DA Den Europæiske Unions Tidende L 304/21

Kun de originale FN/ECE-tekster har retlig virkning i henhold til folkeretten. Dette regulativs nuværende status og ikrafttrædelsesdato bør kontrolleres i den seneste version af FN/ECE's statusdokument TRANS/WP.29/343, der findes på adressen:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulativ nr. 29 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for beskyttelse af fører og passagerer i et erhvervskøretøjs førerhus

Omfattende al gældende tekst frem til:

Ændringsserie 03 — Trådt i kraft: 30. januar 2011

INDHOLD

REGULATIV

1. Anvendelsesområde

2. Definitioner

3. Ansøgning om godkendelse

4. Godkendelse

5. Forskrifter

6. Ændring og udvidelse af godkendelsen af en køretøjstype

7. Produktionens overensstemmelse

8. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelses

9. Endeligt ophør af produktionen

10. Overgangsbestemmelser

11. Navn og adresse på de tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder

BILAG

Bilag 1 — ECE-typegodkendelsesdokumentation Del 1— Model for oplysningsskema Del 2— Meddelelse

Bilag 2 — Udformning af godkendelsesmærker

Bilag 3 — Prøvningsmetode Tillæg 1: Instruktioner for fastgørelse af køretøjer til prøvestand Tillæg 2: Prøvedukke til brug ved kontrol af overlevelsesfrirum

Bilag 4 — Metode til bestemmelse af »H-punkt« og faktisk torsovinkel for siddepladser i motorkøretøjer Tillæg 1: Beskrivelse af den tredimensionale H-punkt-maskine Tillæg 2: Tredimensionalt referencesystem

Bilag 5 — Referencedata for siddepladser

1. ANVENDELSESOMRÅDE

Dette regulativ finder anvendelse på køretøjer i klasse N (1) med separat førerhus for så vidt angår beskyttelsen af personer i førerhuset.

2. DEFINITIONER

I denne forordning forstås ved:

2.1. »godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype efter forskrifterne i dette regulativ for så vidt angår beskyttelsen af personer i et køretøjs førerhus ved frontalkollision eller væltning

2.2. »køretøjstype«: en klasse køretøjer, som ikke indbyrdes afviger på væsentlige punkter såsom:

2.3. »tværplan«: et lodret plan vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen

2.4. »længdeplan«: et plan, der er parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen

2.5. »køretøj med førerhus over motor«: en konfiguration, i hvilken over halvdelen af motorens længde er placeret bag det mest fremskudte punkt af forrudens underkant, og hvor ratnavet er placeret i den forreste fjerdedel af køretøjets længde

2.6. »R-punkt«: siddepladsens referencepunkt som defineret i bilag 4, punkt 2.4

2.7. »H-punkt«: det punkt, der defineres i bilag 4, punkt 2.3

2.8. »prøve A«: en frontal kollisionsprøvning, som skal vurdere kabinens modstandsdygtighed ved et frontalsammenstød

2.9. »prøve B«: en slagprøvning mod førerhusets A-stolper for at vurdere førerhusets modstandsdygtighed i uheld med væltning til 90° og efterfølgende stødpåvirkning

2.10. »prøve C«: en prøvning af tagets styrke, som skal vurdere kabinens modstandsdygtighed ved omrulning til 180°

2.11. »A-stolpe«: den forreste og yderste tagstøtte

2.12. »forrude«: køretøjets glasflade fortil mellem A-stolperne.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype med hensyn til beskyttelsen af personer i førerhuset indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.

3.2. Den skal vedlægges tegninger af køretøjer, der viser førerhusets placering på køretøjet og dets fastgørelsesmåde, og tilstrækkeligt detaljerede tegninger vedrørende førerhusets konstruktion, og alle disse tegninger skal fremsendes i tre eksemplarer. En model af oplysningsskemaet vedrørende konstruktionsspecifikationerne findes i bilag 1, del 1.

4. GODKENDELSE

4.1. Hvis det køretøj, der søges godkendt efter dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 5, meddeles godkendelse af den pågældende køretøjstype.

4.2. Hver godkendt type tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (i øjeblikket 03, svarende til ændringsserie 03) angiver den serie ændringer, som omfatter de seneste vigtige tekniske ændringer af regulativet på godkendelsens udstedelsestidspunkt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype i den i punkt 2.2 anvendte betydning.

4.3. Meddelelse om godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af en godkendelse, eller endeligt ophør af produktionen af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal gives de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:

4.4.1. en cirkel, hvori er anbragt bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret for det land, der har meddelt godkendelsen (2), og

4.4.2. nummeret på dette regulativ fulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for cirklen, der er beskrevet i punkt 4.4.1.

4.5. Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 foreskrevne symbol ikke at gentages. I så tilfælde skal yderligere godkendelsesnumre og symboler for alle de regulativer, som godkendelsen er udstedt efter i det land, hvor godkendelsen er udstedt i henhold til dette regulativ, placeres i lodrette kolonner til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1.

4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne fjernes.

4.7. Godkendelsesmærket skal være påført i nærheden af eller på køretøjets fabrikationsplade.

4.8. Bilag 2 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.

5. FORSKRIFTER

5.1. Generelle forskrifter

5.1.1. Køretøjets førerhus skal være konstrueret og fastgjort på køretøjet på en sådan måde, at risikoen for kvæstelse af personer i førerhuset i tilfælde af en ulykke i videst muligt omfang fjernes.

5.1.2. Køretøjer i klasse N1 og køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse for køretøjet på ikke over 7,5 t skal prøves med prøve A og C som beskrevet i bilag 3, punkt 5 og 7.

En køretøjstype, der er blevet godkendt efter regulativ nr. 33 eller regulativ nr. 94, kan formodes at have opfyldt forskrifterne med hensyn til frontalkollision (prøve A).

5.1.3. Køretøjer i klasse N3 og køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse for køretøjet på over 7,5 t skal prøves med prøve A, B og C som beskrevet i bilag 3, punkt 5, 6 og 7.

