INTERIMSAFTALE mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Staten Israel på den anden side om handel og handelsanliggender

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB og DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«,

på den ene side, og

STATEN ISRAEL, i det følgende benævnt Israel,

på den anden side,

SOM TAGER FØLGENDE I BETRAGTNING:

Euro-Middelhavsaftalen om en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side, i det følgende benævnt associeringsaftalen, blev undertegnet i Bruxelles den 20. november 1995;

associeringsaftalen sigter på at styrke og udvide de forbindelser mellem Fællesskabet og dets medlemsstater og Israel, der er etableret ved den bestående samarbejdsaftale af 1975;

det er i parternes fælles interesse så hurtigt som muligt ved hjælp af en interimsaftale at iværksætte associeringsaftalens bestemmelser om handel og handelsanliggender;

det er nødvendigt at sikre, at det samarbejdsråd, der er oprettet ved den bestående samarbejdsaftale af 1975, i afventning af ikrafttrædelsen af associeringsaftalen og oprettelsen af Associeringsrådet kan udøve de beføjelser, der er tillagt Associeringsrådet ved associeringsaftalen, hvilket er nødvendigt for interimsaftalens gennemførelse -

HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget:

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB:

Francisco Javier ELORZA CAVENGT

Ambassadør,

Fast repræsentant for Kongeriget Spanien,

Formand for De Faste Repræsentanters Komité,

Juan PRAT

Generaldirektør med ansvar for nord/syd-forbindelserne i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,

DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKAB:

Juan PRAT

Generaldirektør med ansvar for nord/syd-forbindelserne i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,

STATEN ISRAEL:

Mordechai DRORY

Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør,

Chef for Staten Israels mission ved Den Europæiske Union,

SOM efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:

AFSNIT I ALMINDELIGE PRINCIPPER

Artikel 1 (AA 2)

Forbindelserne mellem parterne samt alle bestemmelserne i denne aftale bygger på respekten for menneskerettighederne og de demokratiske principper, som ligger til grund for deres interne og internationale politik, og som udgør et væsentligt element i aftalen.

AFSNIT II FRIE VAREBEVÆGELSER

KAPITEL 1

Grundprincipper

Artikel 2 (AA 6)

1. Frihandelsområdet mellem Fællesskabet og Israel styrkes i overensstemmelse med retningslinjerne i denne aftale og bestemmelserne i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel af 1994 og de øvrige multilaterale overenskomster om handel med varer, der er knyttet til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), i det følgende benævnt »GATT«.

2. Den kombinerede nomenklatur og den israelske toldtarif anvendes til tarifering af varer i samhandelen mellem de to parter.

KAPITEL 2

Industrivarer

Artikel 3 (AA 7)

Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på varer med oprindelse i Fællesskabet og i Israel, med undtagelse af de i bilag II i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab opførte varer og, for så vidt angår varer med oprindelse i Israel, de i bilag I til denne aftale opførte.

Artikel 4 (AA 8)

Told ved indførsel og udførsel og afgifter med tilsvarende virkning forbydes i samhandelen mellem Fællesskabet og Israel. Det gælder også finanstold.

Artikel 5 (AA 9)

1. a) Bestemmelserne i dette kapitel er ikke til hinder for, at Fællesskabet opretholder et landbrugselement i forbindelse med varer med oprindelse i Israel, der er opført i bilag II, med undtagelse af de i bilag III opførte.

b) Dette landbrugselement beregnes på grundlag af forskellen mellem priserne på Fællesskabets marked på de landbrugsprodukter, der anses for at være benyttet ved fremstillingen af varerne, og priserne på varer indført fra tredjelande, når de samlede omkostninger ved disse basisprodukter er højere i Fællesskabet. Landbrugselementet kan tage form af et fast beløb eller værditold. I tilfælde, hvor landbrugselementer har været genstand for tarifikation, erstattes det med den respektive specifikke told.

2. a) Bestemmelserne i dette kapitel er ikke til hinder for, at Israel opretholder et landbrugselement i forbindelse med varer med oprindelse i Fællesskabet, der er opført i bilag IV, med undtagelse af de i bilag V opførte.

b) Landbrugselementet beregnes tilsvarende på grundlag af de i stk. 1, litra b), nævnte kriterier. Det kan tage form af et fast beløb eller værditold.

c) Israel kan udvide listen over de varer, på hvilke dette landbrugselement finder anvendelse, forudsat at der er tale om andre varer end dem, der er opført i bilag V, og at de indgår i bilag II. Inden landbrugselementet vedtages, meddeles det Samarbejdsrådet, som efter undersøgelse kan træffe den nødvendige afgørelse.

3. Uanset artikel 4 kan Fællesskabet og Israel på de varer, der er opført i henholdsvis bilag III og V, anvende de for hver vare angivne toldsatser.

4. De landbrugselementer, der anvendes i overensstemmelse med stk. 1 og 2, kan nedsættes, når afgiftsbelastningen for et landbrugsbasisprodukt i samhandelen mellem Fællesskabet og Israel nedsættes, eller når sådanne nedsættelser er et resultat af gensidige indrømmelser vedrørende forarbejdede landbrugsvarer.

5. Den i stk. 4 omtalte nedsættelse, listen over de pågældende varer og eventuelt toldkontingenterne, inden for grænserne af hvilke nedsættelsen sker, fastsættes af Samarbejdsrådet.

6. Listen over de varer, der er genstand for indrømmelser i form af et nedsat landbrugselement i handelen mellem Fællesskabet og Israel, samt omfanget af disse indrømmelser, findes i bilag VI.

KAPITEL 3

Landbrugsprodukter

Artikel 6 (AA 10)

Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på produkter med oprindelse i Fællesskabet og i Israel, som er opført på listen i bilag II i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Artikel 7 (AA 11)

Fællesskabet og Israel gennemfører gradvis en stadig større liberalisering af deres samhandel med landbrugsprodukter i begge parters interesse. Fra den 1. januar 2000 gennemgår Fællesskabet og Israel situationen med henblik på at fastsætte de liberaliseringsforanstaltninger, som Fællesskabet og Israel skal gennemføre med virkning fra den 1. januar 2001 i overensstemmelse med denne målsætning.

Artikel 8 (AA 12)

Landbrugsprodukter med oprindelse i Israel, der er opført i protokol nr. 1 og protokol nr. 3 om indførsel i Fællesskabet, er omfattet af ordningerne i disse protokoller.

Artikel 9 (AA 13)

Landbrugsprodukter med oprindelse i Fællesskabet, der er anført i protokol nr. 2 og protokol nr. 3 om indførsel i Israel, er omfattet af ordningerne i disse protokoller.

Artikel 10 (AA 14)

Med forbehold af artikel 7 og under hensyntagen til omfanget af handelen med landbrugsprodukter mellem parterne samt disse produkters særlige følsomhed gennemgår Fællesskabet og Israel i Samarbejdsrådet for hvert enkelt produkt, regulært og på basis af gensidighed, muligheden for at give hinanden yderligere indrømmelser.

Artikel 11 (AA 15)

Fællesskabet og Israel vedtager senest tre år efter associeringsaftalens ikrafttræden at undersøge muligheden for på basis af gensidighed og den fælles interesse at give hinanden indrømmelser i samhandelen med fiskerivarer.

KAPITEL 4

Fælles bestemmelser

Artikel 12 (AA 16)

Kvantitative restriktioner ved indførsel og alle foranstaltninger med tilsvarende virkning er forbudt mellem Fællesskabet og Israel.

Artikel 13 (AA 17)

Kvantitative restriktioner ved udførsel og alle foranstaltninger med tilsvarende virkning er forbudt mellem Fællesskabet og Israel.

Artikel 14 (AA 18)

1. Varer med oprindelse i Israel er ved indførsel i Fællesskabet ikke omfattet af en gunstigere ordning end den, medlemsstaterne anvender indbyrdes.

2. Anvendelsen af denne aftales bestemmelser berører ikke Rådets forordning (EØF) nr. 1911/91 af 26. juni 1991 om anvendelsen af fællesskabsretten på De Kanariske Øer.

Artikel 15 (AA 19)

1. Parterne afholder sig fra enhver foranstaltning eller intern praksis af fiskal art, der direkte eller indirekte bevirker en forskelsbehandling mellem varer fra en af parterne og lignende varer, der har oprindelse på den anden parts område.

2. Varer, der udføres til en af parternes område, må ikke ydes intern afgiftsgodtgørelse, der er højere end den afgift, de direkte eller indirekte er pålagt.

Artikel 16 (AA 20)

1. I tilfælde af, at en part som led i gennemførelsen af sin landbrugspolitik eller som følge af ændring af gældende regler eller i tilfælde af ændring eller udvidelse af bestemmelserne vedrørende gennemførelsen af landbrugspolitikken indfører specifikke regler, kan den pågældende part ændre de ordninger, der følger af aftalen, for de varer, der er genstand for disse regler eller ændringer.

2. I sådanne tilfælde tager den pågældende part behørigt hensyn til den anden parts interesser. Parterne konsulterer med henblik herpå hinanden i Samarbejdsrådet.

Artikel 17 (AA 21)

1. Denne aftale er ikke til hinder for opretholdelsen eller oprettelsen af toldunioner, frihandelsområder eller grænsetrafikordninger, såfremt disse ikke medfører ændring af den samhandelsordning, der er fastlagt ved denne aftale.

2. Der finder konsultationer sted mellem Fællesskabet og Israel i Samarbejdsrådet om aftaler om oprettelse af sådanne toldunioner eller frihandelsområder og om fornødent om andre vigtige spørgsmål vedrørende deres respektive handelspolitik over for tredjelande. Særlig i tilfælde af, at et tredjeland tiltræder Den Europæiske Union, skal der afholdes sådanne konsultationer for at sikre, at der tages hensyn til Fællesskabets og Israels gensidige interesser.

Artikel 18 (AA 22)

Hvis en af parterne mener, at der i samhandelen med den anden part finder dumping sted som omhandlet i artikel VI i GATT, kan den træffe passende foranstaltninger over for denne praksis i overensstemmelse med aftalen om anvendelse af artikel VI i GATT med dertil knyttet intern lovgivning, på de betingelser og ifølge de procedurer, der er fastsat i artikel 21.

Artikel 19 (AA 23)

Når en vare indføres i så store mængder og på sådanne vilkår, at der forvoldes eller opstår trussel om:

- væsentlig skade for indenlandske producenter af samme eller direkte konkurrerende varer på en af parternes område, eller

- alvorlige forstyrrelser inden for en sektor i økonomien, eller

- vanskeligheder, der kan give sig udtryk i en alvorlig ændring af den økonomiske situation i en region

kan Fællesskabet og Israel, alt efter hvilken af parterne der er berørt, træffe passende foranstaltninger på de betingelser og ifølge de procedurer, der er fastsat i artikel 21.

Artikel 20 (AA 24)

Hvis overholdelse af bestemmelserne i artikel 13 fører til

i) genudførsel til et tredjeland, over for hvilket den eksporterende part for den pågældende vare opretholder kvantitative eksportrestriktioner, udførselstold eller foranstaltninger eller afgifter med tilsvarende virkning, eller

ii) alvorlig knaphed eller trussel om alvorlig knaphed på en vare af væsentlig betydning for den eksporterende part

og hvis ovennævnte situation giver eller kan give anledning til større vanskeligheder for den eksporterende part, kan denne træffe passende foranstaltninger på de betingelser og ifølge de procedurer, der er fastsat i artikel 21. Foranstaltningerne må ikke være diskriminerende og skal afskaffes, når betingelserne for deres opretholdelse ikke længere er til stede.

