DA Den Europæiske Unions Tidende L 330/26

Regulativ nr. 26 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN/ECE) — Ensartede bestemmelser for godkendelse af køretøjer hvad angår udragende dele

1. ANVENDELSESOMRÅDE OG FORMÅL

1.1. Dette regulativ finder anvendelse på udragende dele på køretøjer af klasse M1 (1). Det finder ikke anvendelse på udvendige førerspejle eller på tilkoblingsanordningers trækkugle.

1.2. Formålet med dette regulativ er at mindske skadesrisiko og -omfang for personer, der i tilfælde af en kollision rammes eller strejfes af karosseriet. Dette gælder både når køretøjet holder stille og når det er i bevægelse.

2. DEFINITIONER

I denne forordning forstås ved:

2.1. »Godkendelse af et køretøj«, godkendelse af en køretøjstype hvad angår dets udragende dele.

2.2. »Køretøjstype«, en klasse motorkøretøjer, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, navnlig hvad angår form og materialer af den udvendige overflade.

2.3. »Udvendig overflade«, køretøjets ydre, som omfatter motorhjelm, bagagerumsklap, døre, skærme, tag, lygter og lyssignalanordninger og synlige forstærkende komponenter.

2.4. »Gulvlinje«, en linje der bestemmes som følger:

Rundt om det belæssede køretøj forskydes en kegle med lodret akse, hvis højde ikke er fastlagt, og halvvinkel på 30°, således at den til stadighed rører karosseriets udvendige flade så lavt som muligt. Gulvlinjen er det geometriske spor af berøringspunkterne. Ved bestemmelse af gulvlinjen tages donkraftbeslag, udstødningsrør og hjul ikke i betragtning. Mellemrummene ved hjulkasserne betragtes som dækket af en tænkt flade, der er en plan forlængelse af den tilstødende udvendige flade. Ved fastlæggelse af gulvlinien i begge ender af køretøjet skal kofangeren tages i betragtning. Afhængigt af det pågældende køretøj kan gulvlinien skære enden af kofangeren eller karrosseripladen under kofangeren. Er der to eller flere skæringspunkter samtidig, benyttes det laveste punkt ved bestemmelse af gulvlinjen.

2.5. »Krumningsradius«, radius i den cirkelbue, som nærmest svarer til den pågældende komponents afrundede form.

2.6. »Belæsset køretøj«, køretøj belæsset til den maksimale tekniske tiladte totalmasse. Køretøjer med hydropneumatisk, hydraulisk eller pneumatisk affjedring eller anordning til automatisk lastafhængig nivellering skal afprøves med køretøjet under de mest ugunstige normale kørebetingelser fastlagt af fabrikanten.

Køretøjets »ydre afgrænsningsflade«, i forhold til siderne af køretøjet, et plan, der er parallelt med køretøjets langsgående midterplan og tangerer dets ydre sidekant, og, i forhold til for- og bagenden, et tværplan, der tangerer dets yderste for- og bagkant, idet der ikke tages hensyn til udragende:

2.7.1. dæk nær deres berøringspunkt med vejbanen, eller tilslutninger til dæktrykmåler;

2.7.2. eventuelle anordninger til skridsikring monteret på hjulene;

2.7.3. førerspejle;

2.7.4. sideblinklygter og markeringslygter, forreste og bageste positionslygter og parkeringslygter;

2.7.5. i forhold til køretøjets for- og bagende, dele monteret på kofangerne, bugseringsanordninger og udstødningsrør.

2.8. »Fremspringende mål«, for komponenter monteret på et karrosseripanel, det mål, der bestemmes ved den i punkt 2 bilag 3 til dette regulativ beskrevne metode.

2.9. »Den nominelle linie af et panel«, linien gennem de to punkter, der repræsenteres af placeringen af centrum af en kugle, når dens overflade foretager sin første og sidste berøring med en komponent ved måleproceduren beskrevet i punkt 2.2. i bilag 3 til dette regulativ.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår dets udragende dele

3.1.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype hvad angår udragende dele indgives af køretøjets fabrikant eller dennes behørigt befuldmægtigede repræsentant.

Ansøgningen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer:

3.1.2.1. fotografier af køretøjets forende, bagende og side, optaget i en vinkel på 30° til 45° med køretøjets langgående midterplan;

3.1.2.2. måltegning af kofangere og, når det er hensigtsmæssigt,

3.1.2.3. tegninger af bestemte udragende dele samt i givet fald snittegninger af visse dele af den udvendige overflade, som omhandlet i punkt 6.9.1.