5.1.4. Prøve A (frontalkollision) udføres kun med køretøjer med førerhus over motor.

5.1.5. En, to eller tre førerhuse kan efter fabrikantens valg bruges til at påvise overensstemmelse med punkt 5.1.2 eller 5.1.3. Begge faser i prøve C, hvis denne skal udføres, skal dog udføres på samme førerhus.

5.1.6. Hverken prøve A, B eller C behøves at udføres, hvis fabrikanten ved hjælp af en computersimulation eller beregninger af styrken af førerhusets bestanddele eller på anden måde kan påvise til den tekniske tjenestes tilfredshed, at førerhuset ikke blive udsat for en deformation, der er farlig for personer i førerhuset (gennemtrængning ind i overlevelsesfrirummet), hvis det udsættes for prøvningsbetingelserne.

5.2. Påkrævet overlevelsesfrirum efter en eller flere prøvninger

5.2.1. Efter at have gennemgået alle de prøvninger, der er omhandlet i punkt 5.1.2 eller 5.1.3, skal køretøjets førerhus have et overlevelsesfrirum, hvor den dukke, der er defineret i bilag 3, tillæg 2, kan være placeret på sædet, mens dette er i midterposition, uden at prøvedukken er i berøring med ikke-eftergivende dele med en Shore-hårdhed på 50 eller derover. Der tages ikke hensyn til ikke-eftergivende dele, som kan flyttes væk fra prøvedukken uden brug af værktøj og ved anvendelse af en kraft på under 100 N. For at lette monteringen, kan prøvedukken indføres i førerhuset i adskilt stand og derefter samles inde i førerhuset. Med henblik herpå justeres sædet til bageste position og prøvedukken samles fuldstændigt og placeres således, at dens H-punkt er sammenfaldende med R-punktet. Sædet flyttes derefter fremad til mellempositionen, så overlevelsesfrirummet kan vurderes der. Som alternativ til prøvedukken defineret i bilag 3, tillæg 2, kan der anvendes en 50-percentil hybrid II eller III mandlig dukke med eller uden måleinstrumenter som beskrevet i regulativ nr. 94.

5.2.2. Det således definerede rum kontrolleres for hvert sæde leveret af fabrikanten.

5.3. Andre betingelser

5.3.1. Under prøvningerne accepteres det, at de komponenter, med hvilke førerhuset er fastgjort til chassisrammen, deformeres eller knækker, forudsat at førerhuset forbliver på chassisrammen.

5.3.2. Ingen døre må være åbne under prøvningerne, men det er ikke påkrævet, at dørene kan åbnes efter prøvningen.

6. ÆNDRING OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN AF EN KØRETØJSTYPE

6.1. Enhver ændring af køretøjstypen skal meddeles den administrative myndighed, der har godkendt køretøjstypen. Denne myndighed kan så enten:

6.1.1. vurdere, at de foretagne ændringer ikke har en væsentlig negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder stadig opfylder forskrifterne, eller

6.1.2. kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for udførelse af prøvningerne.

6.2. Godkendelse eller afslag på godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles i henhold til fremgangsmåden beskrevet i afsnit 4.3 til de kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ.

6.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af en godkendelse, tildeler udvidelsen et serienummer og underretter de andre parter i 1958-overenskomsten, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

7. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal være i overensstemmelse med dem, der er fastlagt i overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet der gælder følgende forskrifter:

7.1. Et køretøj, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal være således fremstillet, at det svarer til den godkendte type, idet det skal opfylde de forskrifter, der er fastlagt i punkt 5.

7.2. Den kompetente myndighed, der har meddelt godkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder, der anvendes til kontrol af overensstemmelsen i de enkelte produktionsanlæg. Der foretages normalt en inspektion hvert andet år.

8. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

8.1. Godkendelser meddelt for en køretøjstype efter dette regulativ kan inddrages, hvis kravene i punkt 7.1 ikke er opfyldt.

8.2. Hvis en part i overenskomsten, som anvender dette regulativ, inddrager en godkendelse, som den tidligere har meddelt, skal den straks underrette de øvrige parter i overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 1 til dette regulativ.

9. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Hvis indehaveren af godkendelsen helt ophører med at fremstille en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han meddele dette til den myndighed, der har meddelt godkendelsen. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af en anmeldelsesformular, som er i overensstemmelse med modellen i bilag 1 til dette regulativ.

10. OVERGANGSBESTEMMELSER

10.1. Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for 02-ændringsserien kan ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, nægte at meddele ECE-godkendelse i henhold til dette regulativ som ændret ved 02-ændringsserien.

10.2. Fra den 1. oktober 2002 meddeler de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun ECE-godkendelser, såfremt dette regulativs forskrifter, som ændret ved ændringsserie 02, er overholdt.

10.3. Fra den 1. oktober 2006 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at anerkende godkendelser, som ikke er udstedt i overensstemmelse med ændringsserie 02 til dette regulativ.

10.4. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 kan ingen af parterne i aftalen om anvendelsen af regulativet nægte at udstede ECE-godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.

10.5. Fra 72 måneder efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 03 til dette regulativ må kontraherende parter, som anvender dette regulativ, kun meddele ECE-godkendelse af nye typer førerhuse efter dette regulativ, hvis de opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.

10.6. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, må ikke nægte at meddele udvidelse af godkendelser til den forudgående ændringsserie til dette regulativ.

10.7. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, skal fortsat udstede godkendelser for de typer køretøjer, som opfylder forskrifterne i dette regulativ som ændret ved den forudgående ændringsserie i en periode på 72 måneder efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 03.

10.8. Ingen kontraherende part, som anvender dette regulativ, kan nægte at meddele national eller regional typegodkendelse af en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 03.

10.9. Selv efter ikrafttrædelsen af ændringsserie 03 til dette regulativ skal godkendelser efter de forudgående ændringsserier til regulativet forblive gyldige, og de kontraherende parter, som anvender dette regulativ, skal fortsat acceptere dem.

11. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER UDFØRER GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter, der anvender dette regulativ, meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, der udfører godkendelsesprøvningerne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem formularer om attestering af godkendelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.

(1) Som fastlagt i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, som senest ændret ved Amend. 4).

(2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Serbien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg, 14 for Schweiz, 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien-Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35 (ubenyttet), 36 for Litauen, 37 for Tyrkiet, 38 (ubenyttet), 39 for Aserbajdsjan, 40 for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Den Europæiske Union (godkendelser meddeles af medlemsstaterne under anvendelse af deres respektive UNECE-symboler), 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien, 46 for Ukraine, 47 for Sydafrika, 48 for New Zealand, 49 for Cypern, 50 for Malta, 51 for Republikken Korea, 52 for Malaysia, 53 for Thailand, 54 og 55 (ubenyttet) og 56 for Montenegro, 57 (ubenyttet) og 58 for Tunesien. De efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder overenskomsten om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, hvorefter FN's generalsekretær giver de kontraherende parter i overenskomsten meddelelse herom.

BILAG 1 ECE-TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION Del 1 MODEL FOR OPLYSNINGSSKEMA I henhold til regulativ nr. 29 om typegodkendelse af førerhus Følgende oplysninger skal, såfremt det er relevant, indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i en passende målestok på A4-ark eller foldet til denne størrelse. Eventuelle fotografier skal ligeledes være tilstrækkeligt detaljerede. 1. Generelt … 1.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse): … 1.2. Type: … 1.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet: … 1.3.3. Mærkets placering: … 1.4. Køretøjets klasse (1): … 1.5. Fabrikantens navn og adresse: … 1.6. Adresse(r) på samlefabrik(ker): … 2. Køretøjets almindelige specifikationer … 2.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj: … 2.2. Målskitse for hele køretøjet: … 2.3. Antal aksler og hjul: … 2.6. Motorens placering og arrangement: … 2.7. Førerhus (førerhus over motor (frembygget) eller med motorhjelm) (2): … 2.8. Højre- eller venstrestyring: … 3. Masse og dimensioner (i kg og mm); der henvises eventuelt til tegning … 3.1. Teknisk tilladt totalmasse som oplyst af fabrikanten: … 3.2. Teknisk tilladt totalmasse for køretøjets foraksel eller foraksler: … 4. Førerhus … 4.1. Type førerhus: (normalt/med soveplads/med soveplads over førerhus) (3):… 4.2. Materialer og konstruktion: … 4.3. Dørudformning og antal døre: … 4.4. Tegninger af dørhængsler og lukkemekanismer og deres placering i dørene: … 4.5. Antal sæder: … 4.6. R-punkter: … 4.7. Detaljeret beskrivelse af køretøjets førerhus, herunder mål, indretning og anvendte materialer samt fastgøring til en eventuel chassisramme: … 4.8. Tegninger af førerhuset og de dele i førerhusets indvendige indretning og udrustning, der har betydning for den tiloversværende plads: … 5. Styreapparat … 5.1. Skematisk(e) diagram(mer) over styreapparatets betjeningsorgan(er): … 5.2. Eventuelle indstillingsmuligheder og indstillingsmåde for styreapparatets betjeningsorgan: … Del 2 MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm)) Udstedt af : Myndighedens navn … … … vedrørende: (4) : Meddelelse af godkendelse Udvidelse af godkendelse Nægtelse af godkendelse Inddragelse af godkendelse Endeligt ophør af produktionen for en køretøjstype for så vidt angår beskyttelse af personer i førerhuset i henhold til regulativ nr. 29. Godkendelse nr. … Udvidelse nr. … 1. Køretøjets handelsbetegnelse eller mærke: … 2. Køretøjstype: … 3. Fabrikantens navn og adresse: … 4. Navn og adresse på fabrikantens eventuelle repræsentant: … 5. Kort beskrivelse af førerhusets konstruktion og fastgørelsesmetode: … 6. Køretøjet indleveret til godkendelse den: … 7. Teknisk tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningerne: … 8. Prøvningsrapportens dato: … 9. Prøvningsrapportens nummer: … 10. Godkendelse meddelt/nægtet/udvidet/inddraget (4) … 11. Godkendelsesmærkets placering på køretøjet: … 12. Sted: … 13. Dato: … 14. Underskrift: … Fortegnelsen over de dokumenter, som er indleveret til den administrative tjeneste, som har meddelt godkendelse, er vedføjet denne meddelelse og kan udleveres på anmodning. (1) Som defineret i bilag 7 til den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3). TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, senest ændret ved Amend. 4). (2) Ved førerhus over motor forstås en konfiguration, i hvilken over halvdelen af motorens længde er placeret bag det mest fremskudte punkt af forrudens underkant, og hvor ratnavet er placeret i den forreste fjerdedel af køretøjets længde. (3) Det ikke gældende overstreges (i nogle tilfælde skal intet overstreges, f.eks. hvis flere muligheder er gældende). (4) Det ikke gældende overstreges.

BILAG 2 UDFORMNING AF GODKENDELSESMÆRKER MODEL A (jf. punkt 4.4 i dette regulativ) Ovenstående godkendelsesmærke påført et køretøj viser, at køretøjstypen, hvad angår beskyttelsen af personer i et erhvervskøretøjs førerhus, er godkendt i Nederlandene (E 4) med godkendelsesnummeret 032439. De to første cifre i godkendelsesnummeret angiver, at regulativ nr. 29 allerede indeholdt ændringsserie 03 på godkendelsestidspunktet. MODEL B Ovennævnte godkendelsesmærke, der er påmonteret et køretøj, viser, at den pågældende køretøjstype er godkendt i Nederlandene (E 4), i henhold til regulativ nr. 29 og 24 (1). (I sidstnævnte regulativ er den korrigerede værdi af absorptionskoefficienten 1,30 m–1 Godkendelsesnumrene angiver at regulativ 29 og 24 på godkendelsestidspunktet omfattede ændringsserie 03. (1) Det andet tal er kun anført som et eksempel.