Artikel 21 (AA 25)

1. Hvis Fællesskabet eller Israel undergiver indførslen af varer, der vil kunne medføre de vanskeligheder, der henvises til i artikel 19, en administrativ procedure med henblik på hurtigt at skaffe oplysninger om udviklingen i handelsstrømmene, underrettes det den anden part herom.

2. I de tilfælde, der omhandles i artikel 18, 19 og 20, giver Fællesskabet henholdsvis Israel, før en af parterne træffer de foranstaltninger, der er fastsat heri, eller hurtigst muligt i de tilfælde, der omfattes af stk. 3, litra d), Samarbejdsrådet alle relevante oplysninger, der er nødvendige for en grundig undersøgelse af situationen med henblik på at nå en løsning, der er acceptabel for begge parter.

Foranstaltninger, der medfører færrest forstyrrelser i aftalens funktion, skal foretrækkes.

Beskyttelsesforanstaltningerne skal straks meddeles Samarbejdsrådet og er dér genstand for periodiske drøftelser, navnlig med henblik på deres afskaffelse, så snart omstændighederne tillader det.

3. For anvendelsen af stk. 2 gælder følgende bestemmelser:

a) Med hensyn til artikel 18 underrettes Samarbejdsrådet om dumpingsagen, så snart den importerende parts myndigheder har indledt en undersøgelse. Hvis den pågældende dumpingpraksis ikke bringes til ophør, eller der ikke inden 30 dage efter sagens notificering er fundet nogen anden tilfredsstillende løsning, kan den importerende part træffe passende foranstaltninger.

b) Med hensyn til artikel 19 henvises vanskeligheder, som opstår i den situation, der er omhandlet i nævnte artikel, til undersøgelse i Associeringsudvalget, der kan træffe enhver formålstjenlig beslutning for at bringe dem til ophør.

Har Samarbejdsrådet eller den eksporterende part ikke inden 30 dage efter meddelelsen truffet nogen beslutning, der bringer vanskelighederne til ophør, eller er der ikke fundet nogen anden tilfredsstillende løsning efter sagens notificering, kan den importerende part træffe passende foranstaltninger til at afhjælpe problemet. Sådanne foranstaltninger må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt til at afhjælpe de vanskeligheder, der er opstået.

c) Med hensyn til artikel 20 meddeles vanskeligheder, som opstår i den situation, der er omhandlet i denne artikel, til undersøgelse i Samarbejdsrådet.

Samarbejdsrådet træffer enhver formålstjenlig beslutning for at bringe vanskelighederne til ophør. Har det ikke inden 30 dage efter sagens indbringelse truffet en sådan beslutning, kan den eksporterende part anvende passende foranstaltninger på eksporten af den pågældende vare.

d) Når ekstraordinære omstændigheder, der nødvendiggør et øjeblikkeligt indgreb, udelukker forudgående information eller undersøgelse, kan Fællesskabet henholdsvis Israel i de situationer, der er omhandlet i artikel 18, 19 og 20, straks indføre sådanne forebyggende foranstaltninger, som er strengt nødvendige for af afhjælpe situationen, og underretter straks den anden part herom.

Artikel 22 (AA 26)

Hvis en eller flere af Fællesskabets medlemsstater eller Israel har alvorlige betalingsbalancevanskeligheder, eller der er alvorlig trussel herom, kan Fællesskabet eller Israel, alt efter tilfældet, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i henhold til GATT og artikel VIII og XIV i Den Internationale Valutafonds statut, vedtage restriktive foranstaltninger, som skal være tidsbegrænsede, og som ikke må gå ud over, hvad der er nødvendigt for at rette op på betalingsbalancestillingen. Fællesskabet eller Israel, alt efter tilfældet, underretter straks den anden part herom og forelægger snarest muligt den anden part en tidsplan for deres ophævelse.

Artikel 23 (AA 27)

Intet i denne aftale er til hinder for sådanne forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller transit, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, eller beskyttelse af intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret, eller bestemmelser vedrørende guld og sølv. Disse forbud eller restriktioner må dog hverken udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem parterne.

Artikel 24 (AA 28)

Begrebet »varer med oprindelsesstatus« med henblik på anvendelsen af dette afsnit og metoderne for administrativt samarbejde i forbindelse hermed er defineret i protokol nr. 4.

AFSNIT III HANDELSBESTEMMELSER

KAPITEL 1

Konkurrenceregler

Artikel 25

1. Følgende er uforeneligt med aftalens rette funktion, i det omfang det kan påvirke samhandelen mellem Fællesskabet og Israel:

i) alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen

ii) en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på hele Fællesskabets eller Israels område eller en væsentlig del heraf

iii) al offentlig støtte, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner.

2. Indtil de nødvendige regler for gennemførelsen af stk. 1 er vedtaget i henhold til associeringsaftalen, anvendes bestemmelserne i aftalen om fortolkning og anvendelse af artikel VI, XVI og XXIII i GATT som regler for gennemførelsen af stk. 1, nr. iii).

3. Hver af parterne sikrer gennemsigtighed på området offentlig støtte, bl.a. ved årligt at meddele den anden part det samlede beløb af den ydede støtte og fordelingen heraf og ved på anmodning at stille oplysninger til rådighed om støtteordninger. På anmodning af en af parterne stiller den anden part oplysninger til rådighed om særlige enkelttilfælde af offentlig støtte.

4. Hvad angår de landbrugsprodukter, der er omhandlet i afsnit II, kapitel 3, finder stk. 1, nr. iii), ikke anvendelse.

5. Finder Fællesskabet eller Israel, at en særlig praksis er uforenelig med stk. 1, og sådan praksis skader eller truer med at skade den anden parts interesser i alvorlig grad eller påfører det indenlandske erhvervsliv, herunder servicesektoren, væsentlig skade, kan henholdsvis Fællesskabet eller Israel træffe passende foranstaltninger efter konsultation i Samarbejdsrådet eller 30 arbejdsdage efter, at sagen er indbragt for Samarbejdsrådet med henblik på konsultation.

Hvad angår praksis, som er uforenelig med stk. 1, nr. iii), må der, hvor GATT finder anvendelse herpå, kun træffes sådanne foranstaltninger i overensstemmelse med de procedurer og på de betingelser, der er fastlagt i GATT eller alle andre relevante instrumenter, der er forhandlet inden for GATT, og som finder anvendelse mellem parterne.

6. Parterne udveksler oplysninger under hensyntagen til de begrænsninger, som embeds- og forretningshemmeligheden kræver.

Artikel 26 (AA 37)

1. Medlemsstaterne og Israel tilpasser gradvis eventuelle statslige handelsmonopoler, således at der ved udløbet af det femte år efter associeringsaftalens ikrafttræden ikke består nogen forskelsbehandling af statsborgere i medlemsstaterne og Israel med hensyn til forsynings- og afsætningsvilkår.

2. Samarbejdsrådet underrettes om sådanne foranstaltninger, der vedtages til virkeliggørelse af dette mål.

Artikel 27 (AA 38)

Hvad angår offentlige virksomheder og virksomheder, der er indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, træffer parterne de nødvendige foranstaltninger til, at der fra det femte år efter associeringsaftalens ikrafttræden ikke vedtages eller opretholdes nogen foranstaltninger, der kan forstyrre samhandelen mellem Fællesskabet og Israel i et omfang, der virker til skade for parternes interesser. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at disse virksomheder de jure eller de facto kan udføre de opgaver, der er blevet dem tildelt.

KAPITEL 2

Intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret

Artikel 28 (AA 39)

1. Parterne sikrer i overensstemmelse med denne artikels bestemmelser og bestemmelserne i bilag VII en tidssvarende og effektiv beskyttelse af intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder i overensstemmelse med de højeste internationale standarder, herunder effektive midler til at gøre sådanne rettigheder gældende.

2. Gennemførelsen af denne artikel og bilag VII vil blive gennemgået af parterne med regelmæssige mellemrum. I tilfælde af vanskeligheder på området intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret, som påvirker samhandelen, finder der hastekonsultationer sted i Samarbejdsrådet efter anmodning fra en af parterne, for at der kan opnås gensidigt tilfredsstillende løsninger.

KAPITEL 3

Toldsamarbejde

Artikel 29 (AA 49)

1. Parterne forpligter sig til at udvikle toldsamarbejdet for at sikre, at handelsbestemmelserne overholdes. Med sigte herpå etablerer de en dialog om toldspørgsmål.

2. Samarbejdet rettes mod forenkling og datamatisering af toldprocedurer, som navnlig skal tage form af udveksling af information mellem eksperter og erhvervsuddannelse.

3. De administrative myndigheder yder hinanden gensidig bistand i toldanliggender efter bestemmelserne i protokol nr. 5.

AFSNIT IV INSTITUTIONELLE, ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 30

Det samarbejdsråd, der er nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Staten Israel, undertegnet den 11. maj 1975 og ændret ved tillægsprotokollen af 8. februar 1977, varetager de hverv, der tillægges det, indtil det associeringsråd og det associeringsudvalg, der er omhandlet i associeringsaftalens artikel 67 og 70, er oprettet.

Artikel 31 (AA 68)

1. Samarbejdsrådet består af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union og medlemmer af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på den ene side og medlemmer af Israels regering på den anden side.

2. Samarbejdsrådet fastsætter selv sin forretningsorden.

3. Medlemmerne af Samarbejdsrådet kan lade sig repræsentere på de betingelser, der fastsættes i forretningsordenen.

4. Formandshvervet i Samarbejdsrådet udøves på skift af et medlem af Rådet for Den Europæiske Union og et medlem af Israels regering i overensstemmelse med de bestemmelser, der fastsættes i forretningsordenen.

Artikel 32 (AA 75)

1. Hver af parterne kan indbringe alle tvister vedrørende anvendelsen eller fortolkningen af denne aftale for Samarbejdsrådet.

2. Samarbejdsrådet kan bilægge tvisten ved en afgørelse.

3. Hver af parterne har pligt til at træffe de foranstaltninger, som gennemførelsen af den i stk. 2 nævnte afgørelse indebærer.

4. Er det ikke muligt at bilægge tvisten i overensstemmelse med stk. 2, kan hver af parterne meddele den anden part, at den har udpeget en voldgiftsmand; den anden part skal derefter inden to måneder udpege en anden voldgiftsmand. Med henblik på anvendelsen af denne procedure betragtes Fællesskabet og dets medlemsstater som en enkelt part i tvisten.

Samarbejdsrådet udpeger en tredje voldgiftsmand.

Voldgiftskendelserne afsiges med flertal.

Hver part i tvisten skal tage de nødvendige skridt til at efterkomme voldgiftskendelsen.

Artikel 33 (AA 76)

Ingen bestemmelse i denne aftale forhindrer en af parterne i at træffe foranstaltninger, som:

a) den finder nødvendige for at forhindre udbredelsen af oplysninger, der kan skade dens væsentlige sikkerhedsinteresser

b) vedrører produktion af eller handel med våben, ammunition og krigsmateriel eller forskning, udvikling og produktion, der er nødvendige i forsvarsøjemed, såfremt disse foranstaltninger ikke ændrer konkurrencevilkårene for de varer, der ikke er beregnet til specifikt militære formål

c) den anser for væsentlige for sin sikkerhed i tilfælde af alvorlige interne forstyrrelser, som påvirker opretholdelsen af lov og orden, krig eller alvorlig international spænding, som udgør en krigstrussel, eller for opfyldelsen af forpligtelser, den har påtaget sig med henblik på bevarelse af fred og international sikkerhed.

