Bilag til AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 1/2000 af 27. juli 2000 om overgangsforanstaltninger, der skal gælde fra den 2. august 2000 indtil AVS-EF-partnerskabsaftalens ikrafttræden(1)

(1) EFT L 195 af 1.8.2000, s. 46.

Partnerskabsaftale

Mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000

INDHOLDSFORTEGNELSE

>TABELPOSITION>

PRÆAMBEL

SOM HENVISER til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den ene side og til Georgetown-aftalen om oprettelse af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne) på den anden side,

SOM BEKRÆFTER deres tilsagn om at ville arbejde sammen om at virkeliggøre målene om udryddelse af fattigdom, bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien,

SOM UNDERSTREGER, at de er besluttet på gennem samarbejde at yde et væsentligt bidrag til AVS-staternes økonomiske, sociale og kulturelle udvikling og til større velfærd for deres befolkninger ved at hjælpe dem med at klare udfordringerne ved globaliseringen og ved at styrke AVS-EU-partnerskabet med sigte på at give globaliseringsprocessen en stærkere social dimension,

SOM BEKRÆFTER deres vilje til at tilføre deres særlige indbyrdes forhold ny fremdrift og til at følge en vidtspændende og integreret tilgang til et udvidet partnerskab baseret på politisk dialog, udviklingssamarbejde og økonomiske og handelsmæssige forbindelser,

SOM ERKENDER, at et politisk klima, der sikrer fred, sikkerhed og stabilitet, respekt for menneskerettighederne, demokratiske principper og retsstaten samt god regeringsførelse er en integrerende del af langsigtet udvikling, og som erkender, at de berørte lande primært selv har ansvaret for at skabe et sådant klima,

SOM ERKENDER, at en forsvarlig og bæredygtig økonomisk politik er en forudsætning for udvikling,

SOM HENVISER til De Forenede Nationers pagt, og som minder om verdenserklæringen om menneskerettigheder, resultaterne af Wien-konferencen om menneskerettigheder i 1993, konventionerne om borgerlige og politiske rettigheder og om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, konventionen om barnets rettigheder, konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination, Genève-konventionerne af 1949 og andre instrumenter inden for den humanitære folkeret, konventionen af 1954 om statsløse personers retsstilling, Genève-konventionen af 1951 om flygtninges retsstilling samt New York-protokollen af 1967 om flygtninges retsstilling,

SOM BETRAGTER Europarådets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den afrikanske pagt om menneskerettigheder og folkenes rettigheder og den amerikanske konvention om menneskerettigheder som positive regionale bidrag til respekten for menneskerettighederne i Den Europæiske Union og AVS-staterne,

SOM HENVISER til Libreville- og Santo Domingo-erklæringerne fra AVS-staternes stats- og regeringschefer på topmøderne i 1997 og 1999,

SOM SER de udviklingsmål og -principper, der er vedtaget på De Forenede Nationers konferencer, og det mål, der er fastsat af OECD's Komité for Udviklingsbistand, om inden 2015 at halvere antallet af personer, som lever i yderste fattigdom, som et klart, tilstræbelsesværdigt sigte, der skal ligge til grund for AVS-EU-samarbejdet inden for denne aftales rammer,

SOM LÆGGER særlig vægt på de tilsagn, der blev givet på FN-konferencerne i Rio, Wien, Cairo, København, Beijing, Istanbul og Rom, og som erkender behovet for en yderligere indsats for at virkeliggøre de fastsatte mål og udmønte de handlingsprogrammer, der blev udarbejdet i disse fora,

SOM ØNSKER at respektere de grundlæggende arbejdstagerrettigheder under hensyntagen til principperne i Den Internationale Arbejdsorganisations relevante konventioner,

SOM HENVISER til forpligtelserne inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen,

HAR VEDTAGET AT INDGÅ DENNE AFTALE:

DEL 1

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

AFSNIT I

MÅL, PRINCIPPER OG AKTØRER

KAPITEL 1

Mål og principper

Artikel 1

Partnerskabets mål

Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og AVS-staterne på den anden side, i det følgende benævnt "parterne" , indgår denne aftale for at befordre og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne med det sigte at bidrage til fred og sikkerhed og fremme et stabilt og demokratisk politisk klima.

Partnerskabet har som centralt mål at mindske og med tiden udrydde fattigdom i samspil med målet om at fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien.

Disse mål og parternes internationale forpligtelser danner grundlag for alle udviklingsstrategier og virkeliggøres gennem en integreret tilgang, der på én og samme tid tager hensyn til de politiske, økonomiske, sociale, kulturelle og miljømæssige aspekter af udvikling. Partnerskabet danner en sammenhængende ramme til støtte for de udviklingsstrategier, som de enkelte AVS-stater vælger at følge.

Bæredygtig økonomisk vækst, udvikling af den private sektor, øget beskæftigelse og bedre adgang til produktionsfaktorer indgår som elementer i denne ramme. Der ydes støtte til respekt for individets rettigheder, opfyldelse af grundlæggende behov, fremme af social udvikling og tilvejebringelse af betingelserne for en retfærdig fordeling af vækstens goder. Regional og subregional integration, som kan befordre AVS-staternes integration i verdensøkonomien i henseende til handel og private investeringer, fremmes og støttes. En integrerende del af tilgangen er opbygning af kapaciteten hos aktørerne i udviklingen og forbedring af de institutionelle rammer, der er nødvendige for at skabe social samhørighed, for at få et demokratisk samfund og markedsøkonomien til at fungere og for at danne et aktivt og organiseret civilsamfund. Der tages systematisk hensyn til kvindernes situation og til kønsaspektet på alle områder - det politiske, det økonomiske og det sociale. Principperne om bæredygtig forvaltning af naturressourcerne og af miljøet lægges til grund og integreres på alle planer i partnerskabet.

Artikel 2

Grundlæggende principper

AVS-EF-samarbejdet, der bygger på bindende retsregler og blandede institutioner, udmøntes på grundlag af følgende hovedprincipper:

- partnernes ligestilling og ejerskab til udviklingsstrategierne: AVS-staterne fastlægger med henblik på virkeliggørelsen af målene for partnerskabet strategierne for udviklingen af deres økonomier og samfund i fuld uafhængighed og under behørigt hensyn til de væsentlige elementer, der er omhandlet i artikel 9; partnerskabet skal anspore til, at de berørte lande og befolkninger selv overtager ejerskabet til udviklingsstrategierne

- deltagelse: centralforvaltningen er hovedpartner, men partnerskabet er åbent for deltagelse af forskellige andre aktører for at anspore til, at alle grene af samfundet, herunder den private sektor og civilsamfundsorganisationer, inddrages i det almindelige politiske, økonomiske og sociale liv

- dialogens afgørende rolle og opfyldelse af gensidige forpligtelser: de forpligtelser, som parterne påtager sig inden for rammerne af deres dialog, er nøgleelementer i deres partnerskab og deres samarbejdsforbindelser

- differentiering og regionalisering: samarbejdsordningerne og -prioriteterne varierer efter en partners udviklingsniveau, behov, resultater og langsigtede udviklingsstrategi. Der lægges særlig vægt på den regionale dimension. De mindst udviklede stater indrømmes særbehandling. Der tages hensyn til indlandsstaters og østaters sårbarhed.

Artikel 3

Virkeliggørelse af denne aftales mål

Parterne træffer, hver for sit vedkommende inden for rammerne af denne aftale, alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af denne aftale, og lette virkeliggørelsen af målene heri. De afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe disse mål i fare.

KAPITEL 2

Aktørerne i partnerskabet

Artikel 4

Generel tilgang

AVS-staterne fastlægger suverænt principperne, strategierne og modellerne for udviklingen af deres økonomi og samfund. De opstiller sammen med Fællesskabet de i denne aftale omhandlede samarbejdsprogrammer. Parterne anerkender dog, at ikke-statslige aktører kan spille en supplerende rolle i og potentielt bidrage til udviklingsprocessen. Til dette formål skal ikke-statslige aktører, når det er hensigtsmæssigt og på de i denne aftale fastlagte betingelser:

- informeres og inddrages i konsultationerne om samarbejdspolitikker og -strategier, om prioriteterne for samarbejdet, særlig på områder, som de beskæftiger sig med, eller som direkte berører dem, og om den politiske dialog

- tildeles finansielle midler på de i denne aftale fastlagte betingelser med henblik på at støtte udviklingen i lokalområderne

- inddrages i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og -programmer på områder, som de beskæftiger sig med, eller hvor de har en komparativ fordel

- gives støtte til kapacitetsopbygning på særlig vigtige områder med henblik på at styrke deres handleevne, navnlig med hensyn til organisation, repræsentation og oprettelse af konsultationsordninger, herunder kommunikations- og dialogkanaler, og med henblik på at fremme strategiske alliancer.

Artikel 5

Information

Samarbejdet støtter tiltag, der tager sigte på at øge informationen og skabe større bevidsthed om de grundlæggende træk ved AVS-EU-partnerskabet. Samarbejdet skal også:

- anspore til dannelse af partnerskaber og knytte forbindelser mellem AVS- og EU-aktører

- styrke netværksaktiviteter og udveksling af sagkundskab og erfaringer mellem aktørerne.

Artikel 6

Definitioner

1. I samarbejdet deltager:

a) statslige aktører (lokale, nationale og regionale myndigheder)

b) ikke-statslige aktører:

- den private sektor

- arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeninger

- civilsamfundet i alle dets former alt efter nationalt særpræg.

2. Parternes anerkendelse af ikke-statslige aktører afhænger af, i hvilket omfang disses indsats er rettet mod befolkningens behov, hvilken specifik kompetence de har, og hvorvidt deres opbygning og ledelse er demokratisk og åben.

Artikel 7

Kapacitetsopbygning

Civilsamfundets bidrag til udviklingen kan øges ved at styrke interesseorganisationer og almennyttige ikke-statslige organisationer på alle samarbejdsområder. Dette forudsætter:

- at oprettelsen og udviklingen af sådanne organisationer fremmes og støttes

- at der skabes ordninger til at inddrage sådanne organisationer i udformningen, gennemførelsen og evalueringen af udviklingsstrategier og -programmer.

AFSNIT II

DEN POLITISKE DIMENSION

Artikel 8

Politisk dialog

1. Parterne fører regelmæssigt en vidtspændende, afbalanceret og dybtgående politisk dialog, som munder ud i forpligtelser for begge parter.

2. Målet med denne dialog er at udveksle oplysninger, fremme gensidig forståelse og lette fastlæggelsen af fælles prioriteter og agendaer, særlig gennem en anerkendelse af forbindelsen mellem de forskellige aspekter af forholdet mellem parterne og de forskellige samarbejdsområder, der er fastlagt ved denne aftale. Dialogen letter konsultationerne mellem parterne i internationale fora. Målet med dialogen er også at forebygge situationer, hvor den ene af parterne måtte finde det nødvendigt at gøre brug af suspensionsklausulen.

3. Dialogen berører alle de ved denne aftale fastlagte mål samt spørgsmål af fælles, generel, regional eller subregional interesse. Gennem dialog bidrager parterne til fred, sikkerhed og stabilitet og fremmer et stabilt og demokratisk politisk klima. Dialogen omfatter samarbejdsstrategier og globale og sektorspecifikke politikker, herunder miljøet, kønsaspektet, migration og spørgsmål vedrørende kulturarven.

4. Dialogen rettes bl.a. mod specifikke politiske spørgsmål af gensidig interesse eller af almindelig betydning for virkeliggørelsen af denne aftales mål, som f.eks. våbenhandel, ekstremt høje militærudgifter, narkotika og organiseret kriminalitet eller etnisk, religiøs eller racebetinget forskelsbehandling. Dialogen omfatter også en løbende vurdering af udviklingen med hensyn til menneskerettighederne, de demokratiske principper, retsstaten og god regeringsførelse.

5. En generel politik, der tager sigte på at fremme freden og forebygge, styre og løse voldelige konflikter, spiller en fremtrædende rolle i denne dialog tillige med kravet om, at der tages fuldt hensyn til målet om fred og demokratisk stabilitet ved fastlæggelsen af de prioriterede områder for samarbejdet.

6. Dialogen føres med den fornødne fleksibilitet. Den er efter behov formel eller uformel og føres inden for eller uden for de institutionelle rammer, under relevante former og på hensigtsmæssigt niveau, herunder på regionalt, subregionalt eller nationalt niveau.

