KONKLUSIONER FRA RAADET OG UNDERVISNINGSMINISTRENE, FORSAMLET I RAADET af 11. juni 1993 om fremme af et aabent europaeisk samarbejde om videregaaende uddannelser

(93/C 186/01)

Efter etableringen af det indre marked og under hensyn til de nuvaerende vanskelige udsigter for beskaeftigelse og vaekst i Europa bekraefter Raadet og undervisningsministrene, forsamlet i Raadet, paa ny behovet for dialog og samarbejde mellem medlemsstaterne med det formaal at skabe et Europa med beskaeftigelse og kvalitetsuddannelse til alle paa grundlag af demokratiske vaerdier. De memoranda om erhvervsuddannelse i 90'erne, om aaben undervisning og fjernundervisning og om hoejere uddannelse, som Kommissionen har udsendt til debat i medlemsstaterne, udgoer et vaerdifuldt bidrag til denne dialog.

Med etableringen fra 1. januar 1993 af det indre marked er barriererne for den frie bevaegelighed for varer, tjenesteydelser, kapital og personer mellem landene i Faellesskabet stort set blevet fjernet. Arbejdsmarkederne vil i de kommende aar undergaa konstante aendringer og vil blive knyttet taettere sammen.

Europas borgere vil derfor komme til at leve og arbejde paa arbejdsmarkeder, der er praeget af specielle og forskellige kulturer, men ogsaa af stoerre mobilitet mellem dem end i dag. Dette stiller flere og stoerre krav til uddannelsespolitikken end nogensinde foer.

Man kan tage disse udfordringer til de nationale uddannelsespolitikker op ved f.eks. at etablere et aabent europaeisk samarbejde inden for videregaaende uddannelse. Inden for dette aabne samarbejde boer det vaere et langsigtet maal at give borgerne mulighed for at vaelge et uddannelsessted i en hvilken som helst medlemsstat; den noedvendige europaeiske dimension i undervisningen boer forenes med respekten for righoldigheden og forskelligheden i de nationale og regionale undervisnings- og uddannelsessystemer.

Medlemsstaterne og Faellesskabet boer derfoer fortsat arbejde maalbevidst for at fjerne de resterende barrierer for dette aabne samarbejde og isaer tage hensyn til vaerdien af den kulturelle og sproglige mangfoldighed i Europa og til de enkelte medlemsstaters finansielle problemer som foelge af forskelle i tilstroemningen af studerende. Der boer laegges vaegt paa at styrke hoejere uddannelsessystemer i mindre udviklede regioner og paa denne maade bidrage til social og oekonomisk samhoerighed.

Disse konklusioner vedroerer tre specifikke omraader, der er vigtige for fremme af et aabent europaeisk samarbejde inden for videregaaende uddannelse.

Adgang

1) Fra et europaeisk synspunkt er maalet, at unge gennem et samarbejde mellem de nationale systemer og institutioner for videregaaende uddannelse skal kunne gennemfoere en del af eller hele deres studium ved andre medlemsstaters hoejere uddannelsesinstitutioner paa de maader, som svarer bedst til deres behov.

2) Kommissionen opfordres til sammen med medlemsstaterne i overensstemmelse med deres respektive kompetence at foretage en udredning af de faktorer, der hindrer opfyldelsen af dette maal, herunder navnlig:

- forskellige former for adgangsregulering og -betingelser, samt de problemer, der stadig maatte bestaa med hensyn til nationalitet

- individuelle medlemsstaters finansieringsordninger for videregaaende uddannelser, som kan haemme en ligelig tilstroemning af studerende.

Udredningen kan foretages i samarbejde med relevante organisationer, der repraesenterer laereanstalter, og paa grundlag af den viden, som Kommissionen allerede har, og den, som internationale organisationer, der arbejder med samme problemkreds, ligger inde med.