Artikel 34 (AA 77)

Inden for de områder, der omfattes af denne aftale, og uden at dette berører særlige bestemmelser heri:

- må de ordninger, der anvendes af Israel over for Fællesskabet, ikke føre til nogen form for forskelsbehandling mellem medlemsstaterne, deres statsborgere eller deres virksomheder

- må de ordninger, der anvendes af Fællesskabet over for Israel, ikke føre til nogen form for forskelsbehandling mellem israelske statsborgere eller virksomheder.

Artikel 35 (AA 79)

1. Parterne træffer alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til denne aftale. De drager omsorg for, at denne aftales målsætning virkeliggøres.

2. Finder en part, at den anden part har tilsidesat en forpligtelse i henhold til denne aftale, kan den træffe passende foranstaltninger. Den meddeler forud herfor, undtagen i særligt hastende tilfælde, Samarbejdsrådet alle nødvendige oplysninger for at muliggøre en grundig undersøgelse af situationen med henblik på at nå frem til en for parterne acceptabel løsning.

De foranstaltninger, der medfører færrest forstyrrelser i denne aftales funktion, skal foretrækkes.

Disse foranstaltninger meddeles straks Samarbejdsrådet og vil dér på anmodning af den anden part blive gjort til genstand for konsultationer.

Artikel 36 (AA 80)

Protokol nr. 1 5 og bilag I VII udgør en integrerende del af denne aftale. Erklæringer og brevvekslinger er indeholdt i slutakten, som udgør en integrerende del af aftalen.

Artikel 37 (AA 82)

Denne aftale anvendes indtil ikrafttrædelsen af associeringsaftalen, der blev undertegnet den 20. november 1995.

Hver af parterne kan opsige denne aftale ved notifikation herom til den anden part. Aftalen ophører med at være i kraft seks måneder efter datoen for en sådan notifikation.

Artikel 38 (AA 83)

Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab finder anvendelse, og på de i disse traktater fastsatte betingelser, og på den anden side for Israels område.

Artikel 39

Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk, tysk og hebræisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Artikel 40

Denne aftale skal godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer.

Denne aftale træder i kraft den første dag i måneden efter det tidspunkt, på hvilket parterne giver hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nævnt i stk. 1.

Denne aftale træder fra tidspunktet for sin ikrafttræden i stedet for artikel 2 9, 11 17 og artikel 20, stk. 1, artikel 21, stk. 1, artikel 22 28 i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Israel samt artikel 1 8 og 10 26 i aftalen mellem medlemsstaterne i Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Israel på den anden side, undertegnet i Bruxelles den 11. maj 1975.

Hecho en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y cinco.

Udfærdiget i Bruxelles den attende december nitten hundrede og femoghalvfems.

Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertfünfundneunzig.

¸ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò äÝêá ïêôþ Äåêåìâñßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ðÝíôå.

Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-five.

Fait à Bruxelles, le dix-huit décembre mil neuf cent quatre-vingt-quinze.

Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantacinque.

Gedaan te Brussel, de achttiende december negentienhonderd vijfennegentig.

Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e cinco.

Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäviisi.

Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiofem.

>REFERENCE TIL EN FILM>

Por las Comunidades Europeas

For De Europæiske Fællesskaber

Für die Europäischen Gemeinschaften

Ãéá ôéò ÅõñùðáúêÝò Êïéíüôçôåò

For the European Communities

Pour les Communautés européennes

Per le Comunità europee

Voor de Europese Gemeenschappen

Pelas Comunidades Europeias

Euroopan yhteisöjen puolesta

På Europeiska gemenskapernas vägnar

>REFERENCE TIL EN FILM>

BILAG I

Liste over de i artikel 3 omhandlede varer

>TABELPOSITION>

BILAG II

Liste over de i artikel 5 omhandlede varer

>TABELPOSITION>

BILAG III

Liste over de i artikel 5 omhandlede varer

>TABELPOSITION>

BILAG IV

Liste over de i artikel 5, stk. 2, omhandlede varer

>TABELPOSITION>

BILAG V

Liste over de i artikel 5 omhandlede varer

>TABELPOSITION>

BILAG VI

Liste over de i artikel 5, stk. 6, omhandlede varer, der er genstand for indrømmelser

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG VII

Intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret, jf. artikel 28

1. Inden udgangen af det tredje år efter aftalens ikrafttræden tiltræder Israel følgende multilaterale konventioner om beskyttelse af intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret, som medlemsstaterne er part i eller faktisk anvendes af medlemsstaterne:

- Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker (Paris-akten 1971)

- Madrid-aftalen om international registrering af varemærker (Stockholm-akten 1967, ændret i 1979)

- Protokollen til Madrid-aftalen om international registrering af varemærker (Madrid 1989)

- Budapest-traktaten om international anerkendelse af deponering af mikroorganismer med henblik på patentprocedurer (1977, ændret i 1980)

- Patentsamarbejdstraktaten (Washington 1970, ændret i 1979 og 1984).

Samarbejdsrådet kan beslutte, at dette afsnit også skal gælde for andre multilaterale konventioner på dette område.

2. Israel ratificerer inden udgangen af det andet år efter denne aftales ikrafttræden den internationale konvention om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender (Rom 1961).

3. Parterne bekræfter den betydning, de tillægger overholdelsen af de forpligtelser, der følger af nedenstående multilaterale konventioner:

- Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret (Stockholm-akten 1967, ændret i 1979)

- Nice-arrangementet vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker (Genève 1977, ændret i 1979)

- Den internationale konvention om beskyttelse af plantenyheder (UPOV), (Genève-akten, 1991).

PROTOKOL Nr. 1 om ordningerne for indførsel i Fællesskabet af landbrugsprodukter med oprindelse i Israel

1. De i bilaget anførte varer med oprindelse i Israel indføres i Fællesskabet på de i det følgende og i bilaget fastsatte betingelser.

2. a) Tolden ved indførsel afskaffes eller nedsættes som angivet i kolonne »A«.

b) For visse varer, for hvilke der i henhold til den fælles toldtarif anvendes en værditoldsats og en specifik toldsats, gælder de i kolonne »A« og i kolonne »C« nævnte nedsættelser kun for værditolden. For varer henhørende under KN-kode 0207 22, 0207 42 og 2204 21 anvendes dog de toldnedsættelser, der er angivet i kolonne »E«.

3. For visse varer afskaffes tolden inden for de toldkontingenter, der er angivet for hver af dem i kolonne »B«.

For mængder, der indføres ud over kontingenterne, anvendes tolden for de berørte varer i henhold til den fælles toldtarif i sin helhed eller nedsat i det i kolonne »C« angivne forhold.

4. For visse andre varer, der kan indføres toldfrit, er der i kolonne »D« fastsat referencemængder.

Hvis indførslen af en vare overstiger referencemængderne, kan Fællesskabet under hensyntagen til en årlig opgørelse over samhandelen, som det foretager, henføre varen under et fællesskabstoldkontingent med en mængde svarende til denne referencemængde. I så fald anvendes toldsatsen i henhold til den fælles toldtarif alt efter varen i sin helhed eller nedsat i det i kolonne »C« angivne forhold for de mængder, der indføres ud over kontingentet.

5. For visse af de varer, der er omhandlet i punkt 3, og som er angivet i kolonne »E«, forhøjes kontingentmængderne i fire lige store rater på 3 % af disse mængder hvert år den 1. januar 1997 til den 1. januar 2000.

6. For visse varer, bortset fra dem, der er omhandlet i punkt 3 og 4, og som er angivet i kolonne »E«, kan Fællesskabet fastsætte en som i punkt 4 omhandlet referencemængde, hvis det på grundlag af en årlig opgørelse over samhandelen fastslår, at de indførte mængder af en vare eller varer indebærer fare for at skabe vanskeligheder på Fællesskabets marked. Hvis varen siden henføres under et toldkontingent på de i punkt 4 beskrevne betingelser, anvendes toldsatsen i henhold til den fælles toldtarif alt efter varen i sin helhed eller nedsat i det i kolonne »C« angivne forhold for de mængder, der indføres ud over kontingentet.

BILAG

>TABELPOSITION>

PROTOKOL Nr. 2 om ordningerne for indførsel i Israel af landbrugsprodukter med oprindelse i Fællesskabet

1. De i bilaget anførte varer med oprindelse i Fællesskabet indføres i Israel på de i det følgende og i bilaget fastsatte betingelser.

2. Tolden ved indførsel afskaffes eller nedsættes til det niveau, der er angivet i kolonne »A«, inden for det toldkontingent, der er angivet i kolonne »B«, og efter de særlige bestemmelser, der er angivet i kolonne »C«.

3. For mængder, der indføres ud over kontingenterne, finder de generelle toldsatser, der anvendes over for tredjelande, anvendelse efter de særlige bestemmelser, der er angivet i kolonne »C«.

4. For visse varer, for hvilke der ikke er fastsat noget toldkontingent, er referencemængderne angivet i kolonne »C«.

Hvis indførslen af en vare overstiger referencemængderne, kan Israel under hensyntagen til en årlig opgørelse over samhandelen, som det foretager, henføre varen under et toldkontingent med en mængde svarende til denne referencemængde. I så fald anvendes den toldsats, der er omhandlet i punkt 3, for de mængder, der indføres ud over kontingentet.

5. For varer, for hvilke der hverken er fastsat et toldkontingent eller en referencemængde, kan Israel fastsatte en som i punkt 4 omhandlet referencemængde, hvis det på grundlag af en årlig opgørelse over samhandelen fastslår, at de indførte mængder indebærer fare for at skabe vanskeligheder på Israels marked. Hvis varen siden henføres under et toldkontingent på de i punkt 4 beskrevne betingelser, finder bestemmelsen i punkt 3 anvendelse.

6. For ost og ostemasse forhøjes toldkontingentet den 1. januar 1997 til den 1. januar 2000 i fire lige store rater på 10 % af denne mængde.

BILAG

>TABELPOSITION>

PROTOKOL Nr. 3 om plantebeskyttelse

Uden at dette berører bestemmelserne i aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, som er knyttet til overenskomsten om oprettelse af WTO, særlig artikel 2 og 6, har parterne vedtaget følgende med virkning fra denne aftales ikrafttræden:

a) I deres samhandel gælder kravene med hensyn til plantesundhed:

- hvad angår afskårne blomster:

- - kun blomster af slægterne Dendranthema, Dianthus, Pelargonium i forbindelse med indførsel i Fællesskabet

- - og kun Rosa, Dendranthema, Dianthus, Pelargonium, Gypsophylla og Anemone i forbindelse med indførsel i Israel, og

- hvad angår frugt:

- - kun citrus, Fortunella, Poncirus og krydsningerne Annona, Cydonia, Diospyros, Malus, Mangifera, Passiflore, Prunus, Psidium, Pyrus, Ribes, Syzygium og Vaccinum i forbindelse med indførsel i Fællesskabet

- - og alle slægter i forbindelse med indførsel i Israel.

b) I deres samhandel finder kravet om en plantesundhedstilladelse til indførsel af planter og planteprodukter kun anvendelse for at tillade indførsel af sådanne planter eller planteprodukter, som ellers ville være forbudt, på basis af en risikoanalyse vedrørende skadegørere.

c) En part, som overvejer at indføre nye plantesundhedsforanstaltninger, som vil kunne påvirke en specifik bestående handel mellem parterne, konsulterer den anden part med henblik på at undersøge de planlagte foranstaltninger og deres virkninger.

