Foreløbig aftale

om fastlæggelse af en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale mellem landene i det østlige og sydlige Afrika på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side

UNIONEN COMORERNE,

REPUBLIKKEN MADAGASKAR,

REPUBLIKKEN MAURITIUS,

REPUBLIKKEN SEYCHELLERNE,

REPUBLIKKEN ZAMBIA,

REPUBLIKKEN ZIMBABWE,

i det følgende benævnt "ØSA-landene",

på den ene side og

KONGERIGET BELGIEN,

REPUBLIKKEN BULGARIEN,

DEN TJEKKISKE REPUBLIK,

KONGERIGET DANMARK,

FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,

REPUBLIKKEN ESTLAND,

IRLAND,

DEN HELLENSKE REPUBLIK,

KONGERIGET SPANIEN,

DEN FRANSKE REPUBLIK,

DEN ITALIENSKE REPUBLIK,

REPUBLIKKEN CYPERN,

REPUBLIKKEN LETLAND,

REPUBLIKKEN LITAUEN,

STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,

REPUBLIKKEN UNGARN,

MALTA,

KONGERIGET NEDERLANDENE,

REPUBLIKKEN ØSTRIG,

REPUBLIKKEN POLEN,

DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,

RUMÆNIEN,

REPUBLIKKEN SLOVENIEN,

DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,

REPUBLIKKEN FINLAND,

KONGERIGET SVERIGE,

DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,

og

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,

i det følgende benævnt "Fællesskabet",

på den anden side,

i det følgende samlet benævnt "parterne"

PRÆAMBEL

VI, AVS-staterne (staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet) i det østlige og sydlige Afrika (ØSA), organiseret som ØSA-gruppen og dennes medlemsstater, på den ene side og Det Europæiske Fællesskab (EF) og dets medlemsstater på den anden side,

SOM HENVISER TIL partnerskabsaftalen mellem gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet den 23. juni 2000 (i det følgende benævnt "Cotonouaftalen"), traktaten om oprettelse af Fællesmarkedet for det Østlige og Sydlige Afrika (Comesa), undertegnet den 5. november 1993, traktaten om oprettelse af Southern Africa Development Community (SADC), undertegnet den 17. august 1992, og den hertil knyttede handelsprotokol, traktaten om oprettelse af Det Østafrikanske Fællesskab (ØAF), undertegnet den 30. november 1999, og akten om oprettelse af Den Afrikanske Union, undertegnet og vedtaget den 11. juli 2002,

SOM HENVISER TIL traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

SOM ENDVIDERE HENVISER TIL den beslutning, der blev truffet på det ottende topmøde mellem stats- og regeringschefer i Comesa, afholdt i Khartoum, Sudan, den 17. marts 2003, vedrørende oprettelsen af ØSA-strukturen med henblik på forhandling af en økonomisk partnerskabsaftale ("ØPA") med Den Europæiske Union (EU),

SOM TAGER I BETRAGTNING, at ØSA-landene og Fællesskabet og dets medlemsstater er enige om, at deres handelsmæssige og økonomiske samarbejde skal have til formål at befordre ØSA-landenes gnidningsløse og gradvise integration i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politikvalg, udviklingsniveau og prioriteringer på udviklingsområdet og dermed fremme deres bæredygtige udvikling og bidrage til udryddelsen af fattigdom i ØSA-landene,

SOM BEKRÆFTER deres vilje til at befordre og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i ØSA-landene for at bidrage til fred og sikkerhed og fremme et stabilt og demokratisk politisk klima, der kan føre til en bæredygtig national og regional udvikling,

SOM BEKRÆFTER, at ØPA'en skal være i overensstemmelse med Cotonouaftalens mål og principper, særlig bestemmelserne i dennes del III, afsnit II,

SOM BEKRÆFTER, at ØPA'en skal være et udviklingsredskab og fremme varig vækst, øge ØSA-landenes kapacitet inden for produktion og udbud, befordre ØSA-økonomiernes strukturelle omlægning, diversificering og konkurrenceevne, udvikle handelen, tiltrække investeringer og teknologi samt skabe beskæftigelse i ØSA-landene,

