DA Den Europæiske Unions Tidende L 231/19

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 117 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af dæk med hensyn til rullestøjsemission og vejgreb på vådt underlag

Omfattende al gældende tekst frem til:

Ændringsserie 01 — Trådt i kraft: 2. februar 2007.

Korrigendum 1 til ændringsserie 01 i henhold til »Depositary Notification C.N.554.2007.TREATIES-1« af 9. maj 2007

INDHOLD

REGULATIV

1. Anvendelsesområde

2. Definitioner

3. Ansøgning om godkendelse

4. Mærkning

5. Godkendelse

6. Forskrifter

7. Ændringer af typen af luftdæk og udvidelse af godkendelsen

8. Produktionens overensstemmelse

9. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse

10. Endeligt ophør af produktionen

11. Navne og adresser på tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvning, og på de administrative myndigheder

12. Indledende bestemmelser

BILAG

Bilag 1 — Meddelelse om godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen af en dæktype for så vidt angår »rullestøjsemissionsniveau« og »vejgreb på vådt underlag« i henhold til regulativ nr. 117.

Bilag 2 — Udformning af godkendelsesmærket

Tillæg 1 — Godkendelse i henhold til regulativ nr. 117, som falder sammen med regulativ nr. 30 eller 54

Tillæg 2 — Udvidelser med henblik på at kombinere godkendelser meddelt i henhold til regulativ nr. 117, 30 eller 54

Bilag 3 — Procedure for måling af rullestøjsemission efter friløbsmetoden

Tillæg — Prøvningsrapport

Bilag 4 — Specifikationer for prøveanlægget

Bilag 5 — Prøvningsmetode til måling af vådgreb

Tillæg — Prøvningsrapport

1. ANVENDELSESOMRÅDE

1.1. Dette regulativ finder anvendelse på dæk med hensyn til støjafgivelse og på dæk i kategori C1 til køretøjer i klasse M1, N1, O1 eller O2 (1) med hensyn til ydelse på vådt underlag (vejgreb i vådt føre). Regulativet finder imidlertid ikke anvendelse på:

1.1.1. dæk beregnet til brug som midlertidige reservedæk og mærket »Temporary use only«;

1.1.2. dæk med en nominel fælgdiameterkode ≤ 10 (eller ≤ 254 mm) eller ≥ 25 (eller ≥ 635 mm)

1.1.3. dæk beregnet til konkurrencer

1.1.4. dæk beregnet til montering på køretøjer af andre klasser end M, N og O;

1.1.5. dæk monteret med traktionsforbedrende anordninger (f.eks. pigdæk)

1.1.6. dæk beregnet til hastigheder under 80 km/h (F).

1.2. Overenskomstens parter udsteder eller accepterer godkendelser af rullestøj og vejgreb på vådt underlag, medmindre de har underrettet FN's generalsekretær om, at de har valgt kun at anvende bestemmelserne om rullestøj. Sådanne underretninger skal overholde tidsfristerne i artikel 1, stk. 6 og 7, i 1958-overenskomsten (E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

2. DEFINITIONER

I forbindelse med dette regulativ gælder, ud over definitionerne i FN/ECE-regulativer nr. 30 og 54, følgende definitioner:

2.1. »Dæktype«: betyder i forbindelse med dette regulativ en dækgruppe, som omfatter en fortegnelse over dækdimensionsbetegnelser, mærkenavne, varemærker og handelsbetegnelser, og som ikke udviser forskelle på væsentlige punkter som:

a) fabrikantens navn

b) dækkategori (jf. punkt 2.4.)

c) dækkets opbygning

d) anvendelseskategori: normaldæk, specialdæk og vinterdæk

e) for dækkategori C1: i) ved dæk, der indgives med henblik på godkendelse af rullestøjsemissionsniveau, uanset om dækkene er af normaltypen eller forstærkede (»reinforced«) (eller til ekstra belastning »extra load«) ii) ved dæk, der indgives med henblik på godkendelse af ydelsen for vejgreb på vådt underlag, uanset om der er tale om normal eller vinterdæk i hastighedskategori Q eller lavere (160 km/h) eller hastighedskategori R og højere, herunder H (≥ 170 km/h)

f) slidbanemønstret (jf. punkt 3.2.1.).

2.2. »Mærkenavn« eller »handelsbetegnelse«: den af fabrikanten angivne betegnelse til identifikation af dækket. Mærkenavnet kan være fabrikantens navn, og handelsbetegnelsen kan være sammenfaldende med varemærket.

2.3. »Rullestøjsemission«: den støj, der udsendes ved kontakten mellem de rullende dæk og vejbanen.

2.4. »Dækkategori«: en af følgende grupper:

2.4.1. Dækkategori C1: dæk i overensstemmelse med FN/ECE-regulativ nr. 30

2.4.2. Dækkategori C2: dæk i overensstemmelse med FN/ECE-regulativ nr. 54 og med belastningsindeks som enkeltdæk lavere end eller lig med 121 og hastighedskategorisymbol højere end eller lig med »N«

2.4.3. Dækkategori C3: dæk i overensstemmelse med FN/ECE-regulativ nr. 54 og: a) belastningsindeks som enkeltdæk højere end eller lig med 122, eller b) belastningsindeks som enkeltdæk lavere end eller lig med 121 og hastighedskategorisymbol lavere end eller lig med »M«.

2.5. »Repræsentativ dækdimension«: den dækdimension, der indgives til den prøvning af rullestøjsemission, jf. bilag 3 til dette regulativ, og vejgreb på vådt underlag, jf. bilag 5, til vurdering af overensstemmelse med henblik på typegodkendelse af dæktypen.

2.6. »Reservehjul/dæk til midlertidig brug«: dæk, der er forskelligt fra et dæk beregnet til brug under normale kørselsforhold, men udelukkende beregnet til midlertidig brug under begrænsede kørselsforhold.

2.7. »Dæk beregnet til konkurrencer«: dæk, der er beregnet til brug på køretøjer, der deltager i motorsportskonkurrencer og ikke er beregnet til vejbrug uden for konkurrence.

2.8. »Normaldæk«: dæk, der er beregnet til daglig brug på vej.

2.9. »Specialdæk«: dæk, der er beregnet til brug under blandede forhold både på vej og i terræn eller til andre specielle opgaver.

2.10. »Vinterdæk«: dæk, hvis slidbanemønster, slidbanesammensætning eller opbygning primært er udformet til på sne at opnå en bedre ydeevne end et normaldæk for så vidt angår dets evne til at sætte køretøjet i gang eller holde det i gang.

2.11. »Vejgreb på vådt underlag«: relativ bremseevne på et vådt underlag for et prøvningskøretøj udstyret med det pågældende kandidatdæk i forhold til samme prøvningskøretøj udstyret med referencedæk (SRTT).

2.12. »Standardreferencedæk (Standard reference test tyre (SRTT)«: et dæk, der er fremstillet, kontrolleret og opbevaret i overensstemmelse med American Society for Testing and Materials (ASTM) standard E 1136-93 (fornyet godkendelse i 1998).

2.13. »Kandidatdæk«: et dæk, som er repræsentativt for den type, der indgives til godkendelse i henhold til dette regulativ.

2.14. »Kontroldæk«: et normalt seriefremstillet dæk, som bruges til at bestemme vejgrebet i vådt føre for dækdimensioner, der ikke kan monteres på samme køretøj som standardreferencedækket — jf. punkt 2.2.2.16 i bilag 5 til dette regulativ.