7. Regionale og subregionale organisationer samt repræsentanter for civilsamfundsorganisationer inddrages i denne dialog.

Artikel 9

Væsentlige elementer og grundlæggende element

1. Samarbejdet tager sigte på en bæredygtig udvikling, hvor mennesket er i centrum som vigtigste aktør og som den, der primært skal drage nytte af udviklingen; dette indebærer, at alle menneskerettigheder respekteres og fremmes.

Respekt for alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder respekt for de grundlæggende sociale rettigheder, demokrati baseret på retsstaten og åben og ansvarlig regeringsførelse udgør en integrerende del af bæredygtig udvikling.

2. Parterne henviser til deres internationale forpligtelser og tilsagn vedrørende respekten for menneskerettighederne. De tilkendegiver på ny deres dybe respekt for menneskets værdighed og menneskerettighederne, som udgør det enkelte menneskes og de enkelte befolkningers legitime stræben. Menneskerettighederne er universelle, udelelige og indbyrdes forbundet. Parterne forpligter sig til at fremme og beskytte alle grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder, såvel borgerlige og politiske rettigheder som økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder. I denne forbindelse bekræfter parterne på ny, at mænd og kvinder er lige.

Parterne bekræfter, at demokratisering, udvikling og beskyttelse af de grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettighederne er indbyrdes forbundet og styrker hinanden i et samspil. De demokratiske principper er universelt anerkendte principper, der udgør fundamentet for statens organisation for at garanterer legitimiteten af dens myndighed, lovligheden af dens handlinger, som de afspejles i dens forfatning, lovgivning og forskrifter, samt eksistensen af mekanismer for folkelig deltagelse. Hvert land udvikler på grundlag af universelt anerkendte principper sin demokratiske kultur.

Statens struktur og de forskellige myndigheders beføjelser bygger på retsstatsprincippet, som i særdeleshed indebærer virkningsfulde, tilgængelige retsmidler, et uafhængigt retssystem, der garanterer lighed for loven, og en udøvende magt, der fuldt ud er underlagt loven.

Respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, som danner grundlag for AVS-EU-partnerskabet, er ledende for parternes interne og eksterne politik og udgør væsentlige elementer i denne aftale.

3. I en politisk og institutionel sammenhæng, hvor der værnes om menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, forstås ved god regeringsførelse en åben og ansvarlig forvaltning af menneskelige ressourcer, naturressourcer og økonomiske og finansielle ressourcer med sigte på en retfærdig og bæredygtig udvikling. Det indebærer klare beslutningsprocedurer i offentlige myndigheder, åbne og ansvarlige institutioner, lovens forrang i forvaltningen og fordelingen af ressourcerne samt opbygning af kapacitet til at udarbejde og gennemføre foranstaltninger, der særlig sigter mod at forebygge og bekæmpe korruption.

God regeringsførelse, som danner grundlag for AVS-EU-partnerskabet, er ledende for parternes interne og eksterne politik og udgør et grundlæggende element i denne aftale. Parterne er enige om, at kun alvorlige tilfælde af korruption som fastsat i artikel 97, herunder bestikkelse, der fører til sådan korruption, udgør en tilsidesættelse af dette element.

4. Partnerskabet støtter aktivt fremme af menneskerettighederne, demokratiseringsprocesser, konsolidering af retsstaten og god regeringsførelse.

Disse områder vil være et vigtigt emne i den politiske dialog. I forbindelse med denne dialog lægger parterne særlig vægt på igangværende forandringer og på kontinuiteten i de opnåede resultater. Ved denne løbende vurdering tages der hensyn til den økonomiske, sociale, kulturelle og historiske sammenhæng, som det enkelte land indgår i.

Disse områder står også i fokus med hensyn til støtte til udviklingsstrategier. Fællesskabet yder støtte til politiske, institutionelle og retlige reformer og til opbygning af kapaciteten hos offentlige og private aktører og i civilsamfundet som led i strategier, der fastlægges i fællesskab af den berørte stat og Fællesskabet.

Artikel 10

Andre elementer i det politiske klima

1. Parterne anser følgende elementer for at bidrage til at opretholde og befæste et stabilt og demokratisk politisk klima:

- bæredygtig og retfærdig udvikling, bl.a. med adgang til produktionsfaktorer, væsentlige tjenesteydelser og domstolene

- større inddragelse af et aktivt og organiseret civilsamfund og af den private sektor.

2. Parterne anerkender, at de markedsøkonomiske principper, underbygget af gennemsigtige konkurrenceregler og en forsvarlig politik på det økonomiske og sociale område, bidrager til at virkeliggøre partnerskabets mål.

Artikel 11

Fredskonsolidering samt forebyggelse og løsning af konflikter

1. Parterne fører en aktiv, alsidig og integreret politik for fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter inden for partnerskabets rammer. Denne politik bygger på princippet om ejerskab. Den tager navnlig sigte på at opbygge regional, subregional og national kapacitet og forebygge voldelige konflikter på et tidligt stadium ved at sætte ind over for årsagerne til konflikt på en målrettet måde ved hjælp af en passende kombination af alle til rådighed stående midler.

2. Aktiviteterne på området fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter tager navnlig sigte på at skabe lige politiske, økonomiske, sociale og kulturelle muligheder for alle samfundsgrupper, styrke regeringsførelsens demokratiske legitimitet og effektivitet, tilvejebringe effektive mekanismer til at forlige gruppeinteresser på fredelig vis, slå bro over kløfterne mellem forskellige samfundsgrupper samt støtte et aktivt, organiseret civilsamfund.

3. Relevante aktiviteter omfatter også bl.a. støtte til mæglings-, forhandlings- og forsoningsbestræbelser, til en effektiv regional forvaltning af fælles, knappe naturressourcer, til demobilisering og reintegration af tidligere kombattanter, til tackling af problemet med børnesoldater samt til relevante initiativer med henblik på at få sat rimelige grænser for militærudgifter og våbenhandel, bl.a. gennem støtte til fremme og anvendelse af vedtagne standarder og adfærdskodekser. I denne sammenhæng lægges der særlig vægt på at bekæmpe personelminer og modvirke en umådeholden og ukontrolleret spredning af, ulovlig handel med og ophobning af håndvåben og lette våben.

4. I situationer med voldelige konflikter tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at forhindre en tilspidsning af volden, begrænse dens spredning og lette en bilæggelse af uoverensstemmelserne ved fredelige midler. Opmærksomheden rettes særlig mod at sikre, at de finansielle midler til samarbejdet anvendes i overensstemmelse med partnerskabets principper og mål, og forhindre, at midler omdirigeres til krigsførelsesformål.

5. I post-konfliktsituationer tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at lette en tilbagevenden til fredelige og stabile forhold på et holdbart grundlag. Parterne drager omsorg for, at der skabes den nødvendige sammenhæng mellem nødforanstaltninger, rehabilitering og udviklingssamarbejde.

Artikel 12

Sammenhæng i Fællesskabets politikker og deres indvirkning på gennemførelsen af denne aftale

Såfremt Fællesskabet som led i udøvelsen af sine beføjelser påtænker at træffe en foranstaltning, som kan berøre AVS-staternes interesser for så vidt angår denne aftales mål, underretter det i god tid disse herom, jf. dog artikel 96. Med henblik herpå giver Kommissionen samtidig AVS-staternes sekretariat meddelelse om forslagene til foranstaltninger af denne art. En anmodning om oplysninger kan ligeledes om nødvendigt indgives på AVS-staternes initiativ.

Efter anmodning fra AVS-staterne finder der omgående konsultationer sted, således at der inden den endelige afgørelse kan tages hensyn til deres synspunkter hvad angår virkningen af disse foranstaltninger.

I umiddelbar forlængelse af sådanne konsultationer kan AVS-staterne desuden skriftligt forelægge Kommissionen deres synspunkter og fremsætte forslag til ændringer med angivelse af, hvorledes deres ønsker kan imødekommes.

Imødekommer Fællesskabet ikke AVS-staternes anmodninger, underretter det dem hurtigst muligt herom med en angivelse af grundene hertil.

AVS-staterne modtager også, så vidt muligt på forhånd, relevante oplysninger om disse afgørelsers ikrafttræden.

Artikel 13

Migration

1. Migration er genstand for en tilbundsgående dialog inden for rammerne af AVS-EU-partnerskabet.

Parterne bekræfter deres eksisterende forpligtelser og tilsagn i henhold til folkeretten med hensyn til at respektere menneskerettighederne og fjerne enhver form for forskelsbehandling på grundlag af oprindelse, køn, race, sprog og religion.

2. Parterne er enige om, at et partnerskab i relation til migration indebærer en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, som har lovligt ophold på deres område, en integrationspolitik, der sigter mod at give sådanne statsborgere rettigheder og pligter, der svarer til parternes egne borgeres, en styrkelse af ikke-forskelsbehandling på det økonomiske, sociale og kulturelle område og en iværksættelse af foranstaltninger mod racisme og fremmedhad.

3. Hver medlemsstat behandler arbejdstagere fra AVS-staterne, der er lovligt beskæftiget på dens område, på en måde, der for så vidt angår arbejdsvilkår, aflønning og afskedigelse udelukker enhver nationalitetsbegrundet forskelsbehandling i forhold til dens egne statsborgere. Tilsvarende behandler hver AVS-stat i den henseende arbejdstagere, som er statsborgere i en medlemsstat, på samme ikke-diskriminerende måde.

4. Parterne finder, at strategier, der tager sigte på at mindske fattigdommen, forbedre leve- og arbejdsvilkårene, skabe beskæftigelse og udvikle erhvervsuddannelsen, på lang sigt bidrager til at normalisere migrationsstrømmene.

Parterne tager i forbindelse med udviklingsstrategierne og den nationale og regionale programmering hensyn til strukturelle vilkår i tilknytning til migrationsstrømmene med det formål at støtte den økonomiske og sociale udvikling i de regioner, hvorfra migranterne stammer, og mindske fattigdommen.

Fællesskabet støtter med nationale og regionale samarbejdsprogrammer uddannelsen af AVS-statsborgere i deres hjemland, i andre AVS-stater eller i Den Europæiske Unions medlemsstater. For så vidt angår uddannelse i en medlemsstat drager parterne omsorg for, at sådanne tiltag orienteres mod erhvervsmæssig integration af AVS-statsborgerne i deres hjemlande.

Parterne udarbejder samarbejdsprogrammer, der letter adgangen til uddannelse for studerende fra AVS-staterne, særlig ved hjælp af nye kommunikationsteknologier.

5. a) Inden for rammerne af den politiske dialog undersøger Ministerrådet spørgsmål vedrørende ulovlig indvandring for om nødvendigt at fastlægge grundlaget for en forebyggende politik.

b) I denne sammenhæng er parterne navnlig enige om at sikre, at de enkelte personers rettigheder og værdighed respekteres i forbindelse med enhver procedure, der indledes med henblik på tilbagesendelse af ulovlige indvandrere til deres hjemland. Myndighederne bistår i den forbindelse sådanne personer med alle de administrative faciliteter, der er nødvendige for deres tilbagevenden.

c) Parterne er tillige enige om:

i) - at hver af Den Europæiske Unions medlemsstater på en AVS-stats anmodning og uden yderligere formaliteter skal acceptere tilbagevenden og tilbagetagelse af eventuelle statsborgere, som befinder sig ulovligt på denne stats område

- at hver af AVS-staterne på en af Den Europæiske Unions medlemsstaters anmodning og uden yderligere formaliteter skal acceptere tilbagevenden og tilbagetagelse af eventuelle statsborgere, som befinder sig ulovligt på denne medlemsstats område.

Medlemsstaterne og AVS-staterne udstyrer til dette formål deres statsborgere med passende identitetspapirer.

Hvad angår Den Europæiske Unions medlemsstater gælder forpligtelsen i henhold til dette nummer kun for personer, som betragtes som deres statsborgere i henseende til Fællesskabet i overensstemmelse med erklæring nr. 2 til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Hvad angår AVS-staterne gælder denne forpligtelse kun for personer, der betragtes som deres egne statsborgere i overensstemmelse med deres respektive lovgivninger

ii) at der på anmodning af en part skal indledes forhandling med AVS-stater med henblik på i god tro og under behørigt hensyn til de relevante folkeretlige regler at indgå bilaterale aftaler om specifikke forpligtelser med hensyn til deres statsborgeres tilbagetagelse og tilbagevenden. Sådanne aftaler skal også, hvis en af parterne finder det nødvendigt, omfatte ordninger for tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer. Aftalerne skal indeholde nærmere bestemmelser om, hvilke kategorier af personer der er omfattet af ordningerne, samt regler for disses tilbagetagelse og tilbagevenden.