BILAG 3 PRØVNINGSMETODE 1. Døre Før prøvningen skal førerhusets døre være lukkede, men ikke låste. 2. Motor Ved prøve A monteres motoren, eller en model med tilsvarende masse, mål og monteringsmåde, i køretøjet. 3. Førerhus Førerhuset skal være udstyret med styremekanisme, rat, instrumentbræt samt sæder til fører og passager. Rat og sæder skal være justeret til stillingen beregnet til normal brug som foreskrevet af fabrikanten. 4. Forankring af førerhuset Ved prøve A skal førerhuset monteres på et køretøj. Ved prøve B og C skal førerhuset efter fabrikantens valg monteres enten på køretøjet eller på en separat ramme. Køretøjet eller rammen skal fastgøres på den måde, der er foreskrevet i tillæg 1 til dette bilag. 5. Frontalkollision (prøve A) Figur 1 Frontalkollision (prøve A) 5.1. Slaganordningen skal være fremstillet af stål, og massen skal være jævnt fordelt; dens masse må ikke være under 1 500 kg. Anslagsfladen, der skal være rektangulær og flad, skal være 2 500 mm bred og 800 mm høj (se b og h i fig. 1). Kanterne skal være afrundede til en krumningsradius på 10 mm ± 5 mm. 5.2. Anslagsaggregatet skal have en stiv konstruktion. Slaganordningen skal være frit ophængt mellem to bjælker, der er stift fastgjort til den, og har en indbyrdes afstand på mindst 1 000 mm (se f i fig. 1). Stolperne må ikke have en længde på under 3 500 mm fra ophængningsaksen til slaganordningens geometriske centrum (L i fig. 1). 5.3. Slaganordningen skal være placeret således, at det i dens lodrette position gælder: 5.3.1. at anslagsfladen er i berøring med den køretøjets forreste del 5.3.2. at tyngdepunktet er c = 50 + 5/– 0 mm under førersædets R-punkt, og 5.3.3. at tyngdepunktet befinder sig i køretøjets midterplan i længderetningen. 5.4. Slaganordningen skal ramme førerhuset forfra i retning mod førerhusets bagside. Slagretningen skal være horisontal og skal være parallel med køretøjets midterplan i længderetningen. 5.5. Anslagsenergien skal være: 5.5.1. 29,4 kJ for køretøjer i klasse N1 og for køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse på ikke over 7,5 t. 5.5.2. 55 kJ for køretøjer i klasse N3 og for køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse på over 7,5 t. 6. Slagprøve mod stolpe (prøve B) Figur 2 Slagprøve mod stolpe (prøve B) 6.1. Slaganordningen skal være af stiv konstruktion, og massen skal være jævnt fordelt; dens masse skal være mindst 1 000 kg. Slaganordningen skal være cylindrisk med en cylinderdiamter på 600 ± 50 mm og have en længde b på mindst 2 500 mm. Kanterne skal være afrundede til en krumningsradius på mindst 1,5 mm. 6.2. Anslagsaggregatet skal have en stiv konstruktion. Slaganordningen skal være frit ophængt mellem to bjælker, der er stift fastgjort til den, og har en indbyrdes afstand f på mindst 1 000 mm. Stolperne må ikke have en længde L på under 3 500 mm fra ophængningsaksen til slaganordningens geometriske centrum. 6.3. Slaganordningen skal være placeret således, at det, når dens ophængning er i dens lodrette position, gælder at: 6.3.1. anslagsfladen er i berøring med den førerhusets forreste del 6.3.2. at midterlinjen i længderetningen er vandret og vinkelret på førerhusets vertikale midterplan i længderetningen 6.3.3. at dens tyngdepunkt befinder sig midtvejs mellem den nederste og øverste forruderamme som målt langs forruden og langs førerhusets vertikale midterplan i længderetningen 6.3.4. at tyngdepunktet befinder sig i førerhusets midterplan i længderetningen 6.3.5. at dens længde er jævnt fordelt over køretøjets bredde og at den overlapper den fulde bredde af begge A-stolper. 6.4. Slaganordningen skal ramme førerhuset forfra i retning mod førerhusets bagside. Slagretningen skal være horisontal og skal være parallel med køretøjets midterplan i længderetningen. 6.5. Anslagsenergien skal være 29,4 kJ. 7. Prøvning af tagets styrke (prøve C) Figur 3 Prøvning af tagets styrke (prøve C) 7.1. For køretøjer i klasse N2 med bruttomasse på over 7,5 t og for køretøjer i klasse N3 skal begge prøvninger som beskrevet i punkt 7.3 og 7.4 udføres på samme førerhus i nævnte rækkefølge. 7.2. For køretøjer i klasse N2 med en bruttomasse på ikke over 7,5 t og køretøjer i klasse N1 er det kun prøvningen beskrevet i punkt 7.4, der skal udføres. 7.3. Dynamisk forbelastning af køretøjer i klasse N2 med bruttomasse på over 7,5 t og køretøjer i klasse N3 (se P1 i fig. 3). 7.3.1. Slaganordningen skal være af stiv konstruktion, og massen skal være jævnt fordelt; dens masse skal være mindst 1 500 kg. 7.3.2. Slaganordningens slagflade skal være rektangulær og flad. Den skal være tilstrækkelig stor til, at der, når den er anbragt i henhold til punkt 7.3.3, ikke er nogen berøring mellem førerhuset og slaganordningens kanter. 7.3.3. Slaganordningen og/eller førerhuset skal være anbragt således, at det på anslagstidspunktet gælder: 7.3.3.1. at slaganordningens anslagsflade befinder sig i en vinkel på 20° i forhold til førerhusets midterlinje i længderetningen. Enten slaganordningen eller førerhuset kan skråtstilles (tiltes) 7.3.3.2. at slaganordningens anslagsflade skal dække førerhusets overside i hele længden 7.3.3.3. at slaganordningens midterlinje i længderetningen er vandret og parallel med førerhusets midterplan i længderetningen. 