3.1.3. Et køretøj, som er repræsentativt for den ansøgte køretøjstype, skal indleveres til den tekniske tjeneste som forestår godkendelsesprøvningen. På forlangende af den nævnte tekniske tjeneste indleveres ligeledes visse komponenter og visse prøver af de anvendte materialer.

Ansøgning om typegodkendelse hvad angår bagagebærer, skiholder eller radiomodtage- eller sendeantenener, der anses som separate tekniske enheder.

3.2.1. Ansøgning om typegodkendelse hvad angår bagagebærer, skiholder eller radiomodtage- eller sendeantenner, der anses som separate tekniske enheder, indgives af køretøjets fabrikant, af fabrikanten af de nævnte separate tekniske enheder, eller af disses behørigt befuldmægtigede repræsentant.

For hver type anordning omhandlet i punkt 3.2.1. ovenfor skal ansøgningen ledsages af:

3.2.2.1. tre eksemplarer af dokumenter med tekniske specifikationer af den separate tekniske enhed samt de monteringsanvisninger, der skal følge med hver separat teknisk enhed, der sælges;

3.2.2.2. et eksemplar af den pågældende type separate tekniske enhed. Den ansvarlige myndighed kan forlange endnu et prøveeksemplar, hvis den finder det nødvendigt.

4. GODKENDELSE

Godkendelse af en køretøjstype hvad angår dets udragende dele

4.1.1. Når den køretøjstype, der er forelagt til godkendelse efter dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 5 og 6 nedenfor, meddeles godkendelse af køretøjstypen.

4.1.2. Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (p.t. 02 svarende til ændringsserie 02, der trådte i kraft den 13. december 1996) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. Samme overenskomstpart kan ikke tildele samme nummer til en anden køretøjstype.

4.1.3. Anmeldelse af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller af fuldstændig ophørt produktion af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal gives parterne i 1958-overenskomsten om anvendelse af dette regulativ med et anmeldelsesskema svarende til mønsteret i bilag 1 til dette regulativ.

Hvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:

4.1.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse;

4.1.4.2. til højre for den i punkt 4.1.4.1. foreskrevne cirkel, nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en tankestreg og godkendelsesnummeret.

4.1.5. Svarer køretøjet til en køretøjstype, som efter et eller flere af de regulativer, som er bilag til overenskomsten, er godkendt i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.1.4.1 foreskrevne symbol ikke gentages; i så fald skal numrene på regulativet og på godkendelserne samt de yderligere symboler for alle de regulativer, efter hvilke der er meddelt godkendelse i den stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, påføres i lodrette kolonner til højre for det i punkt 4.1.4.1. foreskrevne symbol.

4.1.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og uudsletteligt.

4.1.7. Godkendelsesmærket skal påføres i nærheden af eller på køretøjets fabrikationsplade.

4.1.8. I bilag 2 til dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning.

4.1.9. Før typegodkendelse meddeles, kontrollerer den kompetente myndighed, at der findes tilfredsstillende ordninger til sikring af effektiv kontrol af produktionens overensstemmelse.

Typegodkendelse hvad angår bagagebærer, skiholder eller radiomodtage- eller sendeantenner, der anses som separate tekniske enheder

4.2.1. Såfremt den type separate tekniske enhed, som er indleveret til godkendelse efter dette regulativ, opfylder forskrifterne i punkt 6.16, 6.17 og 6.18 nedenfor, meddeles godkendelse af den pågældende type separate tekniske enhed.

4.2.2. Hver godkendt type separat teknisk enhed tildeles et godkendelsesnummer. De første to cifre (p.t. 02 svarende til ændringsserie 02, der trådte i kraft den 13. december 1996) angiver den ændringsserie, som indeholder de seneste væsentlige tekniske ændringer af regulativet på tidspunktet for udstedelse af godkendelsen. Samme overenskomstpart kan ikke tildele samme nummer til en anden type separat teknisk enhed.

4.2.3. Anmeldelse af godkendelse, af udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse eller af fuldstændig ophørt produktion af en type separat teknisk enhed i henhold til dette regulativ skal gives parterne i 1958-overenskomsten om anvendelse af dette regulativ ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til mønsteret i bilag 4 til dette regulativ.