SOM ERINDRER OM det internationale samfunds vilje til at gennemføre de i FN's erklæring fra september 2000 indeholdte millenniumudviklingsmål,

SOM BEKRÆFTER, at fremskridt med udviklingsdagsordenen kræver reelt internationalt samarbejde og fuldstændig gennemførelse af de tilsagn, der blev givet på konferencerne i Rio, Beijing, København, Kairo og Monterrey, og som er fastsat i handlingsprogrammerne for henholdsvis mindst udviklede lande, udviklingslande, der er indlandsstater, og små udviklingsøstater,

SOM TAGER HENSYN TIL WTO-medlemmernes rettigheder og forpligtelser, den betydning, de tillægger de principper og regler, der gælder for den internationale handel, og behovet for et gennemsigtigt, forudsigeligt, åbent og retfærdigt multilateralt handelssystem,

SOM BEKRÆFTER nødvendigheden af at sikre, at der lægges særlig vægt på regional integration og særlig og differentieret behandling af alle ØSA-lande, at særlig behandling opretholdes for de mindst udviklede ØSA-lande, og at der tages hensyn til den sårbarhed, der præger små økonomier, indlandsstater, østater, kyststater, tørkeplagede lande og lande, som netop har overstået en konflikt, blandt ØSA-landene,

SOM ER KLAR OVER, at det kræver store investeringer at hæve ØSA-landenes levestandard,

SOM ERINDRER OM parternes forpligtelser inden for rammerne af WTO,

HAR VEDTAGET AT INDGÅ FØLGENDE AFTALE:

KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Den foreløbige aftales rækkevidde

Ved denne foreløbige aftale fastlægges en ramme for en økonomisk partnerskabsaftale ("ØPA").

Artikel 2

Generelle mål for ØPA'en

Målene med den økonomiske partnerskabsaftale er:

a) at bidrage til at mindske og med tiden udrydde fattigdom gennem indgåelse af et styrket og strategisk handels- og udviklingspartnerskab, som er foreneligt med målet om bæredygtig udvikling, millenniumudviklingsmålene og Cotonouaftalen

b) at fremme regional integration, økonomisk samarbejde og god regeringsførelse i ØSA-regionen

c) at fremme ØSA-regionens gradvise integration i verdensøkonomien i overensstemmelse med dens politikvalg og prioriteringer på udviklingsområdet

d) at fremme ØSA-økonomiernes strukturelle tilpasning og diversificering, herunder værdiforøgelse

e) at forbedre ØSA-regionens kapacitet inden for handelspolitik og handelsrelaterede spørgsmål

f) at fastlægge og gennemføre en effektiv, forudsigelig og gennemsigtig lovgivningsmæssig ramme på regionalt plan for handel og investering i ØSA-regionen og dermed forbedre forudsætningerne for investeringer og privatsektorinitiativer og styrke forsyningskapaciteten, konkurrenceevnen og den økonomiske vækst, og

g) at styrke de eksisterende forbindelser mellem parterne på grundlag af solidaritet og gensidig interesse. Aftalen skal derfor i overensstemmelse med WTO-forpligtelserne styrke de kommercielle og økonomiske forbindelser, støtte en ny handelsdynamik mellem parterne ved en gradvis, asymmetrisk liberalisering af samhandelen samt forstærke, udvide og uddybe samarbejdet på alle områder af relevans for handel og investeringer.

Artikel 3

Specifikke mål for denne aftale

1. I overensstemmelse med artikel 34 og 35 i Cotonouaftalen er målene med denne aftale:

a) at oprette en aftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel ("GATT 1994")

b) at fastlægge rammerne, emneområderne og principperne for de videre forhandlinger om handelen med varer, herunder oprindelsesregler, handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter, toldsamarbejde og handelslettelser, sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, tekniske handelshindringer og landbrug, på grundlag af de allerede forelagte forslag, og

c) at fastlægge en ramme og emneområder for eventuelle forhandlinger om andre spørgsmål, herunder handel med tjenesteydelser, handelsrelaterede spørgsmål, jf. Cotonouaftalen, og andre områder af interesse for begge parter.