7.3.4. Slaganordningen skal ramme førerhusets overside på en sådan måde, at forskrifterne i punkt 7.3.3 er opfyldt på anslagstidspunktet. Anslagsretningen skal være vinkelret på slaganordningens overflade og vinkelret på førerhusets midterlinje i længderetningen. Enten slaganordningen eller førerhuset kan være i bevægelse, hvis blot forskrifterne for positionering er opfyldt. 7.3.5. Anslagsenergien skal mindst være 17,6 kJ. 7.4. Prøvning af tagets styrke (se P2 i fig. 3) 7.4.1. Belastningsanordningen skal være fremstillet af stål, og massen skal være jævnt fordelt. 7.4.2. Anordningens belastningsflade skal være rektangulær og flad. Den skal være tilstrækkelig stor til at der, når den er anbragt i henhold til punkt 7.4.4, ikke er nogen berøring mellem førerhuset og anordningens kanter. 7.4.3. Der kan være et lineært lejesystem mellem anordningen og den konstruktion, der bærer den, for at muliggøre en sidelæns bevægelse af førerhusets tag væk fra den side, hvor anslaget fandt sted ved forbelastningen i henhold til punkt 6.3. 7.4.4. Belastningsanordningen skal være anbragt således, at det under prøvningen gælder: 7.4.4.1. at den er parallel med chassiset x-y-plan 7.4.4.2. at den bevæger sig parallelt med chassisets lodrette akse 7.4.4.3. at dens belastningsflade dækker hele arealet af førerhusets tag. 7.4.5. Der påføres en statisk belastning af førerhusets af tag med belastningsanordningen svarende til den højest tilladte masse for køretøjets foraksel eller foraksler, dog mindst 98 kN. Tillæg 1 INSTRUKTIONER FOR FASTGØRELSE AF KØRETØJER TIL PRØVESTAND 1. Frontalkollisioner Prøve A udføres på et førerhus monteret på køretøjet på følgende måde (se fig. 1) 1.1. Forankringskæder eller -tove Hver forankringskæde eller -tov skal være af stål og skal kunne modstå en trækkraft på mindst 10 tons. 1.2. Blokering af chassisrammen Chassisrammens elementer i længderetningen skal hvile på træklodser i hele bredden og over en længde på mindst 150 mm. Klodsernes forkant må ikke befinde sig foran førerhusets bageste punkt eller bagved midterpunktet for akselafstanden. På fabrikantens anmodning skal chassisrammen opstilles i den stilling, den har, når den er belastet. 1.3. Fastgørelse i længderetningen Chassisrammens bevægelse i bagudgående retning skal begrænses af kæder eller tove A fastgjort symmetrisk til chassisrammens forende i forhold til længdeaksen, idet fastgørelsespunkterne skal have en indbyrdes afstand på mindst 600 mm. Kæderne og tovene må, når de er spændt, ikke udgøre en vinkel på mere end 25° i forhold til vandret, og projiceringen af dem på et horisontalt plan må ikke udgøre en vinkel på mere end 10° med køretøjets længdeakse. Kæder og tove må ikke krydse hinanden. 1.4. Fastgørelse i sideretningen Bevægelse i sideretningen skal begrænses af kæder eller tove B fastgjort symmetrisk til chassisrammen i forhold til dennes længdeakse. Fastgørelsespunkterne på chassiset må ikke befinde sig mere end 5 m eller mindre end 3 m fra køretøjets forende. Kæderne og tovene må, når de er spændt, ikke udgøre en vinkel på mere end 20° i forhold til vandret, og projiceringen af dem på et horisontalt plan må ikke udgøre en vinkel på under 25° eller over 45° med køretøjets længdeakse. 1.5. Tilspænding af kæder eller tove og fastgørelse bagtil Kæden eller tovet C skal til at begynde med belastes med ca. 1 kN. De fire kæder eller tove A og B trækkes derefter stramme, og kæde eller tov C udsættes for en trækspænding på ikke under 10 kN. Kæde eller tov C's vinkel med vandret på ikke være over 15°. En lodret blokeringskraft på ikke under 500 N påføres i punkt D mellem chassisrammen og jorden. 1.6. Ækvivalent montering På fabrikantens anmodning kan prøvningen foretages med førerhuset monteres på en speciel ramme, forudsat at denne metode påvises at være ækvivalent med en montering på køretøjet. 2. Slagprøve mod forstolpe 2.1. Førerhuset monteret på køretøj (se fig. 1) Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at køretøjet ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen. Med henblik herpå trækkes håndbremsen, køretøjet sættes i gear og der fastkiles stopklodser ved forhjulene. 2.2. Førerhus monteret på ramme Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at førerhuset ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen. 3. Tagets styrke 3.1. Førerhus monteret på køretøj Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at køretøjet ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen. Med henblik herpå trækkes håndbremsen, køretøjet sættes i gear og der fastkiles stopklodser ved forhjulene. Deformation af de forskellige affjedringskomponenter (fjedre, dæk osv.) skal forhindres ved hjælp af stive elementer. 3.2. Førerhus monteret på ramme Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at rammen ikke forskubber sig mærkbart under prøvningen. Figur 1 Frontalkollision Tillæg 2 PRØVEDUKKE TIL BRUG VED KONTROL AF OVERLEVELSESFRIRUM

