DA Den Europæiske Unions Tidende L 330/214

Regulativ nr. 113 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede vilkår for typegodkendelse af forlygter, som er bestemt til anvendelse på motordrevne køretøjer, og afgiver symmetrisk nærlys og/eller fjernlys, og som er udstyret med glødelamper (1)

A. ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

0. ANVENDELSESOMRÅDE

Dette regulativ finder anvendelse på forlygter, som er bestemt til anvendelse på motordrevne køretøjer og afgiver symmetrisk nærlys og/eller fjernlys, som kan omfatte lygteglas af glas eller plast, og som er udstyret med udskiftelige glødelamper (2) (3).

1. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved

1.1. »Lygteglas«, forlygtens (enhedens) yderste del, som afgiver lys gennem den lysende overflade

1.2. »Coating«, et eller flere produkter, som er påført i et eller flere lag på ydersiden af lygteglasset

»Forlygter af forskellig »type««, forlygter, som afviger på væsentlige punkter såsom:

1.3.1. fabriks- eller varemærke;

1.3.2. det optiske systems kendetegn;

1.3.3. hvorvidt de indeholder komponenter, som under funktion er i stand til at ændre de optiske virkninger ved refleksion, brydning, absorption og/eller deformation;

1.3.4. det frembragte lys (nærlys, fjernlys eller både nær- og fjernlys);

1.3.5. de materialer, som lygteglas og eventuel coating består af;

1.3.6. den anvendte kategori glødelampe;

1.4. »Forlygter af forskellige »klasser« (A, B, C eller D)«, forlygter, som er identificeret ved bestemte fotometriske forskrifter.

2. ANSØGNING OM GODKENDELSE AF EN FORLYGTE

Ansøgning om godkendelse skal indgives af indehaveren af fabriks- eller varemærket eller af dennes bemyndigede repræsentant. I ansøgningen skal angives:

2.1.1. om forlygten er bestemt til at afgive både nærlys og fjernlys eller kun nærlys eller fjernlys

2.1.2. om ansøgningen omhandler en forlygte af klasse A, B, C eller D

2.1.3. de(n) anvendte glødelampe(r)s klasse, som opført i regulativ nr. 37.

Hver ansøgning om godkendelse skal være ledsaget af:

2.2.1. tegninger i tre eksemplarer, som er tilstrækkeligt detaljerede til, at typen kan identificeres, og som viser forlygten set forfra og eventuelle detaljer i form af ribning af lygteglasset, samt tværsnit; på tegningerne skal være angivet den plads, som er afsat til godkendelsesmærket

2.2.2. kortfattet teknisk beskrivelse

2.2.3. to prøver af forlygtetypen

kun for forlygter af klasse B, C eller D til afprøvning af det plastmateriale, som lygteglasset består af:

tretten lygteglas

2.2.4.1.1. seks af disse lygteglas kan erstattes af seks materialeprøver, som måler mindst 60 x 80 mm og har flad eller konveks ydre overflade og i midten et omtrent fladt areal (krumningsradius mindst 300 mm), som måler mindst 15 x 15 mm

2.2.4.1.2. hvert sådant lygteglas eller materialeprøve skal være fremstillet ved den metode, som skal anvendes til massefabrikation

2.2.4.2. en reflektor, hvorpå lygteglassene kan monteres i henhold til fabrikantens anvisninger.

2.3. De materialer, som lygteglas og eventuel coating består af, skal være ledsaget af prøvningsrapporten over egenskaberne af de pågældende materialer og coatinger, såfremt de i forvejen er afprøvet.

3. MÆRKNING

3.1. Forlygter, som forelægges til godkendelse, skal være påført ansøgerens firmanavn eller mærke.

3.2. På linsen og på lygtehuset (4) (5) skal disse omfatte, arealer af tilstrækkelig størrelse til godkendelsesmærket og til de i punkt 4 omhandlede tillægssymboler; disse arealer skal være angivet på de i punkt 2.2.1. ovenfor omhandlede tegninger.

3.3. På bagsiden af forlygten, angivelse af kategorien af den pågældende glødelampe.

4. GODKENDELSE

4.1. Almindelige bestemmelser

4.1.1. Er dette regulativs forskrifter opfyldt af alle de i henhold til punkt 2 ovenfor indleverede prøveeksemplarer af en type forlygte, meddeles godkendelse.

4.1.2. Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter opfylder forskrifterne i flere end ét regulativ, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, forudsat at hver enkel af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter opfylder de forskrifter, som finder anvendelse på den.

4.1.3. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (p.t. 00) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. En kontraherende part må ikke tildele samme nummer til andre typer af forlygter, der er omfattet af dette regulativ.

4.1.4. Underretning om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en type forlygter i henhold til dette regulativ, skal gives de kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved brug af en anmeldelsesformular svarende til modellen i bilag 1.

4.1.5. Ud over det i punkt 3.1 foreskrevne mærke skal der påføres et godkendelsesmærke, svarende til beskrivelsen i punkt 4.2 og 4.3 nedenfor, på de i punkt 3.2 ovenfor omhandlede arealer på hver forlygte, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt i henhold til dette regulativ.

4.2. Godkendelsesmærkets sammensætning

Godkendelsesmærket består af:

Et internationalt godkendelsesmærke, bestående af:

4.2.1.1. en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummer for det land, der har foretaget godkendelsen 5 (6)

4.2.1.2. det i punkt 4.1.3 ovenfor foreskrevne godkendelsesnummer

følgende tillægssymbol:

4.2.2.1. en vandret pil med hoved i begge retninger, altså en pil, som peger både mod venstre og højre

4.2.2.2. på forlygter, som opfylder dette regulativs forskrifter alene hvad angår nærlys, bogstaverne »C-AS« for forlygter af klasse A og »C-BS« for forlygter af klasse B, »WC-CS« for forlygter af klasse C eller »WC-DS« for forlygter af klasse D

4.2.2.3. på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter alene hvad angår fjernlyset, »R-BS« for forlygter af klasse B eller »WR-CS« for forlygter af klasse C eller »WR-DS« for forlygter af klasse D

4.2.2.4. på forlygter, der opfylder dette regulativs forskrifter, hvad angår såvel nærlyset som fjernlyset, bogstaverne »CR-BS« for forlygter af klasse B eller »WCR-CS« for forlygter af klasse C eller »WCR-DS« for forlygter af klasse D

4.2.2.5. på forlygter med lygteglas af plast, bogstavgruppen »PL«, som påføres nær de symboler, som foreskrives i punkt 4.2.1 og 4.2.2, ovenfor

4.2.2.6. på forlygter af klasse D, der opfylder dette regulativs forskrifter med hensyn til fjernlyset, en angivelse af største lysstyrke i form af et referencemærke, som defineret i 6.3.2.1.2 nedenfor, i nærheden af cirklen rundt om bogstavet »E«.

I hvert tilfælde skal den pågældende arbejdsfunktion i henhold til punkt 1.1.1.1 i bilag 4 og de(n) tilladte spænding(er) i henhold til punkt 1.1.1.2 i bilag 4 være fastlagt på godkendelsesattesterne og på de anmeldelsesformularer, som fremsendes til de stater, som er kontraherende parter i overenskomsten og anvender dette regulativ.

I de pågældende tilfælde skal anordningerne være mærket som følger:

4.2.3.1. På forlygter, som opfylder forskrifterne i dette regulativ og er konstrueret således, at nærlysets glødetråd ikke tænder samtidig med nogen anden lysfunktion, i hvilken den er gensidigt indbygget, anføres en skråstreg (/) bag nærlyslygtesymbolet i godkendelsesmærket.

4.2.4. De to cifre (p.t. 00) i godkendelsesnummeret, som angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen og den i afsnit 4.2.2.1 definerede pil, kan være angivet nær ovenstående tillægssymboler.

4.2.5. De mærker og symboler, der henvises til i afsnit 4.2.1 til 4.2.3, skal være let at aflæse og må ikke kunne fjernes. De kan være anbragt på en indvendig eller udvendig del (gennemsigtig eller ej) af forlygten, som ikke må kunne fjernes fra den gennemsigtige del af forlygten, som udsender lyset. Under alle omstændigheder skal de være synlige, når forlygten er monteret på køretøjet, eller når en bevægelig del som f.eks. kølerhjelmen åbnes.

4.3. Godkendelsesmærkets sammensætning

4.3.1. Eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning med ovennævnte ekstra symboler findes i bilag 2, fig. 1 til 10 i dette regulativ.

Sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter:

Når sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter er fundet i overensstemmelse med forskrifterne i flere forskellige regulativer, kan der påføres ét enkelt internationalt godkendelsesmærke, bestående af en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt typegodkendelsen, samt et godkendelsesnummer. Dette godkendelsesmærke kan være placeret et vilkårligt sted på de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, forudsat at:

4.3.2.1.1. det er synligt, efter at lygterne er monteret

4.3.2.1.2. ingen del af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter kan fjernes, uden at godkendelsesmærket samtidig fjernes.

Identifikationssymbolet for hver lygte svarende til hvert regulativ, i henhold til hvilket der er meddelt godkendelse, sammen med den tilsvarende ændringsserie, som indeholder de seneste større tekniske ændringer af det pågældende regulativ på tidspunktet for udstedelsen af godkendelsen og, om nødvendigt, den foreskrevne pil, skal være påført:

4.3.2.2.1. enten på den pågældende lysemitterende overflade

4.3.2.2.2. eller, hvis der er tale om sammenbyggede lygter, på en sådan måde, at hver enkel lygte i de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter klart kan identificeres.

4.3.2.3. Komponenterne i et enkelt godkendelsesmærke må ikke være mindre end den mindstestørrelse, som foreskrives for det mindste af de enkelte mærker i det regulativ, i henhold til hvilket godkendelsen er udstedt.

