BILAG

HENSTILLING Nr. 1/91 VEDTAGET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EOEF-EFTA »FAELLES FORSENDELSE«

af 19. september 1991

om aendring af konventionen af 20. maj 1987 om en faelles forsendelsesprocedure

DEN BLANDEDE KOMMISSION -

under henvisning til konventionen af 20. maj 1987 om en faelles forsendelsesprocedure, saerlig artikel 15, stk. 2, litra a), og

ud fra foelgende betragtninger:

Konventionen af 20. maj 1987 indeholder, for saa vidt angaar samhandelen mellem Faellesskabet og EFTA-landene og disse lande indbyrdes, det vaesentligste af forskrifterne vedroerende faellesskabsforsendelse;

der er for nylig foretaget vaesentlige aendringer i de gaeldende grundbestemmelser i Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab vedroerende proceduren for faellesskabsforsendelse med henblik paa virkeliggoerelsen af det indre marked; det er derfor noedvendigt at tilpasse konventionen;

det er noedvendigt, at disse tilpasninger og de aendringer, der er foretaget i proceduren for faellesskabsforsendelse, traeder i kraft samtidigt -

HENSTILLER til de kontraherende parter i konventionen:

- at aendre den med virkning fra den 1. januar 1993 saaledes som fastsat i forslaget i bilaget til denne henstilling

- inden den 1. november 1992 at tage denne henstilling op til en ny gennemgang paa grundlag af en rapport fra Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber om harmoniseringen af bestemmelserne vedroerende virkeliggoerelsen af det indre marked

- i en brevveksling at underrette hinanden om, at de har godkendt denne henstilling.

Udfaerdiget i Helsinki, 19. september 1991.

Paa Den Blandede Kommissions vegne

Formand

Bilag til bilaget

Udkast til aendring af konventionen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Finland, Republikken Island, Kongeriget Norge, Det Schweiziske Edsforbund, Kongeriget Sverige og Republikken OEstrig om en faelles forsendelsesprocedure

Konventionen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Finland, Republikken Island, Kongeriget Norge, Det Schweiziske Edsforbund, Kongeriget Sverige og Republikken OEstrig aendres saaledes:

A. Artikel 2 affattes saaledes:

»Artikel 2

1. Den faelles forsendelsesprocedure betegnes i det foelgende alt efter omstaendighederne T 1-proceduren eller T 2-proceduren.

2. T 1-proceduren kan anvendes for alle varer, der forsendes i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1.

3. T 2-proceduren anvendes for varer, der i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, forsendes i

a) Faellesskabet:

saafremt varerne er faellesskabsvarer;

ved »faellesskabsvarer« forstaas varer, som:

- i deres helhed er fremstillet inden for Faellesskabets toldomraade, uden at der deri indgaar varer fra tredjelande eller omraader uden for Faellesskabets toldomraade

- hidroerer fra lande eller omraader uden for Faellesskabets toldomraade, og som er bragt i fri omsaetning i en medlemsstat

- er fremstillet inden for Faellesskabets toldomraade enten udelukkende af varer som omhandlet i andet led eller af varer som omhandlet i foerste og andet led;

uanset denne konvention eller andre aftaler indgaaet af Faellesskabet betragtes varer, der genindfoeres i Faellesskabets toldomraade efter at have vaeret udfoert fra dette, imidlertid ikke som faellesskabsvarer, selv om de opfylder de i et af de foregaaende tre led omhandlede betingelser

b) et EFTA-land:

saafremt varerne er ankommet til det paagaeldende EFTA-land under T 2-proceduren og er videresendt i henhold til de saerlige betingelser, der er fastsat i artikel 9.

