Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343/, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 107 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer af klasse M2 eller M3 for så vidt angår deres generelle konstruktion

Omfattende al gældende tekst frem til:

Ændringsserie 03 — ikrafttrædelsesdato: 11. august 2010

INDHOLDSFORTEGNELSE

REGULATIV

BILAG

1. ANVENDELSESOMRÅDE

køretøjer, hvis sæder alene er til brug, når køretøjet holder stille, men som ikke er beregnet til at medtage flere end 8 personer (føreren ikke medregnet) under kørslen. Eksempler herpå er bogbusser, mobile kirker og mobile hospitalsenheder. De sæder i sådanne køretøjer, der er beregnet til at blive anvendt under kørslen, skal være tydeligt afmærket for brugerne.

Indtil der tilføjes passende bestemmelser, er der intet i dette regulativ, der er til hinder for, at en kontraherende part kan fastsætte krav til køretøjer, der skal indregistreres inden for landets område, med hensyn til montering af og tekniske krav til udstyr til angivelse af rute og/eller bestemmelsessted ved visning eller ved tale.

2. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

2.1. »Køretøj«: et køretøj af M2 eller M3 inden for det i punkt 1 ovenfor definerede anvendelsesområde.

»Gruppe I«: køretøjer, der er indrettet med ståpladser for at give mulighed for hyppig ind- og udstigning.

»Gruppe II«: køretøjer, der hovedsagelig er indrettet med siddepladser, og således konstrueret, at de kan medtage stående passagerer i gangen og/eller i et område, der ikke er større end det areal, der er afsat til to dobbeltsæder

Et køretøj kan anses for at henhøre under mere end én gruppe. I så fald kan det godkendes i hver gruppe, som det tilhører.

2.1.2.1. »Kategori A«: køretøjer, der er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne kategori har sæder og skal være indrettet med ståpladser.

2.1.2.2. »Kategori B«: køretøjer, der ikke er konstrueret til at medføre stående passagerer; i et køretøj af denne kategori er der ikke afsat plads til stående passagerer.

»Dobbeltdækkerledbus«: et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. Sektionernes passagerrum står på mindst det ene dæk i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted.

2.2. Definition af type:

2.3. »Godkendelse af køretøj eller separat teknisk enhed«: godkendelse af en køretøjs- eller karosseritype som defineret i punkt 2.2 hvad angår de i dette regulativ angivne konstruktionsspecifikationer.

2.4. »Overbygning«: den del af karosseriet, der bidrager til køretøjets styrke i tilfælde af, at køretøjet vælter.

2.5. »Udstigningsdør«: dør, der er beregnet til at blive benyttet af passagererne under normale forhold med føreren på plads i førersædet.

2.6. »Dobbeltdør«: dør med to døråbninger eller en hertil svarende passage.

2.7. »Skydedør«: dør, der kun kan åbnes og lukkes ved at blive skudt langs en eller flere retlinjede eller næsten retlinjede skinner.

2.8. »Nødudgangsdør«: dør, der kun undtagelsesvis skal tjene som udgang for passagererne, navnlig i nødstilfælde.

2.9. »Nødudgangsvindue«: vindue, ikke nødvendigvis med rude, der i nødstilfælde kan benyttes som udgang af passagererne.

2.10. »Dobbeltvindue eller flerfaget vindue«: nødudgangsvindue, som, hvis det deles af en eller flere tænkte lodrette linjer (eller et eller flere tænkte lodrette planer), udgør to eller flere dele, der hver især opfylder de krav til dimensioner og passage, som stilles til et normalt nødudgangsvindue.

2.11. »Nødudgangslem«: åbning i taget eller gulvet, der i nødstilfælde skal benyttes som nødudgang for passagererne.

2.12. »Nødudgang«: en nødudgangsdør, et nødudgangsvindue eller en nødudgangslem.

2.13. »Udgang«: udstigningsdør, en forbindelsestrappe, en halv trappe eller en nødudgang.

2.14. »Gulv eller dæk«: den del af karosseriet, hvis overflade tjener som støtte for de stående passagerer, de siddende passagers og førerens og personalets fødder, og som desuden kan tjene som grundlag for sædernes monteringsbeslag.

2.15. »Gang«: det areal, som giver passagererne adgang fra sædet eller sæderækken eller fra et særligt område for kørestolsbrugere til andre sæder eller sæderækker eller særlige områder for kørestolsbrugere eller til adgangspassager fra eller til udstigningsdøre eller forbindelsestrapper og områder for stående passagerer; til gangen medregnes ikke:

2.16. »Adgangspassage«: det areal, der strækker sig ind i køretøjet fra udstigningsdøren til den yderste kant af det øverste trin (gangens kant), forbindelsestrappen eller den halve trappe. Hvis der ikke er noget trin ved døren, anses adgangspassagen for at være det areal, som måles i henhold til punkt 7.7.1 i bilag 3 indtil en afstand på 300 mm fra målepladens indersides udgangsposition.

2.17. »Førerrum«: det areal, der med undtagelse af nødstilfælde udelukkende er bestemt til brug for føreren, og hvor førersæde, rat, betjeningsudstyr, instrumenter og andre anordninger, som kræves til at køre eller betjene køretøjet, er anbragt.

2.18. »Masse af køretøj i køreklar stand«: massen af et ulæsset køretøj med karrosseri og, for en bil til påhængskøretøj, med koblingsanordning, i køreklar stand, eller massen af chassis med førerhus, når karrosseriet og/eller koblingsanordningen ikke monteres af fabrikanten (med kølervæske, smøremidler, 90 % brændstof, 100 % andre væsker bortset fra spildevand, værktøj, reservehjul og fører (75 kg) samt for busser massen af en ekstra fører eller lignende (75 kg), hvis der i køretøjet er et sæde beregnet til denne).

2.19. »Største teknisk tilladte totalvægt (M)«: den største masse baseret på køretøjets konstruktion og ydeevne som angivet af fabrikanten. Den største teknisk tilladte totalvægt anvendes til at bestemme køretøjsklassen.

2.20. »Passager«: alle andre personer end føreren og personalet.

2.21. »Bevægelseshæmmede passagerer«: alle mennesker, som har vanskeligt ved at benytte offentlige transportmidler, f.eks. handicappede (herunder personer med nedsatte sensoriske og mentale evner samt kørestolsbrugere), personer med gangbesvær, små personer, personer med tung bagage, ældre mennesker, gravide kvinder, personer med indkøbstasker på hjul og personer med børn (herunder børn i klapvogne).

2.22. »Kørestolsbruger«: alle personer, som på grund af svagelighed eller handicap anvender kørestol.

2.23. »Personale«: person(er), hvis opgave er at være medchauffør eller eventuelt medhjælper.

2.24. »Passagerrum«: det areal, som er beregnet til brug for passagererne, bortset fra arealer, der optages af faste installationer såsom bar, køkken, toilet og bagage- eller lastrum.

2.25. »Maskinelt betjent udstigningsdør«: udstigningsdør, som kun kan åbnes og lukkes ved anden energitilførsel end muskelkraft, og hvis åbning og lukning fjernbetjenes af føreren eller personalet, medmindre den betjenes automatisk.

2.26. »Automatisk udstigningsdør«: maskinelt betjent udstigningsdør, der (bortset fra nødbetjening) kun kan åbnes ved, at en betjeningsanordning påvirkes af en passager, efter at betjeningsan ordningerne er blevet aktiveret af føreren, og som lukker automatisk igen.

2.27. »Startspærreanordning«: automatisk anordning, som forhindrer, at køretøjet sætter i gang fra stilstand, når en dør ikke er fuldstændig lukket.

2.28. »Udstigningsdør, som betjenes af føreren«: udstigningsdør, som normalt åbnes og lukkes af føreren.

2.29. »Forbeholdt siddeplads«: en siddeplads, hvor der er bedre plads til en bevægelseshæmmet passager, og som er afmærket i overensstemmelse hermed.

2.30. »Indstigningsanordning«: anordning, der letter indstigning i et køretøj, f.eks. lifte eller ramper.

2.31. »Knælesystem«: system, som helt eller delvist sænker og hæver køretøjets karosseri i forhold til den normale køreposition.

2.32. »Lift«: anordning eller system med en platform, der kan hæves og sænkes med henblik på at give passagerer adgang til passagerrummet fra jorden.

2.33. »Rampe«: anordning, der danner forbindelse mellem passagerrummets gulv og jorden. I dens anvendelsesposition omfatter den enhver flade, der kan bevæge sig som led i opsætningen af rampen, eller kun kan bruges, når rampen er slået ud, og som det er hensigten, at en rullestol skal bevæge sig henover.

2.34. »Mobil rampe«: rampe, der kan afmonteres køretøjets konstruktion og anbringes i brugsposition af føreren eller personalet.

2.35. »Aftagelige sæder«: sæder, der let kan tages ud af køretøjet.

2.36. »Forrest og bagest«: forrest og bagest i køretøjet i forhold til den normale kørselsretning, idet udtrykkene »fortil« og »bagtil« skal forstås tilsvarende.

2.37. »Forbindelsestrappe«: trappe, der danner forbindelse mellem øverste og nederste dæk.

2.38. »Separat rum«: rum i køretøjet, hvor passagererne og personalet kan opholde sig, når køretøjet er i brug, og som er adskilt fra andre passager- eller personalerum, medmindre en skillevæg gør det muligt for passagerne at se ind i det næste passagerrum, og som er forbundet ved en gang uden døre.

2.39. »Halv trappe«: trappe, som udgår fra det øverste dæk, og som ender i en nødudgangsdør.

2.40. »Lys ved udstigningsdør«: lysanordning(er) i køretøjet, der er konstrueret til at belyse området uden for udstigningsdøren og hjulene.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

Ved ansøgning om godkendelse af et køretøj, der er fremstillet ved at samle et chassis og et typegodkendt karosseri, forstås der ved udtrykket »fabrikant« den, der har samlet delene.

3.3.3. Tillæg 3: for en køretøjstype, der er monteret med et karosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed.

Køretøj(er)/karosseri(er), som er repræsentative for de(n) ansøgte type(r), skal indleveres til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af godkendelsesprøvningen.

4. GODKENDELSE

Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 03, svarende til ændringsserie 03) angiver den ændringsserie, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype eller karosseritype i den i punkt 2.2 anvendte betydning.

et ekstra symbol bestående af romertal for den gruppe eller de grupper, for hvilke køretøjet eller karosseriet er blevet godkendt. Et karosseri, der godkendes separat, skal desuden være forsynet med bogstavet S.

en cirkel, der omgiver bogstavet »E« efterfulgt af et entydigt nummer for det land, der har meddelt godkendelsen (3)

Hvert køretøj eller hvert karosseri, som er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af:

Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt typegodkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så tilfælde skal regulativet og godkendelsesnumrene samt de ekstra symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er meddelt efter i den stat, hvor godkendelsen er meddelt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1.

5. FORSKRIFTER

Alle køretøjer skal være i overensstemmelse med de forskrifter, der angives i bilag 3 til dette regulativ. Karosserier, der er godkendt separat, skal være i overensstemmelse med bilag 10. Godkendelsen af et køretøj med et karrosseri, der er blevet godkendt i henhold til bilag 10, skal gennemføres i henhold til dette bilag.

Det står de kontraherende parter frit for at vælge den mest hensigtsmæssige løsning til at opnå bedre adgangsforhold i andre køretøjer end køretøjer i gruppe I. Hvis andre køretøjer end køretøjer i gruppe I er udstyret med funktioner eller anordninger for bevægelseshæmmede og/eller kørestolsbrugere, skal sådanne funktioner eller anordninger dog opfylde de relevante forskrifter i bilag 8.

Der er i dette regulativ intet til hinder for, at en kontraherende parts nationale myndigheder specificerer, at visse former for drift er forbeholdt køretøjer, der er udstyret til transport af bevægelseshæmmede passagerer i henhold til bilag 8.

Medmindre andet er angivet, foretages alle målinger, når køretøjet med masse i køreklar stand står på jævn og vandret grund i normal kørestand. Hvis køretøjet er udstyret med et knælesystem, skal det indstilles således, at køretøjet er i normal kørehøjde. Hvis karosseriet skal godkendes som en separat teknisk enhed, skal karosseriets stilling i forhold til den vandrette flade angives af fabrikanten.

Når dette regulativ indeholder et krav om, at en flade i et køretøj med mekanisk ophæng skal være vandret eller i en bestemt vinkel, når køretøjet er med masse i køreklar stand, kan fladen overstige denne hældning eller hælde, når køretøjet er ulastet i køreklar stand, forudsat at dette krav opfyldes, når køretøjet befinder sig i den lastetilstand, som er angivet af fabrikanten. Hvis køretøjet er udstyret med et knælesystem, må det ikke aktiveres.

6. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN KØRETØJSTYPE ELLER EN KAROSSERITYPE

vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet eller karosseriet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne; eller

7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde bestemmelserne i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse:

Et køretøj eller et karosseri, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være således fremstillet, at det svarer til den godkendte type, idet det skal opfylde de krav, der er fastlagt i punkt 5 ovenfor.

8. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

9. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Ophører indehaveren af godkendelsen fuldstændig med at fremstille en køretøjstype eller en karosseritype, som er godkendt efter dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular, der svarer til modellen i bilag 1, del 1, til dette regulativ.

10. OVERGANGSBESTEMMELSER

Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 02 kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 02.

Efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 5 til ændringsserie 02 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke nægte at udstede godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved supplement 5 til ændringsserie 02.

Fra 24 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for supplement 5 til ændringsserie kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, nægte den første nationale indregistrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder kravene i supplement 5 til ændringsserie 02 til dette regulativ.

Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.

Fra den 31. december 2013 kan kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele national eller regional godkendelse og kan nægte den første nationale eller regionale registrering (første ibrugtagning) af et køretøj, som ikke opfylder forskrifterne i ændringsserie 03 til dette regulativ.

11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er meddelt i andre stater, skal fremsendes.

12. (Reserveret)

(1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).

(2) Anvendelse af disse køretøjer kan være underlagt regler fastlagt af nationale myndigheder.

(3) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Den Tjekkiske Republik, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet) og 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.

vedrørende typegodkendelse af et køretøj monteret med et karosseri, som allerede er godkendt som separat teknisk enhed i henhold til regulativ nr. 107

Denne masses fordeling på akslerne, og for sættevogn, belastning i koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant):

Denne masses fordeling på akslerne og for kærre eller sættevogn belastning på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant):

Masse af køretøj med karrosseri - og for trækkende køretøjer i andre klasser end M1, med koblingsanordning, hvis en sådan er monteret af fabrikanten - i køreklar stand, eller masse af chassis eller af chassis med førerhus uden karrosseri/koblingsanordning, hvis karrosseri og/eller koblingsanordning ikke monteres af fabrikanten, (med væsker, værktøj, reservehjul, og fører samt for busser ét personalemedlem, hvis der forefindes et sæde dertil i køretøjet): o) (største og mindste værdi for hver variant).

5. SÆRLIGE FORSKRIFTER FOR KØRETØJER TIL PERSONBEFORDRING MED OVER OTTE SIDDEPLADSER FORUDEN FØRERENS PLADS

Massen af føreren og eventuelt medfølgende personale sættes til 75 kg pr. person (fordelt med 68 kg for personen selv og syv kg for dennes bagage i henhold med ISO-standard 2416 — 1992), brændstofbeholderen fyldes til 90 % af det af fabrikanten opgivne volumen og de øvrige væskeholdige systemer (undtagen dem med spildevand), til 100 % af det opgivne volumen.

5. SÆRLIGE FORSKRIFTER FOR KØRETØJER TIL PERSONBEFORDRING MED OVER OTTE SIDDEPLADSER FORUDEN FØRERENS PLADS

Denne masses fordeling på akslerne og for kærre eller sættevogn belastning på koblingspunktet (største og mindste værdi for hver variant):

Masse af køretøj med karrosseri - og for trækkende køretøjer i andre klasser end M1, med koblingsanordning, hvis en sådan er monteret af fabrikanten - i køreklar stand, eller masse af chassis eller af chassis med førerhus uden karrosseri/koblingsanordning, hvis karrosseri og/eller koblingsanordning ikke monteres af fabrikanten, (med væsker, værktøj, reservehjul, og fører samt for busser ét personalemedlem, hvis der forefindes et sæde dertil i køretøjet) o) (største og mindste for hver variant):

Specificer om motorkøretøjet er beregnet til at trække et påhængskøretøj, og om det i så fald er en påhængsvogn/sættevogn/kærre.

BILAG 3

FORSKRIFTER FOR ALLE KØRETØJER

1.-6. (reserveret)

7. FORSKRIFTER

7.1. Generelt

7.1.1. Hvis førerkabinen er uden tag, skal føreren have en form for særlig beskyttelse mod stærk vind, pludselig støvforekomst, stærk regn osv.

7.2. Masser og dimensioner

7.2.1. Køretøjerne skal opfylde forskrifterne i bilag 11.

7.2.2. Passagerrum

7.2.2.1. Det samlede areal S0, der er til rådighed for passagererne, beregnes ved fra køretøjets samlede gulvareal at fratrække:

7.2.2.1.1. arealet af førerrummet

7.2.2.1.2. arealet af trin ved døre og areal af alle andre trin med en dybde mindre end 300 mm, samt det areal, der passeres af døren og dennes mekanisme, når den betjenes

7.2.2.1.3. arealet af alle dele, hvorover den lodrette højde er mindre end 1 350 mm, målt fra gulvet, idet der ses bort fra tilladte indragende dele, se punkt 7.7.8.6.3 og 7.7.8.6.4. For køretøjer i kategori A eller B kan dette mål nedsættes til 1 200 mm

7.2.2.1.4. arealet af enhver del af køretøjet, som passagerne ikke har adgang til som angivet i punkt 7.9.4

7.2.2.1.5. ethvert areal, der udelukkende er forbeholdt transport af gods eller bagage, og som passagerer ikke har adgang til

7.2.2.1.6. det areal, der er nødvendigt for at give arbejdsrum ved udskænkningssteder

7.2.2.1.7. det gulvareal, der optages af eventuelle trapper, halvtrapper, forbindelsestrapper eller arealet af eventuelle trin i køretøjet.

7.2.2.2. Gulvarealet S1, der er til rådighed for stående passagerer (kun for køretøjer i kategori A, gruppe I og II, hvor befordring af stående passagerer er tilladt), beregnes ved fra S0 at trække:

7.2.2.2.1. arealet af alle dele af gulvet, hvis hældning overstiger de tilladte maksimumsværdier i punkt 7.7.6

7.2.2.2.2. arealet af alle dele, der ikke er tilgængelige for en stående passager, når alle sæder er optaget, bortset fra klapsæder

7.2.2.2.3. arealet af alle dele, hvor frihøjden over gulvet er mindre end højden i gangen, jf. punkt 7.7.5.1. (håndgreb skal ikke tages i betragtning i denne forbindelse)

7.2.2.2.4. arealet foran et lodret tværplan gennem centrum af førersædets sædeoverflade (i sædets bageste position)

7.2.2.2.5. arealet 300 mm foran alle sæder undtagen klapsæder, medmindre der er tale om et sidevendt sæde, i hvilket tilfælde dette mål kan nedsættes til 225 mm. Med hensyn til variable sædearrangementer henvises der for alle sæder, når de anses for at være i brug, til punkt 7.2.2.4

7.2.2.2.6. ethvert areal, som ikke er udelukket fra bestemmelserne i punkt 7.2.2.2.1 til 7.2.2.2.5, og som ikke kan rumme et rektangel på 400 mm × 300 mm

7.2.2.2.7. i køretøjer af gruppe II, det areal, hvor det ikke er tilladt at stå

7.2.2.2.8. i dobbeltdækkerbusser, alle arealer på det øverste dæk

7.2.2.2.9. arealet af kørestolspladsen(erne), når den (de) anses for at være optaget af kørestolsbrugeren(erne), jf. punkt 7.2.2.4

7.2.2.2.10. arealet af enhver kørestolsplads, der er afsat udelukkende til anvendelse af kørestolsbrugere.

7.2.2.3. Antallet af siddepladser (P) bortset fra klapsæder i køretøjet skal være i overensstemmelse med kravene i punkt 7.7.8. Er køretøjet i gruppe I, II eller kategori A, skal antallet af siddepladser på hvert dæk være mindst lig det antal kvadratmeter gulvareal, der er til rådighed for passagerer og eventuelt personale på det pågældende dæk, rundet ned til nærmeste hele tal. Dette tal kan for gruppe I-køretøjer bortset fra det øverste dæk nedsættes med 10 %.

7.2.2.4. Hvis køretøjet er indrettet til et varierende antal siddepladser, skal det areal, der er til rådighed for stående passagerer (S1) og bestemmelserne i punkt 3.3.1 i bilag 11 fastlægges for hver af følgende betingelser, afhængigt af hvad der gælder:

7.2.2.4.1. med alle mulige sæder optaget og det resterende område til stående passagerer og, hvis der er plads tilovers, med alle kørestolspladser optaget

7.2.2.4.2. med alle mulige ståpladser optaget og de resterende sæder, som er beregnet til siddende passagerer, og, hvis der er plads tilovers, med alle kørestolspladser optaget

7.2.2.4.3. med alle mulige kørestolspladser optaget og det resterende område til stående passagerer og med de resterende sæder optaget.

7.2.3. Skiltning i køretøjer

7.2.3.1. Der skal på førerens område på et sted, som er klart synligt for føreren, være afsat plads til den skiltning, der er angivet i punkt 3.3 i bilag 11.

7.2.3.1.1. det maksimale antal siddende passagerer, køretøjet er beregnet til

7.2.3.1.2. det (eventuelle) maksimale antal stående passagerer, køretøjet er beregnet til

7.2.3.1.3. det (eventuelle) maksimale antal kørestole, køretøjet er beregnet til.

7.2.3.2. (Reserveret)

7.2.3.3. (Reserveret)

7.2.3.3.1. den bagagemasse, køretøjet må medføre, når det er lastet med det maksimale antal passagerer og personale og ikke overskrider den største teknisk tilladte totalvægt eller den tilladte masse på nogen af akslerne. Denne masse omfatter bagagemassen: 7.2.3.3.1.1. bagagerummene (masse B, jf. punkt 7.4.3.3.1 i bilag 11) 7.2.3.3.1.2. på taget, hvis det er indrettet til transport af bagage (masse BX, jf. punkt 7.4.3.3.1 i bilag 11).

7.3. Overbygningens styrke

7.3.1. Overbygningen på alle enkeltdækkerkøretøjer i gruppe II og III skal opfylde kravene i regulativ nr. 66.

7.4. Stabilitetsprøvning

7.4.1. Køretøjets stabilitet skal være tilstrækkelig til at sikre, at det punkt, hvor væltning finder sted, ikke overskrides, når den flade, som køretøjet står på, bringes til at hælde først til den ene side og dernæst til den anden i en vinkel på 28 grader fra vandret.

7.4.2. Ved udførelse af ovenstående prøve skal køretøjet være med masse i køreklar stand som beskrevet i punkt 2.18 i dette regulativ med følgende tillæg:

7.4.2.1. Der anbringes en vægt lig med Q (som angivet i punkt 3.2.3.2.1 i bilag 11) på hvert passagersæde (på øverste dæk kun i tilfælde af dobbeltdækkerbusser). Hvis en enkeltdækkerbus er beregnet til stående passagerer eller et ikke-siddende personalemedlem, skal tyngdepunktet for belastningerne Q eller 75 kg, som repræsenterer dem, fordeles ligeligt i området for henholdsvis stående passagerer eller personale i en højde på 875 mm. Hvis en dobbeltdækkerbus er beregnet til et ikke-siddende personalemedlem, skal tyngdepunktet af den masse på 75 kg, der repræsenterer medlemmet af personalet, være anbragt i gangen på det øverste dæk i en højde af 875 mm. Hvis et køretøj er konstrueret til at medføre bagage på taget, skal en ligelig fordelt masse (BX) mindst svarende til den masse, der er angivet af fabrikanten i henhold til punkt 3.2.3.2.1 i bilag 11, der repræsenterer sådan bagage, fastgøres på taget. De øvrige bagagerum må ikke indeholde nogen bagage.

7.4.2.2. Hvis køretøjet er indrettet til et varierende antal siddepladser og ståpladser eller er indrettet til en eller flere kørestole, skal de i punkt 7.4.2.1 omhandlede vægte i ethvert areal af passagerrummet, hvor en sådan variation forekommer, være højere end: a) massen af antallet af siddende passagerer, som kan befinde sig på arealet herunder massen af aftagelige sæder, eller b) massen af antallet af stående passagerer, som kan befinde sig på arealet, eller c) massen af kørestole og kørestolsbrugere, der kan befinde sig på arealet, hver med en samlet masse på 250 kg, placeret 500 mm over gulvet midt i hvert kørestolsareal, eller d) massen af siddende passagerer, stående passagerer og kørestolsbrugere og enhver kombination heraf, som kan befinde sig på arealet.

7.4.3. Højden af eventuelle forhøjninger, der anvendes til at forhindre, at køretøjets hjul glider sidelæns på prøvestanden, må ikke være over to tredjedele af afstanden mellem den flade, hvorpå køretøjet står, før det vippes, og den del af fælgen, der er nærmest overfladen, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med punkt 7.4.2.

7.4.4. Under prøvningen må ingen dele af køretøjet, som ikke er beregnet til at komme i berøring med hinanden, gøre dette, og ingen del må blive beskadiget eller komme ud af normal stilling.