Hver separat teknisk enhed, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende:

4.2.4.1. en cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse (2);

4.2.4.2. til højre for den i punkt 4.2.4.1. foreskrevne cirkel, nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en tankestreg og godkendelsesnummeret.

4.2.5. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og uudsletteligt.

4.2.6. Godkendelsesmærket skal være påført i nærheden af eller på køretøjets fabrikationsplade.

4.2.7. I bilag 2 til dette regulativ er givet eksempler på godkendelsesmærkets sammensætning.

4.2.8. Den kompetente myndighed kontrollerer, at der foreligger tilfredsstillende ordninger til at sikre effektiv overensstemmelseskontrol af produktionen, før typegodkendelse meddeles.

5. GENERELLE FORSKRIFTER

Når et køretøj er læsset, og døre, vinduer og adgangslemme osv. er lukket, gælder bestemmelserne i dette bilag ikke for de dele af den udvendige overflade, som:

5.1.1. befinder sig i en højde af over 2 meter, eller

5.1.2. befinder sig under gulvlinjen, eller

5.1.3. er placeret, så de, hverken under statiske betingelser eller når de er i funktion, kan berøres af en kugle med en diameter på 100 mm.

5.2. Køretøjets udvendige overflade må ikke have udadvendende spidse eller skarpe dele eller fremspring, der ved deres form, dimensioner, retning eller hårdhed kan øge skadesrisiko eller -omfang for en person, der rammes eller strejfes af karosseriet ved en kollision.

5.3. Køretøjets udvendige overflade må ikke frembyde udragende dele, der kan gribe fat i fodgængere, cyklister eller motorcyklister.

5.4. Intet fremspringende punkt på den udvendige overflade må have en krumningsradius, der er mindre end 2,5 mm. Denne forskrift finder ikke anvendelse på dele af den ydre overflade, der rager mindre end 5 mm ud, men udadvendende kanter på på sådanne dele skal være stumpe, medmindre de rager mindre end 1,5 mm ud.

5.5. Fremspringende dele på den udvendige overflade, udført i et materiale med shore A hårdhed på ikke over 60, kan have krumningsradius mindre end 2,5 mm.

Hårdhedsmålingen skal finde sted på komponenten, således som den er monteret på køretøjet. Når det er umuligt at udføre en hårdhedsmåling efter Shore A-metoden, anvendes tilsvarende målinger til bedømmelsen.

5.6. Bestemmelserne i punkt 5.1. til 5.5. ovenfor finder anvendelse foruden de særlige forskrifter i punkt 6 nedenfor, undtagen når andet udtrykkelig er angivet i disse særlige forskrifter.

6. SÆRLIGE FORSKRIFTER

6.1. Pynt

6.1.1. Påmonteret pynt, som rager mere end 10 mm ud fra fastgørelsesstedet, skal, når den angribes i det mest fremspringende punkt af en kraft på 10 daN fra en vilkårlig retning, lade sig trykke ind, gå løs eller afbøjes til en retning tilnærmelsesvis parallel med den overflade, hvorpå den er monteret. Disse bestemmelser gælder ikke for pynt på kølergitre, for hvilke alene de almindelige forskrifter i pkt. 5 finder anvendelse. Til påføring af den nævnte kraft på 10 daN anvendes et stempel med plan endeflade og diameter højst 50 mm. Når dette ikke er muligt, anvendes en tilsvarende metode. Når pynten har bøjet sig, givet efter eller er gået af, må den tilbageblevne del ikke rage mere end 10 mm ud. Sådanne udragende dele skal i alle tilfælde opfylde forskrifterne i punkt 5.2. Er pynten monteret på en fod, anses foden for at høre til pynten, ikke til underlaget.

6.1.2. Forskrifterne i punkt 6.1.1 ovenfor gælder ikke for beskyttelseslister og afskærmninger på den udvendige overflade; dog skal disse være solidt fastgjort på køretøjet.

6.2. Forlygter

6.2.1. På lygter er kasketskygger og fremspringende lygtefatninger tilladt, forudsat at de ikke træder mere end 30 mm frem i forhold til den udvendige transparente overflade af lygten, og at deres krumningsradius intetsteds er under 2,5 mm. For forlygter monteret bag en ekstra transparent overflade måles fremspringet fra den yderste transparente overflade. Fremspring måles efter den i punkt 3 i bilag 3 til dette regulativ beskrevne metode.