4. De saerlige betingelser, der er fastsat i denne konvention vedroerende henfoersel af varer under T 2-proceduren, gaelder ogsaa for udstedelse af dokumenter, der bekraefter en vares status som faellesskabsvare, og varer, som er omfattet af et dokument af denne type, behandles paa samme maade som varer, der forsendes under T 2-proceduren, idet det dog ikke er paakraevet, at det dokument, der bekraefter varernes status som faellesskabsvarer, ledsager varerne.«

B. Artikel 3 affattes saaledes:

»Artikel 3

1. I denne konvention forstaas ved:

a) »forsendelse« en forsendelsesprocedure, under hvilken varer forsendes under de kompetente myndigheders kontrol fra en kontraherende parts kontor til samme eller en anden kontraherende parts kontor ved passage af mindst en graense

b) »land« et EFTA-land eller en af Faellesskabets medlemsstater

c) »tredjeland« en stat, som hverken er et EFTA-land eller en af Faellesskabets medlemsstater.

2. EFTA-landene, Faellesskabet og dets medlemsstater har samme rettigheder og forpligtelser i forbindelse med anvendelse af de i denne konvention fastsatte regler for T 1- eller T 2-proceduren.«

C. Artikel 4 affattes saaledes:

»Artikel 4

1. Denne konvention beroerer ikke anvendelsen af andre internationale aftaler vedroerende forsendelse, med forbehold af begraensninger i en saadan anvendelse for saa vidt angaar forsendelse af varer fra et sted i Faellesskabet til et andet sted i Faellesskabet, og med hensyn til begraensninger i udstedelsen af dokumenter, der bekraefter en vares status som faellesskabsvare.

2. Endvidere beroerer denne konvention ikke

a) forsendelse af varer under proceduren for midlertidig indfoersel, og

b) aftaler vedroerende graensetrafik.«

D. Artikel 6 affattes saaledes:

»Artikel 6

Som led i T 1- eller T 2-proceduren kan de paagaeldende lande indbyrdes ved bilaterale eller multilaterale aftaler indfoere forenklede procedurer for visse trafikarter eller for bestemte virksomheder i overensstemmelse med kriterier, som om fornoedent fastsaettes i tillaeg II, naar det sikres, at bestemmelser, der gaelder for varerne, overholdes. Meddelelse om saadanne aftaler indgives til Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber og de oevrige lande.«

Gennemfoerelse af forsendelsesproceduren

E. Artikel 7 affattes saaledes:

»Artikel 7

1. Med forbehold af eventuelle saerlige bestemmelser i denne konvention er de kompetente kontorer i EFTA-landene befoejet til at virke som afgangstoldsteder, graenseovergangssteder samt bestemmelses- og garantitoldsteder.

2. De kompetente kontorer i Faellesskabets medlemsstater er befoejet til at dustede T 1- og T 2-dokumenter med henblik paa forsendelse til et bestemmelsessted i et EFTA-land. Med forbehold af eventuelle saerlige bestemmelser i denne konvention er de ogsaa befoejet til at udstede dokumenter, der bekraefter en vares status som faellesskabsvare, for varer, der afsendes til et EFTA-land.

3. Saafremt flere vareforsendelser samles og indlades i et og samme transportmiddel, som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i tillaeg I, og af en og samme hovedforpligtede afsendes som en samleladning i form af en T 1- eller T 2-forsendelse fra et og samme afgangstoldsted til et og samme bestemmelsestoldsted for levering til en og samme modtager, undtagen i ganske saerlige, behoerigt begrundede tilfaelde, kan en kontraherende part kraeve, at disse forsendelser opfoeres paa en og samme T 1- eller T 2-angivelse sammen med de dertil svarende ladelister.

4. Uanset kravet om, at en vares status som faellesskabsvare i paakommende tilfaelde skal bekraeftes, kraeves det ikke af den, der opfylder udfoerselsformaliteterne paa graenseovergangsstedet paa en kontraherende parts omraade, at de afsendte varer henfoeres under T 1- eller T 2-proceduren, uanset den toldprocedure, hvortil varerne henfoeres paa nabograenseovergangsstedet.