7.4.5. Alternativt kan det ved beregning godtgøres, at køretøjet ikke vil vælte under de i punkt 7.4.1 og 7.4.2 beskrevne betingelser. Ved en sådan beregning skal følgende parametre indgå:

7.4.5.1. masse og dimensioner

7.4.5.2. tyngdepunktets højde

7.4.5.3. fjedrenes stivhed

7.4.5.4. dækkenes lodrette og vandrette stivhed

7.4.5.5. egenskaberne af reguleringen af lufttrykket i luftfjedre

7.4.5.6. momentcenterets placering

7.4.5.7. karosseriets vridningsstivhed. Beregningsmetoden er beskrevet i tillæg 1 til bilaget.

7.5. Brandsikring

7.5.1. Motorrum

7.5.1.1. I motorrummet må ikke være anvendt brændbart lyddæmpningsmateriale, materiale, der kan opsuge brændstof, smøremidler, eller andet brændbart materiale, medmindre dette er dækket af uigennemtrængelig plade.

7.5.1.2. Gennem passende udformning af motorrummet eller gennem drænhuller skal det så vidt muligt sikres, at der ikke kan samle sig brændstof, smøremidler eller andet brændbart materiale i nogen del af motorrummet.

7.5.1.3. Mellem motorrummet eller andre varmekilder og resten af køretøjet skal der være en varmebestandig skillevæg (andre varmekilder kan være anordninger til optagelse af energi ved kørsel ned ad lange bakker, f.eks. en påløbsbremse eller anordning til indvendig opvarmning, dog ikke anordninger, der fungerer ved cirkulation af varmt vand). Alle ophæng, klemmer, pakninger m.m. i forbindelse med skillevæggen skal være brandsikre.

7.5.1.4. Passagerkabinen kan være forsynet med varmeapparater, der ikke fungerer ved hjælp af varmt vand, såfremt der er tale om indkapslet materiale, der er bestandigt mod den varme, apparatet danner, ikke udsender giftige dampe og er placeret således, at passagerer ikke let kan komme i berøring med nogen varme overflader.

7.5.1.5. Hvis køretøjets motor er placeret bag førerkabinen, skal kabinen udstyres med et alarmsystem, der giver føreren både et akustisk og et visuelt signal, hvis temperaturen i motorrummet eller ethvert andet rum, hvor et anlæg til opvarmning ved forbrænding er placeret, bliver for høj.

7.5.1.5.1. Alarmsystemet skal være således konstrueret, at det kan detektere en temperatur, der er højere end temperaturen ved normal drift, i motorrummet og ethvert rum, hvor der er placeret en anlæg til opvarmning ved forbrænding,

7.5.1.5.2. Forskrifterne i punkt 7.5.1.5.1 anses for at være opfyldt, hvis følgende områder i motorrummet og ethvert rum, hvor der er placeret et anlæg til opvarmning ved forbrænding, overvåges med hensyn til for høj temperatur: 7.5.1.5.2.1. Områder hvor brændbare væsker (flydende eller gasformige) kan komme i berøring med eksponerede komponenter, f.eks. trykladeren eller udstødningssystemet, herunder komponenter monteret på motoren, hvis driftstemperatur er lig med eller større end den brændbare væskes antændelsestemperatur (flydende eller gasformig), og 7.5.1.5.2.2. områder hvor brændbare væsker (flydende eller gasformig) kan komme i berøring med afskærmede komponenter, f.eks. en selvstændig opvarmningsanordning, hvis driftstemperatur er lig med eller større end den brændbare væskes antændelsestemperatur (flydende eller gasformig), og 7.5.1.5.2.3. områder hvor brændbare væsker (flydende eller gasformig) kan komme i berøring med komponenter, f.eks. generatoren, hvis temperatur ved svigt kan nå op på eller overstige den brændbare væskes antændelsestemperatur (flydende eller gasformig).

7.5.1.5.3. Alarmsystemet skal være i sættes i funktion, når motorens startanordning betjenes, og forblive i funktion, indtil motorens stopanordning betjenes, uanset køretøjets position.

7.5.2. Elektrisk udstyr og elektriske ledninger

7.5.2.1. Alle ledninger skal være godt isolerede, og alle ledninger og alt elektrisk udstyr skal kunne modstå de temperatur- og fugtighedsforhold, de udsættes for. I motorrummet skal der lægges særlig vægt på deres temperaturbestandighed og eventuelle skadelige stoffer.

7.5.2.2. Ledningerne i et elektrisk kredsløb må ikke føre stærkere strøm end den, deres installationsform og den højeste omgivende temperatur berettiger til.

7.5.2.3. Elektriske kredsløb, som fører strøm til andet udstyr end starter, tændingskreds (gnisttænding), gløderør, motorstopanordning, ladekreds og batteriets stelforbindelse, skal indeholde en sikring eller afbryder. Kredsløb, der leverer strøm til andet udstyr, kan dog være beskyttet af en fælles sikring eller fælles afbryder, hvis deres samlede nominelle kapacitet ikke overstiger en sikrings eller en afbryders kapacitet. I tilfælde af multipleksing skal fabrikanten angive alle relevante tekniske oplysninger på anmodning af den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for gennemførelse af prøvningen.

7.5.2.4. Alle ledninger skal være godt beskyttet og sikkert fastholdt i en position, hvor de ikke kan udsættes for skære-, skrabe- eller skurreskader.

7.5.2.5. Er spændingen i et eller flere af køretøjets elektriske kredsløb over 100 volt (effektiv), skal de af elforsyningens poler, som ikke har stelforbindelse, være forbundet med en håndbetjent ledningsadskiller, der skal være anbragt inde i køretøjet på et for føreren let tilgængeligt sted og kunne frakoble alle sådanne kredsløb fra hovedforsyningsnettet, dog uden at kunne frakoble elektriske kredsløb, som forsyner køretøjets påbudte udvendige belysning. Dette gælder dog ikke højspændingsstartkredsløb eller selvstændige kredse i køretøjets aggregater.

7.5.2.6. Elektriske ledninger skal være placeret således, at de ikke kan komme i berøring med brændstofledninger eller dele af udstødningssystemet eller kan blive udsat for kraftig varme, medmindre der er sørget for særlig isolering og beskyttelse som for eksempel af en elektromagnetisk betjent ventil i udstødningssystemet.

7.5.3. Batterier

7.5.3.1. Alle batterier skal være forsvarligt fastgjort og let tilgængelige.

7.5.3.2. Batterirummet skal være adskilt fra passagerkabinen og førerhuset og have udluftning til det fri.

7.5.3.3. Batteripolerne skal være beskyttet mod kortslutning.

7.5.4. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr

7.5.4.1. Der skal være plads til en eller flere ildslukkere, heraf én ved førerpladsen. I køretøjer i kategori A eller B skal pladsen være på mindst 8 dm3 og i gruppe I, II eller III på mindst 15 dm3. Hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus, skal der afsættes yderligere plads til ildslukkere på det øverste dæk.

7.5.4.2. Der skal være tildelt en plads til anbringelse af en eller flere førstehjælpskasser. Arealet hertil skal være mindst 7 dm3 med en mindste dimension på 80 mm.

7.5.4.3. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr kan være beskyttet mod tyveri og hærværk ved f.eks. at være anbragt i et indvendigt skab eller bag glas, som skal knuses, forudsat at de pågældende deles placering er tydeligt afmærket, og at der er sørget for, at de let kan udtages i nødsituationer.

7.5.5. Materialer

Brændbare materialer må ikke forefindes inden for en afstand af 100 mm fra udstødningssystemets komponenter, elektrisk højspændingsudstyr eller nogen anden væsentlig varmekilde, medmindre det pågældende materiale er effektivt afskærmet. Om nødvendigt skal der sørges for afskærmning, der forhindrer fedt eller andre brændbare materialer i at komme i berøring med udstødningssystemet eller anden varmekilde af betydning. I dette afsnit forstås ved brændbare materialer sådanne, der ikke er beregnet til at modstå de temperaturer, der må forventes at optræde det pågældende sted.

7.6. Udgange

7.6.1. Antal udgange

7.6.1.1. Et køretøj skal have mindst to udgange, som enten er to udstigningsdøre eller en udstigningsdør og en nødudgangsdør. Hver dobbeltdækkerbus skal have to døre på det nederste dæk (se også punkt 7.6.2.2). Der kræves mindst følgende antal udstigningsdøre:

Antal passagerer Antal udstigningsdøre GRUPPE I og KATEGORI A GRUPPE II GRUPPE III og KATEGORI B 9 - 45 1 1 1 46 - 70 2 1 1 71 - 100 3 (2 for dobbeltdækker-busser) 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. I hver stiv sektion af en ledbus skal der være mindst én udstigningsdør, i forreste sektion af en ledbus i gruppe I dog mindst to udstigningsdøre.

7.6.1.3. For så vidt angår dette krav anses maskinelt betjente udstigningsdøre ikke for at være nødudgangsdøre, medmindre de let kan åbnes manuelt, når den i punkt 7.6.5.1 beskrevne betjeningsanordning om nødvendigt er blevet aktiveret.

7.6.1.4. Antallet af nødudgange skal mindst være sådan, at det samlede antal udgange i et separat rum er som følger:

Antal passagerer og personalemedlemmer i hvert rum Samlet mindste antal udgange 1 - 8 2 9 - 16 3 17 - 30 4 31 - 45 5 46 - 60 6 61 - 75 7 76 - 90 8 91 - 110 9 111 - 130 10 > 130 11

Antallet af udgange for hvert dæk (for dobbeltdækkerbusser) og hver enkel afdeling bestemmes separat. Toilet- og køkkenrum anses ikke for separate rum med henblik på fastlæggelse af antal nødudgange. Nødudgangslemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal nødudgange.

7.6.1.5. Hver stiv sektion af en ledbus betragtes som et særskilt køretøj med henblik på bestemmelse af mindste tilladte antal udgange og disses placering. Forbindelsespassager mellem sektioner anses ikke for at udgøre en nødudgang. Toilet- og køkkenrum anses ikke for separate rum med henblik på fastlæggelse af antal nødudgange. Antallet af passagerer fastsættes for hver stiv sektion. Det plan, der indeholder den horisontale akse af »hængslet« mellem køretøjets forbundne stive sektioner, og som er vinkelret på køretøjets længdeakse, når dette kører lige ud, anses for af udgøre grænsen mellem to sektioner.

7.6.1.6. En dobbelt udstigningsdør tæller som to udstigningsdøre og et dobbelt eller flerfaget vindue som to nødudgangsvinduer.

7.6.1.7. Hvis førerrummet ikke har adgang til passagerrummet gennem en gang, der opfylder en af de i punkt 7.7.5.1.1 angivne betingelser, skal følgende betingelser være opfyldt:

7.6.1.7.1. Førerkabinen skal have to udgange, som ikke begge må være i samme sidevæg; er en af disse udgange et vindue, skal det opfylde de i punkt 7.6.3.1 og 7.6.8 angivne krav til nødudgangsvinduer.

7.6.1.7.2. Det kan tillades, at der ved siden af førersædet er et eller to sæder til yderligere personer, i hvilket tilfælde begge de i punkt 7.6.1.7.1 nævnte udgange skal være døre. Førerdøren accepteres som nødudgangsdør for personer på disse sæder, hvis det er muligt at tage en måleplade fra sædet ud af køretøjet gennem førerdøren (se bilag 4, figur 27). Kontrol af adgangen til førerdøren skal opfylde forskrifterne i punkt 7.7.3.2 og foretages ved hjælp af målepladen på 600 × 400 mm, som beskrevet i punkt 7.7.3.3. Døren til passagererne skal befinde sig i den side af køretøjet, der er modsat siden med førerdøren, og accepteres som nødudgangsdør for føreren. Der kan monteres indtil fem ekstra sæder i et rum, hvori førerkabinen indgår, forudsat at de ekstra sæder og den til disse sæder afsatte plads opfylder alle krav i dette regulativ, og at mindst én dør, som giver adgang til passagerrummet, opfylder kravene for nødudgangsdøre i punkt 7.6.3.

7.6.1.7.3. Under de i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2 beskrevne omstændigheder tæller førerkabinens udgange ikke som en af de i punkt 7.6.1.1 til 7.6.1.2 foreskrevne døre eller som en af de i punkt 7.6.1.4 foreskrevne udgange, bortset fra det tilfælde, der omhandles i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2. Punkt 7.6.3 til 7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 og 7.7.7 gælder ikke for sådanne udgange.

7.6.1.8. Hvis førerkabinen og eventuelle sæder ved siden af denne er tilgængelige fra hovedpassagerrummet gennem en gang, der opfylder en af betingelserne i punkt 7.7.5.1.1, kræves der ingen udgang til det fri fra førerrummet.

