når motoren startes, eller inden køretøjet når op på en hastighed af 20 km/h. Derefter skal de udvendige nødbetjeningsanordninger ikke kunne sættes ud af funktion automatisk, men kun ved indgreb fra førerens side. 7.6.5.3. Udstigningsdøre, der betjenes af føreren, skal kunne betjenes fra førersædet ved hjælp af anordninger, som, medmindre de aktiveres med fødderne, er klart og tydeligt mærket. 7.6.5.4. Automatiske udstigningsdøre skal udløse et visuelt kontrolsignal, som er klart synligt for føreren under alle belysningsforhold, når han sidder i normal kørestilling, og som advarer ham om, at døren ikke er helt lukket. Dette kontrolsignal skal fungere, når dørens stive del befinder sig mellem helt åben stilling og et punkt 30 mm fra helt lukket stilling. Et enkelt kontrolsignal kan betjene en eller flere døre. Dog benyttes ikke kontrolsignal for forreste udstigningsdøre, som ikke opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2. 7.6.5.5. Kan føreren åbne og lukke automatiske udstigningsdøre ved hjælp af betjeningsanordninger, skal de være således konstrueret, at føreren kan vende dørens bevægelse på et vilkårligt tidspunkt under lukning og åbning. 7.6.5.6. Automatiske udstigningsdøres konstruktion og betjeningssystem skal være af en sådan art, at passagererne ikke kan komme til skade eller komme i klemme i døren, når den lukker. 7.6.5.6.1. Dette krav anses for opfyldt, hvis følgende to krav er opfyldt: 7.6.5.6.1.1. for det første skal døren, hvis den under lukningen møder en modsat rettet effektiv klemkraft på højst 150 N (målt i et vilkårligt punkt som beskrevet i bilag 6), automatisk åbne helt, og, medmindre der er tale om en automatisk udstigningsdør, forblive åben, indtil en betjeningsanordning for lukning aktiveres. Klemkraften kan måles med enhver metode, som findes tilfredsstillende af den kompetente myndighed. Retningslinjer herfor findes i bilag 6 til dette regulativ. Spidskraften kan kortvarigt være over 150 N, men ikke over 300 N. Genåbningssystemet kan kontrolleres ved hjælp af en kontrolstang, som er 60 mm lang og 30 mm bred og har afrundede hjørner med en radius på 5 mm. 7.6.5.6.1.2. for det andet skal dørene, hvis en passager får håndled eller fingre i klemme: 7.6.5.6.1.2.1. åbne sig automatisk helt og, bortset fra automatiske døre, forbliver åbne indtil betjeningsanordningen for lukning aktiveres, eller 7.6.5.6.1.2.2. håndled og fingre skal straks kunne trækkes tilbage fra dørene uden skade og uden risiko for passageren. Dette krav kan kontrolleres manuelt eller ved hjælp af den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang, som i den ene ende over en længde af 300 mm er tilspidset fra en tykkelse på 30 mm til en tykkelse på 5 mm. Den må ikke være behandlet med smøremiddel eller politur. Sidder stangen fast i døren, skal den uden besvær kunne fjernes, eller 7.6.5.6.1.2.3. døren skal blive stående i en stilling, der tillader fri passage af en kontrolstang, hvis tværsnit er 60 mm i højden og 20 mm i bredden, og hvis kanter er afrundede med radius 5 mm. Denne stilling må ikke være mere end 30 mm fra helt lukket stilling. 7.6.5.6.2. Fordøre anses for at opfylde kravene i punkt 7.6.5.6, hvis de: 7.6.5.6.2.1. opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2 eller 7.6.5.6.2.2. har bløde kanter; de må imidlertid ikke være så bløde, at dørens stive struktur når fuldt lukket stilling, hvis døren lukkes over den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang. 7.6.5.7. Holdes automatiske døre kun lukket ved hjælp af stadig energitilførsel, skal der forefindes et visuelt advarselssignal, som underretter føreren om svigt af energitilførslen til dørene. 7.6.5.8. Eventuelle startspærreanordninger må kun fungere ved hastigheder under 5 km/h og må ikke kunne aktiveres ved hastigheder derover. 7.6.5.9. Er køretøjet ikke udstyret med en startspærreanordning, skal der udløses et akustisk advarselssignal til føreren, hvis køretøjet sætter i gang, før en automatisk udstigningsdør er helt lukket. For døre, der opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.2.3, skal dette akustiske advarselssignal udløses ved en hastighed på over 5 km/h. 7.6.6. Supplerende tekniske krav for automatiske udstigningsdøre 7.6.6.1. Aktivering af åbningsanordningerne 7.6.6.1.1. Bortset fra bestemmelserne i punkt 7.6.5.1 må åbningsanordningerne til automatiske udstigningsdøre alene kunne aktiveres og inaktiveres af føreren fra førerpladsen. 7.6.6.1.2. Aktivering og inaktivering kan ske enten direkte ved hjælp af en kontakt eller indirekte, f.eks. ved at åbne og lukke fordøren. 