PROTOKOL Nr. 4 om definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde

AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Definitioner

I denne protokol forstås ved:

a) »fremstilling« alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer

b) »materialer« alle former for bestanddele, råstoffer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af varen

c) »vare« den vare, der fremstilles, også når den senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces

d) »produkter« både materialer og varer

e) »toldværdi« den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel af 1994 (WTO-aftalen om toldværdi)

f) »prisen ab fabrik« den pris, der betales for varen ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, eller til den person, som lod den sidste bearbejdning eller forarbejdning foretage uden for parternes område, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der er refunderet eller kan refunderes ved den fremstillede vares udførsel

g) »materialernes værdi« toldværdien på indførselstidspunktet af de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i de pågældende områder

h) »værdien af materialer med oprindelsesstatus« toldværdien af disse materialer som defineret i litra g) anvendt med de fornødne tilpasninger

i) »kapitler« og »positioner« de kapitler og positioner (firecifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, i denne protokol benævnt »det harmoniserede system« eller »HS«

j) »tariferet« en vares eller et materiales tarifering under en bestemt position

k) »sending« varer, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et enkelt transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en enkelt faktura.

AFSNIT II DEFINITION AF BEGREBET »VARER MED OPRINDELSESSTATUS«

Artikel 2

Oprindelseskriterier

For anvendelsen af aftalen gælder følgende, jf. dog artikel 3 i denne protokol:

1) Som varer med oprindelse i Fællesskabet anses:

a) varer, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet i den i artikel 4 i denne protokol fastlagte betydning

b) varer, der er fremstillet i Fællesskabet, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet i den i artikel 5 i denne protokol fastlagte betydning.

2) Som varer med oprindelse i Israel anses:

a) varer, der fuldt ud er fremstillet i Israel i den i artikel 4 i denne protokol fastlagte betydning

b) varer, der er fremstillet i Israel, og som indeholder materialer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Israel, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i Israel i den i artikel 5 i denne protokol fastlagte betydning.

Artikel 3

Bilateral kumulation

1. Uanset artikel 2, stk. 1, litra b), anses varer med oprindelse i Israel i henhold til denne protokol som varer med oprindelse i Fællesskabet, og det kræves ikke, at disse varer dér har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.

2. Uanset artikel 2, stk. 2, litra b), anses varer med oprindelse i Fællesskabet i henhold til denne protokol som materialer med oprindelse i Israel, og det kræves ikke, at disse varer dér har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.

Artikel 4

Fuldt ud fremstillede varer

1. Som varer, der fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller i Israel anses følgende:

a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund

b) vegetabilske produkter, der er høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér

e) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér

f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer

g) produkter, som er fremstillet på deres flydende fabrikker udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter

h) brugte varer, som indsamles dér og kun anvendes til genindvinding af råmaterialer, herunder brugte dæk, der kun kan anvendes til vulkanisering eller som spildprodukt

i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér

j) varer, som er udvundet af havbunden eller undergrunden beliggende uden for deres søterritorium, for så vidt de har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller undergrund

k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til j) nævnte produkter.

2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres flydende fabrikker« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og flydende fabrikker:

- som er registreret eller anmeldt i en af Fællesskabets medlemsstater eller i Israel

- som fører en af Fællesskabets medlemsstaters eller Israels flag

- som mindst for halvdelens vedkommende ejes af statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller Israel eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i en medlemsstat eller i Israel, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater eller i Israel, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om interessentskaber eller selskaber med begrænset ansvar, for mindst halvdelens vedkommende tilhører disse medlemsstater eller Israel, offentlige institutioner eller statsborgere i medlemsstaterne eller i Israel

- hvis officersbesætning er sammensat af statsborgere i medlemsstaterne eller Israel

- og hvis øvrige besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i medlemsstaterne eller Israel.

3. Udtrykket »Fællesskabet« og »Israel« dækker ligeledes Fællesskabets medlemsstaters og Israels territoriale farvande.

Søgående fartøjer, herunder flydende fabrikker, om bord på hvilke der foretages en bearbejdning eller forarbejdning af fangsterne, anses som dele af Fællesskabets eller Israels område, forudsat at de opfylder de i stk. 2 angivne betingelser.

Artikel 5

Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede varer

1. Ved anvendelsen af artikel 2 anses varer, der ikke fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller Israel, for at være tilstrækkeligt bearbejdet eller forarbejdet, når de på listen i bilag II angivne betingelser sammenholdt med noterne i bilag I er opfyldt.

Disse betingelser angiver for alle varer, der er omfattet af aftalen, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal være foretaget af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen af de pågældende varer, og gælder kun for disse materialer. Det følger heraf, at hvis en vare, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser vedrørende den pågældende vare er opfyldt, anvendes til fremstilling af en anden vare, gælder de betingelser, som er angivet vedrørende den vare, i hvilken den indarbejdes, ikke for den, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er blevet anvendt ved fremstillingen af den.

2. Uanset stk. 1 kan materialer uden oprindelsesstatus, som ifølge listens betingelser vedrørende en given vare ikke må anvendes til fremstilling af den pågældende vare, alligevel anvendes med de i artikel 12, stk. 4, fastsatte undtagelser, forudsat at

a) deres samlede værdi ikke er på mere end 10 % af varens pris ab fabrik

b) der på de steder på listen, hvor der er angivet en eller flere procentsatser for maksimumsværdien af materialerne uden oprindelsesstatus, ikke i kraft af anvendelsen af dette stykke finder en overskridelse sted af de pågældende procentsatser.

Dette stykke gælder ikke for varer, der er omfattet af kapitel 50 til 63 i Det Harmoniserede System.

3. Stk. 1 og 2 gælder med de i artikel 6 fastsatte undtagelser.

Artikel 6

Utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger

1. Følgende bearbejdninger eller forarbejdninger betragtes som utilstrækkelige til at give varerne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 5 er opfyldt:

a) behandlinger, som har til formål at sikre, at varernes tilstand ikke forringes under transport og oplagring (lufttilførsel, strækning, tørring, afkøling, anbringelse i saltvand, svovlholdigt vand eller i vand, der er tilsat andre stoffer, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende)

b) enkle foranstaltninger som afstøvning, sigtning, sortering, klassificering, sammenstilling (herunder samling af varesæt), vask, maling og tilskæring

c) i) udskiftning af emballage og adskillelse og samling af kolli

ii) enkel aftapning, påfyldning af flakoner, anbringelse i sække, etuier, æsker, på bræt, plader eller bakker mv. samt alle andre enkle emballeringsarbejder

d) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve varen eller deres emballage

e) enkel blanding af varer, også af forskellige arter, når en eller flere af bestanddelene i blandingen ikke opfylder betingelserne i denne protokol for at kunne anses som varer med oprindelsesstatus i Fællesskabet eller Israel

f) enkel samling af dele for at kunne danne en komplet vare

g) kombination af to eller flere af de i litra a) til f) nævnte foranstaltninger

h) slagtning af dyr.

Artikel 7

Kvalificerende enhed

1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol er den vare, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.

Heraf følger, at:

a) når en vare, der består af en gruppe eller samling af dele, i henhold til det harmoniserede system tariferes under en og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed

b) når en sending består af et antal identiske varer, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hver vare for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.

2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i varen ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.

Artikel 8

Tilbehør, reservedele og værktøj

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i varens pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner eller køretøjer.

Artikel 9

Varer i sæt

Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som varer med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af varer med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af varerne uden oprindelsesstatus ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 10

Neutrale elementer

Ved bestemmelse af, om en vare har oprindelse i Fællesskabet eller Israel, er det ikke nødvendigt at undersøge, om elektrisk energi, brændselsanlæg og udstyr, maskiner og værktøj, der er anvendt ved fremstillingen af varen, eller om materialer, der er anvendt ved fremstillingen, men som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i den pågældende vares endelige sammensætning, har oprindelsesstatus.

AFSNIT III TERRITORIALE BETINGELSER

Artikel 11

Territorialitetsprincip

Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal opfyldes uden afbrydelse i Fællesskabet eller Israel. I denne forbindelse anses opnåelsen af oprindelsesstatus for at være afbrudt, hvis varer, som har undergået bearbejdning eller forarbejdning i den pågældende part, har forladt denne parts område, jf. dog undtagelserne i artikel 12 og 13.

Artikel 12

Bearbejdning eller forarbejdning uden for en af parterne

1. Opnåelsen af oprindelsesstatus på de i afsnit II fastsatte betingelser berøres ikke af bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for en af parterne af materialer, som udføres fra og derefter genindføres til denne part, forudsat at:

a) de pågældende materialer fuldt ud er fremstillet i den pågældende part eller har undergået en bearbejdning eller forarbejdning dér, som er mere vidtgående end de i artikel 6 omhandlede utilstrækkelige arbejdsprocesser, før deres udførsel, og

b) det over for toldmyndighederne kan godtgøres, at:

i) de genindførte produkter er fremkommet ved bearbejdning eller forarbejdning af de udførte materialer, og

ii) den samlede værditilvækst, som er opnået uden for den pågældende part ved anvendelse af denne artikel, ikke udgør mere end 10 % af prisen ab fabrik for den færdigvare, for hvilken der kræves oprindelsesstatus.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 gælder de i afsnit II fastsatte betingelser vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus ikke for bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for den pågældende part. Hvis der imidlertid på listen i tillæg II anvendes en regel om maksimumsværdien af alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus ved fastlæggelsen af den pågældende færdigvares oprindelsesstatus, må der samlede værdi af de materialer uden oprindelsesstatus, som er anvendt i den pågældende part, og den samlede værditilvækst, som er opnået uden for denne part ved anvendelse af denne artikel, tilsammen ikke overstige den fastsatte procentsats.

3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 forstås ved »samlet værditilvækst« alle omkostninger, som påløber uden for den pågældende part, herunder alle tilføjede materialer.

4. Stk. 1 og 2 gælder ikke for varer, der ikke opfylder de på listen i tillæg II fastsatte betingelser, og som kun kan betragtes som tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede, fordi den generelle tolerance i artikel 5, stk. 2, tages i anvendelse.

5. Stk. 1 og 2 gælder ikke for varer, der er omfattet af kapitel 50 til 63 i det harmoniserede system.

Artikel 13

Genindførsel af varer

Varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Israel til et tredjeland og siden returneres, anses for aldrig at have forladt den pågældende part, hvis det over for toldmyndighederne kan godtgøres,

a) at de returnerede varer er de samme varer som dem, der blev udført, og

b) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller var udført.

Artikel 14

Direkte forsendelse

1. Den præferencebehandling, der er fastsat i henhold til aftalen, gælder kun for varer eller materialer, som transporteres mellem Fællesskabets og Israels område, uden passage af andre områder. Dog kan transport af varer med oprindelse i Israel eller Fællesskabet som en enkelt forsendelse ske med passage af andre områder end Fællesskabets eller Israels, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring på disse områder, såfremt varerne er forblevet under tilsyn af toldmyndighederne i transit- eller oplagringslandet og ikke dér har undergået anden behandling end losning og ladning eller enhver behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.