6.2.2. Indtrækkelige lygter skal opfylde bestemmelserne i pkt. 6.2.1., både når de er i brug og i tilbagetrukket stilling.

6.2.3. Bestemmelserne i punkt 6.2.1. ovenfor finder ikke anvendelse på forlygter, der er forsænket i karrosseriet eller når karrosseriet rager ud over lygterne, forudsat at karrosseriet er i overensstemmelse med forskriften i punkt 6.9.1.

6.3. Gitre og mellemrum

6.3.1. Forskrifterne i pkt. 5.4 gælder ikke for mellemrum mellem faste eller bevægelige komponenter, heri indbefattet gitre for luftindtag og luftudtag samt kølergitre, forudsat at afstanden mellem to komponenter ikke overstiger 40 mm og at gitrene og mellemrummene har et funktionelt formål. Når denne afstand er mellem 40 mm og 25 mm, skal krumningsradierne være mindst 1 mm. Hvis derimod afstanden mellem to komponenter er højst 25 mm, skal krumningsradius af komponenternes udvendige flader være mindst 0,5 mm. Afstanden mellem to tilstødende elementer i gitre og mellemrum bestemmes efter metoden i pkt. 4 i bilag 3 til dette regulativ.

6.3.2. Overgangen fra fremadvendt flade til sidevendt flade på hver komponent, som indgår i et gitter eller i et mellemrum, skal være stump.

6.4. Frontrudeviskere

6.4.1. Frontrudeviskeren skal være fastgjort således, at viskerakslen er dækket af en beskyttende hus med en krumningsradius, der opfylder forskrifterne i punkt 5.4 ovenfor og har en overflade på mindst 150 mm2. Eventuelle afrundede dæksler skal have et projiceret areal på mindst 150 mm2, målt højst 6,5 mm fra det mest fremspringende punkt. Disse forskrifter skal også opfyldes af bagrudeviskere og forlygteviskere.

6.4.2. Punkt 5.4 gælder ikke for viskerbladene eller eventuelle støttearme dertil. Sådanne anordninger må må dog ikke have skarpe kanter, spidse eller skarpe dele.

6.5. Kofangere

6.5.1. Enderne af kofangerne skal være bukket ind mod den ydre overflade for at mindske faren for, at de griber fat. Denne forskrift anses for opfyldt, når kofangeren enten er forsænket eller indbygget i karrosseriet, eller enden af kofangeren er bukket ind, så den ikke kan komme i berøring med en kugle Ø 100 mm, og mellemrummet mellem kofangeren og det omgivende karrosseri ikke er over 20 mm.

6.5.2. Hvis kofangerlinien svarende til omridset af bilens lodrette projektion fører hen over en stiv overflade, skal denne overflade have en krumningsradius på mindst 5 mm i alle punkter fra omridset og 20 mm indad, og en mindste krumningsradius på 2,5 mm i alle andre tilfælde. Denne bestemmelse finder anvendelse på den del af området fra omridset og 20 mm indad, som er beliggende mellem og foran (eller, for bagkofangeren, bagved) berøringspunkterne med to lodrette planer, der hver danner en vinkel på 15° med køretøjets langsgående symmetriplan (se figur 1).

6.5.3. Forskriften i pkt. 6.5.2. finder ikke anvendelse på dele på eller af kofangeren eller på kofangermellemstykker, der rager mindre end 5 mm ud, specielt dæksler for samlinger og dyser til forlygtevaskere; men udadvendende kanter på sådanne dele skal være stumpe, medmindre de rager mindre end 1,5 mm ud.

6.6. Håndtag, hængsler og trykknapper for døre, bagagerumsklap og motorhjelm, brændstofklap og -dæksel

6.6.1. Disse dele må for dør- og bagagerumsklaphåndtags vedkommende højst danne et fremspring på 40 mm, i alle andre tilfælde højst 30 mm.

Sidedøres håndtag af drejetypen skal opfylde et af følgende krav:

6.6.2.1. Drejer håndtaget parallelt med dørfladen, skal håndtagets åbne ende vende bagud. Sådanne håndtags yderende skal være bukket ind mod dørfladen og anbragt i en beskyttende indfatning eller være forsænket.