4.3.2.4. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. Samme kontraherende part kan ikke tildele samme nummer til en andre typer af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, som omfattes af dette regulativ.

4.3.2.5. I fig. 11 i bilag 2 til dette regulativ findes eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker for sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter med alle ovennævnte tillægssymboler.

Lygter, hvis lygteglas anvendes til forskellige forlygtetyper, som kan være indbygget i hinanden eller sammenbygget med andre lygter:

Bestemmelserne i punkt 4.3.2 ovenfor finder anvendelse.

4.3.3.1. Når samme lygteglas anvendes, kan dette endvidere være påført forskellige godkendelsesmærker vedrørende de forskellige typer forlygter eller lygteenheder, forudsat at forlygtens hus, uanset at det ikke kan adskilles fra lygteglasset, desuden omfatter den i punkt 3.2 ovenfor beskrevne plads og er påført godkendelsesmærker for de faktiske funktioner. Anvendes samme lygtehus til forskellige forlygtetyper, kan de forskellige godkendelsesmærker være påført dette.

4.3.3.2. I bilag 2, fig. 12 i dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning i forbindelse med ovennævnte tilfælde.

B. TEKNISKE KRAV TIL FORLYGTER 6 (7)

5. GENERELLE FORSKRIFTER

5.1. Hvert prøveeksemplar skal være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 6 til 8 nedenfor.

Forlygter skal være udført således, at de bevarer de foreskrevne fotometriske egenskaber og forbliver funktionsdygtige ved normal brug uanset de vibrationer, de kan blive udsat for.

5.2.1. Forlygter skal være udstyret med en anordning, som bevirker, at de kan justeres således på køretøjerne, at de opfylder de forskrifter, som finder anvendelse på dem. En sådan anordning kan eventuelt give mulighed for vandret justering, forudsat at forlygterne er udformet således, at de kan fastholde en korrekt vandret position, selv efter indstilling af den lodrette position. På lygteenheder, hvis reflektor og lygteglas ikke kan skilles fra hinanden, behøves en sådan anordning dog ikke, forudsat at anvendelse af sådanne lygteenheder er begrænset til køretøjer, på hvilke justering af forlygterne kan finde sted på anden måde.

Når en forlygte, som afgiver nærlys, og en forlygte, som afgiver fjernlys, hver er udstyret med egen glødelampe og er samlet til en sammensat enhed, skal justeranordningen give mulighed for korrekt justering af hvert optisk system for sig.

5.2.2. Dog finder bestemmelserne ikke anvendelse på forlygteenheder med udelelig reflektor. For denne type enhed finder forskrifterne i punkt 6.3 i dette regulativ anvendelse.

5.3. Forlygten skal være udstyret med glødelampe(r), som er godkendt i henhold til regulativ nr. 37. Enhver glødelampe i henhold til regulativ nr. 37 kan anvendes, forudsat:

(a) at der i indholdsfortegnelsen til det nævnte regulativ ikke er angivet nogen indskrænkning i anvendelsen, og

(b) at referencelysstrømmen for nærlys for forlygter af klasse A og B ikke overstiger 600 lm.

(c) at den objektive lysstrøm for nærlys for forlygter af klasse C og D ikke overstiger 2 000 lm.

5.4. De komponenter, hvormed glødelampen er fastgjort på reflektoren, skal være udført således, at glødelampen, heller ikke i mørke, kan monteres i nogen anden position end den korrekte (8).

5.5. Glødelampens fatning skal opfylde forskrifterne i IEC publikation 61-2, tredje udgave, 1969. Databladet vedrørende fatningen for den anvendte kategori glødelampe finder anvendelse.

5.6. Yderligere skal forlygter af klasse B, C eller D gennemgå supplerende prøvning i henhold til forskrifterne i bilag 4 for at sikre, at der ikke forekommer nogen væsentlig ændring i de fotometriske præstationer.

5.7. For lygteglas af plast til forlygter af klasse B, C eller D finder afprøvning sted i overensstemmelse med forskrifterne i bilag 6.

For forlygter, der er konstrueret således, at man kan skifte mellem fjernlys og nærlys, gælder det, at enhver mekanisk, elektromekanisk eller anden form for anordning, der er indbygget i forlygten til skift fra den ene lysstråle til den anden, skal være konstrueret således, at:

5.8.1. anordningen er være så solid, at den kan fungere 50 000 gange uden at lide skade, uanset de vibrationer, den kan blive udsat for ved normal brug

5.8.2. i tilfælde af svigt skal den automatisk skifte til nærlys

5.8.3. der altid vil blive skiftet til enten nærlys eller fjernlys, uden at der er risiko for, at mekanismen standser mellem de to positioner

5.8.4. brugeren ikke med normalt værktøj kan ændre de bevægelige deles form eller position.

6. BELYSNINGSSTYRKE

6.1. Almindelige bestemmelser

6.1.1. Forlygter skal være udført således, at de giver tilstrækkeligt lys uden at blænde, når de afgiver nærlys, og god belysningsstyrke, når de afgiver fjernlys.

6.1.2. Den af forlygten frembragte belysningsstyrke bestemmes ved hjælp af en lodret skærm, som opstilles 25 m foran forlygten og vinkelret på dennes akse som vist i bilag 3 til dette regulativ.

6.1.3. Forlygter kontrolleres ved hjælp af en ufarvet standardglødelampe (étalon), som er konstrueret til en mærkespænding, som er angivet i det pågældende datablad i regulativ nr. 37. Under kontrol af forlygten skal spændingen over glødelampens klemmer være reguleret således, at man opnår den referencelysflux, som er angivet i det pågældende datablad af regulativ nr. 37.

6.1.4. Forlygten anses for acceptabel, såfremt den opfylder forskrifterne i dette punkt 6 med mindst én standardglødelampe (étalon), som kan indleveres sammen med forlygten.

6.2. Bestemmelser vedrørende nærlys

6.2.1. Nærlysets lysbundt skal være tilstrækkeligt skarpt afskåret til, at det kan benyttes til at udføre en tilfredsstillende justering. Afskæringen skal være omtrent vandret og så retlinjet som muligt over en vandret længde af mindst ± 3° for forlygter af klasse A, C og D og mindst ± 5° for forlygter af klasse B.

Forlygten skal være indstillet således:

6.2.2.1. lystrålen skal i sideretningen være så symmetrisk som muligt omkring linjen V-V; dette gælder dog ikke forlygter af klasse A og B, som ikke har nogen mekanisme til indstilling af den vandrette position. Sådanne forlygter skal justeres, således at de er i samme position som på køretøjet.

6.2.2.2. lodret skal forlygten være indstillet således, at afskæringen er beliggende 250 mm under linjen H-H. Den skal være så vandret som muligt.

6.2.3. Når forlygten er således indstillet og kun søges godkendt til afgivelse af nærlys (9), behøver den kun opfylde forskrifterne i punkt 6.2.5. og 6.2.6. nedenfor; er den bestemt til at afgive både nærlys og fjernlys, skal den opfylde de forskrifter, der er anført i punkt 6.2.5, 6.2.6 og 6.3.

6.2.4. Når en således indstillet forlygte ikke opfylder de i punkt 6.2.5, 6.2.6 og 6.3 omhandlede forskrifter, kan dens indstilling ændres, med mindre der er tale om forlygter, som ikke har en mekanisme til justering af den vandrette indstlling, og forudsat at lysbundtets akse ikke forskydes mere end 1° (= 44 cm) sideværts mod højre eller venstre (10). For at lette indstilling ved hjælp af afskæringen kan forlygten delvis tildækkes for at gøre afskæringen skarpere. Afskæringen må dog ikke overskride linjen H-H.

Det lys, der frembringes af nærlyset på de i bilag 3 angivne skærme, skal opfylde følgende krav til lysstyrke:

6.2.5.1. For forlygter af klasse A:

Et vilkårligt punkt på og over linjen H-H: ≤ 0,32 lux Et vilkårligt punkt på linjen 25L-25R ≥ 1,28 lux Et vilkårligt punkt på linjen 12,5L-12,5R ≥ 0,64 lux

6.2.5.2. For forlygter af klasse B:

Et vilkårligt punkt på og over linjen H-H: ≤ 0,7 lux Et vilkårligt punkt på linjen 50L-50R undtagen 50V (11) ≥ 1,5 lux Punkt 50V ≥ 3 lux Et vilkårligt punkt på linjen 25L-25R ≥ 3 lux Et vilkårligt punkt i område IV ≥ 1,5 lux

6.2.5.3. For forlygter af klasse C eller D:

Test-punkt/linje/zone Position i B-β-gitteret i vinkelgrader Lodret β** Vandret B** Påkrævet belysning i lux ved 25 m Minimum Maksimum Klasse D Klasse C Klasse D Klasse C > 125cc ≤ 125cc > 125cc ≤ 125cc 1 0,86 D 3,5 R 2,3 15,4 2 0,86 D 0 5,8 2,9 — 3 0,86 D 3,5 L 2,3 15,4 4 0,50 U 1,50 L & 1,50 R — 1,08 6 2,00 D 15 L & 15 R 1,28 0,64 — 7 4,00 D 20 L & 20 R 0,38 0,19 — 8 0 0 — 1,92 Linje 11 2,00 D 9 L til 9 R 1,6 — Linje 12 7,00 U 10 L til 10 R — 0,3; men 0,96 inden for en 2° kegle Linje 13 10,00 U 10 L til 10 R — 0,15; men 0,64 inden for en 2° kegle Linje 14 10 U til 90 U 0 — 0,15; men 0,64 inden for en 2° kegle 15* 4,00 U 8,0 L 0,1* 1,08 16* 4,00 U 0 0,1* 1,08 17* 4,00 U 8,0 R 0,1* 1,08 18* 2,00 U 4,0 L 0,2* 1,08 19* 2,00 U 0 0,2* 1,08 20* 2,00 U 4,0 R 0,2* 1,08 21* 0 8,0 L & 8,0 R 0,1* — 22* 0 4,0 L & 4,0 R 0,2* 1,08 Zone 1 1U/8L-4U/8L-4U/8R-1U/8R-0/4R-0/1R-0,6U/0-0/1L-0/4L-1U/8L — 1,08 Zone 2 >4U til <10 U 10 L til 10 R — 0,3; men 0,96 inden for en 2° kegle Zone 3 10 U til 90 U 10 L til 10 R — 0,15; men 0,64 inden for en 2° kegle

Bemærkninger:

»D« betyder under linjen H-H. »U« betyder over linjen H-H. »R« betyder til højre for linjen V-V. »L« betyder til ventre for linjen V-V.