Varer med oprindelse i Israel eller Fællesskabet kan transporteres i rørledninger gennem andre områder end Fællesskabets eller Israels område.

2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1 er opfyldt, skal der for de ansvarlige toldmyndigheder fremlægges:

a) enten et gennemgående transportdokument, der er udstedt i udførselslandet, og som dækker passagen gennem transitlandet

b) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder:

i) nøjagtig beskrivelse af varerne

ii) datoen for varernes losning og ladning, og hvis det er relevant med angivelse af de anvendte fartøjers navne, og

iii) dokumenterede oplysninger om de omstændigheder, under hvilke varerne har henligget i transitlandet

c) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation.

Artikel 15

Udstillinger

1. Varer, der afsendes fra en af parterne til en udstilling i et tredjeland, og som efter udstillingen sælges til indførsel i en anden part, opnår ved indførslen de fordele, som følger af aftalens bestemmelser, forudsat at de opfylder de i denne protokol fastsatte betingelser for at kunne anerkendes som varer med oprindelse i Fællesskabet eller Israel, og det over for toldmyndighederne kan godtgøres:

a) at en eksportør har afsendt disse varer fra en af parterne til det land, hvor udstillingen holdes, og har udstillet dem dér

b) at denne eksportør har solgt varerne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i en anden part

c) at varerne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt til den sidstnævnte part i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, og

d) at varerne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.

2. Der skal udstedes eller udfærdiges et bevis for oprindelse i henhold til bestemmelserne i afsnit V, og dette bevis skal fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for varernes art og for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet.

3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer eller tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke varerne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske varer.

AFSNIT IV TOLDGODTGØRELSE ELLER -FRITAGELSE

Artikel 16

Forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse

1. Parterne yder ingen toldgodtgørelse eller -fritagelse af nogen art for materialer uden oprindelsesstatus, der benyttes til fremstilling af varer med oprindelse i Fællesskabet eller Israel som omhandlet i denne protokol, for hvilke der er udstedt eller udfærdiget et bevis for oprindelse i henhold til bestemmelserne i afsnit V.

2. Forbuddet i stk. 1 gælder enhver ordning med hel eller delvis godtgørelse af, fritagelse for eller ikke-betaling af told eller afgifter med tilsvarende virkning i parterne for så vidt angår de materialer, der anvendes ved fremstillingen, såfremt en sådan godtgørelse, fritagelse eller ikke-betaling udtrykkeligt eller faktisk finder anvendelse, når de varer, som er fremstillet på basis af de nævnte materialer, udføres, men ikke når de er bestemt til forbrug på den pågældende parts hjemmemarked.

3. Eksportører af varer, som er omfattet af et bevis for oprindelse, skal når som helst på toldmyndighedernes begæring kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at der ikke er opnået toldgodtgørelse for materialer uden oprindelsesstatus, som er benyttet til fremstilling af de pågældende varer, og at al told og alle afgifter med tilsvarende virkning for sådanne materialer faktisk er betalt.

4. Bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 gælder tillige for emballage i henhold til artikel 7, stk. 2, tilbehør, reservedele og værktøj i henhold til artikel 8 og varer i sæt i henhold til artikel 9, såfremt disse artikler er uden oprindelsesstatus.

5. Bestemmelserne i stk. 1 til 4 gælder kun for materialer af den art, som er omfattet af aftalen.

AFSNIT V BEVIS FOR OPRINDELSE

Artikel 17

Almindelige betingelser

1. Varer med oprindelsesstatus i henhold til denne protokol er ved indførsel til en af parterne omfattet af aftalen ved fremlæggelse af:

a) enten et varecertifikat EUR.1, der er vist i tillæg III

b) eller i de i artikel 22, stk. 1, nævnte tilfælde en erklæring, hvis tekst fremgår af tillæg IV, afgivet af eksportøren på grundlag af en faktura, en følgeseddel eller et andet handelsdokument, som indeholder en beskrivelse af varerne, der er tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres (i det følgende benævnt »fakturaerklæringen«).

2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 er varer med oprindelsesstatus i henhold til denne protokol i de i artikel 27 nævnte tilfælde omfattet af aftalen, uden at det er nødvendigt at fremlægge nogen af de ovennævnte dokumenter.

Artikel 18

Normal procedure for udstedelse af et varecertifikat EUR.1

1. Udførselslandets toldmyndigheder udsteder et varecertifikat EUR.1 efter skriftlig anmodning fra eksportøren eller, på eksportørens ansvar, fra dennes befuldmægtigede repræsentant.

2. I dette øjemed udfylder eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant både varecertifikat EUR.1 og anmodningsformularen, der er vist i bilag III.

Disse formularer skal udfyldes på et af de sprog, på hvilke aftalen er affattet, i overensstemmelse med bestemmelserne i udførselslandets lovgivning. Hvis de udfyldes i hånden, skal det være med blæk og med blokbogstaver. Varebeskrivelsen skal anføres i den relevante rubrik uden mellemrum mellem linjerne. Hvis rubrikken ikke udfyldes fuldstændigt, skal der trækkes en vandret streg under varebeskrivelsens sidste linje, og den ikke udfyldte del skal udstreges.

3. Den eksportør, der anmoder om at få udstedt et varecertifikat EUR.1, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet, hvor varecertifikatet er udstedt, kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende varer har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.

4. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i en af Fællesskabets medlemsstater, hvis de varer, der skal udføres, kan anses som varer med oprindelse i Fællesskabet i den i artikel 2, stk. 1, i denne protokol fastsatte betydning. Varecertifikat EUR.1 udstedes af toldmyndighederne i Israel, hvis de varer, der skal udføres, kan anses som varer med oprindelse i Israel i den i artikel 2, stk. 2, i denne protokol fastsatte betydning.

5. I tilfælde, hvor kumulationsbestemmelserne i artikel 3 finder anvendelse, kan toldmyndighederne i Fællesskabets medlemsstater eller Israel udstede varecertifikater EUR.1 på de betingelser, der er fastsat i denne protokol, hvis de varer, der skal udføres, kan anses som varer med oprindelsesstatus i Fællesskabet eller Israel i den i denne protokol fastsatte betydning, og forudsat at de varer, som varecertifikaterne EUR.1 vedrører, befinder sig i Fællesskabet eller Israel.

I disse tilfælde kan der udstedes certifikater EUR.1, forudsat at der fremlægges et tidligere udstedt eller udfærdiget bevis for varernes oprindelse. Oprindelsesbeviset opbevares mindst tre år af toldmyndighederne i udførselslandet.

6. De udstedende toldmyndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger for at efterprøve, at varerne har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt. De har i dette øjemed ret til at kræve enhver form for dokumentation og at foretage enhver kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de måtte finde hensigtsmæssig.

De udstedende toldmyndigheder påser desuden, at de i stk. 2 omhandlede formularer er udfyldt korrekt. De skal navnlig kontrollere, at den rubrik, der er beregnet til varebeskrivelsen, er udfyldt på en sådan måde, at det ikke er muligt at foretage svigagtige tilføjelser.

7. Datoen for udstedelsen af varecertifikat EUR.1 skal anføres i den del af certifikatet, der er forbeholdt toldmyndighederne.

8. Varecertifikat EUR.1 udstedes af udførselslandets toldmyndigheder ved udførslen af de varer, som det vedrører. Certifikatet holdes til disposition for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.

Artikel 19

Efterfølgende udstedelse af varecertifikat EUR.1

1. Uanset artikel 18, stk. 8, kan varecertifikat EUR.1 undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de varer, som det vedrører, såfremt

a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen

b) eller det over for toldmyndighederne godtgøres, at varecertifikat EUR.1 er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 skal eksportøren i anmodningen anføre sted og dato for udførslen af de varer, som varecertifikat EUR.1 vedrører, og årsagerne til sin anmodning.

3. Toldmyndighederne må kun udstede et varecertifikat EUR.1 efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende dokumenter.

4. På varecertifikater EUR.1, der udstedes efterfølgende, skal anføres en af følgende påtegninger:

»NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT«,

»DÉLIVRÉ A POSTERIORI«,

»RILASCIATO A POSTERIORI«,

»AFGEGEVEN A POSTERIORI«,

»ISSUED RETROSPECTIVELY«,

»UDSTEDT EFTERFØLGENDE«,

»ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ«,

»EXPEDIDO A POSTERIORI«,

»EMITIDO A POSTERIORI«,

»ANNETTU JÄLKIKÄTEEN«,

»UFTÄRDAT I EFTERHAND«,

»>REFERENCE TIL EN FILM>

«.

5. Den påtegning, der er nævnt i stk. 4, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på varecertifikat EUR.1.

Artikel 20

Udstedelse af et duplikateksemplar af varecertifikat EUR.1

1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et varecertifikat EUR.1 kan eksportøren henvende sig til den toldmyndighed, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndigheden beroende udførselsdokumenter.

2. På duplikateksemplaret, der udstedes på denne måde, skal anføres en af følgende påtegninger:

»DUPLIKAT«, »DUPLICATA«, »DUPLICATO«, »DUPLICAAT«, »DUPLICATE«, »ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ«, »DUPLICADO«, »SEGUNDA VIA«, »KAKSOISKAPPALE«, »>REFERENCE TIL EN FILM>

«.

3. Den påtegning, der er nævnt i stk. 2, samt udstedelsesdato og serienummer for det originale certifikat, anføres i rubrikken »Bemærkninger« på duplikateksemplaret af varecertifikat EUR.1.

4. Duplikateksemplaret, der skal påføres samme udstedelsesdato som det originale varecertifikat EUR.1, får virkning fra denne dato.

Artikel 21

Erstatning af certifikater

1. Det skal til enhver tid være muligt at erstatte et eller flere varecertifikater EUR.1 med et andet eller flere andre certifikater, forudsat at dette foretages af de toldmyndigheder eller andre myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen med varerne.

2. Erstatningscertifikatet betragtes som et endeligt varecertifikat EUR.1 med henblik på anvendelsen af denne protokol, herunder også bestemmelserne i denne artikel.

3. Erstatningscertifikatet udstedes på grundlag af en skriftlig anmodning fra den eksportør, der står for genudførslen, efter at de berørte myndigheder har kontrolleret oplysningerne i ansøgerens anmodning. Dato og serienummer for det oprindelige varecertifikat EUR.1 anføres i rubrik 7.

Artikel 22

Betingelser for udfærdigelse af en fakturaerklæring

1. En fakturaerklæring, som omhandlet i artikel 17, stk. 1, litra b), kan udfærdiges:

a) af en godkendt eksportør som omhandlet i artikel 23

b) af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende varer med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke er på mere end 6 000 ECU.

2. Der kan udfærdiges en fakturaerklæring, hvis de pågældende varer kan betragtes som varer med oprindelse i en af parterne og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.

3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende varer har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt.

4. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag IV, på fakturaen, følgeseddelen eller et andet handelsdokument ved anvendelse af en af de sproglige udgaver, der er vist i dette tillæg, i overensstemmelse med udførselslandets lovgivning. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.

5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift.

En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 23 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne i udførselslandet tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.