2. Parterne forpligter sig til at gennemføre forhandlinger med henblik på indgåelse af en endelig ØPA senest den 31. december 2008, herunder om de emner, der er anført i stk. 1, litra b) og c), i overensstemmelse med den fælles køreplan, som parterne vedtog den 7. februar 2004.

Artikel 4

Principper

Principperne i denne aftale, der skal danne grundlag for yderligere forhandlinger mellem parterne med henblik på indgåelse af en endelig ØPA, er følgende:

a) udgangspunkt i de resultater, der er opnået ved Cotonouaftalen

b) styrkelse af den regionale integration i ØSA-regionen

c) asymmetri i handelsliberaliseringen og anvendelsen af handelsrelaterede foranstaltninger og handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter

d) særlig og differentieret behandling af de mindst udviklede ØSA-lande og hensyntagen til små staters, indlandsstaters og østaters sårbarhed, bl.a. hvad angår handelsliberaliseringens omfang og tempo

e) "variabel geometri", således at et ØSA-land, der er i stand til det, kan gennemføre liberaliseringen efter en fremskyndet tidsplan

f) rummelighed i anvendelsen af bestemmelserne om udviklingssamarbejde, således at de mindst udviklede ØSA-lande, som ikke er i stand til at indgå en toldaftale, bør få mulighed for at drage fordel af alle aspekter af denne foreløbige aftale, især det økonomiske og udviklingsmæssige samarbejde

g) mulighed for, at de mindst udviklede ØSA-lande, som endnu ikke har fremsat toldnedsættelsestilbud, kan gøre dette efter undertegnelsen af denne foreløbige aftale på de samme eller fleksible vilkår og fuldt ud drage fordel af bestemmelserne heri

h) mulighed for, at ØSA-landene indbyrdes og i forhold til andre afrikanske lande og regioner kan opretholde regionale præferencer uden at skulle udvide dem til også at omfatte Fællesskabet.

KAPITEL II

HANDELSORDNING FOR VARER

AFSNIT I

Almindelige bestemmelser

Artikel 5

Mål

Målene med samarbejdet på handelsområdet er:

a) fuld told- og kvotefri adgang til Fællesskabets marked for varer med oprindelse i ØSA-landene på et sikkert, langsigtet og forudsigeligt grundlag

b) fremme af handelen mellem parterne og fremskyndelse af eksportbaseret vækst for at muliggøre ØSA-landenes integration i verdensøkonomien

c) fremadskridende og gradvis liberalisering af varemarkedet i ØSA-landene i overensstemmelse med de i denne aftale fastsatte betingelser, og

d) opretholdelse og forbedring af markedsadgangsbetingelserne for at sikre, at ØSA-landene stilles bedre.

Artikel 6

Anvendelsesområde

1. Kun de undertegnende ØSA-lande, der er anført i bilag II, forpligter sig i henhold til dette kapitel.

2. Fællesskabets forpligtelser i henhold til dette kapitel gælder kun varer med oprindelse i de undertegnende ØSA-lande, der er anført i bilag II.

3. I dette kapitel og i afgørelser, der træffes i henhold til dette kapitel, gælder enhver henvisning til de undertegnende ØSA-lande eller til varer med oprindelse i de undertegnende ØSA-lande kun de af de undertegnende ØSA-lande, der er anført i bilag II.

4. Hvis et undertegnende ØSA-land, som ikke er anført i bilag II, ønsker at tilslutte sig kapitel II, giver det ØPA-Udvalget underretning herom. ØPA-Udvalget har beføjelse til at ændre bilag II.

5. ØPA-Udvalget kan træffe afgørelse om overgangsforanstaltninger eller ændringer, som måtte være nødvendige for at lette tilføjelsen af sådanne undertegnende ØSA-lande til bilag II.

AFSNIT II

Frie varebevægelser

Artikel 7

Told

I forbindelse med afskaffelsen af told ved indførsel omfatter told også afgifter af enhver art, herunder alle former for tillægsafgifter, der pålægges ved eller i forbindelse med indførsel af varer, men ikke:

a) skattelignende afgifter, der opkræves for både indførte og lokalt producerede varer i overensstemmelse med artikel 18

b) antidumping- eller udligningstold, der pålægges i overensstemmelse med artikel 19, og beskyttelsesforanstaltninger, der anvendes i overensstemmelse med artikel 21, samt

c) gebyrer og andre afgifter, der opkræves i medfør af artikel 10.