* Under målingen af disse punkter skal den forreste positionslygte, som er godkendt i henhold til ECE-regulativ nr. 50, såfremt den er kombineret, sammenbygget med eller indbygget i forlygten, være tændt.

** 0,25° tolerance, som tillades separat ved hvert afprøvningspunkt for fotometri, med mindre andet er angivet.

Anden generel tekst:

ECE-typegodkendelse vedrørende referencelysstrøm i overensstemmelse med regulativ nr. 37 eller vedrørende den objektive lysstrøm for gasudladningslyskilder i overensstemmelse med regulativ nr. 99.

Nominelt mål for fotometri:

Lodret: 1 % D (0,57°D) Vandret: 0°

Tilladte tolerancer for fotometri:

Lodret: 0,3°D til 0,8°D Vandret: ± 0,5°D L-R

6.2.6. Ved forlygter af klasse C eller D skal lyset være så jævnt fordelt mellem zone 1, 2, og 3 som muligt.

6.3. Bestemmelser for fjernlys

6.3.1. For forlygter, som er bestemt til at afgive fjernlys og nærlys, skal måling af den belysningsstyrke, som frembringes på skærmen af fjernlyset, finde sted ved samme indstilling af forlygten som foreskrevet i punkt 6.2. ovenfor; forlygter, som alene afgiver fjernlys, skal være justeret således, at området med størst belysningsstyrke er centreret omkring skæringspunktet af linjerne H-H og V-V; en sådan forlygte behøver alene opfylde de i punkt 6.3 omhandlede forskrifter.

Bortset fra forlygter a klasse A skal det lys, som fjernlyset frembringer på skærmen, opfylde følgende forskrifter:

Skæringspunktet (HV) for linjerne H-H og V-V skal ligge inden for isoluxkurven svarende til 80 % af den maksimale belysningsstyrke. Denne maksimale værdi (EM) må ikke være under 32 lux for forlygter af klasse B eller C og 51,2 lux for forlygter af klasse D. Den maksimale værdi må under ingen omstændigheder overstige 240 lux for forlygter af klasse B og 180 lux for forlygter af klasse C og D.

6.3.2.1.1. Fjernlysets maksimale lysstyrke (IM) udtrykt i tusinde candela beregnes efter følgende formel:

6.3.2.1.2. Referencemærket (I′M) for denne maksimale lysstyrke, der er omhandlet i punkt 4.2.2.6, beregnes efter følgende forhold:

Denne værdi afrundes til den nærmeste af værdierne: 7,5 — 10 — 12,5 — 17,5 — 20 — 25 — 27,5 — 30 — 37,5 — 40 — 45 — 50.

6.3.2.2. Fra punktet HV vandret mod højre og venstre skal belysningsstyrken være mindst 12 lux for forlygter af klasse B og C og 24 lux for klasse D indtil en afstand af 1 125 mm og mindst 3 lux for klasse B og C og 6 lux for forlygter af klasse D indtil en afstand af 2 250 mm.

Med hensyn til forlygter af klasse C og D skal lysstyrken være i overensstemmelse med tabel A eller B i bilag 3. Tabel A gælder, såfremt det primære fjernlys frembringes af en enkelt lyskilde. Tabel B gælder, såfremt fjernlyset frembringes af en sekundær fjernlysforlygte, der fungerer sammen med en afstemt nærlysforlygte eller en primær fjernlysforlygte.

6.4. Ved forlygter forsynet med en justerbar reflektor skal der foretages yderligere afprøvning, efter at reflektoren lodret er flyttet ± 2 grader eller til yderstilling, såfremt denne er mindre en 2 grader, i forhold til dens oprindelige indstilling ved hjælp af anordningen til justering af forlygterne. Hele forlygten indstilles derefter tilbage igen (f.eks. ved hjælp af vinkelmåleren), idet den drejes det samme antal grader i modsat retning i forhold til reflektorens bevægelse. Der foretages følgende målinger, og punkterne skal være inden for de foreskrevne grænser:

nærlys : punkterne HV og 0,86D-V fjernlys : IM og punkt HV (% af IM).

6.5. De i punkt 6.2. og 6.3. ovenfor angivne skærmbelysningsstyrker måles ved hjælp af en fotoreceptor, hvis effektive arbejdsflade skal være indeholdt i et kvadrat med sidelængde 65 mm.

7. FARVE

7.1. Det afgivne lys skal være hvidt. Udtrykt i trikromatiske koordinater (CIE) skal lysstrålernes lys være inden for følgende grænser:

grænse mod blå x ≥ 0,310 grænse mod gul x ≤ 0,500 grænse mod grøn y ≤ 0,150 + 0,640 x grænse mod grøn y ≤ 0,440 grænse mod violet y ≥ 0,050 + 0,750 x grænse mod rød y ≥ 0,382

C. YDERLIGERE ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

8. ÆNDRING AF EN FORLYGTETYPE OG UDVIDELSE AF GODKENDELSE

Enhver ændring af forlygtetypen skal anmeldes til den administrative instans, som har godkendt forlygtetypen. Den pågældende instans kan da enten:

8.1.1. skønne, at de foretagne ændringer næppe vil have mærkbare ugunstig virkninger, og at forlygten stadig opfylder forskrifterne, eller

8.1.2. anmode om en yderligere testrapport fra det tekniske anlæg, der har ansvaret for afprøvningen.

8.2. De kontraherende parter, som anvender dette regulativ, underrettes om bekræftelse eller nægtelse af godkendelse, med angivelse af ændringerne, ved den i punkt 4.1.4. ovenfor foreskrevne procedure.

8.3. Den kompetente myndighed, som udsteder udvidelse af en godkendelse, tildeler et fortløbende nummer til hvert anmeldelsesskema, som udfærdiges vedrørende en sådan udvidelse, og underretter de øvrige parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:

9.1. Forlygter, som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at de er i overensstemmelse med den godkendte type, idet de opfylder forskrifterne i punkt 6 og 7.

9.2. De mindstekrav til metoder til kontrol af produktionens overensstemmelse, som er fastlagt i bilag 5 til dette regulativ, skal være overholdt.

9.3. De mindstekrav til prøvetagning ved en inspektør, som er fastlagt i bilag 7 til dette regulativ, skal være overholdt.

9.4. Den kompetente myndighed, som har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg. Den normale hyppighed af sådan efterprøvning er én gang hvert andet år.

9.5. Der ses bort fra forlygter med åbenbare fejl.

10. SANKTIONER VED MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE AF PRODUKTIONEN

10.1. Godkendelser, som er meddelt for en type forlygte i henhold til dette regulativ, kan inddrages, såfremt kravene ikke opfyldes, eller såfremt en forlygte, som bærer godkendelsesmærket, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type.

10.2. Såfremt en af de kontrahernede parter, der anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som han tidligere har udstedt, skal han straks underrette de øvrige kontraherende parter, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

11. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type forlygte, som er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han underrette den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

12. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som forestår godkendelsesprøvningen, og på de administrative enheder, som udsteder godkendelse, og til hvem de i andre stater udstedte skemaer med attestering af godkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller endeligt ophør af produktionen skal fremsendes.

(1) Omfattende:

Supplement 1 til den oprindelige udgave af regulativet - Ikrafttrædelsesdato: 11. august 2002.

Korrigendum 1 til den oprindelige udgave af regulativet - Ikrafttrædelsesdato: 13. november 2002.

Supplement 2 til den oprindelige udgave af regulativet - Ikrafttrædelsesdato: 27. februar 2004.

Korrigendum 1 til supplement 2 til den oprindelige udgave af regulativet - Ikrafttrædelsesdato: 10. marts 2004.

(2) Regler for forlygters anvendelse findes i de pågældende regulativer om montering af lygter og lyssignaler.

(3) Intet i dette regulativ er til hinder for, at en af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, forbyder kombination af en efter dette regulativ godkendt forlygte, som har lygteglas af plast, med en mekanisk forlygterenser (med visker).

(4) Reflektoren betragtes som lygtehuset.

(5) Kan lygteglasset ikke adskilles fra forlygtens hus, er et areal på lygteglasset tilstrækkeligt.

(6) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (fri), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (fri), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (fri), 34 for Bulgarien, 35 (fri), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (fri), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (fri), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive ECE-symbol), 43 for Japan, 44 (fri), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika og 48 for New Zealand. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.

(7) Tekniske forskrifter for glødelamper: se regulativ nr. 37.

(8) Forlygten anses for at være i overensstemmelse med forskrifterne i dette punkt, såfremt glødelampen let kan monteres i forlygten og dens lokaliseringsflige let føres i indgreb med de tilsvarende udskæringer, selv i mørke.