7.6.1.9. Hvis der forefindes en førerdør eller anden udgang fra kabinen under de i punkt 7.6.1.8 beskrevne omstændigheder, kan den kun tælle som udgang for passagererne, forudsat:

7.6.1.9.1. at den opfylder kravene i punkt 7.6.3.1 for nødudgangsdøres dimensioner

7.6.1.9.2. at den opfylder kravene i punkt 7.6.1.7.2

7.6.1.9.3. at der fra den plads, der er afsat til førersædet, er adgang til hovedpassagerrummet gennem en egnet passage; et sådant krav anses for opfyldt, hvis den måleplade, der er beskrevet i punkt 7.7.5.1 uden hindringer kan bevæges fra gangen, indtil målepladens forende når frem til det lodrette plan, der er tangentiel til forreste punkt på førersædet (som befinder sig i bageste punkt i længderetningen) og hvis den i punkt 7.6.1.7.2 beskrevne plade vil kunne bevæges fra dette plan til nødudgangsdøren i den retning, der er fastsat i pågældende punkt (se bilag 4, figur 28) med sæde og rat indstillet i deres midterpositioner.

7.6.1.10. Punkt 7.6.1.8 og 7.6.1.9 udelukker ikke, at der forefindes en dør eller anden barriere mellem førersædet og passagerrummet, forudsat at denne barriere i nødsituationer hurtigt kan udløses af føreren. En førerdør i et rum, der er beskyttet af en sådan barriere, tæller ikke som udgang for passagerer.

7.6.1.11. I tillæg til nødudgangsdøre og –vinduer skal der monteres nødudgangslemme i køretøjer i gruppe II, III og kategori B (i taget på øverste dæk, hvis der er tale om dobbeltdækkerbusser). Sådanne lemme kan også monteres i køretøjer i klasse I og kategori A. Det mindste antal nødudgangslemme skal være:

Antal passagerer (på øverste dæk for dobbeltdækkerbusser) Antal nødudgangslemme ikke over 50 1 over 50 2

7.6.1.12. Hver forbindelsestrappe skal regnes som en udgang fra øverste dæk i en dobbeltdækkerbus.

7.6.1.13. Alle personer på nederste dæk i en dobbeltdækkerbus skal i nødsituationer kunne komme ud af køretøjet uden at skulle op på øverste dæk.

7.6.1.14. Gangen på øverste dæk i en dobbeltdækkerebus skal med en eller flere forbindelsestrapper være forbundet med adgangspassagen til en udstigningsdør eller til gangen på nederste dæk i en afstand af højst 3 m fra en udstigningsdør.

7.6.1.14.1. Hvis der i køretøjer i gruppe I og II medføres flere end 50 passagerer på øverste dæk, skal der være to eller mindst halvanden trapper.

7.6.1.14.2. Hvis der i køretøjer i gruppe III medføres flere end 30 passagerer på øverste dæk, skal der være to eller mindst halvanden trapper.

7.6.1.15. Hvis der er tale om et køretøj uden tag, skal udgangene på et dæk uden tag være således, at de opfylder de forskrifter, der ikke er uforenelige ved fraværet af et tag.

7.6.2. Udganges placering

Køretøjer med en kapacitet på over 22 passagerer skal opfylde kravene i det følgende. Køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer kan enten opfylde kravene i det følgende eller kravene i bilag 7, punkt 1.2.

7.6.2.1. Udstigningsdøren(e) skal være placeret på den side af køretøjet, der er nærmest vejkanten, afhængigt af trafikretningen i det land, hvor der søges om driftstilladelse for køretøjet; mindst én skal være i køretøjets forreste halvdel. Dette udelukker ikke:

7.6.2.1.1. en specialkonstrueret dør i bagenden eller siden af et køretøj til brug for kørestolsbrugere i stedet for en udstigningsdør, eller

7.6.2.1.2. en ekstra udstigningsdør i køretøjets bagende, først og fremmest til indlastning/udlastning af varer og bagage, men også til brug for passagerer, hvis omstændighederne kræver det, eller

7.6.2.1.3. en eller flere ekstra udstigningsdøre i den modsatte side af køretøjet, hvis der er tale om køretøjer, der er konstrueret til brug under forhold, der kræver indlastning/udlastning i begge sider. Eksempler på sådanne forhold er busser til brug i lufthavne, køretøjer til multimodale transportsystemer, hvor der anvendes midterperroner, eller busser, der krydser grænsen til lande, hvor der ikke køres i samme vejside som i det land, hvor køretøjet har licens til at operere. Således udstyrede køretøjer skal have betjeningsanordninger, som giver føreren mulighed for at forhindre normal betjening af døre, som midlertidigt ikke er i brug, eller

7.6.2.1.4. en udstigningsdør i bagenden af et kategori A eller B køretøj.

7.6.2.2. To af de døre, der er henvist til i punkt 7.6.1.1, skal være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end:

7.6.2.2.1. Hvis der er tale om en enkeltdækkerbus, 40 % af passagerrummets samlede længde målt parallelt med køretøjets længdeakse. Hvis der er tale om en ledbus, er dette krav opfyldt, hvis to døre i de forskellige sektioner er adskilt, således at afstanden mellem dørene ikke er mindre end 40 % af den samlede længde af kombinationen af passagerrum (alle sektioner). Er en af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden.

7.6.2.2.2. Hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus, skal to af de døre, hvortil der er henvist i punkt 7.6.1.1, skal være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end enten 25 % af køretøjets udvendige længde eller 40 % af den samlede længde af passagerrummet på nederste dæk; dette gælder ikke, hvis de to døre befinder sig på hver sin side af køretøjet. Er en af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden.

7.6.2.3. Udgangene (på hver dæk, hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus) skal placeres således, at antallet i hver af køretøjets to sider i det væsentlige er det samme. (Dette indebærer ikke, at det er nødvendigt at tilvejebringe yderligere udgang ud over det antal, der er angivet i punkt 7.61). Eventuelle udgange ud over det påkrævede mindsteantal behøver ikke være ligeligt fordelt på de to sider.

7.6.2.4. Mindst én nødudgang skal være placeret enten i køretøjets forende eller bagende. For køretøjer i gruppe I og for køretøjer med en bageste del, der er helt lukket af fra passagerrummet, anses denne bestemmelse for opfyldt, hvis der er monteret en nødudgangslem. For dobbeltdækkerbusser finder dette krav kun anvendelse på det øverste dæk.

7.6.2.5. Udgangene på samme side af køretøjet skal være hensigtsmæssigt fordelt over køretøjets længde.

7.6.2.6. Det tillades, at der forefindes en dør i køretøjets bagende, forudsat at den ikke er en udstigningsdør.

7.6.2.7. Hvis der er monteret nødudgangslemme, skal de være placeret som følger: er der kun er en lem, skal den være placeres i den midterste tredjedel af passagerrummet, og hvis der er to lemme, skal deres indbyrdes afstand være mindst 2 m, målt mellem åbningernes nærmeste kanter langs en linje parallelt med køretøjets længdeakse.

7.6.3. Udgangenes mindstemål

7.6.3.1. Køretøjer i gruppe I, II eller III skal opfylde følgende krav:

7.6.3.1.1. En udstigningsdør skal have en åbning, der giver adgang i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7.7.1 i dette bilag.

7.6.3.1.2. En nødugangsdør skal have en døråbning med en mindstehøjde på 1 250 mm og mindstebredde på 550 mm.

7.6.3.1.3. Et nødudgangsvindue skal have et areal på mindst 400 000 mm2. Et rektangel på 500 × 700 mm skal kunne indskrives i dette areal.

7.6.3.1.4. Hvis et nødudgangsvindue er placeret i køretøjets bagende skal det enten opfylde kravene i punkt 7.6.3.1.3, eller det skal være muligt i dette nødudgangsvindues åbning at indskrive et rektangel med en højde på 350 mm og en bredde på 1 550 mm, idet dets hjørne må afrundes til en rundingsradio på højst 250 mm.

7.6.3.1.5. En nødudgangslem skal have en åbning med et areal på mindst 400 000 mm2. Et rektangel på 500 × 700 mm skal kunne indskrives i dette areal.

7.6.3.2. Køretøjer i kategori A eller B kan enten opfylde kravene i punkt 7.6.3.1 (kategori A skal opfylde gruppe I-krav, og kategori B skal opfylde gruppe II- og gruppe III-krav) eller kravene i bilag 7, punkt 1.1.

7.6.4. Tekniske krav til alle udstigningsdøre

7.6.4.1. Udstigningsdørene skal let kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når køretøjet er i bevægelse). Dette udelukker ikke, at døren kan låses udefra, forudsat at den altid kan åbnes indefra.

7.6.4.2. Betjeningsanordninger og anordninger til åbning udefra skal være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm over jorden og må højst være 500 mm fra døren. I køretøjer i gruppe I, II og III skal betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør indefra være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm fra overfladen af gulvet eller det trin, der er nærmest betjeningsanordningen, og må højst være placeret 500 mm fra døren. Dette gælder ikke for betjeningsanordninger, som er placeret inden for førerens område.

7.6.4.3. Udelte, manuelt betjente udstigningsdøre, som åbner ved hængsler eller drejetappe, skal være monteret således, at de vil være tilbøjelige til at lukke, hvis den åbne dør kommer i berøring med en stillestående genstand, medens køretøjet bevæger sig fremefter.

7.6.4.4. Har en manuelt betjent udstigningsdør smæklås, skal denne være af totrinstypen.

7.6.4.5. Der må på indersiden af en udstigningsdør ikke være anordninger, der tjener til at dække de indvendige trin, når døren er lukket. Dog må der gerne, når døren er lukket, i trinbrætskakten befinde sig dørbetjeningsmekanisme og andet til dørens inderside fastgjort udstyr, som ikke danner en fortsættelse af gulvet, der kan benyttes af passagererne til at stå på. Sådan mekanisme og sådant udstyr må ikke udgøre en fare for passagerne.

7.6.4.6. Er det direkte udsyn ikke tilstrækkeligt, skal der være anordninger af optisk eller anden art, hvormed føreren fra førersædet kan opdage passagerer, som befinder sig i eller uden for køretøjet i umiddelbar nærhed af udstigningsdøre, der ikke betjenes automatisk.

For dobbeltdækkerbusser i gruppe I gælder dette krav også området inden for alle udstigningsdøre og de umiddelbare omgivelser af hver forbindelsestrappe på øverste dæk.

For udstigningsdøre i bagenden af køretøjer med ikke over 22 passagerer anses dette krav for opfyldt, hvis føreren er i stand til at opdage en 1,3 m høj person, som står 1 m bag køretøjet.

Kørespejle kan anvendes til opfyldelse af kravene i dette punkt, forudsat at kravene til det synsfelt, der er påkrævet for kørsel, stadig er opfyldt.

Hvis der er tale om døre placeret bag ved ledsektionen på en ledbus, anses spejle ikke for at være en tilstrækkelig optisk anordning.

7.6.4.7. Døre, som åbner indad, samt deres mekanisme skal være således udformet, at deres bevægelse ikke under normal brug kan udsætte passagererne for skade. Om nødvendigt anbringes passende beskyttelsesanordninger.

7.6.4.8. Udstigningsdøre, som er anbragt i nærheden af døre til toilet eller andre indre rum, skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis døren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med over 5 km/h.

7.6.4.9. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer må fløjene af udstigningsdøre i køretøjets bagende ikke kunne åbne i en vinkel på over 115° eller under 85° og skal, når de er åbne, kunne fastholdes automatisk i denne position. Dog skal dette stop kunne tilsidesættes og døren åbnes ud over den nævnte vinkel, når det kan ske på sikker måde, for eksempel for at tillade bakning hen til en høj rampe eller at åbne dørene 270° for at give fri adgang til lastearealet bag køretøjet.

7.6.4.10. Udstigningsdøren må ikke i nogen åben stilling obstruere brugen af eller den påkrævede adgang til nogen obligatorisk udgang.

7.6.5. Supplerende tekniske krav for maskinelt betjente udstigningsdøre

7.6.5.1. I nødsituationer skal alle maskinelt betjente udstigningsdøre, når køretøjet holder stille eller kører med en hastighed på højst 5km/h, kunne åbnes indefra og, når de ikke er låst, åbnes udefra ved hjælp af betjeningsanordninger, der, uanset om energitilførslen fungerer:

7.6.5.1.1. tilsidesætter alle andre dørbetjeningsanordninger

7.6.5.1.2. for indvendige betjeningsanordninger, der anbragt på selve døren eller højst 300 mm fra denne i en højde af (undtagen indvendige betjeningsanordninger til den i bilag 8, punkt 3.9.1 omhandlede dør) 1 600 mm over det første trin

7.6.5.1.3. er tydelige og let genkendelige for den, som nærmer sig døren eller står foran den, og som, hvis de supplerer de normale betjeningsorganer til åbning, skal være tydeligt mærket med henblik på brug i nødsituationer

7.6.5.1.4. kan betjenes af en enkelt person, som står umiddelbart foran døren

7.6.5.1.5. får døren til at åbne sig så meget, at målepladen som defineret i punkt 7.7.1.1 kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen, eller gør det muligt let at åbne døren så meget med hånden, at målepladen som defineret i punkt 7.7.1.1 kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen

7.6.5.1.6. kan være beskyttet af en anordning, som let kan fjernes eller knuses og således give adgang til nødbetjeningsanordningen; hvis nødbetjeningsanordningen tages i brug, eller beskyttelsen over den fjernes, skal det tilkendegives overfor føreren ved både hørlige og synlige signaler

7.6.5.1.7. skal være således konstrueret, at en førerbetjent dør, som ikke opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.2, ikke vil lukke sig igen efter at være blevet åbnet ved hjælp af disse betjeningsanordninger, og disse er vendt tilbage til normal stilling, medmindre føreren aktiverer en lukkeanordning.