6.6.2.2. Håndtag, som drejes udad i andre retninger end parallelt med dørfladen, skal i lukket stilling være anbragt i en beskyttende indfatning eller være forsænket. Den åbne ende skal vende bagud eller nedad.

Håndtag, som ikke opfylder det sidste krav, kan dog tillades, såfremt:

(a) de har en selvstændig tilbagetræksmekanisme,

(b) de ikke kan rage længere end 15 mm ud, hvis tilbagetræksmekanismen svigter,

(c) de i åben stilling opfylder forskrifterne i pkt. 5.4., og

(d) endefladens areal, målt højst 6,5 mm fra det længst fremspringende punkt, er mindst 150 mm2.

6.7. Hjul, hjulmøtrikker, navkapsler og hjulkapsler

6.7.1. Forskriften i pkt. 5.4 finder ikke anvendelse.

6.7.2. Hjul, hjulmøtrikker, navkapsler og hjulkapsler må ikke danne spidse eller skarpe fremspring uden for fælgens ydre plan. Vingemøtrikker må ikke anvendes.

6.7.3. Under ligeudkørsel må, bortset fra dækket, ingen del af hjulet, som befinder sig over det vandrette plan gennem rotationsaksen, rage længere ud end den lodrette projektion i vandret plan af den ydre overflade eller opbygning. Hvis funktionskrav berettiger det, kan hjulkapsler, som dækker hjul- og navmøtrikker, dog danne fremspring ud over lodret projektion af den udvendige side eller opbygning, forudsat at den fremspringende del har en krumningsradius på mindst 30 mm, og at fremspringet i intet tilfælde overskrider 30 mm i forhold til lodret projektion af den udvendige side eller opbygning.

6.8. Pladekanter

6.8.1. Pladekanter som f.eks. tagrendekanter og skinner til skydedøre, er ikke tilladt, medmindre de er bukket tilbage eller har afskærmning, der opfylder de pågældende forskrifter i dette regulativ. Ubeskyttede kanter betragtes som bukket tilbage, hvis de er bukket ca. 180° tilbage eller bukket ind mod karrosseriet på en sådan måde, at de ikke kan komme i berøring med en kugle med diameter 100 mm.

6.9. Karrosseriplader

6.9.1. Krumningsradius for false i karrosseripladerne kan være mindre end 2,5 mm, forudsat at den er mindst en tiendedel af fremspringets højde »H«, målt efter metoden i pkt. 1 i bilag 3.

6.10. Sidevendte luftdeflektorer og regnprelplader

6.10.1. På sidevendte deflektorer skal kanter, som kan drejes udad, have en krumningsradius på mindst 1 mm.

6.11. Donkraftbeslag og udstødningsrør

6.11.1. Donkraftbeslag og udstødningsrør må ikke rage mere end 10 mm ud over den lodrette projektion af den umiddelbart oven for liggende gulvlinje. Som undtagelse fra denne forskrift kan et udstødningsrør rage mere end 10 mm uden for den lodrette projektion af gulvlinien, når dets afslutning består af afrundede kanter med en krumningsradius på mindst 2,5 mm.

6.12. Luftindtags- og luftudtagsspjæld

6.12.1. Luftindtags- og luftudtagsspjæld skal i alle brugsstillinger opfylde forskrifterne i pkt. 5.2., 5.3. og 5.4.

6.13. Tag

6.13.1. Oplukkelige tag bedømmes kun i lukket stilling.

Cabrioletmodeller bedømmes med kalechen i både løftet og sænket position.

6.13.2.1. Med sænket kaleche foretages ingen undersøgelse af køretøjet inden for en tænkt overflade, som dannes af kalechen, når den er løftet.

6.13.2.2. Forefindes der som standardudstyr et overtræk til hængselanordningen af den sammenfoldede kaleche, finder vurderingen sted med overtrækket påsat.

6.14. Vinduer

Vinduer, der bevæger sig uden for køretøjets ydre overflade, skal i alle brugsstillinger opfylde følgende forskrifter:

6.14.1.1. der må ikke være blotlagte fremadvendende kanter;

6.14.1.2. ingen del af vinduet må rage uden for køretøjets ydre afgrænsningsflade.

6.15. Nummerpladebeslag

6.15.1. De af køretøjets fabrikant leverede monteringsbeslag til nummerplader skal opfylde forskrifterne i pkt. 5.4. i dette regulativ, hvis de kan komme i berøring med en kugle Ø 100 mm, når nummerpladen er monteret efter anbefalingerne fra køretøjets fabrikant.