(9) En sådan særlig nærlyslygte kan være sammenbygget med et fjernlys, som ikke er underlagt kravene.

(10) Grænseværdien på 1° for justering mod højre eller venstre er ikke uforenelig med lodret justering opad eller nedad. Sidstnævnte er kun begrænset af de i punkt 6.3 fastsatte forskrifter. (Bestemmelserne i punkt 6.3 finder ikke anvendelse på nærlyslygter).

(11) lysstyrker

BILAG 1 MEDDELELSE (Største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 2 EKSEMPLER PÅ GODKENDELSESMÆRKNING Forlygten, som bærer et af ovenstående godkendelsesmærker, er godkendt i Nederlandene (E 4) i henhold til regulativ nr. … under godkendelsesnummer 243, og opfylder forskrifterne i dette regulativ i dets oprindelige form (00). Bogstaverne C-AS (fig. 1) angiver, at der er tale om en nærlyslygte af klasse A, og bogstaverne CR-BS (fig. 2) angiver, at der er tale om en nærlys- og fjernlyslygte af klasse B. Bemærkning: Godkendelsesnummeret og tillægssymboler dertil skal være placeret tæt ved cirklen og enten over eller under bogstavet »E« eller til højre eller til venstre for dette. Godkendelsesnummerets cifre skal være på samme side af bogstavet »E« og vende samme vej. Brug af romertal som godkendelsesnummer bør undgås for at undgå forveksling med andre symboler. Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, har lygteglas af plast, som opfylder dette regulativs forskrifter, og er bestemt: Figur 3: for klasse B, alene hvad angår nærlys. Figur. 4: for klasse B, hvad angår nærlys og fjernlys. Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, opfylder dette regulativs forskrifter: Figur 5: for klasse B, hvad angår nærlys og fjernlys. Figur 6: for klasse B, alene hvad angår nærlys. Nærlyset må ikke kunne virke samtidig med fjernlyset og/eller nogen anden forlygte, som er indbygget i hinanden. Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, har lygteglas af plast, som opfylder dette regulativs forskrifter, og er bestemt: Figur 7: For klasse B, alene til nærlys. Figur 8: For klasse C hvad angår nærlys og fjernlys. Forlygten, som bærer ovenstående godkendelsesmærke, opfylder dette regulativs forskrifter: Figur 9: for klasse D, hvad angår nærlys og fjernlys. Figur 10: For klasse D, alene til nærlys. Nærlyset må ikke kunne virke samtidig med fjernlyset og/eller nogen anden forlygte, som er indbygget i hinanden. Forenklet mærkning af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter Figur 11 (De lodrette og vandrette linjer angiver lyssignalanordningens form skematisk. De hører ikke med til godkendelsesmærket). Model A Model B Model C Model D Bemærkning: De fire ovenstående eksempler svarer til en lygte, som er påført godkendelsesmærke angående: En forreste positionslygte, godkendt i henhold til regulativ nr. 50 i dets oprindelige form (00). En forlygte af klasse D med nærlys og fjernlys med maksimal styrke mellem 86 250 og 101 250 candela (angivet ved tallet 30), som er godkendt i henhold til dette regulativ i dets oprindelige form (00), og som omfatter lygteglas af plast. En tågeforlygte, som er godkendt i henhold til ændringsserie 02 til regulativ nr. 19 og er forsynet med lygteglas af plast. En forreste retningsviserblinklygte af kategori 11, som er godkendt i henhold til ændringsserie 01 til regulativ nr. 50. Lygte og forlygte indbygget i hinanden. Ovenstående eksempel svarer til mærkningen af et lygteglas, som er af plast og er bestemt til anvendelse i forskellige typer forlygter, nemlig: Enten: En forlygte af klasse D med nærlys og fjernlys med maksimal styrke mellem 86 250 og 101 250 candela (angivet ved tallet 30), som er godkendt i Tyskland (E1) i henhold til dette regulativ i dets oprindelige form (00), og som er integreret i en forreste positionslygte i overensstemmelse med regulativ nr. 50 i dets oprindelige form (00). Eller En forlygte af klasse C med nærlys og fjernlys med største lysstyrke mellem 33 750 og 45 000 candela (angivet ved tallet 12,5), som er godkendt i Tyskland (E1) i henhold til forskrifterne i dette regulativ i dets oprindelige form (00), og som er integreret i samme forreste positionslyslygte som ovenfor.

BILAG 3 MÅLESKÆRM For forlygter af klasse A (mål er angivet i mm ved en afstand på 25 m) MÅLESKÆRM For forlygter af klasse B (mål er angivet i mm ved en afstand på 25 m) MÅLESKÆRM for forlygter af klasse C og D (mål er angivet i mm ved en afstand på 25 m) Tabel A Forlygternes fjernlys Der henvises til figur D for detaljer om testpunkternes placering Test-punk-tets nummer Testpunktets placering Foreskrevet belysningsstyrke, lux Klasse D Klasse C > 125cc ≤ 125cc Min. Maks. Min. Maks. 1 H-V (1) (1) — (1) — 2 H-3R & 3L 19,2 — 12,8 — 3 H-6R & 6L 6,4 — 4,16 — 4 H-9R & 9L 3,84 — 2,56 — 5 H-12R & 12L 1,28 — 0,8 — 6 2U-V 1,92 — 1,28 — 7 4D-V — (2) — (2) Min. lysintensitet i forhold til maksimum 51,2 — 32 — Største lysintensitet — 180,0 — 180,0

Tabel B Sekundær forlygte med fjernlys, som fungerer sammen med en afstemt nærlysforlygte eller en primær fjernlysforlygte Der henvises til figur E for detaljer om testpunkternes placering Test-punk-tets nummer Testpunktets placering Foreskrevet belysningsstyrke, lux Klasse D Klasse C > 125cc ≤ 125cc Min. Maks. Min. Maks. 1 H-V (3) (3) — (3) — 2 H-3R & 3L 19,2 — 12,8 — 3 H-6R & 6L 6,4 — 4,16 — 6 2U-V 1,92 — 1,28 — 7 4D-V — (4) — (4) Min. lysintensitet i forhold til maksimumindstilling 51,2 — 32 — Største lysintensitet — 180,0 — 180,0 (1) Intensiteten ved H-V skal være lig med eller større end 80 % af den maksimale intensitet i lysets aftegning. (2) Intensiteten ved 4d-v skal være lig med eller større end 30 % af den maksimale intensitet i lysets aftegning. (3) Intensiteten ved H-V skal være lig med eller større end 80 % af den maksimale intensitet i lysets aftegning. (4) Intensiteten ved 4 d-v skal være lig med eller større end 30 % af den maksimale intensitet i lysets aftegning.