7.6.5.1.8. Dørene skal forhindres i at åbne, hvis køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h.

7.6.5.2. Der kan installeres en anordning, hvormed føreren fra førersædet sætter de udvendige nødbetjeningsanordninger ud af funktion for at låse udstigningsdørene udefra. De udvendige nødbetjeningsanordninger skal i så fald automatisk reaktiveres, enten når motoren startes, eller inden køretøjet når op på en hastighed af 20 km/h. Derefter skal de udvendige nødbetjeningsanordninger ikke kunne sættes ud af funktion automatisk, men kun ved indgreb fra førerens side.

7.6.5.3. Udstigningsdøre, der betjenes af føreren, skal kunne betjenes fra førersædet ved hjælp af anordninger, som, medmindre de aktiveres med fødderne, er klart og tydeligt mærket.

7.6.5.4. Automatiske udstigningsdøre skal udløse et visuelt kontrolsignal, som er klart synligt for føreren under alle normale belysningsforhold, når han sidder i normal kørestilling, og som advarer ham om, at døren ikke er helt lukket. Dette kontrolsignal skal fungere, når dørens stive del befinder sig mellem helt åben stilling og et punkt 30 mm fra helt lukket stilling. Et enkelt kontrolsignal kan betjene en eller flere døre. Dog benyttes ikke kontrolsignal for forreste udstigningsdøre, som ikke opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2.

7.6.5.5. Kan føreren åbne og lukke automatiske udstigningsdøre ved hjælp af betjeningsanordninger, skal de være således konstrueret, at føreren kan vende dørens bevægelse på et vilkårligt tidspunkt under lukning og åbning.

7.6.5.6. Automatiske udstigningsdøres konstruktion og betjeningssystem skal være af en sådan art, at passagererne ikke kan komme til skade eller komme i klemme i døren, når den lukker.

7.6.5.6.1. Dette krav anses for opfyldt, hvis følgende to krav er opfyldt: 7.6.5.6.1.1. for det første skal døren, hvis den under lukningen møder en modsat rettet effektiv klemkraft på højst 150 N (målt i et vilkårligt punkt som beskrevet i bilag 6), automatisk åbne helt, og, medmindre der er tale om en automatisk udstigningsdør, forblive åben, indtil en betjeningsanordning for lukning aktiveres. Klemkraften kan måles med enhver metode, som findes tilfredsstillende af den kompetente myndighed. Retningslinjer herfor findes i bilag 6 til dette regulativ. Spidskraften kan kortvarigt være over 150 N, men ikke over 300 N. Genåbningssystemet kan kontrolleres ved hjælp af en kontrolstang, som er 60 mm høj og 30 mm bred og har afrundede hjørner med en radius på 5 mm. 7.6.5.6.1.2. for det andet skal dørene, hvis en passager får håndled eller fingre i klemme: 7.6.5.6.1.2.1. åbne sig automatisk helt og, bortset fra automatiske udstigningsdøre, forbliver åbne indtil betjeningsanordningen for lukning aktiveres, eller 7.6.5.6.1.2.2. håndled og fingre skal straks kunne trækkes tilbage fra dørene uden skade og uden risiko for passageren. Dette krav kan kontrolleres manuelt eller ved hjælp af den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang, som i den ene ende over en længde af 300 mm er tilspidset fra en tykkelse på 30 mm til en tykkelse på 5 mm. Den må ikke være behandlet med smøremiddel eller politur. Sidder stangen fast i døren, skal den uden besvær kunne fjernes, eller 7.6.5.6.1.2.3. døren skal blive stående i en stilling, der tillader fri passage af en kontrolstang, hvis tværsnit er 60 mm i højden og 20 mm i bredden, og hvis kanter er afrundede med radius 5 mm. Denne stilling må ikke være mere end 30 mm fra helt lukket stilling.

7.6.5.6.2. Udstigningsdøre fortil anses for at opfylde kravene i punkt 7.6.5.6, hvis de: 7.6.5.6.2.1. opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2 eller 7.6.5.6.2.2. har bløde kanter; de må imidlertid ikke være så bløde, at dørens stive struktur når fuldt lukket stilling, hvis døren lukkes over den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang.

7.6.5.7. Holdes automatiske udstigningsdøre kun lukket ved hjælp af konstant energitilførsel, skal der forefindes et visuelt advarselssignal, som underretter føreren om svigt af energitilførslen til dørene.

7.6.5.8. Eventuelle startspærreanordninger må kun fungere ved hastigheder under 5 km/h og må ikke kunne aktiveres ved hastigheder derover.

7.6.5.9. Er køretøjet ikke udstyret med en startspærreanordning, skal der udløses et akustisk advarselssignal til føreren, hvis køretøjet sætter i gang, før en maskinelt betjent udstigningsdør er helt lukket. For døre, der opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.2.3, skal dette akustiske advarselssignal udløses ved en hastighed på over 5 km/h.

7.6.6. Supplerende tekniske krav for maskinelt betjente udstigningsdøre

7.6.6.1. Aktivering af åbningsanordningerne

7.6.6.1.1. Bortset fra bestemmelserne i punkt 7.6.5.1 må åbningsanordningerne til automatiske udstigningsdøre alene kunne aktiveres og deaktiveres af føreren fra førerpladsen.

7.6.6.1.2. Aktivering og deaktivering kan ske enten direkte ved hjælp af en kontakt eller indirekte, f.eks. ved at åbne og lukke den forreste udstigningsdør.

7.6.6.1.3. Når føreren aktiverer åbningsanordningerne, skal dette signaleres inden i, og, hvis døren kan åbnes udefra, uden på køretøjet; signalet (f.eks. en lysende knap eller et lysende skilt) skal være anbragt på eller ved siden af den dør, det henviser til.

7.6.6.1.4. Hvis systemet aktiveres direkte ved hjælp af en kontakt, skal dets funktionstilstand angives klart over for føreren, f.eks. gennem kontaktens stilling, en kontrollampe eller en lysende knap. Kontakten skal være særligt mærket og anbragt, således at den ikke kan forveksles med andre betjeningsanordninger.

7.6.6.2. Åbning af automatiske udstigningsdøre

7.6.6.2.1. Når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, skal passagererne kunne åbne døren på følgende måder: 7.6.6.2.1.1. indefra ved f.eks. at trykke på en knap eller passere en fotocelle, og 7.6.6.2.1.2. udefra, medmindre døren kun benyttes som udgang og er markeret som sådan, ved f.eks. at trykke på en lysende knap, en knap under et lysende skilt eller en lignende anordning, som er mærket med passende vejledning.

7.6.6.2.2. Trykkes der på den i punkt 7.6.6.2.1.1 omtalte knap, og benyttes det i punkt 7.7.9.1 omtalte middel til kommunikation med føreren, kan der udløses et signal, som oplagres og, når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, bevirker, at døren åbnes.

7.6.6.3. Lukning af automatiske udstigningsdøre

7.6.6.3.1. Når en automatisk udstigningsdør har åbnet sig, skal den lukke automatisk igen efter et bestemt tidsinterval. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet i løbet af dette tidsinterval, skal en sikkerhedsanordning (f.eks. en trinkontakt, en fotocelle eller et led, som kun åbner én vej) sikre tilstrækkelig forlængelse af tiden, til døren lukker.

7.6.6.3.2. Stiger passageren ind i eller ud af køretøjet, medens døren er i færd med at lukke, skal lukkeprocessen afbrydes automatisk, og døren vende tilbage til åben stilling. Processkiftet kan udløses af en af de i punkt 7.6.6.3.1 omtalte sikkerhedsanordninger eller af en anden anordning.

7.6.6.3.3. En dør, som har lukket sig automatisk i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1, skal kunne åbnes igen af en passager i overensstemmelse med punkt 7.6.6.2; dette gælder dog ikke, hvis føreren har deaktiveret åbningsanordningerne.

7.6.6.3.4. Efter at føreren har deaktiveret åbningsanordningerne for automatiske udstigningsdøre, skal åbne døre lukke sig i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1 og 7.6.6.3.2.

7.6.6.4. Mulighed for at standse den automatiske lukkeproces i døre til særlig brug, f.eks. døre til passagerer med barnevogne, bevægelseshæmmede passagerer etc.

7.6.6.4.1. Føreren skal kunne standse den automatiske lukkeproces ved at aktivere en særlig betjeningsanordning. Processkiftet skal også kunne udløses direkte af en passager ved, at denne trykker på en særlig knap.

7.6.6.4.2. Når den automatiske lukkeproces standses, skal dette signaleres til føreren, f.eks. ved et visuelt kontrolsignal.

7.6.6.4.3. Føreren skal under alle omstændigheder kunne udvirke, at den automatiske lukkeproces genoptages.

7.6.6.4.4. Punkt 7.6.6.3 gælder også den senere lukning af døren.

7.6.7. Tekniske krav til nødudgangsdøre

7.6.7.1. Nødudgangsdøre skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille. Dette betyder dog ikke, at døren ikke må kunne låses udefra, når blot den altid kan åbnes indefra ved hjælp af den normale åbningsmekanisme.

7.6.7.2. Nødudgangsdøre, der benyttes som sådanne, må ikke være maskinelt betjente, medmindre de, når en af de i punkt 7.6.5.1 beskrevne betjeningsanordning er blevet aktiveret og ført tilbage i sin normale stilling, ikke lukker sig igen, før føreren efterfølgende aktiverer en lukkeanordning. Aktivering af en af de i punkt 7.6.5.1 foreskrevne betjeningsanordninger skal åbne døren så meget, at målepladen som defineret i punkt 7.7.2.1 kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen, eller gør det muligt let at åbne døren så meget med hånden, at målepladen kan passere gennem senest 8 sekunder efter påvirkning af betjeningsanordningen. Endvidere må nødudgangsdøre ikke være skydedøre, undtagen i tilfælde af køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer. For disse køretøjer kan en skydedør godtages som nødudgangsdør, når det er godtgjort, at døren kan åbnes uden brug af værktøj efter udførelse af kollisionsprøve mod frontal barriere i henhold til regulativ nr. 33.

7.6.7.3. Betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør (på det nederste dæk, hvis der er tale om en dobbeltdækkerbus) udefra skal være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm over jorden og må højst være 500 mm fra døren. I køretøjer i gruppe I, II og III skal betjeningsanordninger og anordninger til åbning af en nødudgangsdør indefra være placeret mellem 1 000 og 1 500 mm fra overfladen af gulvet eller det trin, der er nærmest betjeningsanordningen, og må højst være placeret 500 mm fra døren. Dette gælder ikke for betjeningsanordninger, som er placeret på førerens område.

Alternativt kan den betjeningsanordning, der er omhandlet i punkt 7.6.7.2 til åbning af en maskinelt betjent dør placeres i overensstemmelse med punkt 7.6.5.1.2.

7.6.7.4. Nødudgangsdøre i køretøjets sider skal være forsynet med hængsler på den forreste kant og åbne udad. Stopremme, kæder eller andre stopanordninger er tilladt, hvis de ikke hindrer døren i at åbne til en vinkel på mindst 100o og blive stående der. Dog gælder kravet om en mindste åbningsvinkel på 100o ikke, hvis der på anden måde er sørget for, at kontrolmålet for nødudgangsdøre kan passere uhindret igennem.

7.6.7.5. Nødudgangsdøre skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis nødudgangsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h.

7.6.7.6. Nødudgangsdøre skal være forsynet med en akustisk anordning, som advarer føreren om, at døren ikke er forsvarligt lukket. Denne advarselsanordning skal udløses af dørlåsens eller -håndtagets bevægelser og ikke af dørens egne bevægelser.

7.6.8. Tekniske krav til nødudgangsvinduer

7.6.8.1. Nødudgangsvinduer, som er forsynet med hængsler, eller som kan stødes ud, skal åbne udad. Nødudgangsvinduer, som kan stødes ud, må ikke frigøres helt fra køretøjet, når de anvendes. Nødudgangsvinduer må ikke uforvarende kunne stødes ud.

7.6.8.2. Nødudgangsvinduer skal:

7.6.8.2.1. enten kunne åbnes hurtigt og ubesværet indefra og udefra ved hjælp af en anordning, som anses for tilfredsstillende, eller

7.6.8.2.2. være fremstillet af sikkerhedsglas, som let kan knuses. Plast eller lamineret glas kan således ikke godkendes. Ved siden af hvert nødudgangsvindue skal forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personerne i køretøjet, og hvormed vinduet kan knuses. Anordningen til knusning af glasset i nødudgangsvinduet bagest i køretøjet skal være anbragt enten midt over eller midt under nødudgangsruden, eller alternativt kan der anbringes en anordning ved hver ende af vinduet.