Der vil blive ydet AVS-staterne passende bistand til at gennemføre sådanne aftaler

iii) at der i dette litra ved "parter" forstås Fællesskabet, enhver af dets medlemsstater og enhver AVS-stat.

DEL 2

INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER

Artikel 14

De blandede institutioner

Denne aftales institutioner er Ministerrådet, Ambassadørudvalget og Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

Artikel 15

Ministerrådet

1. Ministerrådet består af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union og medlemmer af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på den ene side og et medlem af hver AVS-stats regering på den anden side.

Formandskabet i Ministerrådet varetages på skift af et medlem af Rådet for Den Europæiske Union og et medlem af en AVS-stats regering.

Ministerrådet træder som generel regel sammen en gang om året på formandens initiativ, og når det i øvrigt er påkrævet, i en form og med en geografisk sammensætning, der afspejler de anliggender, der skal behandles.

2. Ministerrådet har til opgave:

a) at føre den politiske dialog

b) at vedtage de politiske retningslinjer og træffe de afgørelser, der er nødvendige for gennemførelsen af denne aftales bestemmelser, særlig vedrørende udviklingsstrategierne for de specifikke områder, der er omfattet af denne aftale, eller ethvert andet område, der måtte vise sig at være relevant, og vedrørende procedurerne

c) at undersøge og løse alle problemer, som vil kunne hæmme den rette gennemførelse af denne aftale eller udgøre en hindring for virkeliggørelsen af dens mål

d) at sikre, at konsultationsordningerne fungerer gnidningsløst.

3. Ministerrådet træffer afgørelse ved fælles overenskomst mellem parterne. Ministerrådet er kun beslutningsdygtigt, hvis halvdelen af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union, et medlem af Kommissionen og to tredjedele af de medlemmer, der repræsenterer AVS-staternes regeringer, er til stede. Ethvert medlem af Ministerrådet, der er forhindret i at give møde, kan lade sig repræsentere ved en stedfortræder. Stedfortræderen udøver alle det pågældende medlems rettigheder.

Ministerrådet kan træffe afgørelser, der er bindende for parterne, og udforme resolutioner, henstillinger og udtalelser. Det behandler og tager hensyn til beslutninger og henstillinger fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

Ministerrådet fører en løbende dialog med repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer og andre af civilsamfundets aktører i AVS-staterne og EU. Der kan med henblik herpå afholdes konsultationer sideløbende med Ministerrådets møder.

4. Ministerrådet kan overdrage beføjelser til Ambassadørudvalget.

5. Ministerrådet fastsætter sin forretningsorden senest seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Artikel 16

Ambassadørudvalget

1. Ambassadørudvalget består af medlemsstaternes faste repræsentanter ved Den Europæiske Union og en repræsentant for Kommissionen på den ene side og chefen for hver AVS-stats mission ved Den Europæiske Union på den anden side.

Formandskabet for Ambassadørudvalget varetages på skift af en fast repræsentant for en medlemsstat, udpeget af Fællesskabet, og af en missionschef for en AVS-stat, udpeget af AVS-staterne.

2. Ambassadørudvalget bistår Ministerrådet ved udførelsen af dets opgaver og udfører ethvert mandat, som det pålægges af Ministerrådet. Det overvåger i denne sammenhæng gennemførelsen af denne aftale og fremskridt i retning af virkeliggørelsen af dens mål.

Ambassadørudvalget mødes med regelmæssige mellemrum, navnlig for at forberede Ministerrådets samlinger, og når det i øvrigt er påkrævet.

3. Ambassadørudvalget fastsætter sin forretningsorden senest seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Artikel 17

Den Blandede Parlamentariske Forsamling

1. Den Blandede Parlamentariske Forsamling består af lige mange EU-repræsentanter og AVS-repræsentanter. Medlemmer af Den Blandede Parlamentariske Forsamling er medlemmer af Europa-Parlamentet på den ene side og parlamentsmedlemmer eller subsidiært repræsentanter udpeget af hver AVS-stats parlament på den anden side. Findes der ikke noget parlament, skal deltagelsen af en repræsentant fra den berørte AVS-stat på forhånd godkendes af Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

2. Den Blandede Parlamentariske Forsamling, som er et rådgivende organ, har til opgave:

- at fremme den demokratiske proces gennem dialog og konsultation

- at befordre en større forståelse mellem befolkningerne i Den Europæiske Union og AVS-staterne og skabe større bevidsthed om udviklingsspørgsmål

- at drøfte emner, der vedrører udvikling og AVS-EU-partnerskabet

- at vedtage beslutninger og rette henstillinger til Ministerrådet med henblik på at virkeliggøre denne aftales mål.

3. Den Blandede Parlamentariske Forsamling afholder to plenarmøder om året, skiftevis i Den Europæiske Union og i en AVS-stat. Der kan med henblik på at styrke den regionale integration og befordre samarbejdet mellem nationale parlamenter tilrettelægges møder mellem EU- og AVS-parlamentsmedlemmer på regionalt eller subregionalt plan.

Den Blandede Parlamentariske Forsamling foranstalter regelmæssige kontakter med repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer og andre af civilsamfundets aktører i AVS-staterne og EU for at høre disses mening om virkeliggørelsen af denne aftales mål.

4. Den Blandede Parlamentariske Forsamling fastsætter sin forretningsorden senest seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

DEL 3

SAMARBEJDSSTRATEGIER

Artikel 18

Samarbejdsstrategierne baseres på udviklingsstrategierne og på det økonomiske og handelsmæssige samarbejde, som er indbyrdes forbundet og supplerer hinanden. Parterne drager omsorg for, at aktiviteterne på de to områder bliver gensidigt forstærkende.

AFSNIT I

UDVIKLINGSSTRATEGIER

KAPITEL 1

Generelle rammer

Artikel 19

Principper og mål

1. Det centrale mål for AVS-EF-samarbejdet er at mindske og med tiden udrydde fattigdommen samt fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien. Samarbejdsrammerne og -sigtet skal i den forbindelse nøje afpasses efter den enkelte AVS-stats forhold og fremme lokalt ejerskab til økonomiske og sociale reformer og inddragelse af den private sektors og civilsamfundets aktører i udviklingsprocessen.

2. Samarbejdet har som referenceramme for så vidt angår udviklingsprincipper konklusionerne fra De Forenede Nationers konferencer og de mål og handlingsprogrammer, der er vedtaget på internationalt plan til opfølgning heraf. Samarbejdet skal også have de internationale mål for udviklingssamarbejde som referenceramme og lægge særlig vægt på anvendelse af kvalitative og kvantitative fremskridtsindikatorer.

3. De statslige og ikke-statslige aktører i den enkelte AVS-stat tager initiativ til konsultationer om landeudviklingsstrategier og om fællesskabsstøtte dertil.

Artikel 20

Tilgangen

1. Målene for AVS-EF-udviklingssamarbejdet forfølges gennem integrerede strategier, som omfatter økonomiske, sociale, kulturelle, miljømæssige og institutionelle elementer under lokalt ejerskab. Samarbejdet danner således en sammenhængende, ophjælpende ramme til støtte for AVS-staternes egne udviklingsstrategier og sikrer komplementaritet og samspil mellem de forskellige elementer. I denne forbindelse rettes AVS-EF-samarbejdsstrategierne inden for rammerne af AVS-staternes udviklingspolitik og reformer mod:

a) at opnå en hurtig og vedvarende jobskabende økonomisk vækst, udvikle den private sektor, øge beskæftigelsen, forbedre adgangen til produktionsvirksomhed og produktionsfaktorer og befordre regionalt samarbejde og regional integration

b) at fremme den menneskelige og sociale udvikling og bidrage til at sikre en bred og retfærdig fordeling af vækstens goder samt fremme ligestilling mellem kønnene

c) at fremme samfundenes kulturelle værdier og et specifikt samspil med økonomiske, politiske og sociale elementer

d) at fremme reform og udvikling af institutioner, styrke de institutioner, der er nødvendige for at befæste demokratiet, for god regeringsførelse og for effektive og konkurrenceprægede markedsøkonomier, og opbygge kapacitet til udvikling og partnerskab

e) at fremme bæredygtighed, regenerering og god praksis på miljøområdet samt bevarelse af naturressourcegrundlaget.

2. Der tages systematisk hensyn til integration af følgende tematiske eller tværgående emner på alle samarbejdsområder: kønsaspektet, miljøanliggender og udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning. Disse områder er også berettigede til støtte fra Fællesskabet.

3. De nærmere bestemmelser vedrørende udviklingssamarbejdsmål og -strategier, navnlig sektorspecifikke politikker og strategier, indarbejdes i et kompendium, der skal udstikke de praktiske retningslinjer for specifikke samarbejdsområder eller -sektorer. Disse bestemmelser kan revideres, revurderes og/eller ændres af Ministerrådet på grundlag af en henstilling fra AVS-EF-Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering.

KAPITEL 2

Støtteområder

AFDELING 1

Økonomisk udvikling

Artikel 21

Investeringer og udvikling af den private sektor

1. Samarbejdet støtter på nationalt og/eller regionalt plan de økonomiske og institutionelle reformer og politikker, der er nødvendige for at skabe et gunstigt klima for private investeringer og for udviklingen af en dynamisk, rentabel og konkurrencedygtig privat sektor. Samarbejdet er endvidere rettet mod:

a) fremme af dialog og samarbejde mellem den offentlige og den private sektor

b) udvikling af iværksætterevner og virksomhedskultur

c) privatisering og virksomhedsreformer og

d) udvikling og modernisering af forligs- og voldgiftssystemer.

2. Samarbejdet tager også sigte på at forbedre kvaliteten af finansielle og ikke-finansielle tjenesteydelser til private virksomheder i såvel den formelle som den uformelle sektor og gøre sådanne ydelser mere disponible og lettere tilgængelige ved at:

a) kanalisere privat opsparing, såvel indenlandsk som udenlandsk, over i finansiering af private virksomheder gennem støtte til en politik, der tager sigte på at udvikle en moderne finanssektor, herunder kapitalmarkeder, finansieringsinstitutter og bæredygtige mikrofinansieringer

b) udvikle og styrke virksomhedsinstitutioner og formidlere, sammenslutninger, handelskamre og lokale tjenesteydere fra den private sektor, der støtter og leverer ikke-finansielle tjenesteydelser til virksomhederne på f.eks. det erhvervsmæssige, tekniske, ledelsesmæssige, uddannelsesmæssige og handelsmæssige område, og

c) støtte institutioner, programmer, aktiviteter og initiativer, som bidrager til udvikling og overførsel af teknologi og knowhow og god praksis på alle områder inden for virksomhedsledelse.

3. Samarbejdet fremmer virksomhedsudviklingen gennem finansiering, garantifaciliteter og faglig bistand, der tager sigte på at befordre og støtte oprettelse, etablering, udvidelse, diversificering, rehabilitering, omstrukturering, modernisering eller privatisering af dynamiske, rentable og konkurrencedygtige virksomheder inden for alle økonomiske sektorer samt finansielle formidlere såsom institutioner for udviklingsfinansiering og risikovillig kapital og leasingselskaber ved at:

a) skabe og/eller udbygge finansieringsinstrumenter i form af investeringskapital

b) forbedre adgangen til væsentlige inputs som f.eks. erhvervsinformation og tjenester i form af rådgivning, konsulentbistand eller faglig bistand

c) forbedre eksportvirksomheden, særlig gennem kapacitetsopbygning på alle handelsrelaterede områder, og

d) anspore til samvirke, netværk og samarbejde mellem virksomheder, herunder forbindelser med sigte på overførsel af teknologi og knowhow på nationalt, regionalt og AVS-EU-plan, samt til partnerskaber med private udenlandske investorer, som er forenelige med målene og retningslinjerne for AVS-EF-udviklingssamarbejdet.