BILAG 4 PRØVNING FOR STABILITET AF FOTOMETRISKE PRÆSTATIONER AF FORLYGTER I BRUG PRØVNING AF KOMPLETTE FORLYGTER AF KLASSE B, C OG D Efter at de fotometriske værdier er målt efter dette regulativs forskrifter i punktet svarende til Emax for fjernlys og i punkterne HV, 50R, 50L og B50 for nærlys, afprøves et komplet prøveeksemplar af en forlygte for stabilitet af fotometriske præstationer under brug. Ved »komplet forlygte« forstås selve den komplette lygte, herunder sådanne omgivende karrosseridele og lygter, som kan påvirke dens varmeafledning. 1. PRØVNING FOR STABILITET AF FOTOMETRISKE PRÆSTATIONER Prøvningen finder sted i tør, stillestående luft ved en lufttemperatur på 23 °C ± 5 °C med den komplette forlygte fastgjort på et underlag, som repræsenterer korrekt montering på køretøjet. 1.1. Ren forlygte Forlygten bringes til at fungere i 12 timer som beskrevet i punkt 1.1.1. og kontrolleres som beskrevet i punkt 1.1.2. 1.1.1. Prøvningsmetode (1) Forlygten bringes til at fungere i det foreskrevne tidsrum, således at: (a) i tilfælde hvor kun én lygtefunktion (fjernlys, nærlys eller tågeforlygte) skal godkendes, er den tilsvarende glødetråd tændt i den foreskrevne tid (2), (b) Hvis der er tale om en forlygte med nærlys og ét eller flere fjernlys, eller hvis der er tale om en forlygte med nærlys og en tågeforlygte: (i) skal forlygten underkastes følgende cyklus i det foreskrevne tidsrum: 15 minutter med nærlysets glødetråd tændt 5 minutter med alle glødetråde tændt. (ii) Såfremt ansøgeren erklærer, at forlygten skal anvendes udelukkende med enten nærlyset eller fjernlyset/fjernlysene tændt (3), gennemføres prøven i overensstemmelse hermed, således at nærlyset og derefter fjernlyset (ved flere fjernlys tændes alle samtidigt) hver især bringes til at fungere (2) i halvdelen af den i punkt 1.1. foreskrevne tid. (c) Såfremt der er tale om en forlygte, der omfatter en tågeforlygte og én eller flere fjernlygter: (i) skal forlygten underkastes følgende cyklus i det foreskrevne tidsrum: 15 minutter med tågeforlygten tændt 5 minutter med alle glødetråde tændt. (ii) Såfremt ansøgeren erklærer, at forlygten skal anvendes udelukkende med enten tågeforlygten eller fjernlyset/fjernlysene tændt (3), gennemføres prøverne i overensstemmelse hermed, således at tågeforlygten og derefter fjernlyset (ved flere fjernlys tændes alle samtidigt) hver især bringes til at fungere (2) i halvdelen af den i punkt 1.1. foreskrevne tid. (d) Såfremt der er tale om en forlygte med nærlys, én eller flere fjernlygter og en tågeforlygte: (i) skal forlygten underkastes følgende cyklus i det foreskrevne tidsrum: 15 minutter med nærlysets glødetråd tændt 5 minutter med alle glødetråde tændt. (ii) Såfremt ansøgeren erklærer, at forlygten skal anvendes udelukkende med enten nærlyset eller fjernlyset/fjernlysene (3) tændt, gennemføres prøven i overensstemmelse hermed, således at nærlyset og derefter fjernlyset/fjernlysene hver især bringes til at fungere (2) i halvdelen af den i punkt 1.1. foreskrevne tid, mens tågeforlygten underkastes en cyklus, hvor den er slukket i 15 minutter og tændt i 5 minutter i halvdelen af tiden, og mens fjernlyset er tændt. (iii) Såfremt ansøgeren erklærer, at forlygten skal anvendes udelukkende med enten nærlyset eller tågeforlygten (3) tændt, gennemføres prøven i overensstemmelse hermed, således at nærlyset og derefter tågeforlygten hver især bringes til at fungere (2) i halvdelen af den i punkt 1.1. foreskrevne tid, mens fjernlyset/fjernlysene underkastes en cyklus, hvor de(n) er slukket i 15 minutter og tændt i 5 minutter i halvdelen af tiden, og mens nærlyset er tændt. (iv) Såfremt ansøgeren erklærer, at forlygten skal anvendes udelukkende med enten nærlyset eller fjernlyset/fjernlysene (3) eller tågeforlygten (3) tændt, gennemføres prøven i overensstemmelse hermed, således at nærlyset og derefter fjernlyset/fjernlysene og derefter tågeforlygten hver især bringes til at fungere (2) i en tredjedel af den i punkt 1.1. foreskrevne tid. 1.1.1.2. Prøvespænding Spændingen skal være indstillet således, at der tilføres 90 % af det maksimale wattforbrug, som foreskrives i regulativ nr. 37 for de(n) anvendte glødelampe(r). Den tilførte effekt i watt skal i alle tilfælde være i overensstemmelse med den tilsvarende værdi for en glødelampe til 12 V mærkespænding, medmindre ansøgeren foreskriver, at forlygten kan anvendes ved en anden spænding. 1.1.2. Prøvningsresultater 1.1.2.1. Besigtigelse Når forlygten er stabiliseret ved rumtemperatur, skal forlygtens lygteglas og et eventuelt udvendigt glas rengøres med en ren, fugtig bomuldsklud. Lygten inspiceres derefter visuelt; der må ikke være synlig skævhed, deformation, revnedannelse eller farveændring hverken i lygteglasset eller i et eventuelt udvendigt glas. 1.1.2.2. Fotometrisk prøvning For at efterkomme dette regulativs forskrifter skal de fotometriske værdier efterprøves i følgende punkter: For forlygter af klasse B: Nærlys: 50R - 50L - B50 - HV. Fjernlys: I punktet svarende til Emax For forlygter af klasse C og D: Nærlys: 0,86D/3,5R – 0,86D/3,5L – 0,50U/1,5L & 1,5R - HV. Fjernlys: I punktet svarende til Emax Der kan foretages endnu en indstilling til korrektion for eventuel varmeforårsaget deformation af forlygtens sokkel (ændringen i afskæringslinjens position er omhandlet i punkt 2 i dette bilag). Mellem de fotometriske egenskaber og værdierne målt inden prøvningen kan tillades en afvigelse på 10 %, heri medregnet tolerancerne for den fotometriske metode. 1.2. Tilsmudset forlygte Efter at være afprøvet som foreskrevet i punkt 1.1. ovenfor bringes forlygten til at fungere i én time som beskrevet i punkt 1.1.1. efter at være forberedt som beskrevet i punkt 1.2.1. og kontrolleret som beskrevet i punkt 1.1.2. 1.2.1. Forberedelse af forlygten 1.2.1.1. Prøveblanding 1.2.1.1.1. Til forlygter med udvendigt lygteglas af glas: består blandingen af vand og forurenende stof, som skal påføres forlygten, af: 9 vægtdele kvartssand med kornstørrelse 0-100 μm, 1 vægtdel vegetabilsk kulstøv (bøgetræ) med kornstørrelse 0-100 μm, 0,2 vægtdel NaCMC (4), og (**fodnote) en passende mængde destilleret vand med en specifik ledningsevne på ≤ 1 mS/m. Blandingen må højst være 14 dage gammel. 1.2.1.1.2. For forlygter med udvendigt lygteglas af plast: består blandingen af vand og forurenende stof, som skal påføres forlygten af: 9 vægtdele kvartssand med kornstørrelse 0-100 μm, 1 vægtdel vegetabilsk kulstøv (bøgetræ) med kornstørrelse 0-100 μm, 0,2 vægtdel NaCMC (4), 13 vægtdele destilleret vand med specifik ledningsevne ≤ 1 mS/m, og 2 ± 1 vægtdele overfladeaktivt stof (5). Blandingen må højst være 14 dage gammel. 1.2.1.2. Påføring af prøveblandingen på forlygten Prøveblandingen påføres jævnt på hele forlygtens lysende overflade, hvorefter man lader den tørre. Denne procedure gentages, indtil lysstyrken er faldet til 15-20 % af de værdier, som er målt for hvert af følgende punkter under de i dette bilag beskrevne betingelser: For forlygter af klasse B: Nærlys/fjernlys og fjernlys alene: I punktet svarende til E max Nærlys alene: B 50 and 50 V For forlygter af klasse C og D: Nærlys/fjernlys og fjernlys alene: I punktet svarende til Emax Nærlys alene: 0,50U/1,5L & 1,5R og 0,86D/V 1.2.1.3. Måleudstyr Det anvendte måleudstyr skal svare til det, som anvendes til godkendelsesprøvning af forlygter. Til fotometrisk efterprøvning anvendes en standardglødelampe (étalon). 2. PRØVE FOR ÆNDRING I AFSKÆRINGSLINJENS LODRETTE BELIGGENHED UNDER VARMEINDVIRKNING Denne prøve består i at efterprøve, at afskæringslinjens lodrette flytning under indvirkning af varme ikke overstiger en foreskreven værdi for en nærlyslygte i brug. Efter at forlygten er afprøvet i henhold til punkt 1, underkastes lygten den i punkt 2.1. beskrevne prøve uden at fjernes fra eller flyttes i forhold til prøveopspændingen. 2.1. Prøvning Prøvningen udføres i tør og stillestående luft ved en lufttemperatur på 23 °C ± 5 °C. Ved hjælp af en masseproduceret glødelampe, som er ældet i mindst én time, bringes forlygten til at fungere med nærlys uden at fjernes fra eller efterjusteres i forhold til prøveopspændingen. (Til denne prøve indstilles spændingen som foreskrevet i punkt 1.1.1.2.). Positionen af afskæringslinjens vandrette del (mellem de lodrette linjer gennem punkterne 50 L og 50 R for forlygter af klasse B, 3,5 L og 3,5 R for forlygter af klasse C og D) kontrolleres henholdsvis 3 minutter (r3) og 60 minutter (r60) efter at lygten har været i funktion. Måling af ændringen i afskæringslinjens position som beskrevet ovenfor kan udføres med enhver metode, som giver acceptabel nøjagtighed og reproducerbare resultater. 2.2. Prøvningsresultater 2.2.1. Resultatet, målt i milliradianer (mrad) anses kun for acceptabelt for nærlyslygter, når den numeriske værdi ΔrI = |r3 – r60| målt på forlygten, ikke er over 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Er denne størrelse imidlertid over 1,0 mrad, men ikke over 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), afprøves endnu en forlygte som beskrevet i punkt 2.1. efter tre på hinanden følgende gange at have været underkastet den nedenfor beskrevne cyklus for at stabilisere positionen af forlygtens mekaniske dele på et underlag, som er repræsentativt for korrekt montering på køretøjet: Nærlyset bringes til at fungere i én time (spændingen indstilles som foreskrevet i punkt 1.1.1.2.), Én times stilstand. Forlygtetypen anses for acceptabel, såfremt gennemsnitsværdien af de numeriske værdier ΔrI målt på første prøve, og ΔrII, målt på den anden prøve, ikke er over 1,0 mrad. (1) En testplan findes i bilag 8 til dette regulativ. (2) Hvis den afprøvede forlygte omfatter lyssignallygter, skal sidstnævnte være tændt under hele prøven. Er der tale om en retningsviserblinklygte, skal dennes blinkfunktion være aktiveret med et tændt/slukket forhold på omtrent én til én. (3) Såfremt to eller flere glødetråde lyser samtidig, når forlygten afgiver overhalingssignal, anses dette ikke for normal samtidig brug af glødetrådene (4) NaCMC betegner natriumsaltet af carboxymethylcellulose, sædvanligvis benævnt CMC. Den i smudsblandingen anvendte NaCMC skal have en substitutionsgrad (DS) på 0,6-0,7 og en viskositet på 200-300 cP af en 2 % opløsning ved 20 °C. (5) Tolerancen på mængden skyldes nødvendigheden af at fremskaffe smuds, som spredes korrekt over hele plastlygteglasset.

