Resolution vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet

den 17. oktober 2000

om supplering af resolutionerne af 23. juni 1981, 30. juni 1982, 14. juli 1986 og 10. juli 1995 for så vidt angår sikring af pas og andre rejsedokumenter mod forfalskning

(2000/C 310/01)

REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET,

som tager følgende i betragtning:

Ved resolutioner af 23. juni 1981(1), 30. juni 1982(2), 14. juli 1986(3) og 10. juli 1995(4) har repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, udarbejdet en ensartet pasmodel og foretaget de nødvendige tilpasninger dertil efter ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske Union.

Indtil nu har kun resolutionen af 30. juni 1982, bilag I, litra B, omhandlet muligheder for sikring af pas mod forfalskning, uden dog at fastsætte et bestemt sikkerhedsniveau. Det har ført til, at den sikringstekniske udformning af de enkelte medlemsstaters pas er meget forskellig. Som følge heraf er pas og andre rejsedokumenter udstedt af medlemsstaterne i stigende grad blevet forfalsket.

Bekæmpelse af forfalskning af dokumenter er et vigtigt element i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og ulovlig indvandring i Den Europæiske Union, og anses derfor af medlemsstaterne for at være et særlig vigtigt spørgsmål af fælles interesse.

Det er derfor ønskeligt, at de rejsedokumenter, som udstedes af medlemsstaterne, opfylder så strenge krav som muligt med hensyn til beskyttelse mod forfalskning, og at udformningen af dokumenterne og deres sikkerhedsfeatures ved kontrol sikrer en effektiv afsløring af forsøg på forfalskning,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

- at indføre minimumsstandarder for sikring af nye rejsedokumenter i forbindelse med fremstillingen og udstedelsen heraf hurtigst muligt, dog senest den l. januar 2005 (for pas) og senest den 1. januar 2006 (for identitetskort og korttidspas med mere end seks måneders gyldighed)

- at der skal være mulighed for at fastsætte endnu strengere sikkerhedskrav for rejsedokumenter

- at anvende minimumsstandarderne for sikring af alle de i bilag II anførte rejsedokumenter, der udstedes af medlemsstaterne,

OG ER ENDVIDERE BLEVET ENIGE OM:

- at acceptere de i bilag I anførte minimumsstandarder for sikring af rejsedokumenter, der udstedes af medlemsstaterne, mod forfalskning.

(1) EFT C 241 af 19.9.1981, s. 1.

(2) EFT C 179 af 19.7.1982, s. 1.

(3) EFT C 185 af 24.7.1986, s. 1.

(4) EFT C 200 af 4.8.1995, s. 1.

BILAG I

MINIMUMSKRAV TIL SIKRING AF EU-REJSEDOKUMENTER MOD FORFALSKNING

1. Materialeteknik

Sikkerhedskrav til det papir, der anvendes til siderne i rejsedokumentet:

- ingen optiske blegemidler

- mindst totonevandmærke

- sikkerhedsreagenser, der sikrer mod forsøg på kemisk radering.

Om muligt:

- farvede fibre (delvis synlige, delvis fluorescerende i UV-lys)

Fakultativt anbefales:

- UV-fluorescerende korn

- sikkerhedstråd.

Hvis persondatasiden har form af en selvklæbende mærkat:

- ingen optiske blegemidler

- farvede fibre (delvis synlige, delvis fluorescerende i UV-lys)

- UV-fluorescerende korn

- vandmærket kan udelades i papiret til denne side

- sikkerhedsreagenser, der sikrer mod forsøg på kemisk radering.

Papiret til forsatsen behøver ikke at indeholde vandmærke. Sikkerhedsreagenser er kun nødvendige, hvis der anbringes oplysninger (ikke personoplysninger) på forsatsen.

Hvis et persondatakort, der skal indsættes i rejsedokumentet, er fremstillet af kunststof, kan de kendetegn til konstatering af ægthed, der anvendes i papir, sædvanligvis ikke benyttes. Ved selvklæbende mærkater og persondatakort bør der kompenseres for de manglende kendetegn ved anvendelse af sikkerhedstryk, brug af OVD (Optical Variable Device = optisk variabelt mærke) eller ved anvendelse af en udfærdigelsesteknik, der går ud over nedenstående minimumsstandarder.

2. Trykteknik

Trykteknisk sikring:

- Bundtryk:

- tofarvet guillochetryk

- iristryk, helst fluorescerende

- UV-fluorescerende tryk

- motiv til beskyttelse mod forfalskning (navnlig på persondatasiden), eventuelt også med mikroskrift

- der skal på papirpassider og selvklæbende mærkater anvendes reagensfarver.

Persondatasiden skal have et layout, der gør det muligt at skelne denne side fra de øvrige passider.

- Formulartryk:

- med integreret mikroskrift (hvis det ikke allerede findes i bundtrykket).

- Nummerering:

- på alle sider i passet

- trykt (helst med specielle tal- eller skrifttyper og med UV-fluorescerende farve) eller perforeret eller i persondatakort integreret med den samme teknik som den, der anvendes til at indsætte personoplysningerne.

Hvis personoplysningerne er anført på en selvklæbende mærkat, skal nummereringen trykkes med fluorescerende farve og særlige taltyper.