6. Eksportøren kan udfærdige en fakturaerklæring ved udførslen af de varer, som den vedrører, eller efterfølgende. Såfremt fakturaerklæringen udfærdiges, efter at de varer, som den vedrører, er blevet angivet til indførselslandets toldmyndigheder, skal denne fakturaerklæring indeholde en henvisning til, hvilke dokumenter der allerede er fremlagt for disse myndigheder.

Artikel 23

Godkendte eksportører

1. Udførselslandets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, i det følgende benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt forsender varer i henhold til aftalen, og som til toldmyndighedernes tilfredshed giver alle de nødvendige garantier, således at de kan efterprøve, at de pågældende varer har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne protokol er opfyldt, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende varers værdi.

2. Toldmyndighederne kan udpege godkendte eksportører og til denne udpegelse knytte betingelser, som de finder hensigtsmæssige.

3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.

4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, som den godkendte eksportør gør af tilladelsen.

5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen.

Artikel 24

Gyldigheden af beviset for oprindelse

1. Varecertifikat EUR.1 er gyldigt i fire måneder fra den dato, hvor det er blevet udstedt i udførselslandet, og skal i samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.

En fakturaerklæring er gyldigt i fire måneder fra den dato, hvor det er blevet udstedt af eksportøren, og skal i samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.

2. Varecertifikater EUR.1 og fakturaerklæringer, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for præferencebehandling, når overskridelsen af fristen skyldes force majeure eller ekstraordinære omstændigheder.

3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage varecertifikater EUR.1, når varerne er blevet frembudt for dem inden udløbet af den nævnte frist.

Artikel 25

Fremlæggelse af bevis for oprindelse

Varecertifikater EUR.1 fremlægges for toldmyndighederne i indførselslandet i overensstemmelse med de procedurer, der gælder i det pågældende land. Disse myndigheder kan forlange en oversættelse af et varecertifikat EUR.1. De kan desuden kræve, at importangivelsen suppleres med importørens erklæring om, at varerne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af aftalen.

Artikel 26

Indførsel i form af delforsendelser

Når varer henhørende under afsnit XVI og XVII eller pos. 7308 og 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselslandets toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges ét enkelt bevis for disse varers oprindelse for toldmyndighederne.

Artikel 27

Undtagelser fra formelt bevis for oprindelse

1. Varer i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller varer, der medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som varer med oprindelsesstatus, uden at det er nødvendigt at fremlægge et formelt bevis for oprindelse, forudsat at der er tale om indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter, og det erklæres, at varerne opfylder betingelserne i denne protokol, og der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed. For så vidt angår varer sendt pr. post, kan denne erklæring afgives på toldangivelse C2/CP3 eller på et ark papir, der vedlægges det nævnte dokument.

2. Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af varer bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.

3. Desuden må den samlede værdi af disse varer ikke overstige 500 ECU, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 ECU, når der er tale om varer, der indgår i de rejsendes personlige bagage.

Artikel 28

Opbevaring af beviser for oprindelse og støttedokumenter

1. En eksportør, der anmoder om udstedelse af et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare de i artikel 18, stk. 3, omhandlede dokumenter.

2. En eksportør, der udfærdiger en fakturaerklæring, skal i mindst tre år opbevare en genpart af denne fakturaerklæring, samt de i artikel 22, stk. 3, omhandlede dokumenter.

3. De toldmyndigheder i udførselslandet, som udsteder et varecertifikat EUR.1, skal i mindst tre år opbevare den i artikel 18, stk. 2, nævnte anmodningsformular.

4. Indførselslandets toldmyndigheder skal i mindst tre år opbevare de varecertifikater EUR.1, der fremlægges for dem.

Artikel 29

Uoverensstemmelser og formelle fejl

1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring og oplysningerne i de dokumenter, der indgives til toldstedet med henblik på varernes indklarering, medfører dette ikke i sig selv, at varecertifikat EUR.1 eller fakturaerklæringen er ugyldig, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte varer.

2. Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.

Artikel 30

Beløb udtryk i ecu

1. Modværdien i udførselslandets nationale valuta af de beløb, der er udtryk i ecu, fastsættes af udførselslandet og meddeles de øvrige kontraherende parter.

Når beløbene er større end de tilsvarende beløb, der er fastsat af indførselslandet, skal dette godkende dem, hvis varerne er faktureret i udførselslandets valuta.

Er varerne faktureret i en anden af Fællesskabets medlemsstaters valuta, skal indførselslandet godkende det beløb, som meddeles af det pågældende land.

2. Indtil den 30. april 2000 udgør de beløb, der skal benyttes i en given national valuta, modværdien i den pågældende nationale valuta af de i ecu udtrykte beløb pr. 1. oktober l994.

For hver efterfølgende periode af fem års varighed undersøger Samarbejdsrådet de i ecu udtrykte beløb og disses modværdi i landenes nationale valutaer på grundlag af ecu-vekselkurserne den første hverdag i oktober året umiddelbart forud for denne femårsperiode.

Som led i denne undersøgelse sikrer Samarbejdsrådet, at der ikke finder nogen nedgang sted i de beløb, der skal benyttes i nogen national valuta, og overvejer desuden, om det er ønskeligt at bevare de pågældende beløbsgrænsers virkninger i faste priser. Med henblik herpå kan det træffe beslutning om at ændre de i ecu udtrykte beløb.

AFSNIT VI METODER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE

Artikel 31

Meddelelse om stempler og adresser

Toldmyndighederne i medlemsstaterne og Israel skal gennem Europa-Kommissionen forsyne hinanden med aftryk af de stempler, der anvendes på toldstederne ved udstedelsen af varecertifikater EUR.1, og med adresserne på de toldmyndigheder, der er ansvarlige for udstedelsen af varecertifikater EUR.1 og for kontrollen af disse og fakturaerklæringerne.

Artikel 32

Kontrol af bevis for oprindelse

1. Efterfølgende kontrol af varecertifikater EUR.1 og af fakturaerklæringer skal foretages ved stikprøver, og i øvrigt når indførselslandets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende varers oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne protokol.

2. Med henblik på gennemførelse af bestemmelserne i stk. 1 skal indførselslandets toldmyndigheder tilbagesende varecertifikat EUR.1 og fakturaen, hvis en sådan er fremlagt, eller fakturaerklæringen eller en kopi af disse dokumenter til udførselslandets toldmyndigheder, i givet fald med angivelse af de materielle eller formelle årsager, der gør en undersøgelse berettiget.

Til støtte for anmodningen om efterfølgende kontrol fremsender de samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i varecertifikat EUR.1 eller i fakturaerklæringen er ukorrekte.

3. Kontrollen gennemføres af udførselslandets toldmyndigheder. De er i denne sammenhæng berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig.

4. Hvis indførselslandets toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere præferenceordningen for de pågældende varer, medens de afventer resultatet af undersøgelsen, skal de tilbyde at frigive varerne til importøren med forbehold af sådanne sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige.

5. De toldmyndigheder, der anmoder om undersøgelsen, skal underrettes om resultaterne af denne undersøgelse senest i løbet af ti måneder. Det skal klart fremgå af disse resultater, om dokumenterne er ægte, og om de pågældende varer kan betragtes som varer med oprindelsesstatus og opfylder de øvrige betingelser i denne protokol.

I tilfælde, hvor kumulationsbestemmelserne i artikel 3, stk. 2, og artikel 18, stk. 4, finder anvendelse, skal svaret omfatte en kopi (eller kopier) af det eller de varecertifikater eller den eller de fakturaerklæringer, der er benyttet.

6. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden ti måneder, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå de pågældende dokumenters ægthed eller varernes virkelige oprindelse, afslår de anmodende toldmyndigheder at indrømme præferencebehandling, medmindre der foreligger force majeure eller ekstraordinære omstændigheder.

Artikel 33

Bilæggelse af tvister

Hvis der i forbindelse med den i artikel 32 fastsatte kontrolprocedure opstår tvister, der ikke kan bilægges, mellem de toldmyndigheder, der anmoder om en undersøgelse, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for undersøgelsens gennemførelse, eller hvis der opstår tvister om fortolkningen af denne protokol, forelægges disse for Toldsamarbejdsudvalget.

Under alle omstændigheder bilægges tvister mellem importøren og indførselslandets toldmyndigheder i henhold til indførselslandets lovgivning.

Artikel 34

Sanktioner

Der iværksættes sanktioner mod enhver person, der udfærdiger eller lader udfærdige et dokument med urigtige oplysninger for at opnå præferencebehandling for en vare.

Artikel 35

Frizoner

1. Medlemsstaterne og Israel træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at varer, der udføres på grundlag af et varecertifikat EUR.1, og som under transporten oplagres i en frizone beliggende på deres område, ikke ombyttes med andre varer, og at de ikke dér undergår andre behandlinger end sådanne der er bestemt til at sikre, at deres tilstand ikke forringes.

2. Som undtagelse fra stk. 1 skal de berørte myndigheder på eksportørens anmodning udstede et nyt certifikat EUR.1 for varer med oprindelse i Fællesskabet eller i Israel, der er indført i en frizone på grundlag af et certifikat EUR.1, og som underkastes behandling eller forarbejdning, såfremt den behandling eller forarbejdning, varerne underkastes, er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol.

AFSNIT VII CEUTA OG MELILLA

Artikel 36

Anvendelse af protokollen

1. Betegnelsen »Fællesskabet« som anvendt i denne protokol omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket »varer med oprindelse i Fællesskabet« omfatter ikke varer med oprindelse i disse områder.

2. Denne protokol finder tilsvarende anvendelse på varer med oprindelse i Ceuta og Melilla, jf. dog de særlige betingelser i artikel 37.

Artikel 37

Særlige betingelser

1. Følgende bestemmelser finder anvendelse i stedet for artikel 2 og 3, stk. 1 og 2, og henvisninger til disse artikler betragtes som henvisninger til nærværende artikel.

2. Forudsat at de er transporteret direkte i overensstemmelse med artikel 14, anses følgende varer:

1) som varer med oprindelse i Ceuta og Melilla:

a) varer, der fuldt ud er fremstillet i Ceuta og Melilla

b) varer, der er fremstillet i Ceuta og Melilla, og til hvis fremstilling der er medgået andre end de i litra a) nævnte, på betingelse af:

i) at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 5 i denne protokol fastlagte betydning, eller

ii) at disse materialer har oprindelse i Fællesskabet eller Israel i den i denne protokol fastlagte betydning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 6

2) som varer med oprindelse i Israel:

a) varer, der fuldt ud er fremstillet i Israel

b) varer, der er fremstillet i Israel, og til hvis fremstilling der er medgået andre end de i litra a) nævnte, på betingelse af:

i) at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 5 i denne protokol fastlagte betydning, eller

ii) at disse materialer har oprindelse i Ceuta og Melilla eller i Fællesskabet i den i denne protokol fastlagte betydning, forudsat at de har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 6.

3. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt område.

4. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant skal anføre betegnelsen »Israel« og »Ceuta og Melilla« i rubrik 2 i varecertifikat EUR.1. Hvad angår varer med oprindelsesstatus i Ceuta og Melilla, skal denne oprindelse endvidere angives i rubrik 4 i certifikatet.

5. Det påhviler de spanske toldmyndigheder at sikre anvendelsen af denne protokol i Ceuta og Melilla.

AFSNIT VIII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 38

Ændringer til protokollen

Samarbejdsrådet kan træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i denne protokol.