3) Medlemsstaterne kan - med forbehold af og i overensstemmelse med de nationale uddannelsespolitikker og -prioriteter - arbejde paa, at unge under videregaaende uddannelse generelt skal kunne tage den nationale uddannelsesstoette og de nationale uddannelseslaan, der er beregnet til at daekke leveomkostningerne, med sig til studier i en anden medlemsstat.

4) Kommissionen opfordres desuden til at undersoege, hvordan der kan etableres foranstaltninger vedroerende adgang og finansiering, som forbedrer mulighederne for, at uddannelsessoegende, der er vanskeligt stillet paa grund af personlige eller geografiske omstaendigheder, kan gennemfoere studieophold i en anden medlemsstat.

Kvalitet

5) Medlemsstaterne og Kommissionen kan fortsat stoette etableringen og/eller udvidelsen af net mellem hoejere uddannelsesinstitutioner. Dette samarbejde kan bygge paa de principper og erfaringer, der er opnaaet inden for ERASMUS-, LINGUA- og COMETT-programmerne, f.eks. begyndende med nogle faa studieomraader paa postgraduate-niveau.

Formaalet boer vaere at udvikle net af allerhoejeste kvalitet gennem samarbejde og ansvarsdeling. Nettene kan gennemfoere en raekke modelprojekter, f.eks. forsoeg med faelles optagelse af studerende. Der kan ogsaa etableres forsoeg med nye former for finansieringssamarbejde mellem nettets institutioner.

6) Kommissionen opfordres til at undersoege mulighederne for baade paa lang og kort sigt at oege medarbejdernes mobilitet samt informationsudvekslingen mellem uddannelsesinstitutioner i Faellesskabet for at styrke den europaeiske dimension og udbygge kvaliteten i videregaaende uddannelser i overensstemmelse med ministrenes konklusioner af 27. november 1992.

7) Kommissionen opfordres til snarest muligt at fremlaegge rapporten fra den gruppe, der blev nedsat i overensstemmelse med konklusionerne af 25. november 1991 om kvalitetsvurdering. Paa baggrund af denne rapport og Raadets overvejelser herom kan den eventuelt igangsaette pilotprojekter omkring kvalitetsvurdering indeholdende elementer af saavel intern som ekstern evaluering i samarbejde med interesserede medlemsstater og efter hoering af relevante organisationer, der er aktive paa omraadet.

Saadanne pilotprojekter boer afspejle den stadig stoerre betydning, der i medlemsstaterne tillaegges aabenhed omkring foranstaltninger, der skal sikre og bevare kvaliteten.

8) Kommissionen opfordres til snarest at fremlaegge den rapport om udbygning af mulighederne for meritoverfoersel mellem uddannelser i medlemsstaterne, der er omhandlet i Raadets og ministrenes konklusioner af 25. november 1991 og 27. november 1992.

Studiernes relevans

9) Medlemsstaterne og deres institutioner kunne yderligere diversificere undervisningsmidlerne og de videregaaende uddannelsers indhold for paa en afbalanceret maade at imoedekomme de stadig stoerre uddannelsesmaessige krav, som stilles af de studerende, arbejdsmarkedet og samfundet som saadant.

Medlemsstaterne og Kommissionen kan stoette og fremme denne aktivitet ved at fremme udveksling af vaerdifuld erfaring og knowhow mellem lande med mange valgmuligheder inden for de videregaaende uddannelser og lande med mere begraensede muligheder for borgerne.

10) Raadet og undervisningsministrene, forsamlet i Raadet, er enige om at behandle rapporterne og redegoerelserne om ovenstaaende spoergsmaal paa deres kommende samlinger; de noterer sig desuden Kommissionens generelle retningslinjer for EF's indsats paa uddannelsesomraadet, samt dens planer for udbygning af det europaeiske samarbejde inden for de videregaaende uddannelser, bl.a. paa basis af de erfaringer, der er opnaaet med ERASMUS-, LINGUA- og COMETT-programmerne for videregaaende uddannelse, samt resultaterne af deres evaluering og droeftelserne i medlemsstaterne af »memorandummet om den hoejere uddannelse i Det Europaeiske Faellesskab«.