Hvis personoplysningerne skrives på selvklæbende mærkater eller på en ikke-lamineret papirside i passet, skal der tillige anvendes dybtryk med "latent image"-effekt, mikroskrift og optisk variabel trykfarve. Til persondatakort, som udelukkende består af kunststof, skal ligeledes anvendes yderligere optisk variable mærker, i det mindste ved brug af trykfarve med optisk variable egenskaber eller tilsvarende foranstaltninger.

3. Teknik til beskyttelse mod kopiering

De alment tilgængelige digitale kopiteknikker er nået op på et sådant udviklingsniveau, at risikoen for forfalskning er særlig stor, hvorfor det er nødvendigt fremover at benytte sikkerhedsfeatures i form af optisk variable mærker (OVD) eller andre tilsvarende sikkerhedsfeatures for at sikre sig mod kopiering. Sikringen skal koncentreres om persondatasiden og bygge på en selvstændig, kompleks OVD-teknologi eller andre tilsvarende sikkerhedsfeatures som supplement til de andre sikringsteknikker.

En hensigtsmæssig integration af OVD-elementer eller andre tilsvarende sikkerhedsfeatures i de forskellige lag, som persondatasiden er opbygget af, vil også til en vis grad beskytte oplysningerne mod forfalskning, især hvis den i punkt 4 beskrevne udfærdigelsesteknik som følge af den meget tætte forbindelse mellem data og databærer gør yderligere beskyttelse mod forfalskning nødvendig, og det laminat, der skal anvendes, kræver effektiv beskyttelse mod efterligning.

Der kan på persondatasiden i overensstemmelse med de minimumsstandarder, der er beskrevet i punkt 4 om nødvendigheden af laminering, anvendes optisk variable mærker (OVD):

- diffraktive mikrostrukturer, der varierer, når de ses fra forskellige vinkler (DOVID= Diffractive Optically Variable Image Device - højopløsnings-DOVID), integreret i varmlaminatet eller som OVD-film, eller på selvklæbende mærkater eller en ikke lamineret papirside i passet fikseret som metalliseret OVD (overtrykt med dybtryk)

- eller andre tilsvarende sikkerhedsfeatures.

Hvis et persondatakort, der er fremstillet af kunststof, personliggøres ved hjælp af lasergravering, og et foranderligt laserbillede (CLI - Changeable Laser Image) herved indarbejdes, anbefales anvendelse af en diffraktiv OVD, i det mindste i form af en fikseret metalliseret DOVID, for at opnå øget beskyttelse mod kopiering.

4. Udfærdigelsesteknik

For at beskytte oplysningerne tilstrækkeligt mod forfalskningsforsøg vil det fremover være nødvendigt at integrere personoplysninger, herunder foto, indehaverens underskrift, hvis den indgår i persondatasiden, samt de vigtigste oplysninger i forbindelse med udstedelsen i dokumentmaterialet. Der må ikke længere anvendes konventionelle metoder til fastgørelse af fotoet.

For at tage højde for eksisterende dokumentsystemer og igangværende videreudviklingsprojekter kan følgende udfærdigelsesteknikker anvendes:

- laserprint

- termoprint

- inkjet-print

- fotografisk tryk

- lasergravering.

For at sikre personoplysninger tilstrækkeligt mod forsøg på forfalskning bør varmlaminering med OVD-sikkerhedsfolie være obligatorisk, når der er anvendt laserprint, termoprint eller fotografisk tryk. Under alle omstændigheder må personoplysninger fremover ikke anbringes på forsatsen. Medlemsstaterne skal udfærdige deres rejsedokumenter således, at de er maskinlæsbare. Persondatasiden skal udformes i overensstemmelse med ICAO-dokument 9303, del 1 og 3, og udfærdigelsen bør ske i overensstemmelse med de deri fastlagte specifikationer for maskinlæsbare dokumenter.

Den mest effektive beskyttelse mod ulovlig udstedelse af stjålne blankoformularer består i at centralisere udfærdigelsen. Såfremt udfærdigelsen også fremover skal ske regionalt eller decentralt, bør der træffes egnede sikkerhedsforanstaltninger med hensyn til logistik, administration og udfærdigelsesteknik. Dette gælder navnlig for opbevaring af blankoformularer og af det udstyr, der er nødvendigt for udstedelsen, f.eks. adgang til edb-styrede systemer. Blankoformularer bør opbevares i aflåste og behørigt overvågede lokaler. Programmeres edb-systemerne korrekt, kan de desuden anvendes til konstatering af ægtheden af dokumentudstedelsen, f.eks. ved hjælp af digitale sikkerhedsfeatures ("elektronisk segl").

BILAG II

ANVENDELSESOMRÅDE

Minimumssikkerhedsstandarderne for rejsedokumenter, der udstedes af medlemsstaterne, finder anvendelse på:

1) almindelige pas

2) officielle pas, som f.eks. tjenestepas og diplomatpas

3) korttidspas med mere end seks måneders gyldighed

4) dokumenter, der anvendes som erstatning for ordinære pas, og som udstedes som rejsedokumenter

a) i pasform (som pashæfte)

b) som identitetskort (ved analogi og i overensstemmelse med specifikationerne i ICAO-dokument 9303, del 3).

Medlemsstaterne bestræber sig på også at anvende disse minimumsstandarder på de rejsedokumenter, de udsteder til tredjelandsstatsborgere eller statsløse.