4. Samarbejdet støtter udvikling af mikrovirksomheder ved at fremme bedre adgang til finansielle og ikke-finansielle tjenesteydelser, en hensigtsmæssig politik og lovgivningsmæssige rammer for sådanne virksomheders udvikling og leverer uddannelses- og informationstjenesteydelser om god praksis inden for mikrofinansiering.

5. Støtten til investeringer og udvikling af den private sektor omfatter aktioner og initiativer på makro-, meso- og mikroøkonomisk plan.

Artikel 22

Makroøkonomiske og strukturelle reformer og politikker

1. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at tilvejebringe:

a) makroøkonomisk vækst og stabilitet på basis af en disciplineret finans- og pengepolitik, som fører til et fald i inflationen og en forbedring af balancen over for udlandet og på budgettet gennem en styrkelse af budgetdisciplinen, en forbedring af den budgetmæssige gennemsigtighed og effektivitet og en forbedring af finanspolitikken med hensyn til kvalitet, retfærdig fordeling og sammensætning

b) strukturpolitikker, der skal styrke de forskellige aktørers rolle, særlig den private sektors, og skabe et klima, der befordrer omsætning, investeringer og beskæftigelse, idet sigtet skal være:

i) at liberalisere handels- og valutaordningerne og indføre konvertibilitet vedrørende de løbende poster under hensyntagen til de særlige forhold i hvert land

ii) at styrke reformer på arbejds- og produktmarkederne

iii) at anspore til reform af finanssystemerne, som kan bidrage til levedygtige banksystemer og ikke-banksystemer, kapitalmarkeder og finansielle tjenesteydelser, herunder mikrofinansiering

iv) at forbedre kvaliteten af private og offentlige tjenesteydelser

v) at tilskynde til regionalt samarbejde og til en gradvis integration af makroøkonomisk og monetær politik.

2. Udformningen af den makroøkonomiske politik og strukturtilpasningsprogrammerne skal afspejle de berørte landes sociopolitiske baggrund og institutionelle kapacitet og sikre en positiv indvirkning på fattigdommen og på adgangen til sociale tjenesteydelser, idet følgende principper lægges til grund:

a) AVS-staterne har det primære ansvar for at analysere de problemer, der skal løses, og udforme og gennemføre reformerne

b) støtteprogrammerne tilpasses de særlige omstændigheder i den enkelte AVS-stat, og der tages hensyn til de sociale, kulturelle og miljømæssige forhold

c) AVS-staternes ret til at bestemme, i hvilken retning deres udviklingsstrategier skal gå, og hvordan prioriteringen skal være, anerkendes og respekteres

d) reformtempoet skal være realistisk og foreneligt med den enkelte AVS-stats kapacitet og ressourcer

e) kommunikationen skal styrkes og befolkningen oplyses bedre om de økonomiske og sociale reformer og politikker.

Artikel 23

Udvikling af de økonomiske sektorer

Samarbejdet støtter en bæredygtig politik og bæredygtige institutionelle reformer og de investeringer, der er nødvendige for at skabe en retfærdig adgang til økonomisk virksomhed og produktionsfaktorer, navnlig:

a) bedre erhvervsuddannelsessystemer, som kan medvirke til at øge produktiviteten i både den formelle og den uformelle sektor

b) kapital, kredit, jord, særlig for så vidt angår ejendomsret og udnyttelse

c) udvikling af strategier for landdistrikterne, som skal skabe rammerne for decentral planlægning samt tildeling og forvaltning af midler baseret på folkelig deltagelse

d) landbrugsproduktionsstrategier, en national og regional fødevaresikkerhedspolitik, bæredygtig udvikling af vandressourcer og fiskeri samt marine ressourcer i AVS-staternes eksklusive økonomiske zone. I eventuelle fiskeriaftaler, der måtte blive forhandlet mellem Fællesskabet og AVS-staterne, tages der behørigt hensyn til, at de skal være forenelige med udviklingsstrategierne på dette område

e) økonomiske og teknologiske infrastrukturer og tjenesteydelser, herunder transport, telekommunikationssystemer, kommunikationstjenester og udvikling af informationssamfundet

f) udvikling af konkurrencedygtige industri-, mine- og energisektorer ledsaget af tilskyndelse til inddragelse og udvikling af den private sektor

g) udvikling af handel, herunder fremme af loyal handelspraksis

h) udvikling af erhvervssektoren, finans- og banksektoren og andre servicesektorer

i) udvikling af turisme

j) udvikling af videnskabelige, teknologiske og forskningsmæssige infrastrukturer og tjenesteydelser, herunder forbedring, overførsel og overtagelse af ny teknologi

k) styrkelse af produktionskapaciteten, særlig i den offentlige og den private sektor.

Artikel 24

Turisme

Samarbejdet rettes mod en bæredygtig udvikling af turistindustrien i AVS-staterne og i subregioner i erkendelse af turistindustriens stigende betydning for væksten i servicesektoren i AVS-staterne og for ekspansionen af disses globale handel, dens evne til at stimulere andre erhvervssektorer og den rolle, den kan spille med hensyn til udryddelse af fattigdom.

Samarbejdsprogrammer og -projekter støtter AVS-staternes bestræbelser på at få etableret og forbedret deres retlige og institutionelle rammer og ressourcer med henblik på udformning og gennemførelse af bæredygtige politikker og programmer på turistområdet ved bl.a. at forbedre sektorens konkurrenceevne, særlig de små og mellemstore virksomheders, støtte og fremme investeringer, befordre produktudvikling, herunder udvikling af indfødte kulturer i AVS-staterne, og styrke forbindelsen mellem turisme og andre erhvervssektorer.

AFDELING 2

Social og menneskelig udvikling

Artikel 25

Udvikling af den sociale sektor

1. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udforme generelle og sektorspecifikke politikker, der forbedrer dækningen og kvaliteten af samt adgangen til grundlæggende sociale infrastrukturer og tjenesteydelser, idet der tages hensyn til lokale behov og til de mest sårbare og ugunstigt stillede befolkningsgruppers specifikke krav for således at mindske ulighederne med hensyn til adgang til disse ydelser. Der lægges særlig vægt på at garantere et tilstrækkeligt niveau for de offentlige udgifter til den sociale sektor. I denne sammenhæng retter samarbejdet sig mod:

a) bedre uddannelses- og erhvervsuddannelsesmuligheder og opbygning af faglig kapacitet og færdigheder

b) bedre sundhedssystemer og ernæring, udryddelse af sult og underernæring, passende fødevareforsyning og -sikkerhed

c) indarbejdelse af befolkningsmæssige spørgsmål i udviklingsstrategierne for at forbedre den reproduktive sundhed, den primære sundhedspleje og familieplanlægning og forebygge omskæring af kvinder

d) fremme af bekæmpelsen af HIV/AIDS

e) bedre forsyningssikkerhed for vand til husholdningsbrug og bedre adgang til rent vand og passende sanitetsforhold

f) bedre adgang til passende boliger for alle til en overkommelig pris ved hjælp af støtte til programmer for socialt boligbyggeri og bedre byudvikling

g) fremme af folkelig deltagelse gennem social dialog samt respekt for de grundlæggende sociale rettigheder.

2. Samarbejdet støtter også kapacitetsopbygning på det sociale område som f.eks. programmer for uddannelse i udformning af socialpolitik og moderne metoder for forvaltning af sociale projekter og programmer, politikker, der fremmer teknologisk innovation og forskning, opbygning af lokal sagkundskab, fremme af partnerskaber og rundbordsdiskussioner på nationalt og/eller regionalt plan.

3. Samarbejdet fremmer og støtter udformningen og gennemførelsen af politikker og systemer for social beskyttelse og social sikring for at øge den sociale samhørighed og befordre selvhjælp og solidaritet i lokalsamfundet. Støtten rettes bl.a. mod initiativer, der bygger på økonomisk solidaritet, navnlig oprettelse af fonde for social udvikling, der er tilpasset lokale behov og aktører.

Artikel 26

Ungdomsanliggender

Samarbejdet støtter også udformningen af en sammenhængende, bredtfavnende politik med henblik på at realisere de unges potentiel, således at de bedre integreres i samfundet og bedre kan komme til deres fulde ret. I denne sammenhæng støtter samarbejdet politikker, foranstaltninger og tiltag, der retter sig mod:

a) at beskytte børns og unges, særlig pigers, rettigheder

b) at udnytte de unges færdigheder, energi, nyskabende evner og potentiel til at forbedre deres økonomiske, sociale og kulturelle muligheder og øge deres beskæftigelsesmuligheder i produktionssektoren

c) at hjælpe institutioner med rod i lokalsamfundet med at give børn mulighed for at udvikle deres fysiske, psykologiske, sociale og økonomiske potentiel

d) at reintegrere børn i samfundet ved hjælp af rehabiliteringsprogrammer i post-konfliktsituationer.

Artikel 27

Kulturel udvikling

Samarbejdet på det kulturelle område rettes mod:

a) at indarbejde den kulturelle dimension på alle niveauer i udviklingssamarbejdet

b) at anerkende, bevare og fremme kulturelle værdier og identiteter med sigte på en tværkulturel dialog

c) at anerkende, bevare og fremme kulturarvens værdi og støtte en udvikling af kapaciteten i denne sektor

d) at udvikle kulturelle industrier og forbedre markedsadgangsmulighederne for kulturgoder og -tjenester.

AFDELING 3

Regionalt samarbejde og regional integration

Artikel 28

Generel tilgang

Samarbejdet medvirker effektivt til at virkeliggøre de mål og prioriteter, som AVS-staterne har sat sig for regionalt og subregionalt samarbejde og integration, herunder interregionalt samarbejde og samarbejde AVS-staterne imellem. Det regionale samarbejde kan også involvere oversøiske lande og territorier og perifert beliggende regioner. I denne sammenhæng retter samarbejdet sig mod:

a) at anspore til gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien

b) at fremskynde økonomisk samarbejde og udvikling både inden for og mellem AVS-staternes regioner

c) at fremme den frie bevægelighed for personer, varer, tjenesteydelser, kapital, arbejdskraft og teknologi mellem AVS-staterne

d) at fremskynde diversificeringen af AVS-staternes økonomier og koordineringen og harmoniseringen af de regionale og subregionale samarbejdspolitikker

e) at fremme og udvide handelen mellem og i AVS-staterne og mellem AVS-staterne og tredjelande.

Artikel 29

Regional økonomisk integration

Samarbejdet på området regional økonomisk integration er rettet mod:

a) at udvikle og styrke kapaciteten hos:

i) institutioner og organisationer for regional integration, som AVS-staterne har oprettet for at fremme det regionale samarbejde og den regionale integration, og

ii) nationale regeringer og parlamenter i anliggender vedrørende regional integration

b) at inddrage de mindst udviklede AVS-stater i oprettelsen af regionale markeder og sikre, at de får del i fordelene derved

c) at gennemføre sektorspecifikke reformpolitikker på regionalt plan

d) at liberalisere samhandel og betalinger

e) at stimulere investeringer på tværs af grænserne, både udenlandske og indenlandske, og andre initiativer til regional eller subregional økonomisk integration

f) at afbøde følgerne af nettoovergangsomkostningerne ved den regionale integration for budgetindtægterne og betalingsbalancen.

Artikel 30

Regionalt samarbejde

1. Samarbejdet er for så vidt angår regionalt samarbejde rettet mod en lang række funktionelle og tematiske områder, hvor problemerne er fælles, og hvor der kan opnås stordriftsfordele, navnlig områder som:

a) infrastruktur, særlig transport og kommunikation og sikkerheden i forbindelse hermed, og tjenesteydelser, herunder udvikling af regionale muligheder inden for informations- og kommunikationsteknologi

b) miljøet, forvaltning af vandressourcer og energi

c) sundhed, uddannelse og erhvervsuddannelse

d) forskning og teknologisk udvikling

e) regionale initiativer vedrørende katastrofeberedskab og lindring af virkningerne af katastrofer

f) andre områder som f.eks. våbenbegrænsning samt bekæmpelse af narkotika, organiseret kriminalitet, hvidvaskning af penge, bestikkelse og korruption.

2. Samarbejdet støtter også ordninger og initiativer for interregionalt samarbejde og samarbejde mellem AVS-staterne.

3. Samarbejdet medvirker til at fremme og udbygge en regional politisk dialog på områder som forebyggelse og løsning af konflikter, menneskerettigheder og demokratisering, udvekslinger, netværksvirksomhed og fremme af mobiliteten blandt de forskellige aktører i udviklingsarbejdet, særlig fra civilsamfundet.