7.6.6.1.3. Når føreren aktiverer åbningsanordningerne, skal dette signaleres inden i, og, hvis døren kan åbnes udefra, uden på køretøjet; signalet (f.eks. en lysende knap eller et lysende skilt) skal være anbragt på eller ved siden af den dør, det henviser til. 7.6.6.1.4. Hvis systemet aktiveres direkte ved hjælp af en kontakt, skal dets funktionstilstand angives klart over for føreren, f.eks. gennem kontaktens stilling, en kontrollampe eller en lysende knap. Kontakten skal være særligt mærket og anbragt, således at den ikke kan forveksles med andre betjeningsanordninger. 7.6.6.2. Åbning af automatiske udstigningsdøre 7.6.6.2.1. Når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, skal passagererne kunne åbne døren på følgende måder: 7.6.6.2.1.1. indefra ved f.eks. at trykke på en knap eller passere en fotocelle, og 7.6.6.2.1.2. udefra, medmindre døren kun benyttes som udgang og er markeret som sådan, ved f.eks. at trykke på en lysende knap, en knap under et lysende skilt eller en lignende anordning, som er mærket med passende vejledning. 7.6.6.2.2. Trykkes der på den i punkt 7.6.6.2.1.1 omtalte knap, og benyttes det i punkt 7.7.9.1 omtalte middel til kommunikation med føreren, kan der udløses et signal, som oplagres og, når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, bevirker, at døren åbnes. 7.6.6.3. Lukning af automatiske udstigningsdøre 7.6.6.3.1. Når en automatisk udstigningsdør har åbnet sig, skal den lukke automatisk igen efter et bestemt tidsinterval. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet i løbet af dette tidsinterval, skal en sikkerhedsanordning (f.eks. en trinkontakt, en fotocelle eller et led, som kun åbner én vej) sikre tilstrækkelig forlængelse af tiden, til døren lukker. 7.6.6.3.2. Stiger passageren ind i eller ud af køretøjet, medens døren er i færd med at lukke, skal lukkeprocessen afbrydes automatisk, og døren vende tilbage til åben stilling. Processkiftet kan udløses af en af de i punkt 7.6.6.3.1 omtalte sikkerhedsanordninger eller af en anden anordning. 7.6.6.3.3. En dør, som har lukket sig automatisk i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1, skal kunne åbnes igen af en passager i overensstemmelse med punkt 7.6.6.2; dette gælder dog ikke, hvis føreren har inaktiveret åbningsanordningerne. 7.6.6.3.4. Efter at føreren har inaktiveret åbningsanordningerne for automatiske udstigningsdøre, skal åbne døre lukke sig i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1-7.6.6.3.2. 7.6.6.4. Mulighed for at standse den automatiske lukkeproces i døre til særlig brug, f.eks. døre til passagerer med barnevogne, bevægelseshæmmede passagerer etc. 7.6.6.4.1. Føreren skal kunne standse den automatiske lukkeproces ved at aktivere en særlig betjeningsanordning. Processkiftet skal også kunne udløses direkte af en passager ved, at denne trykker på en særlig knap. 7.6.6.4.2. Når den automatiske lukkeproces standses, skal dette signaleres til føreren, f.eks. ved et visuelt kontrolsignal. 7.6.6.4.3. Føreren skal under alle omstændigheder kunne udvirke, at den automatiske lukkeproces genoptages. 7.6.6.4.4. Punkt 7.6.6.3 gælder også den senere lukning af døren. 7.6.7. Tekniske krav til nødudgangsdøre 7.6.7.1. Nødudgangsdøre skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille. Dette betyder dog ikke, at døren ikke må kunne låses udefra, når blot den altid kan åbnes indefra ved hjælp af den normale åbningsmekanisme. 7.6.7.2. Nødudgangsdøre, der benyttes som sådanne, må ikke være maskinelt betjente, medmindre de, når den i punkt 7.6.5.1 beskrevne betjeningsanordning er blevet aktiveret og ført tilbage i sin normale stilling, ikke lukker sig igen, før føreren efterfølgende aktiverer en lukkeanordning. Endvidere må nødudgangsdøre ikke være skydedøre, undtagen i tilfælde af køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer. For disse køretøjer kan en skydedør godtages som nødudgangsdør, når det er godtgjort, at døren kan åbnes uden brug af værktøj efter udførelse af kollisionsprøve mod frontal barriere i henhold til regulativ nr. 33. 7.6.7.3. Betjeningsanordninger og anordninger til åbning af nødudgangsdøre udefra skal være placeret mellem 1 000 og 1 000 mm over jorden og må højst være 500 mm fra døren. I køretøjer i gruppe I, II og III skal betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør indefra være placeret mellem 1 000 og 1 000 mm fra overfladen af gulvet eller det trin, der er nærmest betjeningsanordningen, og må højst være placeret 500 mm fra døren. Dette gælder ikke for betjeningsanordninger, som er placeret på førerens område. 7.6.7.4. Nødudgangsdøre i køretøjets sider skal være forsynet med hængsler på den forreste kant og åbne udad. Stopremme, kæder eller andre stopanordninger er tilladt, hvis de ikke hindrer døren i at åbne til en vinkel på mindst 100o og blive stående der. Dog gælder kravet om en mindste åbningsvinkel på 100o ikke, hvis der på anden måde er sørget for, at kontrolmålet for nødudgangsdøre kan passere uhindret igennem. 