BILAG 4 METODE TIL BESTEMMELSE AF »H-PUNKT« OG FAKTISK TORSOVINKEL FOR SIDDEPLADSER I MOTORKØRETØJER 1. Formål Den i dette bilag beskrevne metode anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel for en eller flere siddepladser i et motorkøretøj og til eftervisning af sammenhængen mellem målte data og de konstruktivt bestemte specifikationer, som er angivet af fabrikanten (1). 2. Definitioner I dette bilag forstås ved: 2.1. »referencedata«: en eller flere af følgende specifikationer for siddepladsen: 2.1.1. H-punktet og R-punktet og disses indbyrdes relation 2.1.2. faktisk torsovinkel og konstruktivt bestemt torsovinkel og disses indbyrdes relation. 2.2. »3-D H-punkt-maskine«: den anordning, som anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel. Denne anordning beskrives i tillæg 1 til dette bilag 2.3. »H-punkt«: omdrejningscentrum for torso og lår i 3-D H-punkt-maskinen, når denne er anbragt i køretøjets sæde i overensstemmelse med punkt 4. H-punktet er beliggende i midtpunktet af anordningens centerlinje, som forbinder sigtepunkterne for H-punktet på hver side af 3-D H-punkt-maskinen. Punktet »H« svarer teoretisk til punktet »R« (med hensyn til tolerancer henvises til punkt 3.2.2). Når H-punktet er bestemt efter fremgangsmåden i punkt 4, betragtes H-punktet som fastliggende i forhold til sædehyndens konstruktion og flytter sammen med denne, når sædet justeres 2.4. »R-punktet« eller »sædets referencepunkt«: et konstruktivt bestemt punkt, som fastlægges af køretøjsfabrikanten for hver siddeplads, og er bestemt i forhold til det tredimensionale referencesystem 2.5. »torsolinje«: midteraksen af 3-D H-punkt-maskinens målestok, når denne er ført helt tilbage 2.6. »faktisk torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem H-punktet og torsolinjen, målt med 3-D H-punkt-maskinens rygvinkelkvadrant. Den faktiske torsovinkel svarer teoretisk til den konstruktivt bestemte torsovinkel (vedrørende tolerancer henvises til punkt 3.2.2) 2.7. »konstruktivt bestemt torsovinkel«: vinklen mellem en lodret linje gennem R-punktet og torsolinjen i en position svarende til ryglænets konstruktivt bestemte placering, som er fastlagt af køretøjets fabrikant 2.8. »midterplan af passager/fører« (C/LO): midterplanet af 3-D H-punkt-maskinen, som er anbragt på hver af de foreskrevne siddepladser; det repræsenteres af H-punktets koordinat på Y-aksen. For enkeltsæder falder sædets midterplan sammen med passagerens/førerens midterplan. For de øvrige sæder angives førerens/passagerens midterplan af fabrikanten 2.9. »tredimensionalt referencesystem«: et system svarende til det, der er beskrevet i tillæg 2 til dette bilag 2.10. »referencemærker«: fysiske punkter (huller, overflader, mærker eller fordybninger) på karrosseriets overflade som defineret af fabrikanten 2.11. »køretøjets måleposition«: køretøjets stilling, bestemt ved referencepunkternes koordinater i det tredimensionale referencesystem. 3. Forskrifter 3.1. Datapræsentation For hver siddeplads, for hvilken der kræves referencedata til at godtgøre overensstemmelsen med dette regulativs bestemmelser, skal alle nedenstående data eller et passende udvalg heraf forelægges i den form, der er angivet i tillæg 3 til dette bilag: 3.1.1. koordinaterne for R-punktet i forhold til det tredimensionale referencesystem 3.1.2. den konstruktivt bestemte torsovinkel 3.1.3. alle angivelser, som er nødvendige for indstilling af sædet (såfremt det er indstilleligt) i den i punkt 4.3 fastlagte måleposition. 3.2. Forhold mellem måleværdier og konstruktivt bestemte specifikationer 3.2.1. H-punktets koordinater og værdien af den faktiske torsovinkel, som fremkommer ved den i punkt 4 beskrevne fremgangsmåde, sammenholdes med henholdsvis R-punktets koordinater og værdien af den konstruktivt bestemte torsovinkel angivet af køretøjets fabrikant. 3.2.2. For den pågældende siddeplads anses den indbyrdes beliggenhed af R-punktet og H-punktet og forholdet mellem den konstruktivt bestemte torsovinkel og den faktiske torsovinkel for tilfredsstillende, såfremt H-punktet, bestemt ved sine koordinater, ligger inden for et kvadrat, hvis sidelængde er 50 mm, og hvis diagonaler skærer hinanden i R-punktet, og såfremt den faktiske torsovinkel er inden for 5° fra den konstruktivt bestemte torsovinkel. 3.2.3. Er disse betingelser opfyldt, anvendes R-punktet og den konstruktivt bestemte torsovinkel til påvisning af, at dette regulativs bestemmelser er overholdt. 3.2.4. Opfylder H-punktet og den faktiske torsovinkel ikke forskrifterne i punkt 3.2.2, bestemmes H-punktet og den faktiske torsovinkel yderligere to gange (tre gange i alt). Hvis resultaterne af to af disse tre operationer opfylder kravene, finder bestemmelserne i punkt 3.2.3 anvendelse. 3.2.5. Såfremt resultaterne af mindst to af de i punkt 3.2.4 beskrevne gennemførelser ikke opfylder forskrifterne i punkt 3.2.2, eller såfremt efterprøvning ikke kan finde sted, fordi køretøjets fabrikant har undladt at give oplysning om R-punktets beliggenhed eller om den konstruktivt bestemte torsovinkel, finder det geometriske tyngdepunkt af de tre målte punkter eller gennemsnittet af de tre målte vinkler anvendelse og anses for at gælde i alle tilfælde, hvor der henvises til R-punkt eller konstruktivt bestemt torsovinkel i dette regulativ. 