7.6.8.3. Nødudgangsvinduer, der kan låses udefra, skal være således konstrueret, at de på ethvert tidspunkt kan åbnes indefra.

7.6.8.4. Nødudgangsvinduer, der er forsynet med hængsler foroven, skal være udstyret med en passende mekanisme, som holder dem i helt åben stilling. Hængslede nødudgangsvinduer skal fungere således, at de ikke hindrer fri passage indefra eller udefra.

7.6.8.5. Er nødudgangsvinduer placeret i køretøjets sider, skal afstanden fra deres nederste kant til gulvet umiddelbart under dem (fraregnet eventuelle lokale variationer på grund af hjulkasser eller transmissionshus) være højst 1 200 mm og mindst 650 mm for vinduer med hængsler, og mindst 500 mm for vinduer med glas, som skal knuses.

For vinduer med hængsler kan mindste afstand op til nederste kant dog være 500 mm, forudsat vinduesåbningen op til 650 mm højde er forsynet med rækværk, som forhindrer passagererne i at falde ud af køretøjet. Er vinduesåbningen forsynet med en sådan beskyttelse, må vinduesåbningens størrelse over beskyttelsen ikke være mindre end den fastsatte minimumsstørrelse for nødudgangsvinduer.

7.6.8.6. Nødudgangsvinduer, som åbner ved hjælp af hængsler og ikke kan overvåges fra førersædet, skal være forsynet med en akustisk advarselsanordning, der advarer føreren, når vinduet ikke er helt lukket. Denne anordning skal udløses af vindueslåsen, ikke af vinduets egne bevægelser.

7.6.9. Tekniske krav til nødudgangslemme

7.6.9.1. Nødudgangslemme skal fungere således, at de ikke spærrer for passage indefra eller udefra.

7.6.9.2. Taglemme skal enten kunne stødes ud, være hængslede eller fremstillet af sikkerhedsglas, der let kan knuses. Gulvlemme skal enten være hængslede eller kunne stødes ud og skal være forsynet med et lydsignal, der advarer føreren, hvis de ikke er rigtig lukket. Denne anordning skal udløses af gulvlemslåsen, ikke af lemmens egne bevægelser. Gulvlemme skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav finder ikke anvendelse, hvis gulvlemmen låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/h.

7.6.9.3. Nødudgangslemme, der er beregnet til at stødes ud, må ikke, når de benyttes, blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, så lemmen er til fare for andre trafikanter. Nødudgangslemme må ikke uforvarende kunne stødes ud. Gulvlemme må kun kunne stødes ud i passagerrummet.

7.6.9.4. Nødudgangslemme forsynes med hængsler langs med kanten, der vender fremad eller bagud i køretøjet og skal kunne åbnes til en vinkel på mindst 100 grader. Hængslede gulvlemme skal åbnes indad mod passagerrummet.

7.6.9.5. Nødudgangslemme skal uden besvær kunne åbnes eller fjernes indefra og udefra. Dette betyder dog ikke, at nødudgangslemmen ikke må kunne låses udefra for at sikre køretøjet, når det er uden opsyn, når blot den altid kan åbnes eller fjernes indefra ved hjælp af den normale åbnings- eller aftagningsmekanisme. For nødudgangslemme, der kan knuses, skal der ved siden af lemmen forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personer i køretøjet, og hvormed lemmen kan knuses.

7.6.10. Tekniske krav til optrækkelige trin

Når optrækkelige trin er monteret, skal de opfylde følgende krav:

7.6.10.1. Optrækkelige trins funktion kan være synkroniseret med den tilsvarende udstignings- eller nødudstigningsdør.

7.6.10.2. Når døren er lukket, må ingen del af det optrækkelige trin rage mere end 10 mm frem foran den omgivende profil af karosseriet.

7.6.10.3. Når døren er åben og det optrækkelige trin er fremme, skal dets overfladeareal opfylde kravene i bilagets punkt 7.7.7.

7.6.10.4. I tilfælde af et maskinelt betjent trin må køretøjet ikke fra stilstand kunne bevæge sig ved egen kraft, når trinnet er fremme. For manuelt betjente trin skal et lydsignal advare føreren, når trinnet ikke er helt tilbagetrukket.

7.6.10.5. Et maskinelt betjent trin må ikke kunne lægges ud, medens køretøjet er i bevægelse. Hvis anordningen til betjening af trinnet svigter, skal trinnet trække sig tilbage og forblive i tilbagetrukket position. Dog må betjening af den tilsvarende dør ikke hindres af sådant svigt eller af, at trinnet bliver beskadiget eller spærret.

7.6.10.6. Når en passager står på et optrækkeligt trin, må den tilsvarende dør ikke kunne lukkes. Overholdelse af dette krav kontrollere ved, at der på midten af trinnet anbringes en masse på 15 kg (svarende til vægten af et mindre barn). Dette krav gælder ikke for eventuelle døre inden for førerens direkte synsfelt.

7.6.10.7. (Reserveret)

7.6.10.8. Fremadvendende og bagudvendende hjørner af optrækkelige trin skal være afrundet med en radius på mindst 5 mm; kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm.

7.6.10.9. Når passagerdøren er åben, skal det optrækkelige trin være forsvarligt fastholdt i udstrakt stilling. Når en masse på 136 kg for enkelttrin, henholdsvis 272 kg for dobbelttrin, anbringes på midten af trinnet, må udbøjningen målt i forhold til køretøjets karosseri ikke på noget punkt af trinnet være over 10 mm.

7.6.11. Mærkning

7.6.11.1. Alle nødudgange og andre udgange, der opfylder forskrifterne for nødudgange, skal inden i og uden på køretøjet mærkes med ordet »Nødudgang« og, hvis det er hensigtsmæssigt med et af de relevante piktogrammer i ISO-standard 7010:2003.

7.6.11.2. Nødbetjeningsanordninger til udstigningsdøre og nødudgange skal på køretøjets udvendige og indvendige side være mærket med et passende symbol eller med en klart affattet påskrift.

7.6.11.3. Der skal være anbragt en klar brugsvejledning på eller i nærheden af nødbetjeningsanordninger til udgange.

7.6.11.4. De i punkt 7.6.11.1 til 7.6.11.3 omtalte afmærkninger skal være affattet på et sprog, der bestemmes af de godkendende myndigheder under hensyntagen til de(n) stat(er), hvor ansøgeren har til hensigt at markedsføre køretøjet, om nødvendigt i samarbejde med de kompetente myndigheder i de(n) pågældende stat(er). Såfremt myndighederne i de(n) stat(er), hvor køretøjet skal indregistreres, ændrer det foreskrevne sprog, indebærer dette ikke en ny typegodkendelsesprocedure.

7.6.12. Belysning ved udstigningsdør

7.6.12.1. Der kan monteres belysning ved udstigningsdøre for at oplyse det flade, vandrette areal defineret i punkt 7.6.12.2.2 for derved at gøre indstigning og udstigning lettere for passagerne, og for at gøre det muligt for føreren fra førerpladsen at konstatere, om en passager befinder sig inden for dette areal.

7.6.12.2. Eventuel belysning ved udstigningsdør skal:

7.6.12.2.1. være hvid

7.6.12.2.2. oplyse et fladt, vandret areal af jorden i en bredde af 2 m målt fra et plan parallelt med køretøjets vertikale midterplan i længderetningen, som går gennem det yderste punkt i den lukkede udstigningsdør, og i en længde fra et tværgående plan gennem centerlinjen for de forreste hjul, som befinder sig bag udstigningsdøren, eller, hvis der ikke er sådanne hjul, til et tværgående plan, der går gennem køretøjets bagside.

7.6.12.2.3. have en begrænset blændende virkning uden for en zone på jorden med en største bredde på 5 m målt fra køretøjets side og en største længde afgrænset af et tværgående plan, der går gennem køretøjets forside, og et tværgående plan, der går gennem køretøjets bagside

7.6.12.2.4. må, hvis belysningsanordningens underkant befinder sig mindre end 2 m fra jorden, ikke rage mere end 50 mm ud over køretøjets samlede bredde som målt uden anordningen, og skal have en krumningsradius på mindst 2,5 mm

7.6.12.2.5. aktiveres og deaktiveres manuelt ved hjælp af en separat kontakt, og

7.6.12.2.6. være således installeret, at anordningen kun kan tændes, når en udstigningsdør betjenes og køretøjets hastighed ikke er over 5 km/h, og slukkes automatisk før køretøjet når op på en hastighed på over 5 km/h.

7.7. Indvendig indretning

7.7.1. Adgang til udstigningsdøre (se bilag 4, fig. 1)

7.7.1.1. Den frie plads indad i køretøjet fra sidevæggen, hvori døren er monteret, skal tillade fri passage af en måleplade med målene for enten måleplade 1 eller måleplade 2, som angivet i bilag 4, figur 1.

Fra udgangsstillingen, hvor målepladens indadvendende side er i plan med døråbningens yderkanter, føres målepladen, idet den holdes parallelt med døråbningen, til den position, hvor den rører det første trin, hvorefter den holdes vinkelret på den sandsynlige bevægelsesretning af en person, der benytter indgangen.

7.7.1.2. (Reserveret)

7.7.1.3. Når midtlinjen af målepladen er ført til en afstand af 300 mm fra udgangsstillingen og målepladen berører trinnets overflade, fastholdes den i denne stilling.

7.7.1.4. Den cylindriske figur (se bilag 4, fig. 6), der anvendes til kontrol af pladsen i gangen, føres derefter, begyndende fra gangen, i samme bevægelsesretning som en person, der stiger ud af køretøjet, og fastholdes i stilling, når dens midtlinje har nået det lodrette plan, der indeholder overkanten af det øverste trin, dog senest når et tangentplan til den øverste cylinder rører dobbeltpladen (se bilag 4, fig. 2).

7.7.1.5. Mellem den cylindriske figur, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.4, og den dobbelte måleplade, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.3, skal der være et frit mellemrum, hvis over- og undergrænse er vist i bilag 4, fig. 2. Dette fri mellemrum skal give mulighed for gennemføring af en lodret plade, der har samme form og dimensioner som midterdelen af det cylindriske kontrolmål (punkt 7.7.5.1) og ikke er over 20 mm tyk. Idet man følger samme retning som en indstigende passager, skal denne plade fra en position svarende til tangentplanet til det cylindriske kontrolmål føres hen i en stilling, hvor dens yderside rører indersiden af den dobbelte måleplade og rører de(t) plan(er), der dannes af trinnets overkanter (se bilag 4, fig. 2).

7.7.1.6. Det frie mellemrum til passage for denne figur må ikke indeholde nogen del af det område, der når 300 mm foran en usammenpresset sædehynde af et fremadvendende eller bagudvendende sæde eller 225 mm for sidevendte sæder og op til sædehyndens overside (se bilag 4, figur 25).

7.7.1.7. For klapsæder bestemmes dette mellemrum med sædet i dets brugsstilling.

7.7.1.8. Et eller flere klapsæder til brug for personalet kan dog i deres brugsstilling spærre gangen, der leder til en udstigningsdør, når følgende betingelser er opfyldt:

7.7.1.8.1. det skal tydeligt være angivet, både i køretøjet selv og i anmeldelsesskemaet (se bilag 1), at sædet kun må benyttes af personalet,

7.7.1.8.2. når sædet ikke er i brug, skal det automatisk klappes bort, således at kravene i punkt 7.7.1.1 henholdsvis 7.7.1.2, samt 7.7.1.3, 7.7.1.4 og 7.7.1.5 er opfyldt,

7.7.1.8.3. døren må ikke regnes som en påbudt udgang i den i punkt 7.6.1.4 anvendte forstand,

7.7.1.8.4. når sædet er i sin brugsstilling, og når det er klappet bort, må ingen del af det være foran et lodret plan, som går gennem centrum af sædefladen af førersædet i dettes mest tilbagestillede position og gennem centrum af det udvendige førerspejl på køretøjets modsatte side.

7.7.1.9. For køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer betragtes en gang og passagerernes adgang til denne som fri, såfremt følgende betingelser er opfyldt:

7.7.1.9.1. målt parallelt med køretøjets længdeakse skal der i ethvert punkt være et frirum på mindst 220 mm; i ethvert punkt, som er mere end 500 mm over gulv eller trin, skal dette frirum være 550 mm (bilag 4, fig. 3).

7.7.1.9.2. målt vinkelret på køretøjets længdeakse skal der være et frirum på mindst 300 mm i ethvert punkt, og mindst 550 mm i ethvert punkt, som er mere end 1 200 mm over gulv eller trin eller mindre end 300 mm under loftet (bilag 4, fig. 4).