AFDELING 4

Tematiske og tværgående spørgsmål

Artikel 31

Kønsaspektet

Samarbejdet medvirker til at styrke politikker og programmer, der forbedrer, sikrer og øger lige deltagelse af mænd og kvinder på alle områder af det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle liv. Samarbejdet medvirker til at forbedre kvinders adgang til alle ressourcer, som er nødvendige, for at de kan udøve deres grundlæggende rettigheder fuldt ud. Mere specifikt skaber samarbejdet passende rammer med henblik på:

a) at tage behørigt hensyn til kønsaspektet på alle niveauer i udviklingssamarbejdet, også i makroøkonomiske politikker, strategier og foranstaltninger

b) at anspore til, at der træffes specifikke positive foranstaltninger til fordel for kvinder, f.eks. med det sigte:

i) at inddrage kvinder i national og lokal politik

ii) at støtte kvindeorganisationer

iii) at give kvinder adgang til grundlæggende sociale tjenesteydelser, særlig uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedspleje og familieplanlægning

iv) at give kvinder adgang til produktionsfaktorer, særlig jord og kredit, og til arbejdsmarkedet

v) at tage særligt hensyn til kvinder i forbindelse med nødhjælp og rehabilitering.

Artikel 32

Miljø og naturressourcer

1. Samarbejdet om miljøbeskyttelse og bæredygtig udnyttelse og forvaltning af naturressourcerne rettes mod:

a) at integrere miljøbæredygtighed i alle aspekter af udviklingssamarbejdet og støtte programmer og projekter, der gennemføres af de forskellige aktører

b) at opbygge og/eller styrke den videnskabelige og den tekniske menneskelige og institutionelle kapacitet med hensyn til miljøforvaltning hos alle aktører i miljøsammenhænge

c) at støtte specifikke foranstaltninger og ordninger, der tager sigte på at løse afgørende spørgsmål vedrørende bæredygtig forvaltning og spørgsmål, der angår nuværende og fremtidige regionale og internationale forpligtelser vedrørende mineral- og naturressourcer, såsom:

i) tropiske skove, vandressourcer, kyst-, hav- og fiskeressourcer, dyrelivet, jordbund, biodiversitet

ii) beskyttelse af skrøbelige økosystemer (f.eks. koralrev)

iii) vedvarende energikilder, navnlig solenergi, og energieffektivitet

iv) bæredygtig land- og byudvikling

v) ørkendannelse, tørke og afskovning

vi) innoverende løsninger på bymiljøproblemer

vii) bæredygtig turisme

d) at tage hensyn til spørgsmål i forbindelse med transport og bortskaffelse af farligt affald.

2. I samarbejdet tages der også hensyn til:

a) små AVS-østaters sårbarhed, særlig den trussel, som klimaændringer udgør

b) de voksende problemer med tørke og ørkendannelse, navnlig i de mindst udviklede stater og indlandsstaterne

c) udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning.

Artikel 33

Udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning

1. Samarbejdet tager systematisk hensyn til de institutionelle aspekter og støtter i denne sammenhæng AVS-staternes bestræbelser på at opbygge og styrke strukturer, institutioner og procedurer, der bidrager til:

a) at fremme og støtte demokratiet, menneskets værdighed, social retfærdighed og pluralisme under fuld respekt for mangfoldigheden i de enkelte samfund og forskellene mellem dem

b) at fremme og støtte universel og fuld respekt for og overholdelse og beskyttelse af alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder

c) at udvikle og styrke retsstaten og forbedre adgangen til domstolene, idet der samtidig garanteres professionelle, uafhængige retssystemer

d) at sikre en åben og ansvarlig regeringsførelse og administration i alle offentlige institutioner.

2. Parterne arbejder sammen om at bekæmpe bestikkelse og korruption i alle deres samfund.

3. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udvikle deres offentlige institutioner, så de bliver en drivende kraft for vækst og udvikling, og gøre de offentlige tjenester betydeligt mere effektive, hvor de berører almindelige mennesker i deres dagligliv. I denne sammenhæng støtter samarbejdet reform, rationalisering og modernisering af den offentlige sektor. Samarbejdet fokuserer navnlig på:

a) reform og modernisering af embedsværket

b) lov- og domstolsreform og modernisering af retssystemerne

c) forbedring og styrkelse af forvaltningen af de offentlige finanser

d) fremskyndelse af reformer i bank- og finanssektoren

e) forbedring af forvaltningen af offentlige aktiver og reform af procedurerne for offentlige indkøb

f) politisk, administrativ, økonomisk og finansiel decentralisering.

4. Samarbejdet medvirker også til at genskabe og/eller forbedre den offentlige sektors kapacitet på vigtige områder og støtte institutioner, der er nødvendige for en markedsøkonomi, idet der særlig satses på:

a) at opbygge den nødvendige lovgivnings- og forskriftsmæssige kapacitet til at styre en markedsøkonomi, herunder konkurrence- og forbrugerpolitik

b) at forbedre kapaciteten til at analysere, planlægge, udforme og gennemføre politikker, særlig på det økonomiske, sociale og miljømæssige område og inden for forskning, videnskab og teknologi samt innovation

c) at modernisere, styrke og reformere finans- og valutainstitutionerne og forbedre procedurerne

d) at opbygge den kapacitet på lokalt og kommunalt plan, der er nødvendig for at føre en decentral politik og inddrage befolkningen i udviklingsprocessen

e) at udvikle kapaciteten på andre vigtige områder såsom:

i) internationale forhandlinger, og

ii) forvaltning og koordination af udenlandsk bistand.

5. Samarbejdet dækker alle områder og sektorer med henblik på i højere grad at inddrage ikke-statslige aktører og udvikle disses kapacitet samt styrke strukturerne for information, dialog og konsultation mellem sådanne aktører og de nationale myndigheder, også på regionalt plan.

AFSNIT II

ØKONOMISK OG HANDELSMÆSSIGT SAMARBEJDE

KAPITEL 1

Mål og principper

Artikel 34

Mål

1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sigter mod at befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter for derved at fremme en bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne.

2. Det endelige mål med det økonomiske og handelsmæssige samarbejde er at sætte AVS-staterne i stand til at deltage fuldt ud i det internationale handelssamkvem. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til behovet for, at AVS-staterne deltager aktivt i de multilaterale handelsforhandlinger. På baggrund af det nuværende udviklingsniveau i AVS-staterne rettes det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mod at sætte AVS-staterne i stand til at klare udfordringerne ved globaliseringen og gradvis tilpasse sig de nye vilkår i det internationale handelssamkvem for dermed at lette deres omstilling til den liberaliserede globale økonomi.

3. Med henblik herpå retter det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sig mod at forbedre AVS-staternes produktions-, forsynings- og handelskapacitet og deres evne til at tiltrække investeringer. Det sigter endvidere mod at skabe en ny handelsdynamik mellem parterne, styrke AVS-staternes handels- og investeringspolitikker og forbedre AVS-staternes evne til at håndtere alle handelsrelaterede spørgsmål.

4. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde gennemføres i fuld overensstemmelse med WTO-bestemmelserne, herunder bestemmelserne om særlig og differentieret behandling, under hensyntagen til parternes gensidige interesser og deres respektive udviklingsniveauer.

Artikel 35

Principper

1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde baseres på et ægte, udvidet og strategisk partnerskab. Det baseres tillige på en samlet tilgang, som bygger på de tidligere AVS-EF-konventioners styrke og resultater, og tager alle tilgængelige midler i anvendelse med henblik på at virkeliggøre ovennævnte mål ved at sætte ind over for problemerne på udbuds- og efterspørgselssiden. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til handelsudviklende foranstaltninger som et middel til at øge AVS-staternes konkurrenceevne. Der lægges derfor den fornødne vægt på udvikling af handelen i AVS-staternes udviklingsstrategier, som Fællesskabet støtter.

2. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde bygger på initiativer til regional integration af AVS-staterne i erkendelse af, at regional integration er et vigtigt middel til at integrere AVS-staterne i verdensøkonomien.

3. I det økonomiske og handelsmæssige samarbejde tages der hensyn til AVS-staternes og -regionernes forskellige behov og udviklingsniveau. I denne forbindelse bekræfter parterne, at de lægger vægt på at sikre alle AVS-stater en særlig og differentieret behandling og opretholde en særbehandling for de mindst udviklede AVS-stater samt tage behørigt hensyn til små indlandsstaters og østaters sårbarhed.

KAPITEL 2

Nye handelsordninger

Artikel 36

Nærmere vilkår

1. Parterne vedtager på baggrund af ovennævnte mål og principper at indgå nye WTO-forenelige handelsordninger, som indebærer gradvis fjernelse af handelshindringer mellem dem og en forbedring af samarbejdet på alle områder, der er relevante for handelen.

2. Parterne er enige om, at de nye handelsordninger skal indføres gradvis, og erkender derfor, at der er behov for en forberedelsesperiode.

3. For at lette overgangen til de nye handelsordninger opretholdes de ikke-gensidige handelspræferencer, der gælder i henhold til fjerde AVS-EF-konvention, i forberedelsesperioden for alle AVS-stater på de betingelser, der er angivet i bilag V til denne aftale.

4. I denne sammenhæng bekræfter parterne vigtigheden af de råvareprotokoller, der er knyttet til bilag V til denne aftale. De er enige om, at disse protokoller skal revideres i forbindelse med de nye handelsordninger, særlig for så vidt angår deres forenelighed med WTO-reglerne under hensyn til sukkerprotokollens særlige retlige status, med henblik på at opretholde de med protokollerne forbundne fordele.

Artikel 37

Procedurer

1. I forberedelsesperioden, der udløber senest den 31. december 2007, forhandles der økonomiske partnerskabsaftaler. De formelle forhandlinger om de nye handelsordninger indledes i september 2002, og de nye handelsordninger træder i kraft den 1. januar 2008, medmindre parterne aftaler et tidligere tidspunkt.

2. Der træffes alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at forhandlingerne afsluttes med held i løbet af forberedelsesperioden. Med henblik herpå udnyttes perioden indtil indledningen af de formelle forhandlinger om de nye handelsordninger aktivt til at træffe de første forberedelser til forhandlingerne.

3. Forberedelsesperioden udnyttes også til at opbygge kapaciteten i den offentlige og den private sektor i AVS-staterne, herunder foranstaltninger, der øger konkurrenceevnen, samt til at styrke de regionale organisationer og støtte initiativer til regional handelsintegration, hvor det er relevant, ved bistand til budgettilpasning og omlægning af finanspolitikken samt til modernisering og udvikling af infrastruktur og til investeringsfremme.

4. Parterne undersøger løbende, hvilke fremskridt der gøres i forberedelserne og i forhandlingerne, og foretager i 2006 en formel, samlet undersøgelse af de planlagte ordninger for alle landene for at sikre, at der ikke er behov for yderligere tid til forberedelserne eller forhandlingerne.

5. Der indledes forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler med de AVS-stater, som anser sig for at være i stand dertil, på det niveau, som de finder passende, og i overensstemmelse med de procedurer, der er aftalt med AVS-gruppen, under hensyntagen til den regionale integrationsproces i AVS.

6. I 2004 vurderer Fællesskabet situationen i de lande uden for kredsen af mindst udviklede lande, som efter konsultationer med Fællesskabet beslutter, at de ikke er i stand til at deltage i en økonomisk partnerskabsaftale, og det undersøger alle alternative muligheder med henblik på at tilbyde disse lande nye handelsrammer, som svarer til deres nuværende situation, og som er forenelige med WTO-reglerne.

7. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler tager navnlig sigte på at fastlægge en tidsplan for en gradvis afskaffelse af hindringerne for handelen mellem parterne i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Fællesskabets handelsliberalisering skal bygge på de hidtil opnåede resultater og rettes mod at forbedre den nuværende markedsadgang for AVS-staterne gennem bl.a. en revision af oprindelsesreglerne. I forhandlingerne tages der hensyn til udviklingsniveauet og handelsforanstaltningers socioøkonomiske virkninger for AVS-staterne samt til staternes evne til at tilpasse sig og justere deres økonomier i takt med liberaliseringsprocessen. Forhandlingerne skal derfor være så fleksible som muligt for så vidt angår fastsættelsen af en tilstrækkelig lang overgangsperiode, den endelige produktdækning under hensyn til følsomme sektorer og graden af asymmetri i tidsplanen for toldafvikling, men skal samtidig overholde de til den tid gældende WTO-regler.