2.15. »Vådgrebsindeks (»G«)«: forholdet mellem kandidatdækkets ydelse og standardreferencedækkets ydelse.

2.16. »Højeste bremsekraftkoefficient (»pbfc«)«: den maksimale værdi for forholdet mellem bremsekraft og vertikal belastning af dækket forud for blokering af hjulet.

2.17. »Middel fuldt udviklet deceleration (»mfdd«)«: den gennemsnitlige deceleration udregnet på baggrund af den målte afstand, når et køretøj decelereres mellem to angivne hastigheder.

2.18. »Påkoblingshøjde«: højden målt vinkelret fra anhængertrækkets eller hitchens artikulationspunkt til jorden, når det trækkende køretøj og påhængskøretøjet er sammenkoblet. Køretøjet og påhængskøretøjet skal stå på en jævn vejbelægning i prøvningstilstand udstyret med de dæk, der skal anvendes ved den pågældende prøvning.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Ansøgning om godkendelse af en dæktype i henhold til dette regulativ skal indgives af dækkets fabrikant eller dennes bemyndigede repræsentant. I ansøgningen skal angives:

3.1.1. De ydelsesegenskaber, der skal vurderes for den pågældende dæktype, »rullestøjsniveau« eller »vejgreb på vådt underlag og rullestøjsniveau«

3.1.2. Fabrikantens navn og adresse

3.1.3. Ansøgers navn og adresse

3.1.4. Produktionsanlæggets/produktionsanlæggenes adresse(er)

3.1.5. Mærkenavn(e), handelsbetegnelse(r) eller varemærke(r)

3.1.6. Dækkategori (kategori C1, C2 eller C3) (se punkt 2.4. i dette regulativ) 3.1.6.1. Dækbredde for dæk af klasse C1 (se punkt 6.1.1 i dette regulativ) BEMÆRK: Disse oplysninger kræves kun i forbindelse med godkendelse af rullestøjsemissionsniveau.

3.1.7. Dækopbygning

3.1.8. For dækkategori C1 angives: a) om dækkene er forstærkede (reinforced) eller til ekstra belastning (»extra load«), hvis der er tale om godkendelse af rullestøjsemissionsniveau b) hastighedskategorisymbol »Q« eller lavere (dog ikke »H«) eller »R« og højere (inklusive »H«), hvis der er tale om godkendelse af »vinterdæk« for så vidt angår vejgreb på vådt underlag.

3.1.9. Anvendelseskategori (normaldæk, vinterdæk eller specialdæk)

3.1.10. En fortegnelse over dækdimensionsbetegnelser, der er omfattet af denne ansøgning.

3.2. Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af følgende (i tre eksemplarer):

3.2.1. Udførlig beskrivelse af de væsentligste kendetegn ved det eller de slidbanemønstre, som skal anvendes på de angivne dækdimensioner, og indvirkningen heraf på dækkets ydeevne (dvs. henholdsvis rullestøjsemissionsniveau eller vejgreb på vådt underlag). Dette kan ske i form af skitse, fotografi eller beskrivelse, men skal give den typegodkendende myndighed eller den tekniske tjeneste tilstrækkeligt grundlag til at afgøre, om senere ændringer af de væsentligste kendetegn vil påvirke dækkets ydeevne negativt. Mindre dækkonstruktionsændringers indvirkning på dækkets ydeevne bestemmes i forbindelse med kontrollen af produktionens overensstemmelse.

3.2.2. Tegninger eller fotografier af dæksiden, der tydeligt viser de oplysninger, der er anført ovenfor under punkt 3.1.4. og godkendelsesmærket, der omtales under punkt 5, skal indgives, så snart produktionen er igangsat, men højst et år fra datoen for tildeling af typegodkendelse.

3.3. Efter anmodning fra typegodkendelsesmyndigheden skal ansøgeren levere prøver af dæk til afprøvning eller prøverapporten fra den tekniske tjeneste, der, som anført i punkt 11 i dette regulativ, har udført prøvningen.

3.4. For så vidt angår ansøgningen kan afprøvning begrænses til en udvælgelse af de værste tilfælde efter den kompetente myndigheds eller udpegede tekniske tjenestes skøn.

3.5. Dækfabrikantens laboratorier og prøveanlæg kan accepteres som godkendte prøvningslaboratorier, og den godkendende myndighed skal have mulighed for at være til stede under enhver prøvning.

4. MÆRKNING

4.1. Alle dæk i dæktypen skal være mærket som foreskrevet i enten FN/ECE-regulativ nr. 30 eller nr. 54.

4.2. Dæk skal bære følgende mærkninger:

4.2.1. fabrikantens navn eller varemærke

4.2.2. handelsbetegnelsen (jf. punkt 2.2). Hvis handelsbetegnelsen er den samme som varemærket, kan den udelades

4.2.3. dækdimensionsbetegnelsen

4.2.4. påskriften »REINFORCED« (eller alternativt »EXTRA LOAD«), hvis dækket er klassificeret som forstærket

4.2.5. påskriften »M+S« (eller alternativt »M.S« eller »M&S«), hvis dækket er klassificeret som »vinterdæk«.

4.2.6. påskriften »MPT« (eller alternativt »ML« eller »ET«), hvis dækket er klassificeret som »specialdæk«.

4.3. Dæk skal have tilstrækkelig plads til godkendelsesmærket som anført i bilag 2 til dette regulativ.

4.4. Godkendelsesmærket skal på klart synlig og ikke-sletbar måde være påført dæksiden i dens laveste del på mindst én af siderne.

4.4.1. Er der tale om dæk, der er mærket med fælgmonteringskonfigurationssymbol »A«, kan godkendelsesmærket dog være påført hvor som helst på dækkets udvendige side.

5. GODKENDELSE

5.1. Hvis den repræsentative dækdimension for dæktypen, der indgives til typegodkendelse i henhold til dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 6 og 7 nedenfor, meddeles godkendelse.

5.2. Hver godkendt dæktype tildeles et godkendelsesnummer. Samme kontraherende part kan ikke tildele samme nummer til en anden dæktype.

5.3. Meddelelse om typegodkendelse eller udvidelse eller nægtelse af godkendelse af dæktypen i henhold til dette regulativ meddeles de kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, i form af en meddelelse i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.

5.3.1. Dækfabrikanterne har ret til at indsende ansøgning om udvidelse af typegodkendelse med henblik på omfattelse af forskrifterne i andre regulativer af relevans for dæktypen. I så fald vedlægges en kopi af meddelelsen om den pågældende typegodkendelse, som er udstedt af den relevante godkendende myndighed til ansøgningen om udvidelse af godkendelse. Kun den typegodkendende myndighed, som udstedte den oprindelige godkendelse, kan godkende ansøgning om udvidelse(r).

5.3.1.1. Når der meddeles udvidelse af godkendelse, og der på meddelelsesblanketten (jf. bilag 1 til dette regulativ) skal angives overensstemmelse med andre regulativer, suppleres godkendelsesnummeret på meddelelsesblanketten med et eller flere suffiks for at angive den/de pågældende regulativ(er) og de tekniske forskrifter, som er blevet indarbejdet gennem udvidelsen af godkendelsen. I forbindelse med hvert suffiks tilføjes det specifikke typegodkendelsesnummer og selve regulativet til meddelelsesblankettens punkt 9.