5. Uanset kravet om at varernes status som faellesskabsvarer i paakommende tilfaelde skal attesteres, kan graenseovergangsstedet paa den kontraherende parts omraade, hvor eksportformaliteterne afsluttes, afslaa at henfoere varerne under T 1- eller T 2-proceduren, hvis denne skal afsluttes paa nabograenseovergangsstedet.«

F. Artikel 9 affattes saaledes:

»Artikel 9

1. Varer, der indfoeres i et EFTA-land under T 2-proceduren, og som kan videresendes under denne procedure, skal til stadighed vaere under kontrol af tolmyndighederne i det paagaeldende land for at sikre, at varernes identitet og tilstand ikke aendres.

2. Naar saadanne varer videresendes fra et EFTA-land efter i dette EFTA-land at vaere blevet henfoert til en anden toldprocedure end en forsendelses- eller en toldoplagsprocedure, kan T 2-proceduren ikke anvendes.

Denne bestemmelse gaelder imidlertid ikke for varer, der indfoeres midlertidigt med henblik paa fremvisning paa en udstilling, en messe eller et lignenne offentligt arrangement, og som ikke har undergaaet nogen anden behandling end den, der er noedvendig for at bevare dem i den oprindelige stand eller for at opdele sendingerne.

3. Naar saadanne varer videresendes fra et EFTA-land efter at have vaeret oplagt paa toldoplag, kan T 2-proceduren kun anvendes paa foelgende betingelser:

- varerne maa ikke have vaeret oplagt i mere end fem aar; for saa vidt angaar varer henhoerende under kapitel 1 til 24 i Nomenklaturen til Klassifikation af Varer i Toldtariffer (Den Internationale Konvention om det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem af 14. juni 1983), begraenses denne periode til seks maaneder

- varerne skal have vaeret oplagret i saerlige lokaler og maa ikke have undergaaet anden behandling end den, der er noedvendig for at bevare dem i den oprindelige stand eller for at opdele sendingerne uden at udskifte emballagen

- en eventuel behandling skal have fundet sted under toldkontrol.

4. Paa T 2-dokumenter eller dokumenter, der bekraefter en vares status som faellesskabsvare, og som udstedes af et kompetent kontor i et EFTA-land, skal der vaere en henvisning til de tilsvarende T 2-dokumenter eller dokumenter, der bekraefter en vares status som faellesskabsvare, paa grundlag af hvilke varerne ankom til det paagaeldende EFTA-land, og de skal baere alle de saerlige paategninger, disse dokumenter er forsynet med.«

G. Artikel 10 affattes saaledes:

»Artikel 10

1. Medmindre andet er bestemt i stk. 2 eller i tillaeggene, skal der for T 1- eller T 2-forsendelser stilles sikkerhed, der er gyldig for alle de kontraherende parter, der er beroert af den paagaeldende forsendelse.

2. Bestemmelerne i stk. 1 beroerer ikke

a) de kontraherende parters ret til indbyrdes at aftale, at de frafalder kravet om sikkerhedsstillelse for T 1- eller T 2-forsendelser, som kun omfatter deres egne omraader

b) en kontraherende parts ret til at afstaa fra at kraeve, at der stilles sikkerhed for den del af den T 1- eller T 2-forsendelse, der ligger mellem afgangstoldstedet og det foerste graenseovergangssted.

3. Med henblik paa den faste kaution, der er omhandlet i tillaeg I og II, forstaas ved »ecu« den samlede vaerdi af foelgende beloeb:

0,6242 tyske mark

0,08784 pund sterling

1,332 franske francs

151,8 italienske lire

0,2198 nederlandske gylden

3,301 belgiske francs

0,130 luxembourgske francs

0,1976 danske kroner

0,008552 irske pund

1,440 graeske drakmer

6,885 spanske pesetas

1,393 portugisiske escudos.

Vaerdien af ecuen udtrykt i en given valuta er lig med summen af modvaerdien i den paagaeldende valuta af de i foerste afsnit anfoerte valutabeloeb.«

H. Artikel 11 affattes saaledes:

»Artikel 11

1. Varernes identitet sikres i almindelighed ved forsegling.

2. Forsegling foretages:

a) som forsegling af rum, naar det paagaeldende transportmiddel allerede er godkendt i henhold til andre bestemmelser eller af afgangstoldstedet anerkendes som forseglingssikkert

b) som kolloforsegling i andre tilfaelde.