8. Parterne arbejder nært sammen i WTO om at forsvare de indgåede ordninger, navnlig med hensyn til graden af fleksibilitet.

9. Fællesskabet indleder i 2000 en proces, som ved udgangen af de multilaterale handelsforhandlinger og senest i 2005 munder ud i toldfri adgang for stort set alle produkter fra de mindst udviklede lande med udgangspunkt i de nuværende handelsbestemmelser i fjerde AVS-EF-konvention og fører til forenkling og revision af de oprindelsesregler, herunder kumulationsregler, som gælder for disse landes eksport.

Artikel 38

Det Blandede Ministerudvalg for Handel

1. Der nedsættes et blandet AVS-EF-ministerudvalg for handel.

2. Det Blandede Ministerudvalg for Handel beskæftiger sig særlig med de igangværende multilaterale handelsforhandlinger og undersøger de bredere liberaliseringsinitiativers virkninger for AVS-EF-handelen og for udviklingen af AVS-staternes økonomier. Det fremsætter alle nødvendige henstillinger med henblik på at bevare fordelene ved AVS-EF-handelsordningerne.

3. Det Blandede Ministerudvalg for Handel træder sammen mindst en gang om året. Dets forretningsorden fastsættes af Ministerrådet. Det sammensættes af repræsentanter for AVS-staterne og Fællesskabet.

KAPITEL 3

Samarbejde i internationale fora

Artikel 39

Almindelige bestemmelser

1. Parterne understreger betydningen af aktivt at deltage i WTO og andre relevante internationale organisationer ved at blive medlem af disse organisationer og nøje følge deres dagsorden og virksomhed.

2. De er enige om at arbejde tæt sammen om at indkredse og fremme deres fælles interesser i det internationale økonomiske og handelsmæssige samarbejde, navnlig i WTO, herunder være med til at bestemme dagsordenen og dermed afviklingen af de fremtidige multilaterale handelsforhandlinger. I denne forbindelse lægges der særlig vægt på at sikre produkter og tjenesteydelser med oprindelse i AVS-staterne bedre adgang til Fællesskabets marked og andre markeder.

3. Parterne er også enige om vigtigheden af fleksible WTO-regler, således at der kan tages hensyn til AVS-staternes udviklingsniveau og til de vanskeligheder, de har med at opfylde deres forpligtelser. De er endvidere enige om behovet for faglig bistand, for at AVS-staterne bliver i stand til at udmønte deres forpligtelser i praksis.

4. Fællesskabet accepterer at bistå AVS-staterne i deres bestræbelser på i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale at blive aktive medlemmer af disse organisationer ved at udvikle den nødvendige kapacitet til at forhandle disse aftaler, deltage effektivt i deres udformning, overvåge deres gennemførelse og sikre deres anvendelse.

Artikel 40

Råvarer

1. Parterne erkender behovet for at sikre, at de internationale råvaremarkeder kommer til at fungere bedre, og at markedsgennemsigtigheden øges.

2. De bekræfter deres vilje til at afholde flere indbyrdes konsultationer i internationale fora og organisationer, der beskæftiger sig med råvarer.

3. Med henblik herpå skal der på en parts anmodning finde udveksling af synspunkter sted:

- om, hvorledes de eksisterende internationale aftaler eller de specialiserede mellemstatslige arbejdsgrupper fungerer, med det formål at forbedre dem og gøre dem mere effektive under hensyntagen til markedstendenserne

- når det påtænkes at indgå eller forny en international aftale eller nedsætte en specialiseret mellemstatslig arbejdsgruppe.

Sådanne udvekslinger af synspunkter har til formål at sikre, at der tages hensyn til de enkelte parters interesser. De kan om nødvendigt finde sted i Det Blandede Ministerudvalg for Handel.

KAPITEL 4

Handel med tjenesteydelser

Artikel 41

Almindelige bestemmelser

1. Parterne understreger tjenesteydelsernes voksende betydning i den internationale handel og deres væsentlige bidrag til den økonomiske og sociale udvikling.

2. De bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) og understreger behovet for en særlig og differentieret behandling af AVS-leverandører af tjenesteydelser.

3. Fællesskabet forpligter sig til under forhandlingerne om en gradvis liberalisering af handelen med tjenesteydelser som omhandlet i artikel XIX i GATS at tage AVS-staternes prioriteter vedrørende forbedring af EF-listen under velvillig overvejelse med henblik på at tilgodese deres særlige interesser.

4. Parterne er videre enige om at have som mål at udvide deres partnerskab inden for rammerne af de økonomiske partnerskabsaftaler, når de har fået en vis erfaring med at anvende mestbegunstigelsesklausulen i henhold til GATS, til også at omfatte liberalisering af tjenesteydelser i overensstemmelse med GATS-bestemmelserne, særlig dem, der vedrører udviklingslandes deltagelse i liberaliseringsaftaler.

5. Fællesskabet støtter AVS-staternes bestræbelser på at styrke deres kapacitet til at levere tjenesteydelser. Opmærksomheden rettes særlig mod tjenesteydelser i forbindelse med arbejdskraft, erhvervsvirksomhed, distribution, finansvæsen, turisme, kultur samt byggeri og andre dermed forbundne tekniske tjenesteydelser med henblik på at øge konkurrenceevnen og dermed værdien og omfanget af handelen med varer og tjenesteydelser.

Artikel 42

Søtransport

1. Parterne anerkender betydningen af rentable, effektive søtransportydelser i et sikkert og rent havmiljø og ser søtransport som vigtigste transportform, der letter den internationale handel og dermed udgør en af drivkræfterne bag økonomisk udvikling og udvikling af handelen.

2. De forpligter sig til at arbejde for en liberalisering af søtransporten og med henblik herpå effektivt at følge princippet om uhindret adgang til det internationale marked for søtransport på et ikke-diskriminerende, kommercielt grundlag.

3. Hver part indrømmer bl.a. skibe, der drives af den anden parts statsborgere eller selskaber, og skibe, der er registreret på en parts område, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer egne skibe for så vidt angår adgang til havne, brug af infrastruktur og søfartshjælpetjenester i havnene samt dermed forbundne gebyrer og afgifter, toldfaciliteter og tildeling af kajplads samt laste- og lossefaciliteter.

4. Fællesskabet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udvikle og fremme rentable, effektive søtransportydelser i AVS-staterne for at øge AVS-operatørers deltagelse i international søfart.

Artikel 43

Informations- og kommunikationsteknologi og informationssamfundet

1. Parterne anerkender, at informations- og kommunikationsteknologi samt aktiv deltagelse i informationssamfundet spiller en vigtig rolle og er en forudsætning for en vellykket integration af AVS-staterne i verdensøkonomien.

2. De bekræfter derfor deres respektive forpligtelser i henhold til bestående multilaterale aftaler, navnlig protokollen om basistelekommunikation, der er knyttet til GATS, og opfordrer de AVS-stater, der endnu ikke er part i disse aftaler, til at tiltræde dem.

3. De er desuden enige om at ville deltage aktivt og fuldt ud i alle fremtidige internationale forhandlinger, der måtte blive ført på dette område.

4. Parterne vil derfor tage skridt til at sikre indbyggerne i AVS-staterne let adgang til informations- og kommunikationsteknologi ved hjælp af bl.a. foranstaltninger, der tager sigte på:

- at udvikle vedvarende energikilder til en overkommelig pris og tilskynde til udnyttelse heraf

- at udvikle mere vidtrækkende, billige trådløse net og sikre dem større udbredelse.

5. Parterne er også enige om at udvide deres indbyrdes samarbejde om informations- og kommunikationsteknologi og informationssamfundet. Samarbejdet rettes navnlig mod at tilvejebringe større komplementaritet og harmonisering af kommunikationssystemerne på nationalt, regionalt og internationalt plan og sikre en tilpasning af dem til de nye teknologier.

KAPITEL 5

Handelsrelaterede områder

Artikel 44

Almindelige bestemmelser

1. Parterne anerkender nye handelsrelaterede områders voksende betydning med hensyn til at lette den gradvise integration af AVS-staterne i verdensøkonomien. De er derfor enige om at styrke deres samarbejde på disse områder gennem fuld og koordineret deltagelse i de relevante internationale fora og aftaler.

2. Fællesskabet støtter AVS-staternes bestræbelser på i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og de mellem parterne fastlagte udviklingsstrategier at styrke deres kapacitet til at håndtere alle handelsrelaterede områder, om fornødent ved at forbedre og støtte de institutionelle rammer.

Artikel 45

Konkurrencepolitik

1. Parterne er enige om, at indførelse og gennemførelse af effektive, forsvarlige konkurrencepolitikker og -regler er af afgørende betydning for at forbedre og sikre et investeringsvenligt klima, en bæredygtig industrialiseringsproces og gennemsigtighed i forbindelse med markedsadgang.

2. Med henblik på at fjerne konkurrenceforvridning og under behørig hensyntagen til den enkelte AVS-stats udviklingsniveau og økonomiske behov forpligter parterne sig til at gennemføre nationale eller regionale regler og politikker, herunder kontrol med og under visse omstændigheder forbud mod aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og samordnet praksis mellem virksomheder, der som mål eller virkning har at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen. Parterne er tillige enige om at forbyde en eller flere virksomheders misbrug af dominerende stilling på Fællesskabets marked eller på AVS-staternes område.

3. Parterne er også enige om at styrke samarbejdet på dette område med henblik på sammen med de kompetente nationale konkurrencemyndigheder at udforme og støtte en effektiv konkurrencepolitik, der gradvis sikrer, at konkurrencereglerne reelt efterleves i såvel private som statslige virksomheder. Samarbejdet på dette område omfatter navnlig støtte til udformning af en egnet lovgivning og til den administrative håndhævelse heraf, idet der tages særligt hensyn til den specielle situation i de mindst udviklede lande.

Artikel 46

Beskyttelse af intellektuel ejendomsret

1. Uden at det berører deres holdninger under multilaterale forhandlinger, anerkender parterne, at det er nødvendigt at sikre en passende og effektiv beskyttelse af intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder og andre rettigheder, der er omfattet af TRIPS, herunder beskyttelse af geografiske betegnelser, i overensstemmelse med internationale standarder med henblik på at mindske forvridning af og hindringer for den bilaterale handel.

2. De fremhæver i denne forbindelse betydningen af at tiltræde aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), der er knyttet til WTO-overenskomsten, og konventionen om biodiversitet (CBD).

3. De er også enige om nødvendigheden af at tiltræde alle internationale konventioner om intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder som omhandlet i del I af TRIPS-aftalen på linje med deres udviklingsniveau.

4. Fællesskabet, dets medlemsstater og AVS-staterne kan overveje at indgå aftaler om beskyttelse af varemærker og geografiske betegnelser for produkter af særlig betydning for en af parterne.

5. I denne aftale forstås ved intellektuel ejendomsret især ophavsrettigheder, herunder ophavsret til edb-programmer, og dermed beslægtede rettigheder, herunder kunstneriske tegninger, industrielle ejendomsrettigheder, herunder brugsmønstre, patenter, herunder bioteknologiske opfindelser og plantenyheder og andre effektive sui generis-systemer, industrielle mønstre og modeller, geografiske betegnelser, herunder oprindelsesbetegnelser, varemærker for varer og tjenesteydelser, integrerede kredsløbs topografi samt retlig beskyttelse af databaser, beskyttelse mod illoyal konkurrence som omhandlet i artikel 10b i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret og beskyttelse af fortrolig information om knowhow.

6. Parterne er endvidere enige om at styrke deres samarbejde på dette område. Samarbejdet omfatter på anmodning og på indbyrdes aftalte betingelser bl.a. følgende områder: udarbejdelse af love og bestemmelser om beskyttelse og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, forebyggelse af rettighedshaveres misbrug af sådanne rettigheder og konkurrenters krænkelse heraf samt oprettelse og styrkelse af nationale og regionale kontorer og andre organer, herunder støtte til regionale organisationer for intellektuel ejendomsret, som varetager håndhævelsen og beskyttelsen af rettighederne, herunder personaleuddannelse.