BILAG 5 MINDSTEKRAV FOR METODER TIL KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE 1. GENERELT 1.1. Overensstemmelseskravene anses for opfyldt i mekanisk og geometrisk henseende, såfremt forskellene ikke overstiger de uundgåelige fremstillingsvariationer inden for dette regulativs forskrifter. Denne betingelse gælder ligeledes for farven. Hvad angår fotometriske præstationer anses masseproducerede forlygter ikke for uoverensstemmende, såfremt ved prøvning af de fotometriske præstationer af enhver på tilfældig måde udtaget forlygte, som er udstyret med standardglødelampe, 1.2.1. for forlygter af klasse A, ingen målt værdi afviger mere end 20 % i ugunstig retning fra den værdi, som er fastlagt i dette regulativ, og For forlygter af klasse B, C og D: 1.2.2.1. ingen målt værdi afviger i ugunstig retning med mere end 20 % fra den værdi, som foreskrives i dette regulativ. For værdier i zone III for forlygter af klasse B og zone I for forlygter af klasse C og D kan den maksimale afvigelse i ugunstig retning være henholdsvis: 0,3 lux, svarende til 20 % 0,45 lux, svarende til 30 % 1.2.2.2. og der for fjernlyset, med HV beliggende inden for isoluxkurven svarende til 0,75 Emax, er overholdt en tolerance på +20 % for maksimalværdierne og -20 % for minimumværdierne af de fotometriske værdier i ethvert målepunkt foreskrevet i punkt 6.2.3.2. og 6.3.2.2. i dette regulativ. 1.2.3. Hvis resultaterne af de ovenfor beskrevne prøver ikke opfylder forskrifterne, gentages prøverne med en anden standardglødelampe. 1.3. Til efterprøvning af den lodrette ændring i afskæringslinjens beliggenhed under indvirkning af varme anvendes følgende metode (kun forlygter af klasse B, C og D): En af de udtagne forlygter afprøves med den i bilag 4, punkt 2.1. beskrevne metode efter tre på hinanden følgende gange at have gennemgået den i bilag 4, punkt 2.2.2. beskrevne cyklus. Forlygten anses for acceptabel, såfremt Δr ikke er over 1,5 mrad. Er denne værdi over 1,5 mrad, men ikke over 2,0 mrad, afprøves endnu et prøveeksemplar, hvorefter gennemsnittet af de numeriske værdier for de to prøver ikke må være over 1,5 mrad. 1.4. Der ses bort fra forlygter med åbenbare fejl. 2. MINDSTEKRAV TIL DEN AF FABRIKANTEN FORETAGNE KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE For hver type forlygte skal indehaveren af godkendelsesmærket gennemføre mindst følgende prøvninger med passende intervaller. Prøvningerne udføres i overensstemmelse med bestemmelsen i dette regulativ. Såfremt der ved nogen prøvetagning konstateres manglende overensstemmelse hvad angår den pågældende type prøvning, udtages og prøves flere prøveeksemplarer. Fabrikanten skal træffe foranstaltninger til sikring af overensstemmelsen af den pågældende produktion. 2.1. Prøvernes art Prøvning for overensstemmelse med dette regulativ skal omfatte fotometriske egenskaber og, for forlygter af klasse B, C og D, efterprøvning af den lodrette ændring i afskæringslinjens beliggenhed under indvirkning af varme. 2.2. Metoder, som anvendes ved prøvningen 2.2.1. Prøvningerne skal i almindelighed udføres i overensstemmelse med de i dette regulativ fastlagte metoder. 2.2.2. I enhver overensstemmelsesprøvning, som udføres af fabrikanten, kan tilsvarende metoder anvendes med samtykke fra den kompetente myndighed, som forstår godkendelsesprøvningen. Det påhviler fabrikanten at godtgøre, at de anvendte metoder er ækvivalente med dem, som er fastlagt i dette regulativ. 2.2.3. Anvendelse af punkt 2.2.1. og 2.2.2. forudsætter jævnlig kalibrering af prøvningsapparaturet samt at dette bringes i overensstemmelse med målinger foretaget af en kompetent myndighed. 2.2.4. I alle tilfælde skal samme referencemetoder som i dette regulativ anvendes til administrativ efterprøvning og prøveudtagning. 2.3. Prøvetagningens art Der udtages på tilfældig måde prøver af forlygter fra en ensartet produktionsbatch. Ved en ensartet batch forstås et sæt forlygter af samme type, defineret i henhold til fabrikantens produktionsmetoder. Bedømmelsen skal sædvanligvis dække serieproduktion fra de enkelte fabrikker. En fabrikant kan dog behandle resultaterne fra flere fabrikker vedrørende samme type som én gruppe, forudsat at fabrikkerne anvender samme kvalitetsstyringssystem. 2.4. Målte og registrerede fotometriske egenskaber De udtagne forlygteprøver underkastes fotometrisk måling i de punkter, som er fastlagt i regulativet, idet aflæsningen er begrænset ved punkterne: 2.4.1. for forlygter af klasse A: HV, LH, RH, 12,5L og 12,5R 2.4.2. for forlygter af klasse B: Emax, HV (1) for fjernlyset, og punkterne HV, 50R, 50L for nærlyset. 2.4.3. for forlygter af klasse C og D: Emax, HV (1) for fjernlyset, og punkterne HV, HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L for nærlyset. 2.5. Acceptkriterier Det påhviler fabrikanten at foretage en statistisk analyse af prøvningsresultaterne og i enighed med de kompetente myndigheder fastlægge acceptkriterier for produkterne med henblik på opfyldelse af forskriften for prøvning af produktionens overensstemmelse i punkt 9.1. i dette regulativ. Acceptkriterierne skal være fastlagt således, at der med en konfidensgrænse på 95 % er en sandsynlighed på mindst 0,95 for, at stikprøven består i overensstemmelse med bilag 7 (første prøveudtagning). (1) Hvis fjernlyslygte og nærlyslygte er indbygget i hinanden, skal HV for fjernlys være samme målepunkt som for nærlys.