7.6.7.5. Nødudgangsdøre skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis nødudgangsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h. 7.6.7.6. Nødudgangsdøre skal være forsynet med en akustisk anordning, som advarer føreren om, at døren ikke er forsvarligt lukket. Denne advarselsanordning skal udløses af dørlåsens eller -håndtagets bevægelser og ikke af dørens egne bevægelser. 7.6.8. Tekniske krav til nødudgangsvinduer 7.6.8.1. Nødudgangsvinduer, som er forsynet med hængsler, eller som kan trykkes ud, skal åbne udad. Ruder, som trykkes ud, må ikke blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, når de benyttes, og må ikke kunne trykkes ud uforvarende. 7.6.8.2. Nødudgangsvinduer skal: 7.6.8.2.1. enten kunne åbnes hurtigt og ubesværet indefra og udefra ved hjælp af en anordning, som anses for tilfredsstillende, eller 7.6.8.2.2. være fremstillet af sikkerhedsglas, som let kan knuses. Plast eller lamineret glas kan således ikke godkendes. Ved siden af hvert nødudgangsvindue skal forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personerne i køretøjet, og hvormed vinduet kan knuses. 7.6.8.3. Nødudgangsvinduer, der kan låses udefra, skal være således konstrueret, at de på ethvert tidspunkt kan åbnes indefra. 7.6.8.4. Nødudgangsvinduer, der er forsynet med hængsler foroven, skal være udstyret med en passende mekanisme, som holder dem i helt åben stilling. Hængslede nødudgangsvinduer skal fungere således, at de ikke hindrer fri passage indefra eller udefra. 7.6.8.5. Er nødudgangsvinduer placeret i køretøjets sider, skal afstanden fra deres nederste kant til gulvet umiddelbart under dem (fraregnet eventuelle lokale variationer på grund af hjulkasser eller transmissionshus) være højst 1 200 mm og mindst 650 mm for vinduer med hængsler, og mindst 500 mm for vinduer med glas, som skal knuses. For vinduer med hængsler kan mindste afstand op til nederste kant dog være 500 mm, forudsat vinduesåbningen op til 650 mm højde er forsynet med rækværk, som forhindrer passagererne i at falde ud af køretøjet. Er vinduesåbningen forsynet med en sådan beskyttelse, må vinduesåbningens størrelse over beskyttelsen ikke være mindre end den fastsatte minimumsstørrelse for nødudgangsvinduer. 7.6.8.6. Nødudgangsvinduer, som åbner ved hjælp af hængsler og ikke kan overvåges fra førersædet, skal være forsynet med en akustisk advarselsanordning, der advarer føreren, når vinduet ikke er helt lukket. Denne anordning skal udløses af vindueslåsen, ikke af vinduets egne bevægelser. 7.6.9. Tekniske krav til nødudgangslemme 7.6.9.1. Nødudgangslemme skal fungere således, at de ikke spærrer for passage indefra eller udefra. 7.6.9.2. Taglemme skal enten kunne stødes ud, være hængslede eller fremstillet af sikkerhedsglas, der let kan knuses. Gulvlemme skal enten være hængslede eller kunne stødes ud og skal være forsynet med et lydsignal, der advarer føreren, hvis de ikke er rigtig lukket. Denne anordning skal udløses af gulvlemslåsen, ikke af lemmens egne bevægelser. Gulvlemme skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav finder ikke anvendelse, hvis gulvlemmen låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h. 7.6.9.3. Nødudgangslemme, der er beregnet til at stødes ud, må ikke, når de benyttes, blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, så lemmen er til fare for andre trafikanter. Nødudgangslemme må ikke uforvarende kunne stødes ud. Gulvlemme må kun kunne stødes ud i passagerrummet. 7.6.9.4. Nødudgangslemme forsynes med hængsler langs med kanten, der vender fremad eller bagud i køretøjet og skal kunne åbnes til en vinkel på mindst 100 grader. Hængslede gulvlemme skal kunne åbnes indad mod passagerrummet. 7.6.9.5. Nødudgangslemme skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra. Dette betyder dog ikke, at nødudgangslemmen ikke må kunne låses udefra for at sikre køretøjet, når det er uden opsyn, når blot den altid kan åbnes eller fjernes indefra ved hjælp af den normale åbnings- eller aftagningsmekanisme. For nødudgangslemme, der kan knuses, skal der ved siden af lemmen forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personer i køretøjet, og hvormed lemmen kan knuses. 7.6.10. Tekniske krav til optrækkelige trin Når optrækkelige trin er monteret, skal de opfylde følgende krav: 7.6.10.1. Optrækkelige trins funktion kan være synkroniseret med den tilsvarende udstignings- eller nødudstigningsdør. 7.6.10.2. Når døren er lukket, må ingen del af det optrækkelige trin rage mere end 10 mm frem foran den omgivende profil af karosseriet. 