7.7.1.10. Mindstemålene på udstigningsdør og nødudgangsdør i punkt 7.6.3.1 og kravene i punkt 7.7.1.1 til 7.7.1.7, 7.7.2.1 til 7.7.2.3, 7.7.5.1 og 7.7.8.5 gælder ikke for køretøjer i kategori B med en største teknisk tilladt totalvægt på højst 3,5 tons og siddepladser til op til 12 passagerer, når der fra hvert sæde er uhindret adgang til mindst to døre.

7.7.1.11. Gulvets største hældning i adgangspassagen må ikke være over 5 %.

7.7.1.12. Adgangspassagers overflade skal være skridsikker.

7.7.2. Adgang til nødudgangsdøre (se bilag 4, fig. 5)

Følgende forskrifter gælder ikke førerdøre, der anvendes som nødudgangsdøre i køretøjer med indtil 22 passagerer.

7.7.2.1. Bortset fra bestemmelserne i punkt 7.7.2.4 skal der være tilstrækkelig fri plads mellem gangen og nødudgangsdørens åbning til at give fri passage for en lodret cylinder med diameter 300 mm og højde 700 mm over gulvet, bærende endnu en lodret cylinder med diameter 550 mm, idet den samlede højde af de to cylindre er 1 400 mm.

Diameteren af øverste cylinder kan foroven nedsættes til 400 mm, forudsat at de skrå kanter ikke danner en vinkel på over 30o med vandret.

7.7.2.2. Grundfladen af den første cylinder skal ligge inden for projektionen af den anden cylinder.

7.7.2.3. Forefindes der klapsæder langs denne passage, skal kontrollen af den frie passage for cylinderen finde sted, når sædet er i sin brugsstilling.

7.7.2.4. I stedet for den dobbelte cylinder kan det i punkt 7.7.5.1 beskrevne kontrolmål anvendes (se bilag 4, fig. 6).

7.7.3. Adgang til nødudgangsvinduer

7.7.3.1. Den nedenfor beskrevne måleplade skal kunne føres fra gangen ud af køretøjet gennem hvert nødudgangsvindue.

7.7.3.2. Målepladen bevæges i samme retning som den, der vil blive fulgt af en passager, der i en nødsituation forlader køretøjet. Målepladen skal holdes vinkelret på denne bevægelsesretning.

7.7.3.3. Målepladen skal være udført i tynd plade med målene 600 mm × 400 mm og hjørnerne afrundet til en radius på 200 mm. For nødudgangsvinduer på køretøjets bagside kan målepladen i stedet have målene 1 400 mm × 350 mm med hjørnerne afrundet til en radius på 175 mm.

7.7.4. Adgang til nødudgangslemme

7.7.4.1. Taglemme

7.7.4.1.1. Undtagen på gruppe I- og kategori A-køretøjer skal mindst én taglem være placeret på en sådan måde, at en firesidet afstumpet pyramide med en sidevinkel på 20o og en højde på 1 600 mm rører en del af et sæde eller et tilsvarende støttepunkt. Pyramidens akse skal være lodret, og dens mindste del skal berøre det område, hvor taglemmens åbning findes. Støttepunkterne må godt kunne foldes eller fjernes, forudsat at de kan fastlåses i deres brugsstilling. Denne stilling skal ligge til grund for kontrollen.

7.7.4.1.2. Når tagets strukturelle tykkelse er over 150 mm, skal pyramidens mindste del berøre det område, hvor taglemmens åbning findes på niveau med tagets udvendige overflade.

7.7.4.2. Gulvlemme

En gulvlem skal være placeret således, at der er direkte og fri adgang ud af køretøjet og over lemmen er et frit rum, der svarer til højden af gangen. Enhver varmekilde og enhver bevægelig komponent skal være i en afstand af mindst 500 mm fra lemmens åbning.

En måleplade i form af en tynd plade med målene 600 mm × 400 mm og hjørnerne afrundet til en radius på 200 mm skal kunne bevæges i horisontal stilling fra en højde over køretøjets gulv på 1 m til jorden.

7.7.5. Gange (se bilag 4, fig. 6)

7.7.5.1. Gangen(e) i køretøjet skal være således konstrueret og udført, at de(n) giver fri passage for et kontrolmål bestående af to koaksiale cylindre forbundet med en omvendt keglestub, idet kontrolmålet har de mål, der er vist i bilag 4, fig. 6.

Det kan godkendes, at kontrolmålet kommer i berøring med eventuelle hængestropper eller andre fleksible genstande som sikkerhedsselekomponenter og bevæger disse.

7.7.5.1.1. Hvis der ikke findes nogen udgang foran et sæde eller en sæderække, gælder følgende:

7.7.5.1.1.1. For fremadvendende sæder skal forkanten af det i punkt 7.7.5.1 omhandlede cylindriske kontrolmål mindst nå til det lodrette tværplan, der berører det forreste punkt af ryglænet på forreste sæderække og skal fastholdes i denne stilling. Fra dette plan skal det være muligt at flytte den i bilag 4, fig. 7, omhandlede plade på en sådan måde, at man - med berøringspunktet med det cylindriske kontrolmål som udgangspunkt - fører den udadvendende side af pladen 660 mm frem.

7.7.5.1.1.2. For sidevendte sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det tværplan, der falder sammen med et lodret plan gennem midtpunktet af det forreste sæde (bilag 4, fig. 7).

7.7.5.1.1.3. For bagudvendende sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det lodrette tværplan, der berører overfladen af sædehynden på forreste sæde eller sædehynde (bilag 4, fig.7).

7.7.5.2. (Reserveret)

7.7.5.3. På køretøjer i gruppe III kan sæderne på den ene eller begge sider af gangen være forskydelige i sideretningen, således at gangens bredde kan nedsættes til et mål svarende til en diameter af den nederste cylinder på 220 mm, forudsat at det ved hjælp af en på hvert sæde placeret betjeningsanordning, der er let tilgængelig for en person, der står i gangen, er muligt — også når sædet er belastet — at bringe dette til let og om muligt automatisk at returnere til en position svarende til en mindste gangbredde på 300 mm.

7.7.5.4. På ledbusser skal det i punkt 7.7.5.1 beskrevne kontrolmål uhindret kunne føres gennem ledsektionen på hvert dæk, hvor der er gennemgang for passagerer mellem de to sektioner. Ingen del af den bløde beklædning i denne sektion, herunder dele af bælgen, må rage ind i gangen.

7.7.5.5. Der kan være trin i gangene. Bredden af sådanne trin må ikke være mindre end bredden af gangen ved trinnenes overkant.

7.7.5.6. Klapsæder, der giver passagererne mulighed for at sidde i gangen, er ikke tilladt. Klapsæder er dog tilladt i andre områder af køretøjet, hvis de ikke obstruerer passagen af kontrolmålet ned gennem gangen i nedslået stilling.

7.7.5.7. Sæder, der kan forskydes i sideretningen, således at de i én position lægger beslag på pladsen på gangen, er ikke tilladt undtagen i køretøjer i gruppe III under de i punkt 7.7.5.3 angivne forudsætninger.

7.7.5.8. I køretøjer, for hvilke punkt 7.7.1.9 gælder, kræves ingen gang, forudsat at forskrifterne vedrørende dimensioner for adgang er overholdt.

7.7.5.9. Ganges overflade skal være skridsikker.

7.7.6. Gangenes hældning

Gangens hældning må ikke være større end:

7.7.6.1. i længderetningen: 7.7.6.1.1. 8 % for køretøjer af gruppe I og II eller kategori A eller 7.7.6.1.2. 12,5 % for køretøjer i gruppe III og kategori B, og

7.7.6.2. i tværretningen 5 % for alle grupper og kategorier.

7.7.7. Trin (se bilag 4, fig. 8)

7.7.7.1. Største og mindste højde, og mindste dybde, for trin for passagererne ved udstigningsdøre og nødudgangsdøre samt inden i køretøjet er specificeret i bilag 4, fig. 8.

7.7.7.1.1. Overgang fra en forsænket gang til et siddepladsområde anses ikke for trin. Afstanden i lodret plan mellem gangfladen og gulvet i siddepladsområdet må ikke være over 350 mm.

7.7.7.2. Højden af et trin skal måles i midten af dets bredde og ved yderkanten, idet dæk med hensyn til type og oppumpningstryk svarer til det af fabrikanten angivne ved den største teknisk tilladte totalvægt (M).

7.7.7.3. Ved måling af højden af det første trin over jorden skal køretøjet holde på en vandret flade med ulastet masse i køreklar stand som defineret i punkt 2.18 i dette regulativ og være monteret med dæk, som med hensyn til type og oppumpningstryk svarer til det af fabrikanten angivne ved den største teknisk tilladte totalvægt (M), som er opgivet i overensstemmelse med punkt 2.19 i dette regulativ.

7.7.7.4. Når der er flere end ét trin, kan hvert trin strække sig indtil 100 mm ind i den lodrette projektion af næste trin, og projektionen på det nedenfor liggende trin skal efterlade en fri overflade på mindst 200 mm (se bilag 4, fig. 8), idet alle trinkanter udformes således, at der er mindst mulig risiko for at snuble. Alle trinkanter skal visuelt kontrastere med deres umiddelbare omgivelser.

7.7.7.5. Hvert trin skal have en sådan bredde og form, at en firkant svarende til den i nedenstående tabel angivne kan anbringes på trinnet, uden at mere end højst 5 % af arealet af den pågældende firkant rager ud over trinnet. For dobbeltdøre skal dette krav være opfyldt for begge dens halvdele hver for sig.

Antal passagerer > 22 ≤ 22 Område Første trin (mm) 400 × 300 400 × 200 Øvrige trin (mm) 400 × 200 400 × 200

7.7.7.6. Alle trin skal have en skridsikker overflade.

7.7.7.7. Trinnets højeste hældning må ikke i nogen retning være over 5 %.

7.7.8. Passagersæder (herunder klapsæder) og rum til siddende passagerer

7.7.8.1. Mindste sædebredde (se bilag 4, fig. 9)

7.7.8.1.1. Sædehyndens mindste bredde, dimension F (bilag 4, fig. 9), målt fra et lodret plan gennem siddepladsens midtpunkt, skal være følgende: 7.7.8.1.1.1. 200 mm i gruppe I, II, kategori A eller B eller 7.7.8.1.1.2. 225 mm i gruppe III.

7.7.8.1.2. Hver siddeplads skal have mindst følgende bredde, mål G (bilag 4, fig. 9), til rådighed, målt i et vandret plan gennem siddepladsens midtpunkt i en højde af mellem 270 mm og 650 mm over den usammenpressede sædehynde: 7.7.8.1.2.1. 250 mm for enkeltsæder eller 7.7.8.1.2.2. 225 mm for gennemgående sæderækker for to eller flere passagerer.

7.7.8.1.3. For køretøjer med en bredde på højst 2,35 m skal bredden af den plads, der er til rådighed for hver siddeplads, være 200 mm målt i et vandret plan gennem siddepladsens midtpunkt i en højde af mellem 270 mm og 650 mm over den usammenpressede sædehynde (jfr. bilag 4, fig. 9A). Hvis kravene i dette punkt er opfyldt, finder kravene i punkt 7.7.8.1.2 ikke anvendelse.

7.7.8.1.4. For sæder, der støder op til væggen i køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer, medregnes et trekantet areal, 20 mm bredt og 100 mm højt, ikke i den til rådighed værende plads (se bilag 4, fig. 10). Dette gælder ligeledes den plads, der er brug for til sikkerhedsseler og disses forankringer og til solskærme.

7.7.8.1.5. Ved måling af gangens bredde tages der ikke hensyn til, om den til rådighed værende plads som defineret ovenfor strækker sig ud i gangen.

7.7.8.2. Mindste dybde af sædehynde (dimension K, se bilag 4, fig. 11)

Sædehyndens mindste dybde skal være:

7.7.8.2.1. 350 mm for køretøjer i gruppe I og kategori A og B og

7.7.8.2.2. 400 mm for køretøjer i gruppe II og III.

7.7.8.3. Sædehyndens højde (dimension H, jf. bilag 4, fig. 11a).

Den usammenpressede sædehyndes højde over gulvet skal være således, at afstanden fra gulvet til et vandret plan, der rører sædehyndens opadvendende overflade fortil, er mellem 400 og 500 mm; denne højde kan reduceres til ikke under 350 mm ved hjulkasserne (under hensyntagen til de undtagelser, der er tilladt i henhold til punkt 7.7.8.5.2) og ved motorrum/gearkasse.

7.7.8.4. Afstand mellem sæder (se bilag 4, fig. 12)

7.7.8.4.1. For sæder, der vender samme vej, skal afstanden mellem forsiden af en ryghynde og bagsiden af ryghynden på sædet foran (mål H), målt vandret og i alle højder over gulvet mellem et niveau svarende til oversiden af sædehynden og et punkt 620 mm over gulvet, være mindst følgende: H Gruppe I samt kategori A og B 650 mm Gruppe II og III 680 mm

7.7.8.4.2. Ved alle målinger skal sæde- og ryghynde være usammenpresset, og måling skal ske i et lodret plan gennem midtlinjen af den pågældende enkelte siddeplads.