Artikel 8

Tarifering af varer

Tariferingen af de varer, der er omfattet af denne aftale, er fastsat i parternes respektive toldnomenklaturer i overensstemmelse med det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem ("HS"). De undertegnende ØSA-lande anvender Comesa-nomenklaturen.

Artikel 9

Basistold

Den basistoldsats, der gøres til genstand for successive nedsættelser, er for hver enkelt vare anført i parternes respektive toldafviklingsplaner.

Artikel 10

Gebyrer og andre afgifter

De gebyrer og andre afgifter, der er omhandlet i artikel 7, litra c), begrænses beløbsmæssigt til de anslåede omkostninger ved de ydede tjenester og må ikke udgøre en indirekte beskyttelse af indenlandske varer eller en beskatning af indførsel til fiskale formål. De baseres på specifikke takster. Der opkræves ikke handelsrelaterede gebyrer og afgifter for konsulære tjenester.

Artikel 11

Told på varer med oprindelse i ØSA-landene

Varer med oprindelse i ØSA-landene indføres toldfrit til Fællesskabet på de i bilag I anførte betingelser.

Artikel 12

Told på varer med oprindelse i Fællesskabet

1. Told ved indførsel af varer med oprindelse Fællesskabet nedsættes eller afskaffes i overensstemmelse med toldafviklingsplanerne i bilag II, der indeholder disse planer for hvert enkelt undertegnende ØSA-land eller hver enkelt gruppe af undertegnende ØSA-lande.

2. Parterne kan tage toldafviklingsplanerne i bilag II op til fornyet overvejelse med henblik på at harmonisere dem under hensyntagen til regionale integrationsprocesser.

3. Enhver ny toldafviklingsplan for indførsel af varer med oprindelse i Fællesskabet, som forelægges, efter at ratificeringen af denne aftale er påbegyndt, kan tilføjes i bilag II til denne aftale ved afgørelse truffet af ØPA-Udvalget.

Artikel 13

Oprindelsesregler

I dette kapitel anvendes udtrykkene "med oprindelsesstatus", "med oprindelse i" og lignende udtryk om varer, der opfylder oprindelsesreglerne i protokol 1 til denne aftale. I tidsrummet mellem ikrafttrædelsen af denne aftale og ikrafttrædelsen af den endelige ØPA tager parterne protokollens bestemmelser op til fornyet overvejelse for yderligere at forenkle dem med henblik på den endelige ØPA. I den forbindelse tager parterne hensyn til ØSA-landenes udviklingsbehov og til den teknologiske udvikling, produktionsprocesser og alle andre faktorer, herunder de igangværende reformer af oprindelsesreglerne, der måtte nødvendiggøre ændringer af bestemmelserne i protokollen. Alle sådanne ændringer sker ved afgørelse truffet af ØPA-Udvalget.

Artikel 14

Standstill

Med forbehold af artikel 12 er parterne enige om ikke at forhøje tolden på varer, som indføres fra den anden part.

Artikel 15

Told og afgifter ved udførsel

1. Parterne indfører ikke i denne aftales løbetid ny told eller nye afgifter ved eller i forbindelse med udførsel af varer til den anden part, der overstiger den told og de afgifter, som pålægges tilsvarende varer bestemt til indenlandsk salg, medmindre andet er fastsat i bilag III.

2. ØPA-Udvalget kan undersøge en anmodning fra ethvert undertegnende ØSA-land om at tage de i bilag III anførte varer op til fornyet overvejelse.

Artikel 16

En gunstigere behandling som følge af frihandelsaftaler

1. På de områder, der er omfattet af dette kapitel, indrømmer Fællesskabet de undertegnende ØSA-lande enhver gunstigere behandling, som følger af Fællesskabets indgåelse af en frihandelsaftale med en tredjepart efter undertegnelsen af denne aftale.

2. På de områder, der er omfattet af dette kapitel, indrømmer de undertegnende ØSA-lande Fællesskabet enhver gunstigere behandling, som følger af de undertegnende ØSA-landes indgåelse af en frihandelsaftale med en stor handelsøkonomi efter undertegnelsen af denne aftale.