Artikel 47

Standardisering og certificering

1. Parterne er enige om at arbejde nærmere sammen vedrørende standardisering, certificering og kvalitetssikring for at fjerne unødvendige tekniske hindringer og mindske forskellene mellem dem på disse områder for dermed at lette handelen.

I denne sammenhæng bekræfter de deres forpligtelser i henhold til aftalen om tekniske handelshindringer, der er knyttet til WTO-overenskomsten (TBT-aftalen).

2. Samarbejdet inden for standardisering og certificering rettes mod at fremme kompatible systemer mellem parterne og omfatter navnlig:

- foranstaltninger i overensstemmelse med TBT-aftalen, der tager sigte på at fremme anvendelsen af internationale tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, herunder sektorspecifikke foranstaltninger, afpasset efter AVS-staternes økonomiske udviklingsniveau

- samarbejde på området kvalitetsstyring og kvalitetssikring i udvalgte sektorer af stor betydning for AVS-staterne

- støtte til initiativer i AVS-staterne med henblik på kapacitetsopbygning inden for overensstemmelsesvurdering, metrologi og standardisering

- udvikling af forbindelser mellem Fællesskabets og AVS-staternes institutioner vedrørende standardisering, overensstemmelsesvurdering og certificering.

3. Parterne forpligter sig til med tiden at overveje at forhandle aftaler om gensidig anerkendelse inden for sektorer af fælles økonomisk interesse.

Artikel 48

Sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger

1. Parterne anerkender hver parts ret til at indføre eller håndhæve sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, som er nødvendige for at beskytte menneskers, dyrs og planters liv og sundhed, forudsat at sådanne foranstaltninger ikke bruges som et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller udgør en maskeret begrænsning af handelen i almindelighed. I denne forbindelse bekræfter de deres forpligtelser i henhold til aftalen om anvendelse af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, der er knyttet til WTO-overenskomsten (SPS-aftalen), under hensyntagen til deres respektive udviklingsniveau.

2. De forpligter sig desuden til at styrke koordinationen, konsultationerne og informationsformidlingen i forbindelse med anmeldelse og anvendelse af planlagte sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger i overensstemmelse med SPS-aftalen i tilfælde, hvor sådanne foranstaltninger kan påvirke den anden parts interesser. De er også enige om forudgående konsultation og koordination inden for rammerne af Codex Alimentarius, Det Internationale Kontor for Epizootier og den internationale plantebeskyttelseskonvention med henblik på at fremme deres fælles interesser.

3. Parterne er enige om at udvide deres samarbejde med henblik på at styrke kapaciteten på dette område i den offentlige og den private sektor i AVS-staterne.

Artikel 49

Handel og miljø

1. Parterne bekræfter på ny deres tilsagn om at ville fremme udviklingen af den internationale handel på en sådan måde, at der garanteres en bæredygtig og forsvarlig forvaltning af miljøet i overensstemmelse med de internationale konventioner og tilsagn på området og under behørigt hensyn til deres respektive udviklingsniveau. De er enige om, at der skal tages hensyn til AVS-staternes særlige behov og krav ved udarbejdelsen og gennemførelsen af miljøforanstaltninger.

2. Med udgangspunkt i Rio-principperne er parterne enige om at styrke deres samarbejde på dette område, således at handel og miljø supplerer hinanden indbyrdes. Samarbejdet rettes navnlig mod udformning af sammenhængende nationale, regionale og internationale politikker, styrkelse af kvalitetskontrollen af miljørelaterede varer og tjenesteydelser og forbedring af miljøvenlige produktionsmetoder i de relevante sektorer.

Artikel 50

Handel og arbejdsstandarder

1. Parterne bekræfter deres tilslutning til de internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsstandarder som defineret i de relevante ILO-konventioner, navnlig vedrørende foreningsfrihed og retten til kollektive forhandlinger, afskaffelse af tvangsarbejde, afskaffelse af de værste former for børnearbejde samt ikke-diskrimination for så vidt angår beskæftigelse.

2. De er enige om at forbedre samarbejdet på dette område, navnlig på følgende felter:

- informationsudveksling om parternes respektive lovgivning og forskrifter vedrørende arbejde

- udarbejdelse af nationale arbejdsretlige bestemmelser og styrkelse af bestående lovgivning

- uddannelses- og oplysningsprogrammer

- skærpelse af overholdelsen af national lovgivning og nationale forskrifter vedrørende arbejde.

3. Parterne er enige om, at disse arbejdsstandarder ikke må bruges i handelsprotektionistisk øjemed.

Artikel 51

Forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugernes sundhed

1. Parterne er enige om at udvide deres samarbejde inden for forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugernes sundhed under behørig hensyntagen til den nationale lovgivning med henblik på at undgå handelshindringer.

2. Samarbejdet rettes navnlig mod at forbedre den institutionelle og tekniske kapacitet på området, oprette systemer for hurtig varsling med gensidig underretning om farlige produkter, udveksle informationer om og erfaringer med indførelse og brug af systemer for tilsyn med markedsførte produkter og produktsikkerhed, forbedre oplysningerne til forbrugerne om priser og udbudte varers og tjenesteydelsers egenskaber, tilskynde til oprettelse af uafhængige forbrugersammenslutninger og kontakter mellem repræsentanter for forbrugerinteresser, gøre de forbrugerorienterede politikker og systemer indbyrdes mere kompatible, anmelde iværksættelse af lovgivning og fremme samarbejdet om undersøgelser af skadelig eller illoyal handelspraksis samt iværksætte eksportforbud i handelen mellem parterne med varer og tjenesteydelser, hvis markedsføring er forbudt i produktionslandet.

Artikel 52

Skattemæssig undtagelsesbestemmelse

1. Den mestbegunstigelsesbehandling, der indrømmes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale eller ordninger vedtaget på grundlag af denne aftale, omfatter ikke skattefordele, som parterne nu eller senere indrømmer på grundlag af aftaler om afskaffelse af dobbeltbeskatning eller andre beskatningsaftaler eller på grundlag af indenlandsk skattelovgivning, jf. dog artikel 31 i bilag IV.

2. Intet i denne aftale eller i ordninger, som vedtages på grundlag af denne aftale, må fortolkes således, at parterne hindres i at træffe eller håndhæve foranstaltninger, som tager sigte på at forebygge skatteundgåelse eller -unddragelse i medfør af skattebestemmelser i aftaler om afskaffelse af dobbeltbeskatning eller andre beskatningsaftaler eller indenlandsk skattelovgivning.

3. Intet i denne aftale eller i ordninger, som vedtages på grundlag af denne aftale, må fortolkes således, at parterne ved anvendelsen af de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning hindres i at skelne mellem skatteydere i forskellige situationer, f.eks. på grundlag af bopæl eller på grundlag af, hvor de har investeret deres kapital.

KAPITEL 6

Samarbejde på andre områder

Artikel 53

Fiskeriaftaler

1. Parterne erklærer sig villige til at forhandle fiskeriaftaler, som har til formål at sikre bæredygtige og gensidigt tilfredsstillende vilkår for fiskeri i AVS-staterne.

2. Ved indgåelsen eller gennemførelsen af sådanne aftaler udøver AVS-staterne ingen forskelsbehandling af Fællesskabet eller dets medlemsstater, dog med forbehold af særlige aftaler mellem udviklingslande inden for samme geografiske område, herunder gensidige fiskeriaftaler, og tilsvarende udøver Fællesskabet ingen forskelsbehandling af AVS-staterne.

Artikel 54

Fødevaresikkerhed

1. Med hensyn til disponible landbrugsprodukter forpligter Fællesskabet sig til at sikre mulighed for forudfastsættelse på længere sigt af restitutionerne ved eksport til alle AVS-stater for en række produkter, der udvælges under hensyn til de fødevarebehov, som disse stater giver udtryk for.

2. Denne forudfastsættelse vil kunne gælde ét år og vil blive anvendt hvert år i denne aftales gyldighedsperiode, idet restitutionsniveauet vil blive fastsat efter de metoder, som Kommissionen sædvanligvis anvender.

3. Der vil kunne indgås særlige aftaler med de AVS-stater, som måtte anmode derom som led i deres politik med hensyn til fødevaresikkerhed.

4. De i stk. 3 nævnte særlige aftaler må ikke bringe produktionen og handelsstrømmene i AVS-regionerne i fare.

DEL 4

SAMARBEJDE MED HENBLIK PÅ UDVIKLINGSFINANSIERING

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

KAPITEL 1

Mål, principper, retningslinjer og bistandsberettigede

Artikel 55

Mål

Målet for samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering er ved hjælp af tilstrækkelige finansielle midler og relevant faglig bistand at støtte og fremme AVS-staternes bestræbelser på at virkeliggøre de mål, der er fastsat i denne aftale, på grundlag af gensidig interesse og i erkendelse af indbyrdes afhængighed.

Artikel 56

Principper

1. Samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering gennemføres på nationalt og regionalt plan på grundlag af de udviklingsmål, -strategier og -prioriteter, som AVS-staterne har fastlagt, og i overensstemmelse med disse. Der tages hensyn til de enkelte staters geografiske, sociale og kulturelle karakteristika samt til deres særlige muligheder. Samarbejdet skal desuden:

a) fremme lokalt ejerskab på alle niveauer i udviklingsprocessen

b) afspejle et partnerskab baseret på gensidige rettigheder og pligter

c) fremhæve vigtigheden af forudsigelighed og sikkerhed i tilførslen af midler, som sker på meget liberale betingelser og et regelmæssigt grundlag

d) være fleksibelt og tilpasset den enkelte AVS-stats situation samt det pågældende projekts eller programs særlige art

e) sikre, at foranstaltningerne er effektive, samordnede og indbyrdes sammenhængende.

2. Samarbejdet sikrer særbehandling af de mindst udviklede AVS-stater og tager behørigt hensyn til AVS-indlandsstaters og -østaters sårbarhed. Desuden tages der særligt hensyn til de specifikke behov i lande, der befinder sig i post-konfliktsituationer.

Artikel 57

Retningslinjer

1. De foranstaltninger, der finansieres inden for rammerne af denne aftale, gennemføres i nært samarbejde mellem AVS-staterne og Fællesskabet på grundlag af princippet om ligestillede partnere.

2. Det henhører under AVS-staternes ansvarsområde:

a) at opstille mål og prioriteter for de vejledende programmer

b) at udvælge projekterne og programmerne

c) at udarbejde projekt- og programmaterialet

d) at udarbejde, forhandle og indgå kontrakter

e) at gennemføre og forvalte projekterne og programmerne

f) at vedligeholde projekterne og programmerne.

3. Uanset ovenstående bestemmelser kan bistandsberettigede ikke-statslige aktører også få ansvaret for at foreslå og gennemføre programmer og projekter på områder, der vedrører dem.

4. Det henhører under AVS-staternes og Fællesskabets fælles ansvarsområde:

a) i de blandede institutioner at udstikke de generelle retningslinjer for samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering

b) at vedtage de vejledende programmer

c) at forundersøge projekterne og programmerne

d) at sikre lige vilkår for deltagelse i udbud og aftaler

e) at overvåge og evaluere virkningerne og resultaterne af projekterne og programmerne

f) at sikre en hensigtsmæssig, hurtig og effektiv gennemførelse af projekterne og programmerne.

5. Det henhører under Fællesskabets ansvarsområde at træffe finansieringsafgørelser vedrørende projekterne og programmerne.

6. Medmindre andet er fastsat i denne aftale, vedtages eller anses enhver afgørelse, der kræver en af parternes godkendelse, for vedtaget 60 dage efter meddelelsen fra den anden part.

Artikel 58

Bistandsberettigede

1. Der kan i henhold til denne aftale ydes finansiel bistand til følgende enheder eller organer:

a) AVS-stater

b) regionale eller mellemstatslige organer, som en eller flere AVS-stater er deltagere i, og som er bemyndiget af disse

c) blandede organer, som er oprettet af AVS-staterne og Fællesskabet for at forfølge visse specifikke mål.