Artikel 39

Toldsamarbejdsudvalget

1. Der nedsættes et toldsamarbejdsudvalg, der skal sikre det administrative samarbejde med henblik på korrekt og ensartet anvendelse af denne protokol, og som skal varetage alle øvrige opgaver på toldområdet, som det måtte få overdraget.

2. Udvalget består på den ene side af eksperter fra medlemsstaterne og tjenestemænd fra tjenestegrene i Europa-Kommissionen, som er ansvarlige for toldspørgsmål, og på den anden side af eksperter, der er udpeget af Israel.

Artikel 40

Bilag

Bilagene til denne protokol udgør en integrerende del af denne.

Artikel 41

Gennemførelse af protokollen

Fællesskabet og Israel træffer hver for sit vedkommende de foranstaltninger, som gennemførelsen af denne protokol indebærer.

Artikel 42

Varer under forsendelse eller i oplag

Aftalens bestemmelser gælder også for varer, som opfylder bestemmelserne i denne protokol, og som på datoen for ikrafttrædelsen af aftalen om frihandel og handelsanliggender befinder sig enten i transit eller midlertidigt oplagt på toldoplag eller i frizoner i Fællesskabet eller i Israel, under forudsætning af, at der senest fire måneder efter den pågældende dato forelægges indførselslandets toldmyndigheder et varecertifikat EUR.1, som er udstedt efterfølgende af de kompetente myndigheder i udførselslandet, samt dokumentation for direkte forsendelse.

BILAG I

INDLEDENDE NOTER

FORORD

Reglerne i denne liste finder kun anvendelse på de af aftalen omfattede varer.

Note 1

1.1. I de to første kolonner på listen beskrives den fremstillede vare. I første kolonne angives position eller kapitel i det harmoniserede system, og i anden kolonne angives varebeskrivelsen i den bestemte position eller det bestemte kapitel i dette system. For hver angivelse i de to første kolonner er en regel specificeret i kolonne 3 eller 4. Når der i nogle tilfælde står et »ex« før angivelsen i første kolonne, betyder det, at reglen i kolonne 3 eller 4 kun finder anvendelse på den del af den pågældende position eller det pågældende kapitel, som er anført i kolonne 2.

1.2. Når flere positioner er grupperet i kolonne 1, eller et kapitel er angivet, og varebeskrivelsen i kolonne 2 derfor er angivet generelt, finder den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4 anvendelse på alle varer, der i henhold til det harmoniserede system tariferes inden for positioner i kapitlet eller inden for en af de positioner, der er grupperet i kolonne 1.

1.3. Når der er forskellige regler på listen for forskellige varer inden for en position, indeholder hver »indrykning« beskrivelsen af den del af positionen, der er omfattet af den tilsvarende regel i kolonne 3 eller 4.

1.4. Hvis der i forbindelse med en angivelse i de første to kolonner er specificeret en regel i både kolonne 3 og 4, kan eksportøren vælge at anvende enten reglen i kolonne 3 eller reglen i kolonne 4. Hvis der ikke er angivet nogen oprindelsesregel i kolonne 4, skal reglen i kolonne 3 anvendes.

Note 2

2.1. Den bearbejdning eller forarbejdning, der er nødvendig i henhold til en regel i kolonne 3, skal kun foretages i forbindelse med de anvendte materialer, der ikke har oprindelsesstatus. Begrænsningerne ifølge en regel i kolonne 3 finder på samme måde kun anvendelse på anvendte materialer, der ikke har oprindelsesstatus.

2.2. Såfremt en regel angiver »fremstilling på basis af alle materialer«, kan også materialer, der henhører under samme position som varen, anvendes, jf. dog eventuelle specifikke begrænsninger, som også kan være indeholdt i reglen. Ved »fremstilling på basis af alle materialer, herunder andre materialer, der henhører under pos . . .«, forstås imidlertid, at kun materialer, der tariferes under samme position som varen med en anden beskrivelse end varebeskrivelsen i kolonne 2 på listen, kan anvendes.

2.3. Når en vare, der er fremstillet af materialer uden oprindelsesstatus, som har fået oprindelsesstatus ved fremstillingen i henhold til reglen om positionsskifte eller dens egen listeregel, anvendes som materiale i fremstillingen af en anden vare, finder den regel, der gælder for den vare, i hvilken den er indarbejdet, ikke anvendelse på den pågældende vare.

Eksempel:

En maskine, der henhører under pos. 8407, for hvilken det i reglen hedder, at værdien af anvendte materialer uden oprindelsesstatus ikke må overstige 40 % af prisen ab fabrik, fremstilles af »andet legeret stål groft tildannet ved smedning«, der henhører under pos. 7224.

Hvis smedningen er foretaget i det pågældende land på grundlag af en barre uden oprindelsesstatus, har smedningen allerede fået oprindelsesstatus i henhold til reglen for pos. ex 7224 på listen. Den betragtes så som en vare med oprindelsesstatus ved beregningen af værdien af maskinen, uanset om den er fremstillet på den samme fabrik eller på en anden. Der tages således ikke hensyn til værdien af barren uden oprindelsesstatus, når værdien af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus lægges sammen.

2.4. Reglen i listen fastlægger den mindstebearbejdning eller -forarbejdning, der er nødvendig, hvoraf følger, at yderligere bearbejdning eller forarbejdning også giver oprindelsesstatus; omvendt kan en mindre grad af bearbejdning eller forarbejdning ikke give oprindelsesstatus. Når et materiale uden oprindelsesstatus ifølge en regel kan anvendes på et vist fremstillingstrin, er det tilladt at anvende sådant materiale på et tidligere stadium i fremstillingen, hvorimod anvendelse af sådant materiale på et senere stadium ikke er tilladt.

2.5. Når det i en regel på listen specificeres, at en vare kan fremstilles af mere end ét materiale, betyder det, at et eller flere af materialerne kan anvendes. Det kræves ikke, at alle materialerne anvendes.

Eksempel:

I reglen for vævede stoffer henhørende under ex kapitel 50 til 55 hedder det, at naturlige fibre kan anvendes, og at bl.a. kemikalier også kan anvendes. Dette betyder ikke, at både naturlige fibre og kemikalier skal anvendes, men at et af dem eller begge må anvendes.

2.6. Når det i en regel i listen hedder, at en vare skal være fremstillet af et bestemt materiale, forhindrer betingelsen ikke, at der anvendes andre materialer, som på grund af deres art ikke kan opfylde reglen. (Se også note 5.2 nedenfor i forbindelse med tekstilvarer).

Eksempel:

Reglen for tilberedte levnedsmidler under pos. 1904, hvorefter anvendelse af korn og varer deraf uden oprindelsesstatus udtrykkeligt er udelukket, er ikke til hinder for, at der anvendes mineralsalte, kemiske og andre tilsætningsstoffer, som ikke er fremstillet af korn.

Det gælder imidlertid ikke for varer, der - selvom de ikke må fremstilles af det bestemte materiale, som er nævnt på listen - på et tidligere fremstillingstrin må fremstilles af et materiale af samme art.

Eksempel:

Når en beklædningsgenstand i ex kapitel 62 er fremstillet af fiberdug, og sådanne artikler kun må tilvirkes af garn uden oprindelsesstatus, er det ikke muligt at anvende fiberdug, selv når fiberdug normalt ikke kan fremstilles af garn. I sådanne tilfælde bør der som hovedregel anvendes materiale, der befinder sig på stadiet umiddelbart forud for garnfremstillingen, dvs. fiberstadiet.

2.7. Når der i en regel i listen angives to eller flere procenter som maksimalværdien af materialer uden oprindelsesstatus, der kan anvendes, må disse procenter ikke lægges sammen. Maksimalværdien af alle de anvendte materialer uden oprindelsesstatus må aldrig være højere end den højeste af de angivne procenter. Endvidere må de enkelte procenter ikke overskrides i forhold til de bestemte varer, de gælder for.

Note 3

3.1. »Naturlige fibre« anvendes i listen for alle andre fibre end regenererede og syntetiske fibre og er begrænset til stadiet inden spinding, herunder også affald, og medmindre andet er angivet, omfatter »naturlige fibre« også fibre, der er kartede, kæmmede eller på anden måde beredt, men ikke spundet.

3.2. »Naturlige fibre« omfatter også hestehår henhørende under pos. 0503 og natursilke henhørende under pos. 5002 og 5003, samt uld og fine eller grove dyrehår under pos. 5101, 5102, 5103, 5104 og 5105, bomuld under pos. 5201, 5202 og 5203 og andre vegetabilske fibre under pos. 5301, 5302, 5303, 5304 og 5305.

3.3. »Spindeopløsninger«, »kemikalier« og »materialer til papirfremstilling« anvendes i listen til beskrivelse af materialer, der ikke tariferes i kapitel 50 til 63, og som kan anvendes til fremstilling af regenererede eller syntetiske fibre eller papirfibre eller -garn.

3.4. »Korte kemofibre« anvendes i listen for syntetiske eller regenererede bånd (tow), korte fibre eller affald henhørende under pos. 5501, 5502, 5503, 5504, 5505, 5506 og 5507.

Note 4

4.1. Når der for en given vare på listen henvises til denne note, finder betingelserne i kolonne 3 ikke anvendelse på basistekstilmaterialer, der er anvendt til fremstilling af denne vare, og som sammenlagt udgør 10 % eller derunder af den samlede vægt af alle anvendte basistekstilmaterialer (jf. også note 4.3 og 4.4).

4.2. Denne tolerancemargen kan imidlertid kun anvendes på blandede varer, der er fremstillet af to eller flere basistekstilmaterialer.

Følgende materialer er basistekstilmaterialer:

- natursilke

- uld

- grove dyrehår

- fine dyrehår

- hestehår

- bomuld

- materialer til papirfremstilling og papir

- hør

- hamp

- jute og andre bastfibre

- sisal og andre agavefibre

- kokos, abaca, ramie og andre vegetabilske tekstilfibre

- endeløse syntetiske fibre

- endeløse regenererede fibre

- korte syntetiske fibre

- korte regenererede fibre.

Eksempel:

Garn henhørende under pos. 5205, der er fremstillet af bomuldsfibre henhørende under pos. 5203 og korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5506, er blandet garn. Derfor kan korte syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), anvendes med op til 10 % vægtprocent af garnet.

Eksempel:

Vævet stof under pos. 5112, der er fremstillet af uldgarn henhørende under pos. 5107 og garn af korte syntetiske fibre henhørende under pos. 5509, er et blandet stof. Derfor kan enten garn af syntetiske fibre, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af kemikalier eller spindeopløsninger), eller uldgarn, som ikke opfylder oprindelsesreglerne (der kræver anvendelse af naturlige fibre, ikke kartede eller kæmmede eller på anden måde beredt til spinding), eller en kombination af disse to garntyper anvendes med op til 10 vægtprocent af stoffet.

Eksempel:

Tuftet tekstilstof under pos. 5802, der er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og bomuldsstof henhørende under pos. 5210, er kun en blandet vare, når bomuldsstoffet i sig selv er et blandet stof, fremstillet af garner, der tariferes under to særskilte positioner, eller når de anvendte bomuldsgarner selv er blandinger.

Eksempel:

Der er klart tale om to særskilte basistekstilmaterialer, når det pågældende tuftede tekstilstof er fremstillet af bomuldsgarn henhørende under pos. 5205 og stof af syntetiske fibre henhørende under pos. 5407, og det tuftede tekstilstof er derfor en blandet vare.