BILAG 6 FORSKRIFTER FOR LYGTER MED LYGTEGLAS AF PLAST - PRØVNING AF LYGTEGLAS ELLER MATERIALEPRØVER SAMT AF KOMPLETTE LYGTER 1. ALMINDELIGE FORSKRIFTER 1.1. Prøver, som indleveres i henhold til punkt 2.2.4. i dette regulativ, skal opfylde forskrifterne i punkt 2.1. til 2.5. nedenfor. 1.2. De to prøver af komplette lygter, som indleveres i henhold til punkt 2.2.3. i dette regulativ, og som omfatter lygteglas af plast, skal hvad angår lygteglassets materiale opfylde forskrifterne i punkt 2.6. nedenfor. 1.3. Prøverne af lygteglas af plast eller materialeprøverne skal, med den eventuelle reflektor, som de er bestemt til anvendelse sammen med, underkastes godkendelsesprøvning i den kronologiske rækkefølge, som er angivet i tabel A i tillæg 1 til dette bilag. 1.4. Kan lygtefabrikanten imidlertid godtgøre, at produktet allerede har bestået de i punkt 2.1. til 2.5. nedenfor foreskrevne prøver eller tilsvarende prøver i henhold til et andet regulativ, behøver de pågældende prøver ikke gentages; kun de i tillæg 1, tabel B foreskrevne prøver er påbudt. 2. PRØVNING 2.1. Bestandighed mod temperaturændringer 2.1.1. Prøvning Tre nye prøver (lygteglas) gennemgår fem cykliske forløb af temperatur- og fugtighedsændringer (RH = relativ fugtighed) i henhold til følgende program: 3 timer ved 40 °C ± 2 °C og 85-95 % RH 1 time ved 23 °C ± 5 °C og 60-75 % RH 15 timer ved -30 °C ± 2 °C 1 time ved 23 °C ± 5 °C og 60-75 % RH 3 timer ved 80 °C ± 2 °C 1 time ved 23 °C ± 5 °C og 60-75 % RH Inden denne prøvning skal prøverne opbevares ved 23 °C C ± 5 °C og 60-75 % RH i mindst fire timer. Bemærk: Perioderne på én time ved 23 °C ± 5 °C skal indbefatte de overgangsperioder fra den ene temperatur til den anden, som er nødvendige for at undgå temperaturchok. 2.1.2. Fotometriske målinger 2.1.2.1. Metode Der foretages fotometriske målinger på prøverne før og efter prøvningen. Disse målinger finder sted med brug af en standardlampe (étalon) i følgende punkter: B 50, 50L og 50R for forlygter af klasse B, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L, 0,50U/1,5L og 1,5R for forlygter af klasse C og D til nærlyset eller fjernlyslygte/nærlyslygte Emax for fjernlysets lysbundt fra fjernlyslygte eller fra nærlys-/fjernlyslygte. 2.1.2.2. Resultater Afvigelsen mellem de fotometriske værdier, målt på hver prøve før og efter prøvning, må ikke være over 10 %, heri medregnet tolerancerne på den fotometriske metode. 2.2. Bestandighed mod stoffer i atmosfæren og kemiske stoffer 2.2.1. Bestandighed mod stoffer i atmosfæren Tre nye prøver (lygteglas eller materialeprøver) udsættes for bestråling fra en kilde med spektral energifordeling svarende til et sort legeme med en temperatur mellem 5 500 K og 6 000 K. Mellem kilden og prøverne anbringes passende filtre, som giver størst mulig reduktion af stråling med bølgelængde under 295 nm og over 2 500 nm. Prøverne udsættes for en belysningseffekt på 1 200 ± 200 W/m2 i et tidsrum, som bevirker, at de modtager en lysenergi på 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Inden for afdækningen skal temperaturen, målt på det sorte panel, som er anbragt i niveau med prøverne, være 50 °C ± 5 °C. For at sikre ensartet udsættelse skal prøverne rotere omkring strålingskilderne med mellem 1 og 5 o./min. Prøverne overbruses med destilleret vand med specifik ledningsevne mindre end 1 mS/m ved en temperatur på 23 °C ± 5 °C, i henhold til følgende cyklus: overbrusning: 5 minutter; tørring: 25 minutter. 2.2.2. Bestandighed mod kemiske stoffer Efter udførelse af den i punkt 2.2.1. ovenfor beskrevne prøvning og den i punkt 2.2.3.1. nedenfor beskrevne måling behandles den ydre overflade af de tre nævnte prøver som beskrevet i punkt 2.2.2.2. med den i punkt 2.2.2.1. nedenfor foreskrevne blanding. 2.2.2.1. Prøveblanding Prøveblandingen består af 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % tetrachlorethan, 12,5 % trichlorethylen og 6 % xylen (de angivne procenttal er % v/v). 2.2.2.2. Påføring af prøveblandingen Et stykke bomuldsklud (ifølge ISO 105) gennemblødes til mætning med den i punkt 2.2.2.1. ovenfor angivne blanding og påføres efter højst 10 sekunder på prøvens ydre overflade i et tidsrum af 10 minutter med et tryk på 50 N/cm2, svarende til en kraft på 100 N på et prøveareal på 14 x 14 mm. Inden for denne 10 minutters periode gennemvædes stofpuden igen med blandingen, således at sammensætningen af den påførte væske til stadighed er identisk med den foreskrevne prøveblanding. I påføringsperioden er det tilladt at kompensere for tryk, der påføres prøven, for at forebygge revnedannelse. 2.2.2.3. Rengøring Efter afslutning af påføringen af prøveblandingen tørres prøverne i fri luft og vaskes derefter med den i punkt 2.3. beskrevne opløsning. (Bestandighed mod detergenter) 23 °C ± 5 °C. Derefter skylles prøverne omhyggeligt med destilleret vand med et indhold af urenheder på højst 0,2 % ved 23 °C ± 5 °C og aftørres derefter med en blød klud. 2.2.3. Resultater 2.2.3.1. Efter prøvning for bestandighed mod stoffer i atmosfæren skal prøvernes ydre overflade være uden revner, ridser, skår og deformation, og middelafvigelsen i transmission , målt på de tre prøver efter metoden beskrevet i tillæg 2 til dette bilag, må ikke være over 0,020 (Δtm ≤ 0.020). 2.2.3.2. Efter prøvning for bestandighed mod stoffer i atmosfæren skal prøvernes ydre overflade være uden revner, ridser, skår og deformation, og middelafvigelsen i transmission , målt på de tre prøver efter metoden beskrevet i tillæg 2 til dette bilag, må ikke være over 0,020 (Δmt ≤ 0.020). 2.3. Bestandighed mod rengøringsmidler og carbonhydrider 2.3.1. Bestandighed mod rengøringsmidler Den ydre overflade af de tre prøver (lygteglas eller materialeprøver) opvarmes til 50 °C ± 5 °C og nedsænkes derefter i fem minutter i en blanding, hvis temperatur holdes på 23 °C ± 5 °C, og som består af 99 dele destilleret vand med et indhold af urenheder på højst 0,02 %, og én del alkylarylsulfonat. Efter udførelse af prøvningen tørres prøverne ved 50 °C ± 5 °C. Prøvernes overflade rengøres med en fugtig klud. 2.3.2. Bestandighed mod carbonhydrider Den ydre overflade af disse tre prøver indgnides derefter let i ét minut med en bomuldsklud gennemblødt med en blanding af 70 % n-heptan og 30 % toluen (% v/v) og tørrer derefter i fri luft. 2.3.3. Resultater Efter successiv udførelse af ovenstående to prøvninger må den gennemsnitlige afvigelse i transmissionen , målt på de tre prøver efter den i tillæg 2 til dette bilag beskrevne metode, ikke være over 0,010 (Δtm ≤ 0.010). 2.4. Bestandighed mod mekanisk nedbrydning 2.4.1. Metode til mekanisk nedbrydning Ydersiden af de tre nye prøver (lygteglas) udsættes for ensartet mekanisk nedbrydning med den i tillæg 3 til dette bilag beskrevne metode. 2.4.2. Resultater Efter denne prøvning måles afvigelserne: i transmission : og i spredning : med den i tillæg 2 beskrevne metode i det område, der foreskrives i punkt 2.2.4.1.1. i dette regulativ. Gennemsnitsværdien for de tre prøveeksemplarer skal være således, at: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050 2.5. Prøvning for vedhæftning af eventuel coating 2.5.1. Klargøring af prøven I et areal på 20 mm x 20 mm af lygteglassets coatede overflade indridses med barberblad eller nål en inddeling bestående af kvadrater på ca. 2 mm x 2 mm. Trykket på barberblad eller nål skal være tilstrækkeligt til i det mindste at skære gennem coatingen. 2.5.2. Beskrivelse af afprøvningen Der benyttes klæbebånd med en vedhæftningsstyrke på 2 N/(cm bredde) ± 20 %, målt under de standardbetingelser, der foreskrives i tillæg 4 til dette bilag. Klæbebåndet, hvis bredde er mindst 25 mm, trykkes i mindst fem minutter mod den overflade, der er forberedt som beskrevet i punkt 2.5.1. Derefter belastes enden af klæbebåndet på en sådan måde, at vedhæftningskraften til overfladen afbalanceres af en kraft vinkelret på denne overflade. På dette stadium skal tapen afrives med en konstant hastighed af 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3. Resultater Der må ikke være væsentlig beskadigelse af det inddelte areal. Der tillades beskadigelse af skæringspunkterne mellem kvadraterne eller ved kanterne af udskæringen, forudsat at det beskadigede område ikke udgør mere end 15 % af det inddelte område. 2.6. Afprøvning af komplet forlygte med lygteglas af plast 2.6.1. Bestandighed mod mekanisk nedbrydning af lygteglassets overflade 2.6.1.1. Prøvninger Lygteglasset i lygteprøve nr. 1 underkastes den i punkt 2.4.1. ovenfor beskrevne prøvning. 2.6.1.2. Resultater Efter prøvningen må resultaterne af de fotometriske målinger, som er udført på forlygten i overensstemmelse med dette regulativ, højst være 30 % over de maksimalværdier, der foreskrives for punkt HV, og højst 10 % under de minimumværdier, der foreskrives for punkt 50 L og 50 R for forlygter af klasse B, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L for forlygter af klasse C og D. 2.6.2. Prøvning for vedhæftning af eventuel coating Lygteglasset i lygteprøve nr. 2 underkastes den i punkt 2.5 ovenfor beskrevne prøve. 3. KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE Med hensyn til de materialer, der anvendes ved fremstilling af lygteglas, anses lygterne i en serie for at opfylde forskrifterne i dette direktiv, hvis følgende er overholdt: 3.1.1. Prøvernes yderside efter prøvning for bestandighed mod kemiske stoffer og prøvning for bestandighed mod detergenter og carbonhydrider ikke frembyder revner, skår eller deformation, som er synlig for det blotte øje (se punkt 2.2.2, 2.3.1 og 2.3.2). 3.1.2. De fotometriske værdier i de i punkt 2.6.1.2. beskrevne målepunkter efter udførelse af prøvningen i punkt 2.6.1.1. er inden for de grænser for produktionens overensstemmelse, som foreskrives i dette regulativ. 3.2. Opfylder prøvningsresultaterne ikke forskrifterne, gentages prøvningen på endnu en prøve af forlygter, udtaget på tilfældig måde. TILLÆG 1 KRONOLOGISK RÆKKEFØLGE AF GODKENDELSESPRØVNINGEN A. Prøvning af plastmaterialer (lygteglas eller materialeprøver, som er indleveret i henhold til punkt 2.2.4. i dette regulativ). Prøveeksemplarer — Prøvning Lygteglas eller materialeprøver Lygteglas 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Begrænset fotometri (punkt 2.1.2.) x x x 1.1.1. Temperaturændring (punkt 2.1.1.) x x x 1.1.2. Begrænset fotometri (punkt 2.1.2.) x x x 1.2.1. Transmissions-måling x x x x x x x x x 1.2.2. Spredningsmåling x x x x x x 1.3. Stoffer i atmosfæren (punkt 2.2.1.) x x x 1.3.1. Transmissions-måling x x x 1.4. Kemiske stoffer (punkt 2.2.2.) x x x 1.4.1. Spredningsmåling x x x 1.5. Detergenter (punkt 2.3.1.) x x x 1.6. Carbonhydrider (punkt 2.3.2.) x x x 1.6.1. Transmissions-måling x x x 1.7. Nedbrydning (punkt 2.4.1.) x x x 1.7.1. Transmissions-måling x x x 1.7.2. Spredningsmåling x x x 1.8. Vedhæftning (punkt 2.5.) x B. Prøvning af komplette forlygter (indleveret i henhold til punkt 2.2.3.) i dette regulativ). Prøvning Komplet forlygte Prøve-eksemplar nr. 1 2 2.1. Ældning (punkt 2.6.1.1) x 2.2. Fotometri (punkt 2.6.1.2) x 2.3. Vedhæftning (punkt 2.6.2) x TILLÆG 2 METODE TIL MÅLING AF LYSSPREDNING OG -TRANSMISSION 1. UDSTYR (se illustration) Lysstrålen fra en kollimator K med halv divergens β/2 = 17,4 × 104 rd begrænses af en blænder Dτ med en åbning på 6 mm, op mod hvilken prøveholderen anbringes. En konvergent akromatisk linse L2, korrigeret for sfærisk aberration, forbinder blænderen Dτ med modtageren R; diameteren af linsen L2 skal være således, at den ikke afblænder det fra prøven spredte lys inden for en kegle, hvis halve topvinkel er β/2 = 14°. En ringformet blænder DD, med vinkler αo/2 = 1° og αmax/2 = 12° anbringes i linsens billedbrændplan L2. Den uigennemsigtige centrale del af blænderen er nødvendig for at eliminere lys, som kommer direkte fra lyskilden. Blænderens centrale del skal kunne fjernes fra lysstrålen på en sådan måde, at den kan føres nøjagtigt tilbage i udgangsstillingen. Afstanden L2 Dτ og brændvidden F2 (1) af linsen L2 skal være valgt således, at billedet af Dτ fuldstændig dækker modtageren R. Sættes den initiale indfaldende flux til 1 000 enheder, skal den absolutte præcision af hver aflæsning være bedre end 1 enhed. 2. MÅLINGER Der foretages følgende aflæsninger: Aflæsning Med prøve Med midterafsnit af DD Repræsenteret størrelse T1 nej nej Indfald-ende flux i første aflæsning T2 ja (før prøvning) nej Flux afgivet af det nye materiale i et felt på 24° T3 ja (efter prøvning) nej Flux afgivet af det afprøvede materiale i et felt på 24° T4 ja (før prøvning) ja Flux, som er spredt af det nye materiale T5 ja (efter prøvning) ja Flux, som er spredt af det afprøvede materiale (1) Der anbefales en brændvidde på ca. 80 mm for L2. TILLÆG 3 METODE TIL PRØVNING VED PÅSPRØJTNING 1. Prøvningsudstyr 1.1. Sprøjtepistol Den anvendte sprøjtepistol skal være udstyret med en dyse Ø 1,3 mm, som giver mulighed for en væskestrømningshastighed på 0,24 ± 0,02 l/min. ved et arbejdstryk på 6,0 bar - 0, +0,5 bar. Under disse arbejdsbetingelser skal der på den overflade, der udsættes for nedbrydning, fremkomme et blæsemønster med en diameter på 170 mm ± 50 mm i en afstand af 380 mm ± 10 mm fra dysen. 1.2. Prøveblanding Prøveblandingens sammensætning er følgende: Kvartssand med hårdhed 7 på Mohr-skalaen og kornstørrelse mellem 0 og 0,2 mm samt tilnærmelsesvis normal fordeling med skarpkantethedsfaktor 1,8 til 2; Vand med hårdhed ikke over 205 g/m3 til en blanding bestående af 25 g sand pr. liter vand. 2. Afprøvning Lygteglassets ydre overflade udsættes én eller flere gange for den sandstråle, der frembringes som ovenfor beskrevet. Sandstrålen rettes omtrent vinkelret mod den overflade, som afprøves. Nedbrydningen kontrolleres ved hjælp af en eller flere glasprøver, der anbringes som reference tæt ved de afprøvede lygteglas. Blandingen påsprøjtes, indtil ændringen i lysspredning på prøven (prøverne), målt ved den i tillæg 2 beskrevne metode, er sådan, at: Der kan anvendes flere referenceprøver til kontrol af, at hele den afprøvede overflade er ensartet nedbrudt. TILLÆG 4 PRØVNING AF KLÆBEBÅNDETS VEDHÆFTNING 1. FORMÅL Med metoden bestemmes den lineære vedhæftningskraft af et klæbebånd til en glasplade under standardbetingelser. 2. PRINCIP Måling af den kraft, det kræver at løsrive et klæbebånd fra en glasplade i en vinkel på 90°. 3. FORESKREVNE ATMOSFÆREBETINGELSER Den omgivende luft skal have en temperatur på 23 °C ± 5 °C og 65 ± 15 % RH. 4. PRØVEEMNER Inden prøven skal prøverullen af klæbebånd konditioneres i 24 timer i den foreskrevne atmosfære (se punkt 3 ovenfor). Fra hver rulle afprøves fem prøveobjekter, hver med længde 400 mm. Før prøveobjekterne aftages, kasseres de tre første vindinger på rullen. 5. FREMGANGSMÅDE Prøven finder sted i de i punkt 3 foreskrevne omgivelser. De fem prøveobjekter udtages ved, at klæbebåndet udrulles radialt med en hastighed på ca. 300 mm/s, hvorefter de inden for 15 sekunder påføres på følgende måde: Klæbebåndet sættes på glasset, idet det påføres gradvis med en langsgående let gnidende bevægelse af fingeren uden overdrevent tryk på en sådan måde, at der ikke efterlades luftbobler mellem klæbebåndet og glaspladen. Prøven henligger i 10 minutter under de foreskrevne atmosfæriske betingelser. Træk ca. 25 mm af prøveobjektet fri af pladen i et plan vinkelret på prøveobjektets akse. Fastgør pladen og fold den frie ende af klæbebåndet tilbage i en vinkel på 90°. Påfør en sådan kraft, at skillelinjen mellem klæbebånd og plade er vinkelret på denne kraft og vinkelret på pladen. Træk, så klæbebåndet løsnes med en hastighed på 300 mm/s ± 30 mm/s, og registrér den kraft, som kræves dertil. 6. RESULTATER De fem målte værdier ordnes i rækkefølge, og medianværdien tages som måleresultat. Denne værdi udtrykkes i Newton pr. cm bredde af klæbebåndet.