7.7.8.4.3. For sæder, der er placeret på tværs og vender mod hinanden, må den mindste afstand mellem forsiden af ryghynderne af de mod hinanden vendende sæder, målt hen over sædehyndernes højeste punkt, ikke være under 1 300 mm.

7.7.8.4.4. For passagersæder med indstilleligt ryglæn og indstillelige førersæder skal målingen foretages med ryghynde og andre sædeindstillinger i den normale brugsstilling som angivet af fabrikanten.

7.7.8.4.5. Ved målingen skal eventuelle klapborde på ryglænene være sammenklappet.

7.7.8.4.6. Har køretøjet sæder, der er monteret på skinner eller andet system, der giver driftsselskab eller bruger mulighed for let at ændre køretøjets indvendige indretning, skal disse ved målingen være i den normale brugsstilling, som angives af fabrikanten i ansøgningen om godkendelse.

7.7.8.5. Rum til siddende passagerer (se bilag 4, fig. 13)

7.7.8.5.1. For et sæde bag en skillevæg eller anden stiv konstruktion end et sæde skal der foran hvert påkrævet passagersæde (som defineret i punkt 7.7.8.6) mindst være et frirum som vist i bilag 4, fig. 13. en skillevæg, hvis profil tilnærmelsesvis svarer til et tilbagestillet ryglæn, kan rage ind i dette rum. For sæder ved siden af førersædet i køretøjer i kategori A eller B kan det tillades, at forbræt, instrumentpanel, gearskifteanordning, vindspejl, solskærm, sikkerhedsseler og sikkerhedsselers forankringer rager ind.

7.7.8.5.2. For et sæde bag et sæde og/eller et sæde, der vender ud mod gangen, skal mindst være et frirum for fødderne med en dybde på 300 m og en bredde i henhold til punkt 7.7.8.1.1, som vist i bilag 4, fig. 11b. Det kan tillades, at der i dette rum befinder sig sædeben, fodstøtter for passagerer og andre indrangende dele i henhold til punkt 7.7.8.6, forudsat at der stadig er tilstrækkelig plads til passagerernes ben. Benpladsen kan delvist befindes sig i og/eller over gangen, men må ikke skabe hindringer, når den gangens mindstebredde måles i overensstemmelse med punkt 7.7.5. For sæder ved siden af førersædet i køretøjer i kategori A eller B kan det tillades, at sikkerhedsseler og sikkerhedsselers forankringer rager ind.

7.7.8.5.3. Der skal være mindst fire forbeholdte sæder, der opfylder kravene i bilag 8, punkt 3.2, i køretøjer af gruppe I, to i gruppe II og et i kategori A. Et sæde, der kan slås op, når det ikke er i brug, kan ikke være en forbeholdt siddeplads.

7.7.8.6. Frihøjde over siddepladser

7.7.8.6.1. Hvis der er tale om enkeltdækkerbusser, skal der over hver siddeplads og, bortset fra sædet/sæderne ved siden af føreren i køretøjer i kategori A og B og fodrummet i forbindelse hermed, måles et frirum med en højde på mindst 900 mm målt fra det højeste punkt på den ikke sammenpressede sædehynde og mindst 1 350 mm målt fra gulvets gennemsnitsniveau i fodrummmet. Hvis der er tale om køretøjer, som punkt 7.7.1.10 finder anvendelse på, og hvis der er tale om sæde(r) ved siden af føreren i køretøjer i kategori A eller B, kan disse mål reduceres til 1 200 mm målt fra gulvet og 800 mm målt fra den ikke sammenpressede sædehyndes højeste punkt. Hvis der er tale om dobbeltdækkerbusser, skal der over hver siddeplads være en frihøjde på mindst 900 mm, målt fra det højeste punkt af den ikke sammenpressede sædehynde. Denne frihøjde skal være til stede inden for den lodrette projektion af hele sædets areal og det tilhørende fodrum. For det øverste dæk kan denne frihøjde nedsættes til 850 mm.

7.7.8.6.2. Dette frie rum skal omfatte et område, der begrænses af: 7.7.8.6.2.1. lodrette planer 200 mm på hver side af siddepladsens lodrette midterplan, og 7.7.8.6.2.2. et lodret tværplan gennem ryglænets bageste, øverste punkt samt et lodret tværplan 280 mm foran det forreste punkt af den usammenpressede sædehynde, idet der i hvert tilfælde måles ved siddepladsens lodrette midterplan.

7.7.8.6.3. Fra kanterne af det frie rum fastlagt i punkt 7.7.8.6.1 og 7.7.8.6.2 kan følgende områder undlades: 7.7.8.6.3.1. for den øverste del af ydersæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med firkantet tværsnit, 150 mm højt og 100 mm bredt (se bilag 4, fig. 14). 7.7.8.6.3.2. for den øverste del af ydersæder, et område i rummets øverste del med trekantet tværsnit, hvis toppunkt er beliggende 700 mm fra gulvet, og hvis grundlinje er 100 mm (se bilag 4, fig. 15). Det rum, der optages af sikkerhedsseler og disse forankringer, ses der også bort fra. 7.7.8.6.3.3. for ydersæder et område i rummets nederste del (fodrum) med et tværsnitsareal på ikke over 0,02 m2 (0,03 m2 for lavtgulvsbusser i gruppe I) og største bredde på ikke over 100 mm (150 mm for lavtgulvsbusser i gruppe I) (se bilag 4, fig. 16). 7.7.8.6.3.4. For siddepladserne nærmest karosseriets bageste hjørner i køretøjer beregnet til højst 22 passagerer kan den yderste bageste kant af det frie rum, set i plan, afrundes med en radius på højst 150 mm (se bilag 4, fig. 17).

7.7.8.6.4. I de frie rum, der er fastlagt i punkt 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 og 7.7.8.6.3, kan det yderligere tillades, at følgende dele rager ind: 7.7.8.6.4.1. ryglænet af et andet sæde samt dettes bærende konstruktion og påsiddende dele (f.eks. et klapbord) 7.7.8.6.4.2. For køretøjer beregnet til højst 22 passagerer, en hjulkasse, forudsat at en af følgende to betingelser er opfyldt: 7.7.8.6.4.2.1. hjulkassen rager ikke længere ind end til siddepladsens lodrette midterplan (se bilag 4, fig. 18), eller 7.7.8.6.4.2.2. den nærmeste kant af det 300 mm længdemål, der er til rådighed for den siddende passagers ben, befinder sig højst 200 mm foran kanten af den usammenpressede sædehynde og højst 600 mm foran sædets ryghynde, idet disse målinger foretages i siddepladsens lodrette midterplan (se bilag 4, fig. 19). For to sæder, som er vendt mod hinanden, finder denne bestemmelse kun anvendelse på et af sæderne, og det resterende rum for siddende passagerers fødder skal være på mindst 400 mm. 7.7.8.6.4.3. For sæder ved siden af førersædet i køretøjer med indtil 22 passagerer kan det tillades, at forbræt/instrumentpanel, vindspejl, solskærme, sikkerhedsseler, sikkerhedsselers forankringer og motorkasse rager ind. 7.7.8.6.4.4. Indragning af vippevinduer og deres beslag, når de er åbne.

7.7.9. Kommunikation med føreren

7.7.9.1. På køretøjer i gruppe I og II samt kategori A skal forefindes en anordning, hvormed passagererne over for føreren kan tilkendegive, at han/hun ønsker, at køretøjet skal standse. Betjeningsanordningerne for sådanne kommunikationsanordninger skal kunne betjenes med håndfladen. Der skal være egnede kommunikationsanordninger fordelt med passende afstand igennem køretøjet og højst 1 500 mm fra gulvet; det udelukker ikke muligheden for at montere højeresiddende yderligere kommunikationsenheder. Betjeningsanordningerne skal visuelt stå i kontrast til deres umiddelbare omgivelser. Når betjeningsanordningen er aktiveret, skal dette angives over for passagererne ved et eller flere lysende skilte. Skiltet skal vise teksten »bussen stopper« eller tilsvarende og/eller et egnet piktogram og skal blive ved med at lyse, indtil udstigningsdøren(e) åbner. Sådanne skilte skal i ledbusser findes i hver af køretøjets stive sektioner. På dobbeltdækkerbusser skal de forefindes på hvert dæk. Bestemmelserne i punkt 7.6.11.4 finder anvendelse på eventuelle mærkninger med tekst.

7.7.9.2. Kommunikation med personalerummet

Såfremt der fra personalerum ikke er adgang til fører- eller passagerrum, skal der forefindes en anordning til kommunikation mellem føreren og det pågældende personalerum.

7.7.9.3. Kommunikation med toiletrummet

Toiletter skal have udstyr til påkaldelse af hjælp i nødstilfælde.

7.7.10. Varmdrikautomater og køkkenudstyr

7.7.10.1. Varmdrikautomater og køkkenudstyr skal være monteret eller beskyttet således, at varm mad og drikke ikke kan spildes på nogen passager ved nødopbremsning eller svingning.

7.7.10.2. I køretøjer med varmdrikautomater og køkkenudstyr skal alle passagersæder være således indrettet, at passagererne kan sætte varm mad og drikke fra sig under kørslen.

7.7.11. Døre til indvendige rum

Døre til toiletter og andre indvendige rum

7.7.11.1. skal være selvlukkende og må ikke være forsynet med anordning til at holde dem åbne, såfremt døren i åben tilstand kan spærre vejen for passagererne i nødsituationer

7.7.11.2. må i åben tilstand ikke kunne skjule håndtag, betjeningsanordning for oplukning eller påbudt mærkning hørende til udstigningsdøre, nødudgangsdøre, nødudgange, ildslukkere eller førstehjælpskasser

7.7.11.3. skal være forsynet med en anordning, som døren i nødsituationer kan åbnes med udefra

7.7.11.4. må ikke kunne låses udefra, medmindre døren altid kan åbnes indefra.

7.7.12. Forbindelsestrappe i en dobbeltdækkerbus (se bilag 4, fig. 1).

7.7.12.1. Forbindelsestrappers mindste bredde skal give fri passage for kontrolmålet for enkeltdør som beskrevet i bilag 4, fig. 1. Kontrolmålet føres fra gangen på nederste dæk op til sidste trin i samme retning, som vil blive fulgt af en person, der benytter trappen.

7.7.12.2. Forbindelsestrapper skal være konstrueret således, at der ikke er fare for, at passagerer kan falde ned, når køretøjet bremser hårdt op under kørsel fremad.

Dette krav anses for opfyldt, hvis mindst én af følgende betingelser er opfyldt:

7.7.12.2.1. ingen del af trappen skråner fremad;

7.7.12.2.2. trappen er afskærmet med rækværk eller tilsvarende;

7.7.12.2.3. en automatisk anordning i øverste del af trappen forhindrer benyttelse af trappen, når køretøjet er i bevægelse; denne anordning skal være let at betjene i nødsituationer.

7.7.12.3. Det skal ved hjælp af den i punkt 7.7.5.1 omhandlede cylinder kontrolleres, at adgangsforholdene fra gangene (øverste og nederste) til trappen er tilfredsstillende.

7.7.13 Førerrummet

7.7.13.1. Føreren skal være beskyttet mod stående passagerer og passagerer siddende direkte bag førerrummet, som kan blive slynget ind i førerrummet ved bremsning eller svingning. dette krav anses for opfyldt, såfremt:

7.7.13.1.1. Førerrummets er afgrænset bagtil af en skillevæg; eller

7.7.13.1.2 Der enten er monteret en afskærmning eller, for køretøjer i kategori A eller B, sikkerhedsseler, hvis passagersæder er placeret direkte bag førerrummet. For køretøjer, der har et område for stående passagerer direkte bag førerrummet, finder muligheden med montering af sikkerhedsseler ikke anvendelse. Når der er monteret en afskærmning, skal denne være i overensstemmelse med kravene i punkt 7.7.13.1.2.1 til 7.7.13.1.2.3 (se bilag 4, fig. 30) 7.7.13.1.2.1. Mindstehøjden for afskærmningen målt fra gulvet, som passagerens fødder hviler på, skal være 800 mm. 7.7.13.1.2.2. Afskærmningens skal indad fra køretøjets væg mindst strække sig til 100 mm efter det pågældende inderste passagersædes midterlinje i længderetningen, men skal under alle omstændigheder strække sig til mindst førersædets inderste punkt. 7.7.13.1.2.3. Afstanden mellem den øverste kant i et område, der er bestemt til placering af en genstand (f.eks. et bord) og den øverste kant af en afskærmning skal være mindst 90 mm.

7.7.13.2. Førerrummet skal være beskyttet mod genstande, der kan rulle ind fra passagerområdet umiddelbart bag førerrummet ved kraftig opbremsning. Det krav anses for at være opfyldt, når