4. Metode til bestemmelse af H-punkt og faktisk torsovinkel 4.1. Køretøjets konditioneres efter fabrikantens skøn ved en temperatur på 20 ± 10 °C for at sikre, at sædematerialet har rumtemperatur. Har prøvesædet aldrig været benyttet, skal en 70 til 80 kg tung person eller genstand anbringes på sædet to gange ét minut for at komprimere dets sædehynde og ryglæn. Hvis fabrikanten anmoder herom, skal alle sæder være ubelastet i et tidsrum på mindst 30 minutter før montering af 3-D H-punkt-maskinen. 4.2. Køretøjet skal være i den i punkt 2.11 fastlagte måleposition. 4.3. Er sædet justerbart, indstilles det i den bageste normale køreposition, som angives af køretøjets fabrikant, idet kun sædets indstilling i længderetningen tages i betragtning, og idet der ses bort fra indstilling til andet formål end normal kørsel. Findes der andre former for indstilling af sædet (højde, vinkel, ryglæn osv.), vælges den indstilling, som foreskrives af køretøjets fabrikant. Affjedrede sæder skal i lodret retning være stift fastgjort i den normale kørestilling angivet af fabrikanten. 4.4. Det område af sædet, som berøres af 3-D H-punkt-maskinen, skal være dækket af bomuldsmusselin af tilstrækkelig størrelse og passende vævning, beskrevet som almindeligt bomuldsstof med 18,9 tråde pr. cm2 og vægt 0,228 kg/m2, eller af strikket eller uvævet stof med tilsvarende egenskaber. Foretages prøvningen på et sæde uden for køretøjet, skal det gulv, som sædet er anbragt på, have samme væsentlige egenskaber (2) som bunden i det køretøj, hvor sædet påtænkes anvendt. 4.5. 3-D H-punkt-maskinens sæde og ryglæn anbringes således, at passagerens/førerens midterplan (C/LO) falder sammen med 3-D H-punkt-maskinens midterplan. På producentens anmodning kan 3-D H-punkt-maskinen flyttes, så den er inden for C/LO, hvis 3-D H-punkt-maskinen er anbragt så yderligt, at sædets kant ikke gør det muligt at bringe 3-D H-punkt-maskinen i niveau. 4.6. Fod-/underbensenhederne fastgøres til sædeskålen, enten enkeltvis eller ved hjælp af T-stykket med underben. En linje gennem sigtekornene for H-punktet skal være parallel med jorden og vinkelret på sædets langsgående midterplan. 4.7. 3-D H-punkt-maskinens fod- og benposition indstilles som følger: 4.7.1. Omhandlet siddeplads: fører og den yderste forsædepassager 4.7.1.1. De to fod-/benenheder føres fremad, så fødderne indtager deres naturlige stilling på gulvet, om nødvendigt mellem betjeningspedalerne. Den venstre fod skal om muligt anbringes omtrent lige så langt til venstre for 3-D H-punkt-maskinens midterplan, som den højre fod er til højre. Den libelle, som kontrollerer 3-D H-punkt-maskinens indstilling i tværretningen, bringes i vater, om nødvendigt ved efterindstilling af sædeskålen, eller ved at ben-/fodenhederne stilles bagud. Linjen gennem sigtekornene for H-punktet holdes vinkelret på sædets langsgående midterplan. 4.7.1.2. Hvis det venstre ben ikke kan holdes parallelt med højre ben, og venstre fod ikke kan understøttes af konstruktionen, flyttes venstre fod, indtil den er understøttet. Sigtepunkternes indbyrdes indstilling skal bibeholdes. 4.7.2. Omhandlet siddeplads: yderplads på bagsæde For bagsæder og ekstrasæder anbringes benene som foreskrevet af fabrikanten. Hvis de dele af gulvet, som fødderne derved støtter mod, har forskellig højde, benyttes som reference den fod, som først kommer i berøring med forsædet, og den anden fod anbringes således, at libellen til angivelse af sædets indstilling i tværretningen er i vater. 4.7.3. Andre omhandlede siddepladser Hertil benyttes den generelle metode i punkt 4.7.1, bortset fra at fødderne anbringes som foreskrevet af køretøjets fabrikant. 4.8. Der påsættes vægtlodder for underben og lår, og 3-D H-punkt-maskinen bringes i vater. 4.9. Ryglænsskålen skubbes frem mod det forreste stop, og 3-D H-punkt-maskinen trækkes fri af ryglænet ved hjælp af T-stykket. 3-D H-punkt-maskinen justeres på sædet med en af følgende metoder: 4.9.1. Hvis 3-D H-punkt-maskinen er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes følgende metode: Man lader 3-D H-punkt-maskinen glide tilbage, indtil T-stykket ikke længere behøver at belastes for at begrænse bevægelsen fremad-vandret, dvs. indtil sædets skål ligger an mod ryglænet. Om nødvendigt korrigeres underbenets position. 4.9.2. Hvis 3-D H-punkt-maskinen ikke er tilbøjelig til at glide tilbage, benyttes følgende metode: 3-D H-punkt-maskinen skubbes tilbage med et bagudrettet vandret tryk på T-stykket, indtil sædeskålen ligger an mod ryglænet (se fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag). 4.10. Der påføres en belastning på 100 ± 10 N på 3-D H-punkt-maskinens ryglænsskål og sædeskål i skæringspunktet mellem hoftevinkelkvadranten og T-stykkets hus. Belastningens retning holdes langs en linje mellem ovennævnte skæringspunkt og et punkt lige over lårbjælkens hus (se fig. 2 i tillæg 1 til dette bilag). Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet. Under den resterende del af proceduren skal man omhyggeligt forhindre 3-D H-punkt-maskinen i at glide fremad. 4.11. Vægtlodderne svarende til højre og venstre balde monteres, derefter skiftevis de otte torsovægtlodder. 3-D H-punkt-maskinen holdes i vater. 4.12. Rygskålen vippes frem, så ryglænet aflastes. 