7.6.10.3. Når døren er åben og det optrækkelige trin er fremme, skal dets overfladeareal opfylde kravene i bilagets punkt 7.7.7. 7.6.10.4. I tilfælde af et maskinelt betjent trin må køretøjet ikke fra stilstand kunne bevæge sig ved egen kraft, når trinnet er fremme. For manuelt betjente trin skal et lydsignal advare føreren, når trinnet ikke er helt tilbagetrukket. 7.6.10.5. Et maskinelt betjent trin må ikke kunne lægges ud, medens køretøjet er i bevægelse. Hvis anordningen til betjening af trinnet svigter, skal trinnet trække sig tilbage og blive i tilbagetrukket position. Dog må betjening af den tilsvarende dør ikke hindres af sådant svigt eller af, at trinnet bliver beskadiget eller spærret. 7.6.10.6. Når en passager står på et optrækkeligt trin, må den tilsvarende dør ikke kunne lukkes. Overholdelse af dette krav kontrollere ved, at der på midten af trinnet anbringes en masse på 15 kg (svarende til vægten af et mindre barn). Dette krav gælder ikke for nogen dør inden for førerens synsfelt. 7.6.10.7. Bevægelse af det optrækkelige trin må ikke kunne medføre korporlig skade på passagerer eller på personer, der venter ved busstoppested. 7.6.10.8. Fremadvendende og bagudvendende hjørner af optrækkelige trin skal være afrundet med en radius på mindst 5 mm; kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm. 7.6.10.9. Når passagerdøren er åben, skal det optrækkelige trin være forsvarligt fastholdt i udstrakt stilling. Når en masse på 136 kg for enkelttrin, henholdsvis 272 kg for dobbelttrin, anbringes på midten af trinnet, må udbøjningen ikke på noget punkt af trinnet være over 10 mm. 7.6.11. Mærkning 7.6.11.1. Nødudgange skal på køretøjets inderside og yderside være mærket med påskriften »nødudgang«, eventuelt suppleret med et internationalt anerkendt symbol. 7.6.11.2. Nødbetjeningsanordninger til udstigningsdøre og nødudgange skal på køretøjets udvendige og indvendige side være mærket med et passende symbol eller med en klart affattet påskrift. 7.6.11.3. Der skal være anbragt en klar brugsvejledning på eller i nærheden af nødbetjeningsanordninger til udgange. 7.6.11.4. De i punkt 7.6.11.1 til 7.6.11.3 omtalte afmærkninger skal være affattet på et sprog, der bestemmes af de godkendende myndigheder under hensyntagen til de(n) stat(er), hvor ansøgeren har til hensigt at markedsføre køretøjet, om nødvendigt i samarbejde med de kompetente myndigheder i de(n) pågældende stat(er). Såfremt myndighederne i de(n) stat(er), hvor køretøjet skal indregistreres, ændrer det foreskrevne sprog, indebærer dette ikke en ny typegodkendelsesprocedure. 7.7. Indvendig indretning 7.7.1. Adgang til udstigningsdøre (jf. bilag 4, fig. 1) 7.7.1.1. Den frie plads indad i køretøjet fra sidevæggen, hvori døren er monteret, skal tillade fri passage for en lodret, rektangulær plade, der er 20 mm tyk, 400 mm bred og rager 700 mm op over gulvet, og over hvilken der symmetrisk er anbragt endnu en plade, som er 550 mm bred; højden af denne anden plade skal være som foreskrevet for den pågældende køretøjsgruppe. Fra udgangsstillingen, hvor den dobbelte måleplades indadvendende side er i plan med døråbningens yderkanter, føres målepladen, idet den holdes parallelt med døråbningen, til den position, hvor den rører det første trin, hvorefter den holdes vinkelret på bevægelsesretningen af en person, der benytter indgangen. 7.7.1.2. Højden af den øverste, rektangulære plade skal for den pågældende køretøjsgruppe og -klasse være som foreskrevet i tabellen nedenfor. I stedet for kan der anvendes en trapezformet plade med en højde på 500 mm som overgang mellem bredden af den øverste og nederste måleplade. I så tilfælde skal den samlede højde af den firkantede plade og denne trapezformede del af den øverste måleplade være 1 100 mm for alle køretøjsgrupper med en kapacitet på over 22 passagerer og 950 mm for køretøjsgrupper med en kapacitet på højst 22 passagerer. Køretøjskategori eller -gruppe Højde af øverste plade (mm) (dimension »A«, fig. 1) Samlet højde Bredde Alternativ trapezformet del Kategori A (18) 950 950 1 650 550 (19) Kategori B (18) 700 950 1 400 Gruppe I 1 100 1 100 1 800 Gruppe II 950 1 100 1 650 Gruppe III 850 1 100 1 550 7.7.1.3. Når midtlinjen af denne dobbeltplade er ført til en afstand af 300 mm fra udgangsstillingen og den dobbelte plade berører trinnets overflade, holdes den i denne stilling. 7.7.1.4. Den cylindriske figur (jf. bilag 4, fig. 6), der anvendes til kontrol af pladsen i gangen, føres derefter, begyndende fra gangen, i samme bevægelsesretning som en person, der stiger ud af køretøjet, og fastholdes i stilling, når dens midtlinje har nået det lodrette plan, der indeholder overkanten af det øverste trin, dog senest når et tangentplan til den øverste cylinder rører dobbeltpladen (se bilag 4, fig. 2). 