BILAG 7 MINDSTEKRAV TIL PRØVETAGNING VED EN INSPEKTØR 1. GENERELT 1.1. Overensstemmelseskravene anses for opfyldt i både mekanisk og geometrisk henseende i henhold til forskrifterne i dette regulativ, såfremt eventuelle forskelle ikke overstiger uundgåelige fremstillingsvariationer. Denne betingelse gælder ligeledes for farven. Hvad angår fotometriske præstationer anses masseproducerede forlygter ikke for uoverensstemmende, såfremt ved prøvning af de fotometriske præstationer af enhver på tilfældig måde udtaget forlygte, som er er udstyret med standardglødelampe: 1.2.1. for forlygter af klasse A, ingen målt værdi afviger mere end 20 % i ugunstig retning fra den værdi, som foreskrives i dette regulativ, og, forlygter af klasse B, C og D: 1.2.2.1. ingen målt værdi afviger i ugunstig retning med mere end 20 % fra den værdi, som foreskrives i dette regulativ. For værdierne i zone III for forlygter af klasse B og zone I for forlygter af klasse C og D er den maksimale afvigelse i ugunstig retning henholdsvis: 0,3 lux, svarende til 20 % 0,45 lux, svarende til 30 %, 1.2.2.2. og der for fjernlyset, med HV beliggende inden for isoluxkurven svarende til 0,75 Emax, er overholdt en tolerance på +20 % for maksimalværdierne og –20 % for minimumværdierne af de fotometriske værdier i ethvert målepunkt angivet i punkt 6.2.3.2. og 6.3.2.2. i dette regulativ. 1.2.3. Hvis resultaterne af de ovenfor beskrevne prøver ikke opfylder forskrifterne, gentages prøverne med en anden standardglødelampe. 1.2.4. Der ses bort fra forlygter med åbenbare fejl. 2. FØRSTE PRØVEUDTAGNING Ved den første prøveudtagning udtages fire forlygter på tilfældig måde. Den første prøve på to eksemplarer mærkes A, den anden prøve på to eksemplarer mærkes B. 2.1. Produktionen ikke uoverensstemmende Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter ikke for uoverensstemmende, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne i ugunstig retning er: 2.1.1.1. for prøve A, A1: én forlygte 0 % én forlygte ikke over 20 % A2: begge forlygter over 0 % men ikke over 20 % gå til prøve B 2.1.1.2. for prøve B, B1: begge forlygter 0 % 2.2. Manglende overensstemmelse Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter for uoverensstemmende og anmodes fabrikanten om at bringe sin produktion i overensstemmelse med forskrifterne (justering), såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 2.2.1.1. prøve A A3: én forlygte ikke over 20 % én forlygte over 20 % men ikke over 30 % 2.2.1.2. prøve B B2: i tilfælde A2 én forlygte over 0 % men ikke over 20 % én forlygte ikke over 20 % B3: i tilfælde A2 én forlygte 0 % én forlygte over 20 % men ikke over 30 % 2.3. Inddragelse af godkendelse Efter udtagning af prøver ved den i figur 1 i dette bilag viste procedure anses prøverne for uoverensstemmende og vil punkt 11 bragt i anvendelse, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 2.3.1. prøve A A4: én forlygte ikke over 20 % én forlygte over 30 % A5: begge forlygter over 20 % 2.3.2. prøve B B4: i tilfælde A2 én forlygte over 0 % men ikke over 20 % én forlygte over 20 % B5: i tilfælde A2 begge forlygter over 20 % B6: i tilfælde A2 én forlygte 0 % én forlygte over 30 % 3. GENTAGELSE AF PRØVEUDTAGNING I tilfælde A3, B2 og B3 skal der senest to måneder efter anmeldelsen udtages en tredje prøve C bestående af to forlygter fra beholdningen af enheder, som er produceret efter justering. 3.1. Produktionen ikke i uoverensstemmelse Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter ikke for uoverensstemmende, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 3.1.1.1. prøve C C1: én forlygte 0 % én forlygte ikke over 20 % C2: begge forlygter over 0 % men ikke over 20 % fortsæt med prøve D 3.1.1.2. prøve D D1: i tilfælde C2 begge forlygter 0 % 3.2. Manglende overensstemmelse Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses masseproducerede forlygter for uoverensstemmende og anmodes fabrikanten om at bringe sin produktion i overensstemmelse med forskrifterne (justering), såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 3.2.1.1. prøve D D2: i tilfælde C2 én forlygte over 0 % men ikke over 20 % én forlygte ikke over 20 % 3.3. Inddragelse af godkendelse Efter udtagning af prøver ved den i fig. 1 i dette bilag viste procedure anses prøverne for uoverensstemmende og vil punkt 11 bragt i anvendelse, såfremt afvigelserne af de målte værdier for forlygterne er: 3.3.1. prøve C C3: én forlygte ikke over 20 % én forlygte over 20 % C4: begge forlygter over 20 % 3.3.2. prøve D D3: i tilfælde C2 én forlygte 0 eller over 0 % én forlygte over 20 %