3. Som forseglingssikre kan anerkendes transportmidler:

a) paa hvilke forseglingen kan anbringes nemt og effektivt

b) der er fremstillet saaledes, at der ikke kan udtages eller indlaegges varer, uden at der efterlades synlige spor af indbrud, eller forseglingen brydes

c) der ikke indeholder hemmelige rum, hvor der kan gemmes varer, og

d) hvis lastrum er let tilgaengelige for de kompetente myndigheders kontrol.

4. Afgangstoldstedet kan fritage for forsegling, naar varernes identitet under hensyn til eventuelle andre identificeringsmaader kan fastslaas ved hjaelp af beskrivelsen i T 1- eller T 2-angivelsen eller i de supplerende bilag.«

I. I den tyske udgave erstattes ordet »Grenzuebergangsstelle« med ordet »Durchgangszollstelle« i artikel 12, stk. 1, litra a) og b).

J. Artikel 13 affattes saaledes:

»Artikel 13

1. De kompetente myndigheder i de paagaeldende lande meddeler hinanden alle oplysninger, som de er i besiddelse af, og som er af betydning for at sikre, at denne konvention anvendes korrekt.

2. De kompetente myndigheder i de beroerte lande underretter om fornoedent hinanden om undersoegelsesresultater, dokumenter, indberetninger, rapporter og oplysninger om transporter, der er gennemfoert under T 1- eller T 2-proceduren, samt om uregelmaessigheder eller overtraedelser i forbindelse hermed.

Endvidere underretter de om fornoedent hinanden om undersoegelsesresultater vedoerende varer, for hvilke der er fastlagt bestemmelser om gensidig bistand, og som har vaeret oplagt paa toldoplag.

3. Foreligger der mistanke om uregelmaessigheder eller overtraedelser i forbindelse med varer, der er indfoert i et land fra et andet land, eller som har passeret et lands omraade eller har vaeret oplagt paa toldoplag, meddeler de kompetente myndigheder i de beroerte lande paa anmodning hinanden alle oplysninger vedroerende:

a) transportvilkaarene for disse varer:

- naar de paa grundlag af et T 1- eller T 2-dokument eller et dokument, der bekraefter varernes status som faellesskabsvarer, er ankommet til det land, til hvilket anmodningen er rettet, uanset videreforsendelsesmaaden, eller

- naar de er videresendt paa grundlag af en T 1- eller T 2-dokument eller et dokument, der bekraefter varernes status som faellesskabsvarer, uanset hvorledes de ankom

b) disse varers eventuelle oplaegning paa toldoplag, naar de paa grundlag af et T 2-dokument eller et dokument, der bekraefter deres status som faellesskabsvarer, er ankommet til det land, til hvilket anmodningen er rettet, eller naar de paa grundlag af et T 2-dokument eller et dokument, der bekraefter deres status som faellesskabsvarer, er videresendt fra dette land.

4. Anmodninger, der fremsaettes i henhold til stk. 1, 2 og 3, skal indeholde oplysninger om den eller de sager, de vedroerer.

5. Saafremt et lands kompetente myndigheder anmoder om bistand, som de ikke selv ville vaere i stand til at yde, hvis de blev anmodet herom, goer de opmaerksom paa dette forhold i anmodningen. Opfyldelse af en saadan anmodning sker efter de kompetente myndigheders skoen, som anmodes om bistand.

6. Oplysninger, der indhentes i medfoer af stk. 1, 2 og 3, anvendes udelukkende til denne konventions formaal og omfattes af samme beskyttelse fra modtagerlandets side, som gaelder for oplysninger af samme art i henhold til det paagaeldende lands nationale lovgivning. Saadanne oplysninger maa kun anvendes til andre formaal efter skriftligt samtykke fra de kompetente myndigheder, der afgav oplysningerne, og de er undergivet enhver form for restriktioner, som er fastsat af disse myndigheder.«.