7.7.1.5. Mellem den cylindriske figur, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.4, og den dobbelte måleplade, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.3, skal der være et frit mellemrum, hvis over- og undergrænse er vist i bilag 4, fig. 2. Dette fri mellemrum skal give mulighed for gennemføring af en lodret plade, der har samme form og dimensioner som midterdelen af det cylindriske kontrolmål (punkt 7.7.5.1) og ikke er over 20 mm tyk. Idet man følger samme retning som en indstigende passager, skal denne plade fra en position svarende til tangentplanet til det cylindriske kontrolmål føres hen i en stilling, hvor dens yderside rører indersiden af den dobbelte måleplade og rører de(t) plan(er), der dannes af trinnets overkanter (se bilag 4, fig. 2). 7.7.1.6. Det frie mellemrum til passage for denne figur må ikke indeholde nogen del af det område, der når 300 mm foran en usammenpresset sædehynde af et fremadvendende eller bagudvendende sæde eller 225 mm for sæder fastgjort til hjulkasser og op til sædehyndens overside. 7.7.1.7. For klapsæder bestemmes dette mellemrum med sædet i dets brugsstilling. 7.7.1.8. Et klapsæde til brug for personalet kan dog i sin brugsstilling spærre gangen, der leder til en udstigningsdør, når følgende betingelser er opfyldt: 7.7.1.8.1. det skal tydeligt være angivet, både i køretøjet selv og i anmeldelsesskemaet (jf. bilag 1), at sædet kun må benyttes af personalet 7.7.1.8.2. når sædet ikke er i brug, skal det automatisk klappes bort, således at kravene i punkt 7.7.1.1 henholdsvis 7.7.1.2, samt 7.7.1.3, 7.7.1.4 og 7.7.1.5 kan opfyldes 7.7.1.8.3. døren må ikke regnes som en påbudt udgang i den i punkt 7.6.1.4 anvendte forstand 7.7.1.8.4. når sædet er i sin brugsstilling, og når det er klappet bort, må ingen del af det være foran et lodret plan, som går gennem centrum af sædefladen af førersædet i dettes mest tilbagestillede position og gennem centrum af det udvendige førerspejl på køretøjets modsatte side. 7.7.1.9. For køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer betragtes en gang og passagerernes adgang til denne som fri, såfremt følgende betingelser er opfyldt: 7.7.1.9.1. målt parallelt med køretøjets længdeakse skal der i ethvert punkt være et spillerum på mindst 220 mm; i ethvert punkt, som er mere end 500 mm over gulv eller trin, skal dette spillerum være 550 mm (bilag 4, fig. 3), 7.7.1.9.2. målt vinkelret på køretøjets længdeakse skal der være et spillerum på mindst 300 mm i ethvert punkt, og mindst 550 mm i ethvert punkt, som er mere end 1 200 mm over gulv eller trin eller mindre end 300 mm under loftet (bilag 4, fig. 4). 7.7.1.10. Mindstemålene på udstigningsdør og nødudgangsdør i punkt 7.6.3.1 og kravene i punkt 7.7.1.1 til 7.7.1.7, 7.7.2.1 til 7.7.2.3, 7.7.5.1 og 7.7.8.5 gælder ikke for køretøjer i kategori B med en største teknisk tilladt totalvægt på højst 3,5 tons og siddepladser til op til 12 passagerer, når der fra hvert sæde er uhindret adgang til mindst to døre. 7.7.1.11. Den største hældning af gulvet i adgangspassagen må ikke være over 5 %, målt når køretøjet med dets masse i køreklar stand holder på en vandret flade. En eventuel knæleanordning må ikke være aktiveret. 7.7.2. Adgang til udstigningsdøre (jf. bilag 4, fig. 5) Følgende forskrifter gælder ikke førerdøre, der anvendes som nødudgangsdøre i køretøjer med højst 22 passagerer. 7.7.2.1. Der skal være tilstrækkelig fri plads mellem gangen og nødudgangsdørens åbning til at give fri passage for en lodret cylinder med diameter 300 mm og højde 700 mm over gulvet, bærende endnu en lodret cylinder med diameter 550 mm, idet den samlede højde af de to cylindre er 1 400 mm. Diameteren af den øverste cylinder kan foroven nedsættes til 400 mm, forudsat at de skrå kanter ikke danner en vinkel på over 30o med vandret. 7.7.2.2. Grundfladen af den første cylinder skal ligge inden for projektionen af den anden cylinder. 7.7.2.3. Forefindes der klapsæder langs denne passage, skal kontrollen af den frie passage for cylinderen finde sted, når sædet er i sin brugsstilling. 7.7.2.4. I stedet for den dobbelte cylinder kan det i punkt 7.7.5.1 beskrevne kontrolmål anvendes (jf. bilag 4, fig. 6). 7.7.3. Adgang til nødudgangsvinduer 7.7.3.1. Den nedenfor beskrevne måleplade skal kunne føres fra gangen ud af køretøjet gennem hvert nødudgangsvindue. 7.7.3.2. Målepladen bevæges i samme retning som den, der vil blive fulgt af en passager, der i en nødsituation forlader køretøjet. Målepladen skal holdes vinkelret på denne bevægelsesretning. 