6.16. Bagagebærer og skiholder

6.16.1. Bagagebærere og skiholdere skal være således fastgjort til køretøjet, at de er sikkert låst i mindst én retning og kan overføre vandrette langsgående og tværgående kræfter mindst svarende til den lasteevne, der foreskrives af deres fabrikant. Afprøvning af bagagebærer eller skiholder, monteret på køretøjet efter fabrikantens anvisninger, skal finde sted med prøvelasten anbragt i mere end ét punkt.

6.16.2. Ingen del af overflader, som efter montering af bagagebærer eller skiholder kan komme i berøring med en kugle Ø 165 mm, må have mindre krumningsradius end 2,5 mm, medmindre bestemmelserne i pkt. 6.3. kan anvendes.

6.16.3. Fastgøringsdele som bolte, der spændes og løsnes uden værktøj, må højst rage 40 mm uden for de i pkt. 6.16.2. omhandlede overflade, idet fremspringet bestemmes efter den i pkt. 2. i bilag 3 foreskrevne metode, men med brug en kugle Ø 165 mm i tilfælde, hvor den i punkt 2.2. i samme bilag foreskrevne metode anvendes.

6.17. Radiomodtage- og sendeantenner

6.17.1. Radiomodtage- og sendeantenner skal være monteret således på køretøjet, at hvis deres frie ende i en af fabrikanten foreskrevet brugsstilling er mindre end 2 m fra vejoverfladen, skal den være inden for et område afgrænset af lodrette planer 10 cm inden for køretøjets ydre afgrænsningsflade som defineret i pkt. 2.7.

6.17.2. Endvidere skal antenner være monteret således på køretøjet og den frie endes bevægelsesmulighed om nødvendigt begrænset således, at ingen del af antennen rager uden for køretøjets ydre afgrænsningsflade som defineret i pkt. 2.7.

6.17.3. Antenners skaft kan have rundingsradius mindre end 2,5 mm. Dog skal antennens frie ende have faste hætter med rundingsradius mindst 2,5 mm.

6.17.4. Antenners fod må højst have et fremspring på 30 mm ud, målt efter metoden i bilag 3, pkt. 2. For antenner med indbygget forstærker i foden kan denne dog have et fremspring på indtil 40 mm.

6.18. Monteringsanvisninger

6.18.1. Bagagebærere, skiholdere og radiomodtage- og sendeantenner, der er godkendt som separate tekniske enheder, må ikke udbydes, sælges eller erhverves, medmindre de er ledsaget af monteringsanvisning. Monteringsanvisningerne skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til, at den godkendte komponent kan monteres på køretøjet efter de pågældende forskrifter i pkt. 5. og 6. Specielt skal brugsstillingerne for teleskopantenner være angivet.

7. ÆNDRING AF EN KØRETØJSTYPE OG UDVIDELSE AF GODKENDELSEN

Enhver ændring af køretøjstypen skal anmeldes til den myndighed, som har godkendt køretøjstypen. Denne myndighed kan da enten:

7.1.1. skønne, at de foretagne ændringer næppe vil få mærkbar negativ virkning, eller

7.1.2. rekvirere en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som forestår prøvningen.

7.2. Underretning om godkendelse med angivelse af ændringer, eller nægtelse, gives efter proceduren i punkt 4.3. ovenfor til parterne i overenskomsten om dette regulativ.

7.3. Den kompetente myndighed, som meddeler udvidelse af godkendelsen, påfører et fortløbende udvidelsesnummer og underretter de øvrige parter i 1958-aftalen om dette regulativ herom gennem et anmeldelsesskema svarende til mønsteret i bilag 1 til dette regulativ.

8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

8.1. Køretøjet (den separate tekniske enhed), som er godkendt efter dette regulativ, skal være produceret således, at det er i overensstemmelse med den godkendte type, idet det opfylder forskrifterne i punkt 5 og 6 ovenfor.