3-D H-punkt-maskinen rokkes fra side til side gennem en vinkel på 10° (5° på hver side af det lodrette midterplan) gennem tre hele cyklusser for at udløse eventuel opstået friktion mellem 3-D H-punkt-maskinen og sædet. Under den rokkende bevægelse skal 3-D H-punkt-maskinens T-stykke være tilbøjeligt til at flytte sig fra den foreskrevne vandrette og lodrette indstilling. T-stykket må derfor fastholdes, ved at man påfører det en passende sideværts belastning under den rokkende bevægelse. Det må sikres, at der ved fastholdelse af T-stykket og den rokkende bevægelse af 3-D H-punkt-maskinen ikke utilsigtet påføres nogen udvendig lodret eller frem- og tilbagerettet belastning. 3-D H-punkt-maskinens fødder må ikke holdes tilbage eller blokeres under dette trin. Ændrer fødderne stilling, skal man foreløbig lade dem forblive i denne stilling. Derefter føres rygskålen forsigtigt tilbage til ryglænet, og det kontrolleres, at begge libeller står i nulstilling. Har fødderne flyttet sig under den rokkende bevægelse af 3-D H-punkt-maskinen, skal de justeres på følgende måde: Hver fod løftes skiftevis mindst muligt fri af bunden, indtil der ikke fremkommer nogen yderligere flytning af fødderne. Under denne løftning skal fødderne kunne dreje frit, og der må ikke påføres nogen fremadgående eller sideværts belastning. Når hver fod føres tilbage i sænket stilling, skal hælen være i berøring med den del af konstruktionen, der er beregnet til dette. Kontrollér, at libellen for sideværts indstilling er i nulstilling. Om nødvendigt påføres rygskålen foroven en tilstrækkelig sideværts belastning til at bringe 3-D H-punkt-maskinens sædeskål i vater på sædet. 4.13. Idet T-stykket holdes for at undgå, at 3-D H-punkt-maskinen glider fremad på sædehynden, gør man således: a) rygskålen føres tilbage til ryglænet b) der påføres en vekslende afbrudt vandret bagudrettet belastning på højst 25 N på rygvinkelstangen i en højde omtrent svarende til midten af torsovægtlodderne, indtil hoftevinkelkvadranten viser, at der er nået en stabil stilling efter ophør af belastningen. Det må nøje sikres, at 3-D H-punkt-maskinen ikke påføres nogen ydre nedadrettet eller sideværts belastning. Er det nødvendigt igen at bringe 3-D H-punkt-maskinen i niveau, drejer man rygskålen fremad og i vater og gentager proceduren fra punkt 4.12. 4.14. Foretag alle målinger: 4.14.1. H-punktets koordinater måles i forhold til det tredimensionale referencesystem. 4.14.2. Den faktiske torsovinkel aflæses på 3-D H-punkt-maskinens rygvinkelkvadrant med måleanordningen ført helt tilbage. 4.15. Ønskes installationen af 3-D H-punkt-maskinen gentaget, skal alle sæder være ubelastet i mindst 30 minutter, før geninstallation finder sted. 3-D H-punkt-maskinen må ikke efterlades i belastet stand på sædet længere end den tid, det tager at udføre prøvningen. 4.16. Hvis sæderne i samme række kan anses for at svare til hinanden (bænkesæde, identiske sæder osv.), bestemmes for hver sæderække kun ét H-punkt og én faktisk torsovinkel, idet den i dette bilags tillæg 1 beskrevne 3-D H-punkt-maskine anbringes på en siddeplads, som er repræsentativ for rækken. Denne plads skal være: 4.16.1. for forreste sæderække: førersædet 4.16.2. for bagsæderække(r): en yderplads. (1) Hvis »H-punktet« for nogen siddeplads bortset fra forsæderne ikke kan bestemmes ved hjælp af den »tredimensionale H-punkt-maskine« eller dertil hørende metoder, kan det af fabrikanten angivne »R-punkt« efter den kompetente myndigheds skøn anvendes som referencepunkt. (2) Hældning, højdeforskel med et sædebeslag, overfladestruktur osv. Tillæg 1 BESKRIVELSE AF DEN TREDIMENSIONALE H-PUNKT-MASKINE (1) (3-D H-punkt-maskine) 1. Ryglæns- og sædeskål Ryglæns- og sædeskålene er udført i armeret plast og metal; de simulerer den menneskelige krops torso og lår og er mekanisk hængslet i H-punktet. Til måling af den faktiske torsovinkel er der til målestokken fastgjort en kvadrant, som er hængslet i H-punktet. En indstillelig lårbjælke, fastgjort til sædeskålen, fastlægger lårets centerlinje og fungerer som grundlinje for hoftevinkelkvadranten. 2. Krops- og benelementer Underbenselementerne er forbundet med sædeskålen ved det T-stykke, som samler knæene og er en sideværts forlængelse af den indstillelige lårbjælke. Underbenselementerne er forsynet med kvadranter til måling af knævinklerne. Sko- og fodenhederne er kalibreret til måling af fodvinklen. Til den rumlige orientering af maskinen findes to libeller. Vægtlodder svarende til de forskellige kropselementer er anbragt i de respektive tyngdepunkter, så de giver samme indtrængning i sædet som den, der bevirkes af en mandsperson på 76 kg. Det kontrolleres, at alle 3-D H-punkt-maskinens led kan bevæge sig frit uden at støde på bemærkelsesværdig friktion. Figur 1 Betegnelser for 3-D H-punkt-maskinens elementer Figur 2 Dimensioner for 3-D H-punkt-maskinens elementer og vægtfordeling (1) Vedrørende nærmere enkeltheder i konstruktionen af 3-D H-punkt-maskinen henvises til Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA. Maskinen svarer til den, der er beskrevet i ISO Standard 6549: 1980. Tillæg 2 TREDIMENSIONALT REFERENCESYSTEM 1. Det tredimensionale referencesystem er defineret ved tre ortogonale planer, som fastlægges af køretøjets fabrikant (jf. illustrationen) (1). 2. Køretøjets målestilling fastlægges ved, at køretøjet anbringes på underlaget, således at referencemærkernes koordinater svarer til de værdier, der angives af fabrikanten. 3. Koordinaterne til R-punktet og H-punktet fastlægges i forhold til de referencemærker, som angives af køretøjets fabrikant. (1) Referencesystemet svarer til ISO-standard 4130:1978.