7.7.3.3. Målepladen skal være udført i tynd plade med målene 600 mm × 400 mm og hjørnerne afrundet til en radius på 200 mm. For nødudgangsvinduer på køretøjets bagside kan målepladen i stedet have målene 1 400 mm × 350 mm med hjørnerne afrundet til en radius på 175 mm. 7.7.4. Adgang til nødudgangslemme 7.7.4.1. Taglemme 7.7.4.1.1. Undtagen på gruppe I-køretøjer skal mindst én taglem være placeret på en sådan måde, at en firesidet afstumpet pyramide med en sidevinkel på 20o og en højde på 1 600 mm rører en del af et sæde eller en tilsvarende siddeplads. Pyramidens akse skal være lodret, og dens mindste del skal berøre det område, hvor taglemmens åbning findes. Siddepladserne må godt kunne foldes eller fjernes, forudsat at de kan fastlåses i deres brugsstilling. Denne stilling skal ligge til grund for kontrollen. 7.7.4.1.2. Når tagets strukturelle tykkelse er over 150 mm, skal pyramidens mindste del berøre det område, hvor taglemmens åbning findes på niveau med tagets udvendige overflade. 7.7.4.2. Gulvlemme En gulvlem skal være placeret således, at der er direkte og fri adgang ud af køretøjet og over lemmen er et frit rum, der svarer til højden af gangen. Enhver varmekilde og enhver bevægelig komponent skal være i en afstand af mindst 500 mm fra lemmens åbning. En måleplade i form af en tynd plade med målene 600 mm × 400 mm og hjørnerne afrundet til en radius på 200 mm skal kunne bevæges i horisontal stilling fra en højde over køretøjets gulv på 1 m til jorden. 7.7.5. Gange (jf. bilag 4, fig. 6) 7.7.5.1. Gangen i køretøjet skal være således konstrueret og udført, at den giver fri passage for et kontrolmål bestående af to koaksiale cylindre forbundet med en omvendt keglestub, idet kontrolmålet har følgende mål (i mm): Gruppe I Gruppe II Gruppe III Kategori A Kategori B Diameter af nederste cylinder »A« 450 350 300 350 300 Højde af nederste cylinder 900 900 900 900 900 Diameter af øverste cylinder »C« 550 550 450 550 450 Højde af øverste cylinder »B« 500 (20) 500 (20) 500 (20) 500 (20) 300 Samlet højde »H« 1 900 (20) 1 900 (20) 1 900 (20) 1 900 (20) 1 500 7.7.5.1.1. Hvis der ikke findes nogen udgang foran et sæde eller en sæderække, gælder følgende: 7.7.5.1.1.1. For fremadvendende sæder skal forkanten af det i punkt 7.7.5.1 omhandlede cylindriske kontrolmål mindst nå til det lodrette tværplan, der berører det forreste punkt af ryglænet på forreste sæderække og skal fastholdes i denne stilling. Fra dette plan skal det være muligt at flytte den i bilag 4, fig. 7, omhandlede plade på en sådan måde, at man — med berøringspunktet med det cylindriske kontrolmål som udgangspunkt — fører den udadvendende side af pladen 660 mm frem. 7.7.5.1.1.2. For sidevendte sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det tværplan, der falder sammen med et lodret plan gennem midtpunktet af det forreste sæde (bilag 4, fig. 7). 7.7.5.1.1.3. For bagudvendende sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det lodrette tværplan, der berører overfladen af sædehynden på forreste sæde eller sædehynde (bilag 4, fig.7). 7.7.5.2. På køretøjer i gruppe I kan diameteren af den nederste cylinder nedsættes fra 450 mm til 400 mm i enhver del af gangen, der er beliggende bagud for: 7.7.5.2.1. et lodret tværplan 1,5 m foran bagakslens midtlinje (den forreste bagaksels midtlinje i køretøjer med flere end én bagaksel), og 7.7.5.2.2. et lodret tværplan ved bagkanten af den bageste udstigningsdør. 7.7.5.3. På køretøjer i gruppe III kan sæderne på den ene eller begge sider af gangen være forskydelige i sideretningen, således at gangens bredde kan nedsættes til et mål svarende til en diameter af den nederste cylinder på 220 mm, forudsat at det ved hjælp af en på hvert sæde placeret betjeningsanordning, der er let tilgængelig for en person, der står i gangen, er muligt — også når sædet er belastet — at bringe dette til let og om muligt automatisk at returnere til en position svarende til en mindste gangbredde på 300 mm. 7.7.5.4. På ledbusser skal det i punkt 7.7.5.1 beskrevne kontrolmål uhindret kunne føres gennem ledsektionen. Ingen del af den bløde beklædning i denne sektion, herunder dele af bælgen, må rage ind i gangen. 7.7.5.5. Der kan være trin i gangene. Bredden af sådanne trin må ikke være mindre end bredden af gangen ved trinenes overkant. 7.7.5.6. Klapsæder, der giver passagererne mulighed for at sidde i gangen, er ikke tilladt. 7.7.5.7. Sæder, der kan forskydes i sideretningen, således at de i én position lægger beslag på pladsen på gangen, er ikke tilladt undtagen i køretøjer i gruppe III under de i punkt 7.7.5.3 angivne forudsætninger. 7.7.5.8. I køretøjer, for hvilke punkt 7.7.1.9 gælder, kræves ingen gang, forudsat at forskrifterne vedrørende dimensioner for adgang er overholdt. 7.7.5.9. Ganges og adgangspassagers overflade skal være skridsikker. 7.7.6. Gangenes hældning Gangens hældning, målt med ulastet køretøj holdende på vandret grund, og uden at knælesystemet er aktiveret, må ikke overstige: 7.7.6.1. 