5.3.1.2. Suffikset skal angive ændringsserien til det relevante regulativs forskrifter for dækkets ydeevne (f.eks. S01 eller SW01 for at angive den første ændringsserie vedr. rullestøjsniveau eller både rullestøjsniveau og vejgreb på vådt underlag). Der kræves ingen angivelse af ændringsserien, hvis det pågældende regulativ er i sin oprindelige form.

5.3.2. Følgende suffikser er allerede reserveret til at angive specifikke regulativer vedrørende parametre for dæks ydeevne:

S for at angive yderligere overholdelse af kravene til rullestøjsemissionsniveau W for at angive yderligere overholdelse af kravene til vejgreb på vådt underlag.

Der vil blive angivet yderligere suffikser, hvis behovet opstår.

5.4. På den i punkt 4.3 anførte plads og i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 4.4., skal alle dækdimensioner i overensstemmelse med dæktypen godkendt under dette regulativ, påføres et internationalt godkendelsesmærke bestående af:

5.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E«, efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (2), og

5.4.2. godkendelsesnummeret, efterfulgt af suffikset »S« eller »SW«, placeret til højre for (eller under) den i punkt 5.4.1 foreskrevne cirkel, såfremt det er en del af den oprindelige godkendelse. Hvis godkendelsen udvides efter den oprindelige godkendelse, placeres det ekstra tegn »+« foran »S« eller »SW« for at angive udvidelse af godkendelsen.

5.4.3. suffikset/suffikserne og angivelsen af eventuelle relevante ændringsserier, som fremgår af meddelelsesblanketten.

5.4.4. Hvis suffikset/suffikserne til godkendelsesnummeret er påført på dækkets sider, bortfalder kravet om yderligere mærkning af dækket med det specifikke typegodkendelsesnummer for overensstemmelse med de regulativer, som suffikset henviser til i medfør af punkt 5.3.2 ovenfor.

5.5. Hvis en dæktype er i overensstemmelse med en dæktype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt typegodkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 5.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages. I så fald anbringes regulativets nummer og typegodkendelsesnummeret samt yderligere symboler for alle regulativer, i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette kolonner til højre for det mærke, der er beskrevet i punkt 5.4.1.

5.6. I bilag 2 til dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkets udformning.

6. FORSKRIFTER

6.1. Rullestøjsemissionsgrænser som målt ved den i bilag 3 i dette regulativ anførte metode.

6.1.1. For dæk af kategori C1 må rullestøjsemissionen ikke overskride nedenstående grænser. Grænserne gælder både normal- og vinterdæk og refererer til det afprøvede dæks nominelle dækbredde som anført i punkt 2.17.1.1 i regulativ nr. 30:

Nominel dækbredde Grænseværdi i dB (A) 145 og lavere 72 Over 145 og indtil 165 73 Over 165 og indtil 185 74 Over 185 og indtil 215 75 Over 215 76

6.1.1.1. For forstærkede dæk »Reinforced« (eller Extra Load) i kategori C1 (se punkt 4.2.4 ovenfor), forhøjes de i punkt 6.1.1. angivne grænseværdier med 1 dB(A).

6.1.1.2. For dæk i kategori C1 klassificeret som »specialdæk« (se punkt 4.2.6. ovenfor) forhøjes de i punkt 6.1.1. angivne grænseværdier med 2 dB(A).

6.1.2. For dæk i kategori C2 må rullestøjsemissionen for den pågældende anvendelse (se punkt 2.1. ovenfor) ikke overstige følgende grænser:

Anvendelse Grænseværdi i dB (A) Normal 75 Vinter 77 Special 78

6.1.3. For dæk i kategori C3 må rullestøjsemissionen for den pågældende anvendelse (se punkt 2.1. ovenfor) ikke overstige følgende grænser:

Anvendelse Grænseværdi i dB (A) Normal 76 Vinter 78 Special 79

6.2. Vejgrebet på vådt underlag vil blive baseret på en fremgangsmåde, hvor enten højeste bremsekraftkoefficient (»pbfc«) eller middel fuldt udviklet deceleration (»mfdd«) sammenlignes med værdierne for et standardreferencedæk (SRTT). Den relative ydelse angives med et vådgrebsindeks (G).

6.2.1. For dæk i kategori C1, som er prøvet i henhold til en af procedurerne i bilag 5 til dette regulativ, skal følgende forskrifter overholdes:

Anvendelse Indeks for vejgreb i vådt føre (G) Vinterdæk med hastighedssymbol (»Q« eller lavere, dog ikke »H«), som angiver en maksimal tilladt hastighed på 160 km/h ≥ 0,9 Vinterdæk med hastighedssymbol (»R« eller over, inklusive »H«), som angiver en maksimal tilladt hastighed på over 160 km/h ≥ 1,0 Normalt dæk (vejkørsel) ≥ 1,1

7. ÆNDRINGER AF TYPEN AF LUFTDÆK OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN

7.1. Enhver ændring af en dæktype, der kan påvirke de i henhold til dette regulativ godkendte ydelsesegenskaber, skal meddeles til typegodkendelsesmyndigheden, der har godkendt dæktypen. Myndigheden kan derefter enten:

7.1.1. beslutte, at ændringerne sandsynligvis ikke vil have nogen væsentlig negativ indvirkning på de godkendte ydelsesegenskaber, og at dækket tilfredsstiller forskrifterne i dette regulativ eller

7.1.2. kræve, at der leveres yderligere prøveeksemplarer eller yderligere prøverapporter fra den udpegede tekniske tjeneste.

7.1.3. De kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, underrettes i henhold til proceduren i punkt 5.3 ovenfor om godkendelse eller nægtelse af godkendelse med angivelse af ændringer.

7.1.4. Den typegodkendelsesmyndighed, der meddeler udvidelse af godkendelsen, tildeler et serienummer for udvidelsen, der skal anføres på meddelelsesblanketten.

8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende krav:

8.1. Ethvert dæk, der godkendes i henhold til dette regulativ, skal fremstilles således, at det overholder rullestøjsemissionsgrænserne for den godkendte dæktype og forskrifterne i ovenstående punkt 6.

8.2. For at kontrollere overensstemmelsen, jf. punkt 8.1 ovenfor, vil der blive udtaget stikprøver af dæk med det i henhold til dette regulativ krævede godkendelsesmærke fra serieproduktionen. Den normale frekvens for kontrol af produktionens overensstemmelse bør være mindst én gang hver andet år. 8.2.1. Hvis der er tale om efterprøvninger af godkendelser i henhold til punkt 6.2, skal disse foretages efter samme procedure (jf. bilag 5 til dette regulativ) som den, der blev anvendt ved den oprindelige godkendelse, og den typegodkendende myndighed skal sikre sig, at alle dæk, som hører under den godkendte type, overholder godkendelsesforskrifterne. Vurderingen foretages på grundlag af de producerede mængder af dæktypen på hvert fremstillingsanlæg, idet der tages højde for fabrikantens kvalitetsstyringssystem(er). Hvis prøvningsproceduren indebærer samtidig prøvning af et antal dæk, f.eks. et sæt på fire dæk med henblik på prøvning af vejgreb i vådt føre i overensstemmelse med fremgangsmåden for standardkøretøjer i bilag 5 til dette regulativ, skal sættet anses for at være én enhed for så vidt angår beregning af det antal dæk, der skal prøves.

8.3. Produktionen vurderes at være i overensstemmelse med forskrifterne i dette regulativ, hvis støjniveauet overholder grænserne i punkt 6.1 ovenfor med en yderligere tolerance på +1 dB(A) for at tage højde for udsving i masseproduktion.

9. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

9.1. Godkendelser af en dæktype meddelt i henhold til dette regulativ kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 8 ovenfor ikke opfyldes, eller hvis et dæk tilhørende dæktypen overskrider grænseværdierne i punkt 8.3.

9.2. Hvis en kontraherende part, som anvender dette regulativ, inddrager en tidligere meddelt godkendelse, underretter denne straks de andre kontraherende parter, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesblanket, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.

10. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Ophører indehaveren af godkendelsen fuldstændig med at fremstille en dæktype, som er godkendt efter dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har meddelt godkendelsen. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesblanket, svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

11. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

11.1. De kontraherende parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler De Forenede Nationers sekretariat navne og adresser på de tekniske tjenester, som udfører godkendelsesprøvninger, og på de administrative myndigheder, som meddeler typegodkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om typegodkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af typegodkendelse skal sendes.

12. INDLEDENDE BESTEMMELSER

12.1. Fra ikrafttrædelsesdatoen for dette regulativ kan kontraherende parter, som anvender dette regulativ, ikke længere

a) nægte at meddele ECE-typegodkendelse for en dæktype under dette regulativ eller

b) forbyde salg eller ibrugtagning af et dæk,

hvis dækket falder ind under anvendelsesområdet for dette regulativ og opfylder forskrifterne i dette regulativ.

12.2. Fra den 4. august 2003 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, ikke længere udstede national typegodkendelse for en dæktype, hvis dækket falder ind under anvendelsesområdet for dette regulativ og ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ.

12.3. Fra 24 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 01 må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, for så vidt angår luftdæks vejgreb på vådt underlag kun meddele godkendelse, hvis den dæktype, som skal godkendes, opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 01.

12.4. Fra de nedenfor anførte datoer skal kontraherende parter, som anvender dette regulativ, forbyde salg eller ibrugtagning af dæk, hvis dækket falder ind under anvendelsesområdet for dette regulativ og ikke opfylder forskrifterne i dette regulativ:

for dæk i kategori C1, nominel dækbredde på op til 185 1. oktober 2009 for dæk i kategori C1, nominel dækbredde på mellem 185 og 215 1. oktober 2010 for dæk i kategori C1, nominel dækbredde over 215 1. oktober 2011 for dæk i kategori C2 og C3 1. oktober 2009

Inden de ovennævnte datoer må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, ikke kræve, at et udskiftningsdæk, der falder ind under anvendelsesområdet for dette regulativ, skal opfylde forskrifterne i dette regulativ.

(1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, som ændret ved Amend.4).

(2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Den Tjekkiske Republik, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand og 56 for Montenegro. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.

BILAG 1 MEDDELELSE (Største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 2 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKET (se punkt 5.4 i dette regulativ) Godkendelsesmærker i overensstemmelse med regulativ nr. 117 EKSEMPEL 1 Ovenstående godkendelsesmærke på et luftdæk viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (kun mærket med S (rullestøj)) og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 001234. De første to cifre i godkendelsesnummeret (00) angiver, at godkendelsen blev meddelt i henhold til forskrifterne i regulativet i dettes oprindelige form. EKSEMPEL 2 Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (kun mærket med S (rullestøj) eller S (rullestøj) og W (vejgreb i vådt føre) og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 001234. Dette angiver, at godkendelsen omfatter S eller både SW. De første to cifre i godkendelsesnummeret (01) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 01. Tillæg 1 Godkendelse I henhold til Regulativ nr. 117, som falder sammen med Regulativ nr. 30 eller 54 (1) EKSEMPEL 1 Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (mærket med S (rullestøj)) og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 011234 og i henhold til regulativ nr. 30 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 023637. De første to cifre i godkendelsesnummeret (01) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 01, men at regulativ nr. 30 allerede indeholdt ændringsserie 02. EKSEMPEL 2 Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 (mærket med S (rullestøj) eller SW (rullestøj og vejgreb i vådt føre)) og er blevet tildelt godkendelsesnummer 011234 og i henhold til regulativ nr. 30 med godkendelsesnummeret 023637. De første to cifre i godkendelsesnummeret (01) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til ændringsserie 01, men at regulativ nr. 30 allerede indeholdt ændringsserie 02. EKSEMPEL 3 Ovenstående godkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 117 og ændringsserie 01 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 011234 (kun mærket med S) og i henhold til regulativ nr. 54. Dette angiver, at godkendelsen kun vedrører rullestøj (S), eftersom dæk godkendt i henhold til regulativ nr. 54 på nuværende tidspunkt ikke kan godkendes for så vidt angår deres vejgreb i vådt føre. De første to cifre i godkendelsesnummeret i henhold til regulativ nr. 117 (01) i kombination med »S« angiver, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 117, som omfattede ændringsserie 01. De to første cifre i regulativ nr. 54 (00) angiver, at regulativet forelå i sin oprindelige form. (1) Godkendelser i henhold til regulativ nr. 117 for så vidt angår dæk, der er omfattet af regulativ nr. 54, omfatter for tiden ikke krav til vejgreb i vådt føre. Tillæg 2 Udvidelser med henblik på at kombinere godkendelser meddelt i henhold til regulativ nr. 117, 30 eller 54 (1) EKSEMPEL 1 Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 30 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 023637. Det er også mærket med + S (rullestøj), som viser, at godkendelsen er udvidet i henhold til regulativ nr. 117. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30, som omfattede ændringsserie 02. Plustegnet (+) betyder, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30 og er blevet udvidet til at omfatte godkendelsen/godkendelserne fra regulativ nr. 117. EKSEMPEL 2 Ovenstående typegodkendelsesmærke viser, at det pågældende dæk er godkendt første gang i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 30 og ændringsserie 02 og er blevet tildelt godkendelsesnummeret 023637. Dette viser, at godkendelsen vedrører S (rullestøj) eller S (rullestøj) og W (vejgreb i vådt føre). S eller SW efterfulgt af (01) betyder, at godkendelsen er blevet udvidet i henhold til regulativ nr. 117, som omfattede ændringsserie 01. De første to cifre i godkendelsesnummeret (02) viser, at godkendelsen blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30, som omfattede ændringsserie 02. Plustegnet (+) betyder, at den første godkendelse blev meddelt i henhold til regulativ nr. 30 og er blevet udvidet til at omfatte godkendelsen/godkendelserne fra regulativ nr. 117. (1) Godkendelser i henhold til regulativ nr. 117 for så vidt angår dæk, der er omfattet af regulativ nr. 54, omfatter for tiden ikke krav til vejgreb i vådt føre.