8.2. Til efterprøvning af, at forskrifterne i punkt 8.1 er opfyldt, skal foretages passende kontrol af produktionen.

Indehaveren af godkendelsen skal navnlig:

8.3.1. sørge for, at der findes procedurer til effektiv kontrol af produkternes kvalitet;

8.3.2. råde over det nødvendige udstyr til kontrol af overensstemmelsen af hver godkendt type;

8.3.3. drage omsorg for, at prøvningsdata registreres, og at de tilhørende dokumenter er til rådighed i et tidsrum, der fastsættes efter aftale med den administrative tjeneste;

8.3.4. analysere resultaterne af hver type prøvning, så det kontrolleres og sikres, at produktets karakteristika holdes konstanteinden for den normale variation i en industriproduktion;

8.3.5. sikre, at der for hver produkttype mindst udføres de i dette regulativs bilag 3 foreskrevne prøver;

8.3.6. drage omsorg for, at ethvert prøveeksemplar eller prøveemne, der bærer vidnesbyrd om manglende overholdelse af den pågældende type prøve, medfører endnu en prøveudtagning og endnu en afprøvning. Der skal træffes alle nødvendige foranstaltninger til genoprettelse af overensstemmelsen af den pågældende produktion.

Den kompetente myndighed, som har udstedt typegodkendelse, kan til hver en tid efterprøve de metoder til overensstemmelsesprøvning, som anvendes på hvert produktionsanlæg.

8.4.1. Ved hver inspektion skal prøvningsoptegnelser og produktionsjournaler forelægges den besøgende inspektør.

8.4.2. Inspektøren kan udtage stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes ud fra resultaterne af fabrikantens egen kontrol.

8.4.3. Hvis kvalitetsniveauet synes utilfredsstillende eller det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de tests, der er udført i henhold til punkt 8.4.2. ovenfor, udtager inspektøren stikprøver til kontrol hos den tekniske tjeneste, der har foretaget typegodkendelsesprøvningen.

8.4.4. Den kompetente myndighed kan udføre enhver prøvning, som foreskrives i dette regulativ.

8.4.5. Den normale inspektionshyppighed, der fastsættes af de kompetente myndigheder, er en gang hvert andet år. Fås der negative resultater, sikrer den kompetente myndighed, at der tages alle nødvendige skridt til, at produktionens overensstemmelse snarest muligt genoprettes.

9. SANKTIONER VED MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE AF PRODUKTIONEN

9.1. Godkendelser meddelt for en køretøjstype efter dette regulativ kan inddrages, hvis kravene i punkt 8.1 ovenfor ikke er opfyldt.

9.2. Hvis en part i aftalen om dette regulativ inddrager en godkendelse, som den tidligere har udstedt, underretter den straks de øvrige aftaleparter herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til mønsteret i bilag 1 til dette regulativ.

10. FULDSTÆNDIG OPHØRT PRODUKTION

Hvis indehaveren af godkendelsen fuldstændig indstiller produktionen af en type, som er godkendt i henhold til dette regulativ, underretter han den myndighed, som har udstedt godkendelsen, herom. Ved modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de øvrige parter i 1958-aftalen om dette regulativ herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til mønsteret i bilag 1 til dette regulativ.

11. NAVN OG ADRESSE PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, SOM FORESTÅR GODKENDELSESPRØVNINGEN, OG PÅ DE ADMINISTRATIVE AFDELINGER

Parterne i aftalen om dette regulativ meddeler til FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøverne, og på de administrative myndigheder, som meddeler godkendelse, og til hvem skemaer med attestering af godkendelse, udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelser, som er udstedt i andre stater, skal fremsendes.

(1) Som defineret i den konsoliderede resolution om køretøjers konstruktion (R.E.3), bilag 7 (dokument TRANS/SC1/WP29/78/Amend.3).

(2) 1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 5 for Sverige, 6 for Belgien, 7 for Ungarn, 8 for Tjekkiet, 9 for Spanien, 10 for Jugoslavien, 11 for Det Forenede Kongerige, 12 for Østrig, 13 for Luxembourg og 14 for Schweiz. 15 (ubenyttet), 16 for Norge, 17 for Finland, 18 for Danmark, 19 for Rumænien, 20 for Polen, 21 for Portugal, 22 for Den Russiske Føderation, 23 for Grækenland, 24 for Irland, 25 for Kroatien, 26 for Slovenien, 27 for Slovakiet, 28 for Belarus, 29 for Estland, 30 (ubenyttet), 31 for Bosnien og Hercegovina, 32 for Letland, 33 (ubenyttet), 34 for Bulgarien, 35-36 (ubenyttet) 37 for Tyrkiet. 38-39 (ubenyttet), 40 for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, 41 (ubenyttet), 42 for Det Europæiske Fællesskab (godkendelse meddeles af dets medlemsstater med anvendelse af deres respektive ECE-symbol) og 43 for Japan, 44 (ubenyttet), 45 for Australien og 46 for Ukraine. Efterfølgende numre tildeles andre stater i den kronologiske orden, i hvilken de ratificerer eller tiltræder aftalen om ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer og udstyr og dele, som kan monteres og/eller anvendes på hjulkøretøjer, og vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser udstedt på grundlag af sådanne forskrifter, og de således tildelte numre meddeles af FN's generalsekretær til overenskomstens parter.