8 % for køretøjer af gruppe I og II eller kategori A eller 7.7.6.2. (Reserveret) 7.7.6.3 12,5 % for køretøjer af gruppe III og kategori B, og 7.7.6.4. 5 % for hældning vinkelret på køretøjets symmetriakse i længderetningen. 7.7.7. Trin (jf. bilag 4, fig. 8) 7.7.7.1. For trin til brug for passagererne ved udstignings- og nødudgangsdøre samt inde i køretøjet skal følgende forskrifter for største og mindste højde samt mindste dybde være overholdt, uden at knælesystemet er aktiveret: Gruppe/kategori I og A II, III og B Første trin over jorden »D« Største højde (mm) 340 (22) 380 (22) (23) (24) Mindste dybde (mm) 300 (21) Øvrige trin »E« Største højde (mm) 250 (25) 350 (26) Mindste højde (mm) 120 Mindste dybde (mm) 200 Bemærk: 1. For dobbeltdøre skal trinnene i hver halvdel af passagen behandles særskilt. 2. Bilag 4, fig. 8, dimension E, behøver ikke være ens for alle trin. 7.7.7.1.1. Overgang fra en forsænket gang til et siddepladsområde anses ikke for trin. Afstanden i lodret plan mellem gangfladen og gulvet i siddepladsområdet må ikke være over 350 mm. 7.7.7.2. I punkt 7.7.7 forstås ved højden af et trin højden midt på trinnets bredde. Tillige skal der være taget særligt hensyn til adgangen for bevægelseshæmmede passagerer, navnlig således at trinhøjden gøres mindst mulig. 7.7.7.3. Ved måling af højden af det første trin over jorden skal køretøjet holde på en vandret flade med ulastet masse i køreklar stand som defineret i punkt 2.18 i dette regulativ og være monteret med dæk, som med hensyn til type og oppumpningstryk svarer til det af fabrikanten angivne ved den største teknisk tilladte totalvægt, som er opgivet i overensstemmelse med punkt 2.19 i dette regulativ. 7.7.7.4. Når der er flere end ét trin, kan hvert trin strække sig indtil 100 mm ind i den lodrette projektion af næste trin, og projektionen på det nedenfor liggende trin skal efterlade en fri overflade på mindst 200 mm (jf. bilag 4, fig. 8), idet alle trinkanter udformes således, at der er mindst mulig risiko for at snuble, og er mærket med kontrastfarve eller -farver. 7.7.7.5. Hvert trin skal have en sådan bredde og form, at en firkant svarende til den i nedenstående tabel angivne kan anbringes på trinnet, uden at mere end højst 5 % af arealet af den pågældende firkant rager ud over trinnet. For dobbeltdøre skal dette krav være opfyldt for begge dens halvdele hver for sig. Antal passagerer > 22 ≤ 22 Området Første trin (mm) 400 × 300 400 × 200 Øvrige trin (mm) 400 × 200 400 × 200 7.7.7.6. Alle trin skal have en skridsikker overflade. 7.7.7.7. Hældningen på et trin i enhver retning må ikke overstige 5 %, når det ulastede køretøj står på jævn og vandret grund i normal kørestand (især må eventuelle knælesystemer ikke være aktiveret). 7.7.8. Passagersæder og rum til siddende passagerer 7.7.8.1. Mindste sædebredde 7.7.8.1.1. Sædehyndens mindste bredde, dimension F (bilag 4, fig. 9), målt fra et lodret plan gennem siddepladsens midtpunkt, skal være følgende: Gruppe I og II samt kategori A og B 200 mm. Gruppe III 225 mm. 7.7.8.1.2. Hver siddeplads skal have mindst følgende bredde, mål G (bilag 4, fig. 9), til rådighed, målt i et vandret plan gennem siddepladsens midtpunkt i en højde af mellem 270 mm og 650 mm over den usammenpressede sædehynde: Enkeltsæder: 250 mm Sammenhængende rækker af sæder til 2 eller flere passagerer: 225 mm. 7.7.8.1.3. For køretøjer med en bredde på højst 2,35 m skal bredden af den plads, der er til rådighed for hver siddeplads, være 200 mm målt i et vandret plan gennem siddepladsens midtpunkt i en højde af mellem 270 mm og 650 mm over den usammenpressede sædehynde (jfr. bilag 4, fig. 9A). Hvis kravene i dette punkt er opfyldt, finder kravene i punkt 7.7.8.1.2 ikke anvendelse. 7.7.8.1.4. For sæder, der støder op til væggen i køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer, medregnes et trekantet areal, 20 mm bredt og 100 mm højt, ikke i den til rådighed værende plads (jf. bilag 4, fig. 10). Dette gælder ligeledes den plads, der er brug for til sikkerhedsseler og disses forankringer og til solskærme. 7.7.8.2. Mindste dybde af sædehynde (dimension K, jf. bilag 4, fig. 11) Sædehyndens mindste dybde skal være: 7.7.8.2.1. 350 mm for køretøjer i gruppe I og kategori A og B og 7.7.8.2.2. 