Eksempel:

Et tuftet tæppe, der er fremstillet af garn af regenererede fibre og bomuldsgarn og med en bagbeklædning af jute, er en blandet vare, fordi der er anvendt tre basistekstilmaterialer. Således kan materialer uden oprindelsesstatus, der indgår på et senere stadium i fremstillingen end reglen tillader det, anvendes, forudsat at den samlede vægt ikke overstiger 10 % af vægten af tæppets tekstilmaterialer. Således kan både jutebagbeklædningen og/eller garnet af regenererede fibre indføres på dette fremstillingsstadium, forudsat at vægtbetingelserne er opfyldt.

4.3. For stoffer, hvori der indgår »garn fremstillet af polyurethan opdelt af fleksible polyestersegmenter, også overspundet«, er tolerancen 20 % med hensyn til dette garn.

4.4. For stoffer, hvori der indgår strimler bestående af en kerne af aluminiumsfolie eller en kerne af plastfolie, også beklædt med aluminiumspulver, af bredde på 5 mm og derunder, der ved hjælp af et klæbemiddel er anbragt mellem to lag plastfolie, er tolerancen 30 % med hensyn til denne strimmel.

Note 5

5.1. For de tekstilvarer, der i listen er markeret med en fodnote med henvisning til denne note, kan tekstilmaterialer med undtagelse af for og mellemfor, som ikke opfylder reglen i listen i kolonne 3 for den fremstillede vare, anvendes, forudsat at de er tariferet under en anden position end varen, og at deres værdi ikke overstiger 8 % af prisen ab fabrik for varen.

5.2. Materialer, der ikke tariferes under kapitel 50 til 63, kan anvendes frit, uanset om de indeholder tekstilmaterialer.

Eksempel:

Hedder det i en regel på listen, at der skal anvendes garn til en bestemt tekstilgenstand som f.eks. benklæder, forhindrer dette ikke, at der kan anvendes metalgenstande som f.eks. knapper, da knapper ikke tariferes under kapitel 50 til 63. Af samme årsag forhindrer det heller ikke, at der kan anvendes lynlåse, selv om lynlåse i almindelighed indeholder tekstilmaterialer.

5.3. Når der gælder en procentregel, skal der ved beregningen af værdien af de medgåede materialer, som ikke har oprindelsesstatus, tages hensyn til værdien af materialer, der ikke er tariferet under kapitel 50 til 63.

Note 6

6.1. Som »processer« (pos. ex. 2707, 2713 til 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403) betragtes:

a) vakuumdestillation

b) gendestillation i videre fraktioner (1)

c) krakning

d) reformning

e) ekstraktion med selektive opløsningsmidler

f) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende naturalisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxit

f) polymerisation

h) alkylering

i) isomerisation

6.2. Som »processer« (pos. 2710 til 2712) betragtes:

a) vakuumdestillation

b) gendestillation i videre fraktioner

c) krakning

d) reformning

e) ekstraktion med selektive opløsningsmidler

f) behandling med koncentreret svovlsyre, rygende svovlsyre eller svovldioxid og efterfølgende neutralisering med alkalier samt blegning og rensning med naturligt aktive jordarter, aktiverede jordarter, aktiveret kul eller bauxit

g) polymerisation

h) alkylering

ij) isomerisation

k) kun for tunge olier henhørende under pos. ex. 2710: afsvovling ved anvendelse af hydrogen, når varernes svovlindhold derved reduceres med mindst 85 % (metode ASTM D 1266-59 T)

l) kun for varer henhørende under pos. 2710: afparaffinering, dog ikke ved simpel filtrering

m) kun for tunge olier henhørende under pos. 2710: hydrogenbehandling - dog ikke afsvovling - ved hvilken hydrogenet ved et tryk på over 20 bar og en temperatur på over 250 °C deltager aktivt i en kemisk reaktion ved hjælp af en katalysator. Efterfølgende hydrogenbehandling af smøreolier henhørende under pos. ex 2710 (hydrofinishing, f.eks. affarvning) med henblik på forbedring af farven eller stabiliteten betragtes ikke som processer

n) kun for brændselsolier henhørende under pos. ex. 2710: atmosfærisk destillation, når der ved destillation efter ASTM D 86 op til 300 °C overdestilleres mindre end 30 rumfangsprocent (herunder tab ved destillation)

o) kun for andre tunge olier end gasolier og brændselsolier henhørende under pos. ex 2710: bearbejdning ved elektrisk højfrekvensudladning.

6.3. For pos. ex 2707, 2713 til 2715, ex 2901, ex 2902 og ex 3403 giver simple arbejdsprocesser, såsom rensning, klaring, udblødning, udskilning af vand, filtrering, farvning, mærkning, opnåelse af et givet svovlindhold ved blanding af varer med forskelligt svovlindhold og alle kombinationer af disse arbejdsprocesser eller lignende arbejdsprocesser ikke oprindelsesstatus.

(1) Der henvises til de forklarende bemærkninger, supplerende bestemmelse 4b, til kapitel 27 i den kombinerede nomenklatur.

BILAG II

LISTE OVER BEARBEJDNINGER ELLER FORARBEJDNINGER, SOM MATERIALER UDEN OPRINDELSESSTATUS SKAL UNDERGÅ, FOR AT DEN FREMSTILLEDE VARE KAN FÅ OPRINDELSESSTATUS

>TABELPOSITION>

BILAG III

VARECERTIFIKAT EUR.1

1. Varecertifikat EUR.1 skal udfærdiges på den formular, der er vist i dette bilag. Formularen trykkes på et eller flere af de sprog, hvorpå aftalen er affattet. Certifikatet udfærdiges på et af disse sprog og i overensstemmelse med udførselslandets interne retsforskrifter. Hvis det udfyldes i hånden, skal det gøres med blæk og blokbogstaver.

2. Certifikatets format er 210 x 297 mm, idet en maksimal afvigelse på minus 5 mm og plus 8 mm i længden kan tillades. Der skal anvendes hvidt, træfrit, skrivefast papir med en vægt på mindst 25 g pr. m². Det skal forsynes med grønt guillocheret bundtryk, som gør al forfalskning ved hjælp af mekaniske eller kemiske midler synlig.

3. De kompetente myndigheder i Fællesskabets medlemsstater og Israel kan forbeholde sig ret til selv at trykke certifikaterne eller overlade trykningen til trykkerier, som de har godkendt. I sidstnævnte tilfælde skal hvert certifikat forsynes med en henvisning til godkendelsen. Hvert certifikat skal være forsynet med trykkeriets navn og adresse eller et mærke, som gør det muligt af identificere dette. Det skal endvidere forsynes med et påtrykt eller på anden måde anført løbenummer, der tjener til identifikation.

>REFERENCE TIL EN FILM>

>REFERENCE TIL EN FILM>

BILAG IV

DEN I ARTIKEL 22, STK. 4, OMHANDLEDE ERKLÆRING

>START GRAFIK>

Jeg, undertegnede eksportør af dette dokument omfattede varer, erklærer, at disse varer, medmindre andet er angivet, opfylder de betingelser, der er fastsat for opnåelse af oprindelsesstatus i præferencehandelen med:Det Europæiske Fællesskab/Israel (1)

og har oprindelse i:

Israel/Det Europæiske Fællesskab (1).

.

(Sted og dato)

.

(Underskrift)

(Efter underskriften angives navn og adresse på den person, der underskriver erklæringen)

(1) Det ikke relevante overstreges.>SLUT GRAFIK>

PROTOKOL Nr. 5 om gensidig bistand mellem de administrative myndigheder i toldspørgsmål

Artikel 1

Definitioner

I denne protokol forstås ved:

a) »toldlovgivning« bestemmelser vedtaget af parterne vedrørende indførsel, udførsel og forsendelse af varer og henførsel heraf under en hvilken som helst anden toldprocedure, herunder forbuds-, begrænsnings- og kontrolforanstaltninger

b) »told« told og alle andre afgifter, skatter og gebyrer og andre beløb, der opkræves på parternes område i medfør af toldlovgivningen, men ikke sådanne gebyrer, hvis størrelse nogenlunde svarer til omkostningerne i forbindelse med de ydede tjenester

c) »bistandssøgende myndighed«, en kompetent administrativ myndighed, som er udpeget af en part til dette formål, og som fremsætter anmodningen om bistand i toldspørgsmål

d) »bistandssøgte myndighed« en kompetent administrativ myndighed, som er udpeget af en part til dette formål, og som modtager anmodningen om bistand i toldspørgsmål

e) »oplysninger af personlig art (personoplysninger)« alle oplysninger om en identificeret eller identificerbar fysisk person.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Parterne yder inden for rammerne af deres kompetence på den måde og de betingelser, der er fastsat i denne protokol, hinanden bistand med henblik på at sikre, at toldlovgivningen anvendes korrekt, særlig ved at forebygge, påvise og undersøge transaktioner, der er i strid med toldlovgivningen.

2. Bistand i toldspørgsmål i henhold til denne protokol ydes af enhver administrativ myndighed hos parterne, som er kompetent med hensyn til anvendelsen af denne protokol. Dette berører ikke bestemmelserne for gensidig bistand i strafferetlige anliggender. Det omfatter heller ikke oplysninger, der er indhentet ved anvendelse af beføjelser, som udøves på retsmyndighedernes anmodning, medmindre de pågældende myndigheder er indforstået hermed.

Artikel 3

Bistand efter anmodning

1. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed giver den bistandssøgte myndighed denne alle sådanne oplysninger, som gør det muligt for den bistandssøgende myndighed at sikre, at toldlovgivningen anvendes korrekt, herunder fastslåede eller planlagte transaktioner, som udgør eller vil kunne udgøre en overtrædelse af denne lovgivning.

2. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed oplyser den bistandssøgte myndighed, hvorvidt varer, der udføres fra en af parternes område, er blevet behørigt indført på den anden parts område, om fornødent med angivelse af, hvilken toldprocedure varerne er henført under.

3. På anmodning fra den bistandssøgende myndighed træffer den bistandssøgte myndighed de nødvendige foranstaltninger til en særlig overvågning af:

a) fysiske eller juridiske personer, om hvem der er rimelig grund til at antage, at de foretager eller har foretaget transaktioner i strid med toldlovgivningen

b) steder, hvor lagre af varer er anbragt på en sådan måde, at der er rimelig grund til at antage, at de er bestemt til at anvendes til transaktioner, der krænker den anden kontraherende parts lovgivning

c) varebevægelser, om hvilke det er oplyst, at de muligvis kan give anledning til transaktioner i strid med toldlovgivningen

d) transportmidler, om hvilke der er rimelig grund til at antage, at de er blevet benyttet, benyttes eller kan benyttes i forbindelse med transaktioner i strid med toldlovgivningen.

Artikel 4

Uanmodet bistand

Parterne yder i overensstemmelse med deres love og administrative bestemmelser hinanden bistand, hvis de skønner, at en sådan er nødvendig for den korrekte anvendelse af toldlovgivningen, særlig når de kommer i besiddelse af oplysninger vedrørende:

- transaktioner, som krænker eller kan forekomme at krænke denne lovgivning, og som kan være af interesse for andre parter

- nye midler eller metoder, der er anvendt til at gennemføre sådanne transaktioner

- varer, som vides at være genstand for transaktione