BILAG 3 PROCEDURE FOR MÅLING AF RULLESTØJSEMISSION EFTER FRILØBSMETODEN 0. INDLEDNING I denne procedure specificeres måleinstrumenter, målebetingelser og fremgangsmåde til måling af rullestøj fra et sæt dæk, monteret på et prøvekøretøj, som ruller på en nærmere angivet kørebaneoverflade. Det maksimale lydtryk registreres ved hjælp af mikrofoner placeret i fjernfelt, når køretøjet befinder sig i friløb. Det endelige resultat bestemmes for en referencehastighed ved lineær regression. Resultatet kan ikke anvendes på rullestøj, som måles under acceleration ved motorkraft eller deceleration ved bremsning. 1. MÅLEINSTRUMENTER 1.1. Støjmålinger Støjmåleren - eller et tilsvarende målesystem - og den af fabrikanten anbefalede vindskærm skal som minimum opfylde kravene til måleinstrumenter af type 1 i overensstemmelse med IEC 60651:1979/A1:1993, anden udgave. Målinger udføres med frekvensvægtning A og tidsvægtning F. Ved anvendelse af et system, der indebærer periodisk overvågning af det A-vægtede støjniveau, foretages der aflæsning med tidsintervaller på højst 30 ms. 1.1.1. Kalibrering Ved begyndelsen og afslutningen af hvert sæt målinger skal hele målesystemet kontrolleres ved hjælp af en lydkalibreringsanordning, som opfylder forskrifterne til lydkalibreringsanordninger med en præcision af mindst klasse 1 i overensstemmelse med IEC 60942:1988. Uden at der foretages yderligere justeringer, må forskellen mellem aflæsningen ved to på hinanden følgende kontroller ikke overstige 0,5 dB. Hvis denne værdi overskrides, skal der ses bort fra de måleresultater, som er opnået efter den sidste tilfredsstillende kontrol. 1.1.2. Opfyldelse af forskrifterne Et laboratorium, som er godkendt til at foretage kalibreringer i relation til de relevante standarder, skal en gang om året kontrollere, at lydkalibreringsanordningen opfylder kravene i IEC 60942:1988 og mindst hvert andet år kontrollere, at instrumenteringssystemet opfylder kravene i IEC 60651:1979/A1:1993, anden udgave. 1.1.3. Mikrofonens placering Mikrofonen (eller mikrofonerne) placeres i en afstand af 7,5 m ± 0,05 m fra referencelinjen CC′ (figur 1) på prøvebanen og 1,2 m ± 0,02 m over jorden. Den retning, i hvilken mikrofonen har størst følsomhed, skal være vandret og vinkelret på køretøjets bane (linjen CC′). 1.2. Hastighedsmålinger Køretøjets hastighed måles med instrumenter med en præcision på ± 1 km/h eller bedre, når køretøjets forende har nået linjen PP′ (figur 1). 1.3. Temperaturmålinger Måling af lufttemperaturen og prøvebanens overfladetemperatur er obligatorisk. Temperaturmålingsanordningerne skal sikre en nøjagtighed på ± 1 °C. 1.3.1. Lufttemperatur Temperaturføleren placeres på et uhindret sted tæt ved mikrofonen på en sådan måde, at den påvirkes af luftstrømmen og er beskyttet mod direkte sol. Denne beskyttelse kan opnås ved hjælp af en skærm eller tilsvarende anordning. Føleren bør placeres i en højde af 1,2 ± 0,1 m over prøvebanen for at mindske virkningen af varmestrålingen fra prøvebanen ved lave luftstrømme. 1.3.2. Prøvebanens overfladetemperatur Temperaturføleren placeres på et sted, hvor temperaturen er repræsentativ for temperaturen i hjulsporene, uden at den påvirker lydmålingen. Benyttes der instrumenter med kontakttemperaturføler, skal der påføres varmeledende pasta mellem overfladen og føleren for at sikre korrekt varmekontakt. Hvis der benyttes et strålingstermometer (pyrometer), bør der vælges en højde, som sikrer, at et målingssted med en diameter på ≥ 0,1 m er dækket. 1.4. Vindmåling Anordningen skal kunne måle vindhastigheden med en nøjagtighed på ± 1 m/s. Vinden måles i højde med mikrofonen. Vindretningen registreres med reference til kørselsretningen. 2. MÅLEBETINGELSER 2.1. Prøveanlægget Målepladsen skal bestå af et midterafsnit, omgivet af et tilnærmelsesvis fladt prøveareal. Måleafsnittet skal være plant og måleoverfladen skal være tør og ren ved alle målinger. Måleoverfladen må ikke køles kunstigt under og inden prøvningen. Prøvebanen skal være udlagt således, at der er frit lydfelt mellem lydkilde og mikrofon for måling med en nøjagtighed på 1 dB(A). Disse betingelser anses for opfyldt, hvis der ikke er store, lydreflekterende genstande som hegn, klipper, broer eller bygninger inden for 50 m fra midten af måleafsnittet. Prøvebanens overflade og dimensioner skal være i overensstemmelse med bilag 4. En midterste del med en radius på mindst 10 m skal være fri for løs sne, højt græs, løs jord, slagger eller lignende. Der må ikke være hindringer, som kan påvirke lydfeltet i nærheden af mikrofonen, og der må ikke befinde sig personer mellem mikrofonen og lydkilden. Operatøren, som foretager målingerne, samt eventuelle tilskuere skal være placeret således, at måleinstrumenternes visning ikke påvirkes. 2.2. Vejrforhold Måling må ikke finde sted under ugunstige vejrforhold. Det skal være sikret, at resultaterne ikke påvirkes af vindstød. Prøvning må ikke finde sted, hvis vindhastigheden i mikrofonens højde er større end 5 m/s. Måling må ikke finde sted, hvis lufttemperaturen er lavere end 5 °C eller højere end 40 °C, eller prøvebanens temperatur er lavere end 5 °C eller højere end 50 °C. 2.3. Omgivende støj 2.3.1. Baggrundsstøjniveauet (herunder vindstøj) skal være mindst 10 dB(A) under den målte rullestøj. Der kan monteres en egnet vindskærm på mikrofonen, men der skal i så fald tages hensyn til dens påvirkning af mikrofonens følsomhed og retningskarakteristik. 2.3.2. Der skal ses bort fra eventuelle målinger, som er foretaget under indvirkning af en høj lyd, der synes at være uden forbindelse med dækkenes almindelige lydkarakteristik. 2.4. Forskrifter for prøvekøretøjet 2.4.1. Generelt Prøvekøretøjet skal være et motorkøretøj med fire enkelthjul på to aksler. 2.4.2. Køretøjets belastning Køretøjet skal være lastet således, at de i punkt 2.5.2 angivne belastninger af dækkene er overholdt. 2.4.3. Akselafstand Akselafstanden mellem de to aksler, der er monteret med prøvedæk, skal være mindre end 3,50 m for dæk i kategori C1 og mindre end 5 m for dæk i kategori C2 og C3. 2.4.4. Foranstaltninger med henblik på at mindske køretøjets indvirkning på lydtryksmålingerne For at sikre, at rullestøjen ikke påvirkes nævneværdigt af prøvekøretøjets konstruktion, gælder følgende forskrifter og henstillinger: 2.4.4.1. Forskrifter: a) Der må ikke være monteret stænklapper eller andet ekstra stænkafskærmningsudstyr. b) Der må ikke være dele umiddelbart omkring fælge og dæk, som kan skærme for rullestøjen. c) Hjulenes sporing (spidsning, hældning udefter, styreboltens bagudhældning) skal være i fuld overensstemmelse med køretøjsfabrikantens henstillinger. d) Der må ikke anbringes supplerende lyddæmpende materiale i hjulkasserne eller under undervognen. e) Hjulophænget skal være i så god stand, at det ikke resulterer i en unormal nedsættelse af frihøjden, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med prøvningsforskrifterne. Anordninger til regulering af karosseriets højde skal, hvis de forefindes, justeres, så der bliver en frihøjde under prøvningen, som er normal for et køretøj i ulastet tilstand. 