400 mm for køretøjer i gruppe II og III 7.7.8.3. Sædehyndens højde (dimension H, jf. bilag 4, fig. 11). Den usammenpressede sædehyndes højde over gulvet skal være således, at afstanden fra gulvet til et vandret plan, der rører sædehyndens opadvendende overflade fortil, er mellem 400 og 500 mm; ved hjulkasser og motorrum kan denne højde dog nedsættes til mindst 350 mm. 7.7.8.4. Afstand mellem sæder (jf. bilag 4, fig. 12) 7.7.8.4.1. For sæder, der vender samme vej, skal afstanden mellem forsiden af en ryghynde og bagsiden af ryghynden på sædet foran (mål H), målt vandret og i alle højder over gulvet mellem et niveau svarende til oversiden af sædehynden og et punkt 620 mm over gulvet, være mindst følgende: H Gruppe I samt kategori A og B 650 mm Gruppe II og III 680 mm 7.7.8.4.2. Ved alle målinger skal sæde- og ryghynde være usammenpresset, og måling skal ske i et lodret plan gennem midtlinjen af den pågældende enkelte siddeplads. 7.7.8.4.3. For sæder, der er placeret på tværs og vender mod hinanden, må den mindste afstand mellem forsiden af ryghynderne af de mod hinanden vendende sæder, målt hen over sædehyndernes højeste punkt, ikke være under 1 300 mm. 7.7.8.4.4. For passagersæder med indstilleligt ryglæn og indstillelige førersæder skal målingen foretages med ryghynde og andre sædeindstillinger i den normale brugsstilling som angivet af fabrikanten. 7.7.8.4.5. Ved målingen skal eventuelle klapborde på ryglænene være sammenklappet. 7.7.8.4.6. Har køretøjet sæder, der er monteret på skinner eller andet system, der giver driftsselskab eller bruger mulighed for let at ændre køretøjets indvendige indretning, skal disse ved målingen være i den normale brugsstilling, som angives af fabrikanten i ansøgningen om godkendelse. 7.7.8.5. Rum til siddende passagerer (jf. bilag III, fig. 13) 7.7.8.5.1. Foran hvert passagersæde skal der være et mindste frit rum svarende til det i bilag 4, fig. 13, viste. Ryglænet på et sæde foran (eller en skillevæg med profil tilnærmelsesvis svarende til det tilbagestillede ryglæns) kan rage ind i dette rum som angivet i punkt 7.7.8.4. Det kan tillades, at der i dette rum befinder sig ben fra andre sæder, forudsat at der er tilstrækkelig plads til passagerernes ben. For sæder ved siden af førersædet i køretøjer med højst 22 passagerer kan det tillades, at forbræt, instrumentpanel, vindspejl, solskærm, sikkerhedsseler og sikkerhedsselers forankringer rager ind. 7.7.8.5.2. Dog skal der i køretøjer i gruppe I og II være mindst 2 og i køretøjer i kategori A mindst 1 fremadvendende eller bagudvendende sæde(r), der særligt er beregnet og afmærket for andre bevægelseshæmmede passagerer end passagerer i kørestol, og som er placeret i den del af bussen, der er mest velegnet til indstigning. Disse sæder skal være udformet med henblik på bevægelseshæmmede passagerer, således at de giver tilstrækkelig plads, og være forsynet med hensigtsmæssigt placerede og udformede håndtag, der gør det lettere at tage plads i og rejse sig fra sædet, og der skal være mulighed for kommunikation med føreren (jf. punkt 7.7.9) fra siddende stilling. 7.7.8.5.2.1. Disse sæder skal frembyde mindst 110 % af den i punkt 7.7.8.5.1 foreskrevne plads. 7.7.8.6. Frihøjde over siddepladser 7.7.8.6.1. Over hver siddeplads og, bortset fra forreste sæderække i køretøjer beregnet til højst 22 passagerer, det dertil hørende fodrum skal der være et frit rum, hvis højde er mindst 900 mm, målt fra det højeste punkt af den ikke sammenpressede sædehynde, og mindst 1 350 mm målt fra gennemsnitshøjden af gulvet i fodrummet. Ved køretøjer, der falder ind under punkt 7.7.1.10, kan denne dimension være nedsat til 1 200 mm målt fra gulvet. 7.7.8.6.2. Dette frie rum skal omfatte et område, der begrænses af: 7.7.8.6.2.1. lodrette planer 200 mm på hver side af siddepladsens lodrette midterplan, og 7.7.8.6.2.2. et lodret tværplan gennem ryglænets bageste, øverste punkt samt et lodret tværplan 280 mm foran det forreste punkt på den usammenpressede sædehynde, idet der i hvert tilfælde måles ved siddepladsens lodrette midterplan. 7.7.8.6.3. Fra kanterne af det frie rum fastlagt i punkt 7.7.8.6.1 og 7.7.8.6.2 kan følgende områder undlades: 7.7.8.6.3.1. For sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med firkantet tværsnit, 150 mm højt og 100 mm bredt (jf. bilag III, fig. 14). 7.7.8.6.3.2. For sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med trekantet tværsnit, hvis toppunkt er beliggende 650 mm fra gulvet, og hvis grundlinje er 100 mm (jf. bilag 4, fig. 15). 7.7.8.6.3.3. For sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets nederste del (fodrum) med et tværsnitsareal på ikke over 0,02 m2 (0,03 m2 for lavtgulvsbusser i gruppe I) og største bredde på ikke over 100 mm (150 mm for lavtgulvsbusser i gruppe I) (jf. bilag 4, fig. 16). 7.7.8.6.3.4. For siddepladserne nærmest karosseriets bageste hjørner i køretøjer beregnet til højst 22 passagerer kan den yderste bageste kant af det frie rum, set i plan, afrundes med en radius på højst 150 mm (jf. bilag 4, fig. 17). 7.7.8.6.4. I de frie rum, der er fastlagt i punkt 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 og 7.7.