BILAG 1 MEDDELELSE (største format: A4 (210 × 297 mm))

BILAG 2 GODKENDELSESMÆRKERS UDFORMNING Model A (Se pkt. 4.1.4. og 4.2.4. i dette regulativ) Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 26 under godkendelsesnummer 022439. Godkendelsesnummerets første to cifre angiver, at regulativ nr. 26 allerede indeholdt ændringsserie 02, da godkendelse meddeltes. Model B (Se pkt. 4.1.5. i dette regulativ) Ovenstående godkendelsesmærke, som er påført et køretøj, viser, at køretøjstypen er godkendt i Nederlandene (E4) i henhold til regulativ nr. 26 og regulativ nr. 24 (1). Godkendelsesnummerets to første to cifre angiver, at på godkendelsesdatoen indeholdt regulativ nr. 26 ændringsserie 02, og regulativ nr. 24 indeholdt ændringsserie 03. (1) Nummeret på det andet regulativ er kun givet som eksempel; den korrigerede absorptionskoefficient er 1,30 m-1.

BILAG 3 METODER TIL BESTEMMELSE AF MÅLENE PÅ FREMSPRING OG MELLEMRUM 1. METODE TIL BESTEMMELSE AF FREMSPRING AF FALSE I KARROSSERIPLADER 1.1. Højden H af et fremspring bestemmes grafisk i forhold til omkredsen af en cirkel Ø 165 mm, som indvendigt tangerer det udvendige omrids af den udvendige overflade på det sted, som skal kontrolleres. 1.2. Højden H er den største værdi af afstanden, målt langs en ret linje gennem centrum af cirklen Ø 165 mm, fra cirklens omkreds til fremspringets ydre omrids (se fig 1). 1.3. Når fremspringets form bevirker, at ingen del af det ydre omrids af den udvendige overflade på det undersøgte sted kan berøres udvendig fra af en cirkel Ø 100 mm, antages overfladens omrids på dette sted at svare til det, der dannes af omkredsen af en cirkel Ø 100 mm mellem de to punkter, hvor den berører det ydre omrids (se fig. 2) 1.4. Fabrikanten leverer de nødvendige snittegninger af den udvendige overflade til måling af højden af ovennævnte fremspring. 2. METODE TIL MÅLING AF UDRAGENDE KOMPONENTER MONTERET PÅ YDERFLADEN 2.1. Målene på en udragende komponent, som er monteret på en konveks overflade, kan bestemmes enten direkte eller på en passende snittegning af den pågældende komponent i monteret stand. 2.2. Kan målene på en udragende komponent, som er monteret på en ikke-konveks overflade, ikke bestemmes ved simpel måling, bestemmes de ved hjælp af den maksimale variation i afstanden mellem panelets referencelinje og centrum i en kugle Ø 100 mm, der bevæges hen over den pågældende komponent i stadig kontakt med denne. Figur 3 viser et eksempel på anvendelse af denne metode. 3. METODE TIL MÅLING AF DET UDRAGENDE PARTI PÅ LYGTEAFSKÆRMNING OG LYGTEKRANSE 3.1. Fremspringet i forhold til lygtens yderside måles vandret fra berøringspunktet for en kugle Ø 100 mm som vist i figur 4. 4. METODE TIL MÅLING AF MELLEMRUM ELLER AFSTAND MELLEM ELEMENTERNE I ET GITTER 4.1. Afstanden mellem gitterdele er afstanden mellem to planer, som går gennem kuglens berøringspunkter og er vinkelrette på forbindelseslinjen mellem berøringspunkterne. Figur 5 og 6 viser eksempler på anvendelse af denne metode.