2.4.4.2. Henstillinger med henblik på at undgå parasitstøj: a) Det anbefales at fjerne eller ændre komponenter på køretøjet, hvis disse kan bidrage til køretøjets baggrundsstøj. Hvis noget fjernes eller ændres, skal det anføres i prøvningsrapporten. b) Under prøvningen bør det sikres, at bremserne er fuldt løsnet, så der ikke opstår bremsestøj. c) Det bør sikres, at ingen elektriske ventilatorer er i gang. d) Køretøjets vinduer og eventuelt soltag skal være lukket under prøvningen. 2.5. Dæk 2.5.1. Generelt Prøvekøretøjet skal være monteret med fire identiske dæk. For så vidt angår dæk med et belastningsindeks på over 121 og uden mærkning om tvillingmontering, skal to af disse dæk af samme type og samme gruppe monteres på prøvekøretøjets bagaksel; forakslen monteres med dæk, hvis bæreevne passer til akselbelastningen, og som er slidt ned til minimumsdybden for at mindske virkningen af rullestøj, dog under overholdelse af et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau. Vinterdæk, som i nogle medlemsstater må forsynes med pigge til forøgelse af friktionen, afprøves uden pigge. Dæk, som stiller specielle krav til monteringen, afprøves i overensstemmelse med sådanne krav (f.eks. omdrejningsretning). Dækkene skal have fuld mønsterdybde før tilkørsel. Dækkene skal afprøves på fælge, der er tilladt ifølge dækfabrikanten. 2.5.2. Dækkenes belastning Prøvningsbelastningen Qt på hvert dæk på prøvekøretøjet skal være 50 % til 90 % af referencebelastningen Qr, men den gennemsnitlige prøvningsbelastning Qt,avr på alle dæk skal være 75 % ± 5 % af referencebelastningen Qr. For alle dæk skal referencebelastningen Qr svare til den maksimale masse, der er knyttet til dækkets belastningsindeks. Består belastningsindekset af to tal, som er adskilt af en skråstreg (/), skal det første af disse benyttes. 2.5.3. Dæktryk Hvert af de på prøvekøretøjet monterede dæk justeres til et prøvningsdæktryk på Pt, som ikke er større end referencetrykket Pr og ligger i intervallet: For kategori C2 og kategori C3 er referencetrykket Pr det dæktryk, der er angivet på trykindekset på dæksiden. For kategori C1 er referencetrykket Pr = 250 kPa for »standarddæk« og 290 kPa for »reinforced« dæk, minimumsprøvetrykket skal være Pt = 150 kPa. 2.5.4. Forberedelser inden prøvningen Dækkene tilkøres inden prøvningen for at fjerne kompoundnoduler eller andre dækmønsteregenskaber hidrørende fra vulkaniseringen. Dette kræver sædvanligvis ca. 100 kilometers normal kørsel på vej. Dækkene monteres på prøvekøretøjet med samme rotationsretning, som benyttedes ved tilkørsel af dækkene. Dækkene varmes op før prøvningen ved kørsel under prøvningsbetingelser. 3. MÅLEMETODE 3.1. Generelle prøvningsbetingelser Ved alle målinger køres køretøjet i lige linje gennem måleafsnittet (AA′ til BB′), så køretøjets midterplan i længderetningen er så tæt som muligt ved linjen CC′. Når prøvekøretøjets forende har nået linjen AA′, skal køretøjets fører have stillet gearvælgeren i neutralstilling og slukket motoren. Afgiver køretøjet under målingen unormal støj (f.eks. støj fra ventilatoren eller fra selvtænding), skal prøvningen gentages. 3.2. Art og antal målinger Det maksimale lydtryk i A-vægtede decibel dB(A) måles med én decimal, når køretøjet kører i friløb mellem linjerne AA′ og BB′ (figur 1 — køretøjets forende på linje AA′ og køretøjets bagende på linje BB′). Denne værdi regnes for måleresultatet. Der foretages mindst fire målinger på hver side af prøvekøretøjet ved prøvningshastigheder under referencehastigheden, jf. punkt 4.1, og mindst fire målinger ved prøvningshastigheder over referencehastigheden. Hastighederne skal være tilnærmelsesvis ligeligt fordelt i det i punkt 3.3 angivne hastighedsområde. 3.3. Prøvningshastigheder Prøvekøretøjets hastigheder skal ligge i området: a) fra 70 km/h til 90 km/h for dæk i kategori C1 og C2 b) fra 60 km/h til 80 km/h for dæk i kategori C3. 4. VURDERING AF RESULTATERNE Målingerne betragtes som ugyldige, hvis der registreres unormal afvigelse mellem værdierne (se punkt 2.3.2. i dette bilag). 4.1. Bestemmelse af prøvningsresultatet Referencehastigheden Vref til bestemmelse af det endelige måleresultat skal være: a) 80 km/h for dæk i kategori C1 og C2 b) 70 km/h for dæk i kategori C3. 4.2. Regressionsanalyse på rullestøjmålinger Rullestøjen LR i dB(A) bestemmes ved regressionsanalyse på grundlag af udtrykket: hvor: er gennemsnittet af de målte rullestøjsniveauer Li i db(A): n er antal målinger (n ≥ 16) er gennemsnittet af den logaritmiske hastighed Vi: with νi = lg (Vi/Vref) a idet a er regressionslinjens hældning i dB(A): 4.3. Temperaturkorrektion For dæk i kategori C1 og C2 skal det endelige resultat omregnes til en referenceprøvningsoverfladetemperatur θref ved hjælp af temperaturkorrektion i overensstemmelse med følgende: LR(θref) = LR(θ) + K(θref – θ) hvor θ = den målte temperatur af prøveoverfladen θref = 20 °C, For dæk i kategori C1 er koefficienten K – 0,03 db(A)/°C, når θ > θref og – 0,06 dB(A)/°C når θ < θref. For dæk i kategori C2 er koefficienten K – 0,02 dB(A)/°C Hvis den målte prøveoverfladetemperatur ikke ændrer sig mere end 5 °C ved alle de målinger, som er nødvendige for at bestemme lydtrykket af et sæt dæk, er det tilstrækkeligt at foretage temperaturkorrektion af det endelige rullestøjsniveau ved hjælp af det aritmetiske gennemsnit af de målte temperaturer. I andre tilfælde skal hvert målt støjniveau Li korrigeres ved hjælp af temperaturen på det tidspunkt, hvor støjen blev registreret. Ved dæk i kategori C3 foretages ikke temperaturkorrektion. 4.4. For at tage hensyn til eventuelle unøjagtigheder i måleinstrumenterne, skal resultaterne i henhold til punkt 4.3 reduceres med 1 dB(A). 4.5. Det endelige resultat, den temperaturkompenserede rullestøj LR(θref) i dB(A), afrundes nedad til nærmeste hele tal. Figur 1 Mikrofonplaceringer ved måling Tillæg Prøvningsrapport DEL 1 — RAPPORT 1. Typegodkendelsesmyndighed eller teknisk tjeneste: … 2. Ansøgers navn og adresse: … 3. Prøvningsrapport nr.: … 4. Fabrikant og mærkenavn eller handelsbetegnelse: … 5. Dækkategori (C1, C2 eller C3): … 6. Anvendelseskategori: … 7. Rullestøj i henhold til punkt 4.4. og 4.5. i bilag 3: … dB(A) ved en referencehastighed på70/80 km/h (1) 8. Eventuelle bemærkninger: … 9. Dato: … 10. Underskrift: … DEL 2 — PRØVNINGSDATA 1. Prøvningsdato: … 2. Prøvningskøretøj (mærke, model, årgang, ændringer osv.): … 2.1. Prøvningskøretøjets akselafstand: … mm 3. Prøvebanens placering: … 3.1. Dato for prøveanlæggets certificering i henhold til ISO 10844:1994: … 3.2. Udstedt af: … 3.3. Certificeringsmetode: … 4. Dækprøvningsdetaljer: … 4.1. Dækdimensionsbetegnelse: … 4.2. Dækanvendelsesbeskrivelse: … 4.3. Referencedæktryk: … kPa 4.4. Prøvningsdata Venstre fordæk Højre fordæk Venstre bagdæk Højre bagdæk Prøvningsmasse (kg) Belastningsindeks (%) Dæktryk (koldt) (kPa) 4.5. Kode for prøvefælgens bredde: … 4.6. Temperaturmålingssensortype: … 5. Endelige prøvningsresultater: Forløb nr. Prøvningshastighed km/h Kørselsretning Målt rullestøj venstre (2) dB(A) Målt rullestøj højre (2) dB(A) Lufttemp. °C Banetemp. °C Rullestøj venstre (2) temperaturkorrigeret dB(A) Rullestøj højre (2) temperaturkorrigeret dB(A) Bemærkninger 1 2 3 4 5 6 7 8 5.1. Regressionslinjens hældning: … 5.2. Temperaturkompenseret rullestøj iht. punkt 4.3. i bilag 3: … dB(A) (1) Det ikke gældende overstreges. (2) I forhold til køretøjet.