2. Der kan ligeledes med den eller de berørte AVS-staters samtykke ydes finansiel bistand til:

a) offentlige eller halvoffentlige nationale og/eller regionale organer, AVS-staternes ministerier eller lokale forvaltninger, og navnlig finansieringsinstitutter og udviklingsbanker

b) selskaber og andre organisationer og erhvervsdrivende i den private sektor i AVS-staterne

c) virksomheder i en medlemsstat for at sætte disse i stand til ud over den indsats, de allerede selv gør, at gennemføre produktionsprojekter på en AVS-stats område

d) finansielle formidlende organer i AVS-staterne eller Fællesskabet, der fremmer og finansierer private investeringer i AVS-staterne

e) aktører i det decentrale samarbejde og andre ikke-statslige aktører fra AVS-staterne og fra Fællesskabet.

KAPITEL 2

Anvendelsesområde og finansieringens art

Artikel 59

Der kan inden for rammerne af de prioriteter, som den eller de berørte AVS-stater har fastlagt på nationalt og regionalt plan, ydes støtte til projekter, programmer og andre former for foranstaltninger, der bidrager til at virkeliggøre målene i denne aftale.

Artikel 60

Anvendelsesområde

Finansieringen kan afhængigt af behovene og den type foranstaltninger, der anses for mest hensigtsmæssig, bl.a. omfatte støtte til:

a) foranstaltninger, der bidrager til at lette AVS-staternes gældsbyrde og betalingsbalanceproblemer

b) makroøkonomiske og strukturelle reformer og politikker

c) afbødning af negative virkninger af ustabile eksportindtægter

d) sektorspecifikke politikker og reformer

e) udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning

f) programmer vedrørende fagligt samarbejde

g) humanitær bistand og katastrofebistand, herunder hjælp til flygtninge og fordrevne, kortfristede rehabiliteringsforanstaltninger og katastrofeberedskab.

Artikel 61

Finansieringens art

1. Finansieringen rettes bl.a. mod:

a) projekter og programmer

b) kreditlinjer, garantiordninger og erhvervelse af kapitalandele

c) budgetstøtte, enten direkte til de AVS-stater, hvis valuta er konvertibel og frit omsættelig, eller indirekte via counterpartmidler fra de forskellige fællesskabsinstrumenter

d) de menneskelige og materielle ressourcer, der er nødvendige for en effektiv administration og overvågning af projekter og programmer

e) sektorspecifikke og generelle importstøtteprogrammer, hvor der kan være tale om:

i) sektorspecifikke importprogrammer i form af direkte indkøb, herunder finansiering af inputs til produktionssystemet og leverancer til at forbedre de sociale tjenesteydelser

ii) sektorspecifikke importprogrammer i form af fremmed valuta, der frigøres i rater til finansiering af sektorspecifik import, og

iii) generelle importprogrammer i form af fremmed valuta, der frigøres i rater til finansiering af generel import af et bredt udsnit af produkter.

2. Der ydes direkte budgetstøtte til makroøkonomiske eller sektorspecifikke reformer, såfremt:

a) forvaltningen af de offentlige udgifter er tilstrækkelig gennemsigtig, ansvarlig og effektiv

b) der foreligger veldefinerede makroøkonomiske eller sektorspecifikke politikker, som landet selv har fastlagt, og som er aftalt med dets vigtigste donorer

c) ordningen for offentlige indkøb er åben og gennemsigtig.

3. Der ydes gradvis lignende direkte budgetstøtte til sektorspecifikke politikker til erstatning for individuelle projekter.

4. Ovennævnte importprogram- og budgetstøtteinstrumenter kan også benyttes til at hjælpe bistandsberettigede AVS-stater, der med sigte på økonomisk liberalisering inden for regionen gennemfører reformer, som afføder nettoovergangsomkostninger.

5. Inden for denne aftales rammer anvendes til at finansiere projekter programmer og andre foranstaltninger, der bidrager til at virkeliggøre målene i denne aftale, Den Europæiske Udviklingsfond, i det følgende benævnt "EUF" , herunder counterpartmidler, uudnyttede restbeløb fra tidligere EUF, egne midler tilhørende Den Europæiske Investeringsbank, i det følgende benævnt "Banken" , og, hvor det er relevant, midler fra Det Europæiske Fællesskabs budget.

6. De midler, der stilles til rådighed i medfør af denne aftale, kan anvendes til dækning af samtlige lokale og eksterne udgifter til projekter og programmer, også faste udgifter.

AFSNIT II

FINANSIELT SAMARBEJDE

KAPITEL 1

Finansielle midler

Artikel 62

Samlet beløb

1. Fællesskabets samlede finansielle bistand til de formål, der er omhandlet i denne aftale, og de detaljerede finansieringsvilkår og -betingelser er angivet i bilagene til denne aftale.

2. Hvis en AVS-stat undlader at ratificere denne aftale eller opsiger den, regulerer parterne de beløb, der er fastsat i finansprotokollen i bilag I. Der foretages også en regulering af de finansielle midler, når:

a) nye AVS-stater, der ikke har deltaget i forhandlingen af denne aftale, tiltræder denne

b) Fællesskabet udvides med nye medlemsstater.

Artikel 63

Finansieringsformer

Finansieringsformerne for det enkelte projekt eller program fastlægges i fællesskab mellem den eller de berørte AVS-stater og Fællesskabet på grundlag af

a) disse staters udviklingsniveau og geografiske beliggenhed samt økonomiske og finansielle situation

b) projektets eller programmets art, dets muligheder for økonomisk og finansiel rentabilitet samt dets sociale og kulturelle virkninger

c) i tilfælde af lån de faktorer, som sikrer betjeningen af lånene.

Artikel 64

Låneformidling

1. Finansiel bistand kan ydes til de berørte AVS-stater gennem AVS-staterne eller, med forbehold af bestemmelserne i denne aftale, gennem bistandsberettigede finansieringsinstitutter eller direkte til enhver anden bistandsberettiget modtager. Når den finansielle bistand ydes gennem et formidlende organ til den endelige modtager eller direkte til den endelige modtager i den private sektor:

a) fastsættes vilkårene og betingelserne for ydelsen af denne bistand gennem det formidlende organ til den endelige modtager eller direkte til den endelige modtager i den private sektor i finansieringsaftalen eller lånekontrakten

b) anvendes enhver fortjeneste, som det formidlende organ opnår som følge af denne låneformidlingstransaktion, eller som skabes ved den direkte långivning til den endelige modtager i den private sektor, til udviklingsformål på de i finansieringsaftalen eller lånekontrakten fastsatte vilkår, efter at der er taget hensyn til administrative omkostninger, finansielle risici og kursrisici samt omkostningerne i forbindelse med den faglige bistand til den endelige modtager.

2. Når finansieringen forestås af et formidlende organ, der er etableret og/eller opererer i AVS-staterne, påhviler det dette organ at udvælge og forundersøge hvert enkelt projekt og forvalte de midler, der stilles til dets rådighed, på de betingelser, som er fastsat i denne aftale, og efter fælles aftale mellem parterne.

Artikel 65

Samfinansiering

1. På anmodning af AVS-staterne kan denne aftales finansielle midler anvendes til samfinansiering især sammen med udviklingsorganer og -institutioner, Fællesskabets medlemsstater, AVS-stater, tredjelande eller internationale eller private finansieringsinstitutter, virksomheder eller eksportkreditorganer.

2. Muligheden af samfinansiering overvejes specielt i tilfælde, hvor Fællesskabets bidrag kan hjælpe til at mobilisere bidrag fra andre finansieringskilder, og hvor en sådan finansiering kan føre til en fordelagtig finansieringspakke for den berørte AVS-stat.

3. Samfinansiering kan tage form af fællesfinansiering eller parallelfinansiering. I hvert enkelt tilfælde foretrækkes den løsning, der er bedst egnet set ud fra et omkostningseffektivitetssynspunkt. Desuden tages der skridt til at harmonisere og koordinere de foranstaltninger, som gennemføres af Fællesskabet og andre samfinansieringsorganer, for at begrænse antallet af procedurer, som AVS-staterne skal iværksætte, og for at gøre disse procedurer mere smidige.

4. Konsultations- og koordinationsprocessen med de øvrige donorer og deltagere i samfinansieringen styrkes og udvides, når det er muligt, ved at der indgås rammeaftaler om samfinansiering, og retningslinjerne og procedurerne for samfinansiering tages op til fornyet behandling for at sikre effektiviteten og de bedst mulige betingelser.

KAPITEL 2

Gæld og strukturtilpasningsstøtte

Artikel 66

Støtte til gældslettelse

1. For at lette AVS-staternes gældsbyrde og mindske deres betalingsbalanceproblemer er parterne enige om at benytte de midler, der stilles til rådighed ved denne aftale, til at bidrage til internationalt godkendte gældslettelsesinitiativer til fordel for AVS-staterne. Desuden fremskyndes ved en konkret vurdering af hvert enkelt tilfælde udnyttelsen af midler, som der ikke er blevet disponeret over som led i tidligere vejledende programmer, ved hjælp af de instrumenter for hurtig udbetaling, der er omhandlet i denne aftale. Fællesskabet forpligter sig endvidere til at undersøge, hvorledes andre midler end EUF's på længere sigt kan mobiliseres til at støtte internationalt godkendte gældslettelsesinitiativer.

2. Fællesskabet kan på anmodning af en AVS-stat:

a) bistå med at undersøge og finde konkrete løsninger på gældsproblemet, herunder indenlandsk gæld, vanskelighederne i forbindelse med gældsbetjeningen og betalingsbalanceproblemerne

b) yde hjælp til uddannelse i gældsforvaltning og i internationale finansforhandlinger samt yde bistand til workshops, kurser og seminarer inden for disse områder, og

c) hjælpe med at udvikle smidige teknikker og instrumenter til gældsforvaltning.

3. For at bidrage til gældsbetjeningen i forbindelse med lån hidrørende fra Bankens egne midler, lån på særlige vilkår og risikovillig kapital kan AVS-staterne i henhold til bestemmelser, som i hvert enkelt tilfælde aftales med Kommissionen, anvende de disponible midler i fremmed valuta, der er omhandlet i denne aftale, til sådanne betalinger, efterhånden som gælden forfalder, og op til det beløb, der kræves til betalinger i national valuta.

4. På grund af det alvorlige internationale gældsproblem og dets følger for den økonomiske vækst erklærer parterne sig rede til i den internationale debat at fortsætte drøftelserne om gældsproblemet generelt, uden at dette berører de specifikke drøftelser, som finder sted i de relevante fora.

Artikel 67

Strukturtilpasningsstøtte

1. I medfør af denne aftale ydes der støtte til makroøkonomiske og sektorspecifikke reformer, som gennemføres af AVS-staterne. Inden for disse rammer drager parterne omsorg for, at tilpasningen er økonomisk levedygtig og socialt og politisk acceptabel. Støtten ydes i forbindelse med en fælles vurdering foretaget af Fællesskabet og den berørte AVS-stat af de reformforanstaltninger, der er iværksat eller påtænkes på makroøkonomisk eller sektorspecifik plan, og skal muliggøre en samlet evaluering af reformindsatsen. Hurtig udbetaling er et af de vigtigste træk ved støtteprogrammerne.

2. AVS-staterne og Fællesskabet erkender, at det er nødvendigt at tilskynde til reformprogrammer på regionalt plan, idet det sikres, at der ved forberedelsen og gennemførelsen af nationale programmer tages behørigt hensyn til de regionale aktiviteter, som indvirker på den nationale udvikling. I dette øjemed skal strukturtilpasningsstøtten også tage sigte på:

a) fra kortlægningens begyndelse at indarbejde foranstaltninger til fremme af den regionale integration og tage hensyn til følgerne af grænseoverskridende tilpasning

b) at støtte harmoniseringen og koordinationen af makroøkonomiske politikker og sektorspecifikke politikker, herunder på skatte- og toldområdet, med henblik på at opfylde den dobbelte målsætning om regional integration og strukturreformer på nationalt plan

c) at afbøde følgerne af nettoovergangsomkostningerne ved den regionale integration for budgetindtægterne og betalingsbalancen ved hjælp af enten generelle importprogrammer eller budgetstøtte.

3. AVS-stater, der iværksætter eller påtænker reformer på makroøkonomisk eller sektorspecifik plan, er berettigede til strukturtilpasningsstøtte under hensyntagen til den regionale kontekst, reformernes gennemslagskraft og deres forventede indvirkning på den økonomiske, sociale og politiske dimension af udviklingen og på de økonomiske og sociale vanskeligheder, der gør sig gældende.

4. AVS-stater, der iværksætt