BILAG 4 SPECIFIKATIONER FOR PRØVEANLÆGGET 1. INDLEDNING Dette bilag beskriver specifikationerne for prøvebanens fysiske beskaffenhed og anlæggelse. Disse specifikationer er baseret på en særlig standard (1) og beskriver den nødvendige fysiske beskaffenhed samt prøvningsmetoderne for disse karakteristika. 2. KRAV TIL OVERFLADENS FYSISKE BESKAFFENHED En overflade anses for at opfylde kravene i denne standard, hvis det ved måling er konstateret, at dens tekstur og porevolumen samt lydabsorptionskoefficient opfylder kravene i punkt 2.1 til 2.4, og hvis kravene til dens udformning (punkt 3.2) er opfyldt. 2.1. Residualporevolumen Residualporevolumen VC (voids content) for prøvestrækningens belægningsblanding må ikke være større end 8 %. (jf. punkt 4.1 for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). 2.2. Lydabsorptionskoefficient Opfylder overfladen ikke kravet til residualporevolumen, kan den kun godkendes, hvis lydabsorptionskoefficienten α ≤ 0,10. (jf. punkt 4.2 for så vidt angår fremgangsmåden ved måling heraf). Kravene i punkt 2.1 og 2.2 er også opfyldt, hvis kun lydabsorptionen er blevet målt, og det har vist sig, at α ≤ 0,10. NB: Den mest relevante særlige faktor er lydabsorptionen, selv om residualporevolumen er bedst kendt blandt vejbyggere. Lydabsorptionen skal imidlertid kun måles, hvis overfladen ikke opfylder porekravet. Dette skyldes, at residualporevolumen er forbundet med relativt stor usikkerhed med hensyn til både målinger og relevans, og visse overflader kan derfor fejlagtigt afvises, hvis vurderingen alene baseres på måling af porerne. 2.3. Teksturdybde Teksturdybden (TD) målt efter den volumetriske metode (se punkt 4.3 nedenfor) skal være: TD ≥ 0,4 mm 2.4. Overfladens ensartethed Der bør udvises al mulig omhu for at sikre, at prøveområdets overflade bliver så ensartet som muligt. Dette omfatter tekstur og porevolumen, men tillige bemærkes, at hvis tromling viser sig mere effektiv nogle steder end andre, kan teksturen være anderledes, og der kan også forekomme ujævnheder, som kan forårsage stød. 2.5. Prøveperiode For at sikre, at overfladen fortsat opfylder kravene til tekstur og porevolumen eller til lydabsorption, skal den regelmæssigt kontrolleres med følgende intervaller: a) kontrol af residualporevolumen (VC) eller lydabsorption (α): når overfladen er ny: Opfylder en ny overflade kravene, er ingen yderligere periodisk kontrol nødvendig. Opfylder en overflade ikke kravene, når den er ny, vil den kunne gøre det senere, da overflader typisk bliver fyldt op og komprimeret med tiden. b) kontrol af teksturdybden (TD): når overfladen er ny: Når støjprøven indledes (NB: tidligst fire uger efter anlægningen); derefter en gang årligt. 3. PRØVEANLÆGGETS UDFORMNING 3.1. Området Det er vigtigt, at prøveanlægget udformes således, at det sikres, at det område, som køretøjerne gennemkører på prøvestrækningen, som et mindstekrav er belagt med det foreskrevne prøvningsmateriale med en passende margen for sikker og praktisk kørsel. Dette indebærer, at kørebanen skal være mindst 3 meter bred, og at dens længde skal være mindst 10 meter ud over linjerne AA og BB i hver ende. I figur 1 er vist en plan over et passende prøveområde samt det mindste område, der skal være maskinlagt og -komprimeret med det foreskrevne overflademateriale. I henhold til bilag 3, punkt 3.2, foretages der målinger på hver side af køretøjet. Dette kan gøres enten ved at måle med to mikrofonsteder (en på hver side af anlægget) og at køre i en retning eller ved at måle med kun én mikrofon på én side af anlægget, men at køre køretøjet i to retninger. Såfremt sidstnævnte metode anvendes, er der ingen overfladekrav på den side af anlægget, hvor der ikke er nogen mikrofon. Figur 1. Mindstekrav til prøveanlæggets belægning. (Den grå del betegnes »prøveområde«) NB: Der må ikke forekomme større akustisk reflekterende genstande inden for denne radius. 3.2. Udformning og forberedelse af belægningen 3.2.1. Grundlæggende krav til udformningen Prøveoverfladen skal opfylde følgende fire krav: 3.2.1.1. den skal være af tæt asfaltbeton 3.2.1.2. småskærverne må ikke være større end 8 mm (med en tolerance mellem 6,3 og 10 mm) 3.2.1.3. slidlagets tykkelse skal være ≥ 30 mm 3.2.1.4. bindemidlet skal være umodificeret penetrationsasfalt. 3.2.2. Retningslinjer for udformningen En sigtekurve, som opfylder de pågældende krav, er vist i figur 2. Den kan anvendes som vejledning ved udformningen af prøveanlægget. Endvidere er der i tabel 1 opstillet retningslinjer med henblik på opnåelse af ønsket tekstur og holdbarhed. Sigtekurven er en funktion af formlen: P (gennemfaldsprocent) = 100 · (d/dmax) 1/2 hvor: d = sigtemaskernes kvadratmål i mm dmax = 8 mm for middelkurven 10 mm for mindstetolerancekurven 6,3 mm for størstetolerancekurven. Figur 2. Sigtekurve for materialet i asfaltblandingen, med tolerancer Herudover anbefales følgende: a) Sandfraktionen (0,063 mm < sigtemaskernes kvadratmål < 2 mm) må ikke omfatte mere end 55 % natursand og skal omfatte mindst 45 % knust sand. b) Bærelag og bundsikringslag skal sikre god stabilitet og god ensartethed i overensstemmelse med korrekt vejbygningspraksis. c) Småskærverne skal være knust (100 % brudflader), og de skal være af vanskeligt knusbart materiale. d) Småskærverne i blandingen skal være udvaskede. e) Der må ikke fyldes ekstra småskærver på overfladen. f) Bindemidlets hårdhed, udtrykt som penetrationsværdi, skal være 40-60, 60-80 eller endog 80-100 alt efter klimaforholdene i landet. Generelt gælder, at der skal anvendes det efter sædvanlig praksis hårdest mulige bindemiddel g) Blandingens temperatur inden tromling skal vælges således, at det krævede porevolumen fremkommer ved den efterfølgende tromling. For at øge sandsynligheden for, at specifikationerne i punkt 2.1 til 2.4 bliver opfyldt, skal lejringstætheden findes ikke blot ved det rette valg af blandingstemperatur, men også ved et passende antal tromlinger og valget af tromletype. Tabel 1 Retningslinjer for udformningen Måleværdier Tolerancer Samlet masse af blanding Af kornblandingsmassen Skærvemasse, sigtemaskernes kvadratmål (SM) > 2 mm 47,6 % 50,5 % ± 5 Sandmasse 0,063 < SM < 2 mm 38,0 % 40,2 % ± 5 Fillermasse SM < 0,063 mm 8,8 % 9,3 % ± 5 Bindemiddelmasse (asfalt) 5,8 % ikke anført ± 0,5 Største skærvemål 8 mm 6,3-10 Bindemiddelhårdhed (jf., punkt 3.2.2, litra f)) Glatstensværdi (PSV) > 50 Lejringstæthed i forhold til Marshalllejringstæthed 98 % 4. PRØVNINGSMETODE 4.1. Måling af residualporevolumen Til gennemførelse af denne måling skal der udtages borekerner mindst fire steder, som er jævnt fordelt på prøveområdet mellem linjerne AA og BB (jf. figur 1). For at undgå uensartethed og ujævnheder i hjulsporene bør der ikke udtages borekerner i selve hjulsporene, men kun tæt ved disse. Mindst to borekerner skal udtages tæt ved hjulsporene, og mindst en borekerne skal udtages ca. midtvejs mellem hjulsporene og hver mikrofonpost. Er der grund til at antage, at kravet om ensartethed ikke er opfyldt (jf. punkt 2.4), skal der udtages borekerner flere steder på prøveområdet. Residualporevolumen skal bestemmes for hver borekerne, derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekernerne og sammenholdes med kravet i punkt 2.1. I øvrigt må ingen borekerne have en poreværdi på over 10 %. Ved anlæg af prøveområdet må det erindres, at der kan opstå problemer, når der skal udtages borekerner, hvis området opvarmes ved hjælp af rør eller el-kabler. Varmeanlæggene må planlægges omhyggeligt under hensyn til udtagning af borekerner. Det anbefales at lade nogle få pletter på ca. 200 × 300 mm stå, hvor der ikke er rør og kabler, eller at lægge disse så dybt, at udtagning af borekerner fra slidlaget ikke vil beskadige dem. 4.2. Lydabsorptionskoefficient Lydabsorptionskoefficienten (normalt indfald) måles ved hjælp af impedansrørmetoden under anvendelsen af fremgangsmåden i ISO 10534-1:1996 eller ISO 10534-2:1998. For prøvelegemer gælder samme krav som med hensyn til residualporevolumen (jf. punkt 4.1). Lydabsorptionen skal måles i frekvensområderne 400-800 Hz og 800-1 600 Hz (i hvert fald i centerfrekvenserne af 1/3-oktavbånd), og størsteværdierne skal fastlægges for begge disse frekvensbånd. Derefter beregnes gennemsnitsværdien for alle borekerner, og denne udgør det endelige resultat. 4.3. Måling af teksturdybden Som led i denne standard skal der foretages måling af teksturdybden mindst ti steder med lige store mellemrum langs prøvestrækningens hjulspor, og gennemsnitsværdien sammenlignes med den foreskrevne mindste teksturdybde, jf. ISO-standard 10844:1994 for så vidt angår fremgangsmåden. 5. TIDSMÆSSIG STABILITET OG VEDLIGEHOLDELSE 5.1. Tidsfaktorens betydning Som tilfældet er med mange andre overflader, kan det påregnes, at de rullestøjsniveauer, som måles på prøveoverfladen, vil stige svagt i løbet af de første 6-12 måneder efter anlæggelsen. Overfladen vil tidligst erhverve de krævede karakteristika fire uger efter anlæggelsen. Tidsfaktorens betydning er sædvanligvis mindre i forbindelse med lastbilstøj end i forbindelse med personbilstøj. Den tidsmæssige stabilitet bestemmes hovedsagelig af den tilslibning og komprimering, som sker ved kørsel på overfladen. Den skal kontrolleres med mellemrum som anført i punkt 2.5. 5.2. Vedligeholdelse af overfladen Affaldsmateriale og støv, som i væsentlig grad kan formindske teksturdybden, skal fjernes fra overfladen. I lande med vinterklima anvendes der undertiden salt til afisning. Salt kan ændre overfladen midlertidigt eller endog vedvarende på en sådan måde, at støjniveauet stiger, og anvendelse af salt kan derfor ikke anbefales. 5.3. Nyasfaltering af prøveområdet Bliver det nødvendigt at reparere prøveanlægget, er det sædvanligvis tilstrækkeligt at nyasfaltere prøvestrækningen (med en bredde af tre meter, jf. figur 1) under forudsætning af, at det øvrige prøveområde opfyldte kravene til residualporevolumen eller lydabsorption, da måling fandt sted. 6. DOKUMENTER VEDRØRENDE ANLÆGGET OG DE DER UDFØRTE PRØVER 6.1. Dokument vedrørende prøveanlægget Følgende oplysninger anføres i en skriftlig beskrivelse af prøveanlægget: 6.1.1. Prøveanlæggets placering 6.1.2. Bindemiddeltype og -hårdhed, kornblandingstype, betonblandingens største teoretiske tæthed (DR), slidlagets tykkelse og sigtekurven som fastlagte ud fra de borekerner, der er udtaget af prøvebanen 6.1.3. Komprimeringsmetode (f.eks. tromletype og -vægt, antal tromlinger) 6.1.4. Blandingens temperatur, den omgivende lufts temperatur og vindhastigheden under anlæggelse af overfladen 6.1.5. Dato for anlægning af overfladen og entreprenørens navn 6.1.6. Alle prøveresultater eller i det mindste det seneste af disse, herunder: 6.1.6.1. residualporevolumen af hver borekerne 6.1.6.2. de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af porevolumen er udtaget 6.1.6.3. lydabsorptionskoefficient for hver borekerne (hvis målt); resultaterne for hver borekerne og hvert frekvensområde samt det samlede gennemsnit anføres 6.1.6.4. de steder inden for prøveområdet, hvor borekerner til måling af absorptionen er udtaget 6.1.6.5. teksturdybden, herunder antallet af prøver samt standardafvigelse 6.1.6.6. den institution, som er ansvarlig for prøvningerne i henhold til punkt 6.1.6.1 og 6.1.6.2, og den type materiel, der er anvendt 6.1.6.7. datoen for foretagelse af prøve(r) og datoen for udtagelse af borekerner af forsøgsstrækningen. 6.2. Dokument vedrørende prøvninger med hensyn til overfladestøj fra køretøjer I det dokument, der beskriver støjprøvningen/prøvningerne, skal anføres, om alle krav er opfyldt eller ej. Der henvises til det i punkt 6.1 omhandlede dokument, som beskriver, hvilke resultater der viser dette. (1) ISO 10844:1994.