3. Bestemmelserne i dette kapitel må ikke fortolkes således, at de forpligter parterne til at indrømme hinanden en præferencebehandling, som måtte følge af, at en af dem er part i en frihandelsaftale med en tredjepart på datoen for undertegnelsen af denne aftale.

4. Bestemmelserne i stk. 2 finder ikke anvendelse på handelsaftaler mellem undertegnende ØSA-lande og andre afrikanske lande og regioner.

5. I denne artikel forstås ved "frihandelsaftale" en aftale, der i væsentlig grad liberaliserer handelen, og som i væsentlig grad fjerner eller afskaffer forskelsbehandling mellem parterne ved at fjerne eksisterende diskriminerende foranstaltninger og/eller forbyde nye diskriminerende foranstaltninger eller mere diskriminerende foranstaltninger enten ved ikrafttrædelsen af denne aftale eller i henhold til en rimelig tidsplan.

6. I denne artikel forstås ved "stor handelsøkonomi" ethvert udviklet land eller ethvert land, der året forud for ikrafttrædelsen af den i stk. 2 omhandlede frihandelsaftale tegnede sig for over 1 procent af verdenshandelen, eller enhver gruppe lande, der optræder enkeltvis, samlet eller gennem en frihandelsaftale, og som året forud for ikrafttrædelsen af den i stk. 2 omhandlede frihandelsaftale tegnede sig for over 1,5 procent af verdenshandelen [1].

AFSNIT III

Ikke-toldmæssige foranstaltninger

Artikel 17

Forbud mod kvantitative restriktioner

Medmindre andet er fastsat i bilag I og II til denne aftale, afskaffes ved ikrafttrædelsen af denne aftale alle handelsforbud og -restriktioner ved indførsel, udførsel eller salg til eksport mellem parterne, bortset fra de i artikel 7 omhandlede gebyrer og afgifter, uanset om de gennemføres ved hjælp af kontingenter, import- eller eksportlicenser eller andre foranstaltninger. Der indføres ingen nye foranstaltninger af denne art.

Artikel 18

National behandling ved intern beskatning og regulering

1. Varer, der har oprindelse i og indføres fra den anden part, må hverken direkte eller indirekte pålægges skatter eller andre interne afgifter af nogen art, som overstiger dem, der direkte eller indirekte finder anvendelse på tilsvarende nationale varer. Parterne må heller ikke på anden måde anvende skatter eller andre interne afgifter til at beskytte den nationale produktion.

2. Varer, der har oprindelse i og indføres fra den anden part, indrømmes en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, der indrømmes tilsvarende nationale varer i medfør af alle love og administrative bestemmelser og krav gældende for varernes interne salg, udbud til salg, køb, transport, distribution eller brug. Bestemmelserne i dette stykke er ikke til hinder for anvendelse af differentierede takster for indenlandsk transport, som udelukkende beror på hensynet til transportmidlernes i økonomisk henseende mest hensigtsmæssige drift og ikke på varens oprindelse.

3. Ingen af parterne indfører eller opretholder intern kvantitativ regulering vedrørende blanding, forarbejdning eller anvendelse af varer i bestemte mængder eller forhold, der direkte eller indirekte kræver, at en bestemt mængde eller andel af en vare, som er genstand for den pågældende regulering, skal leveres fra nationale forsyningskilder. Parterne må heller ikke på anden måde anvende en intern kvantitativ regulering til at beskytte den nationale produktion.

4. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til hinder for, at der kan udbetales subsidier udelukkende til nationale producenter, herunder udbetalinger, hvortil anvendes provenuet af interne skatter eller afgifter, der er pålagt i overensstemmelse med denne artikel, og subsidier i form af offentlige myndigheders indkøb af nationale varer.

5. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anvendelse på love, administrative bestemmelser, procedurer eller praksis vedrørende offentlige indkøb.

6. ØPA-Udvalget kan beslutte at give et undertegnende ØSA-land bemyndigelse til at fravige bestemmelserne i denne artikel for at fremme iværksættelse af en indenlandsk produktion og beskytte en nyoprettet industri. I den forbindelse vil der blive taget hensyn til de undertegnende ØSA-landes udviklingsbehov og navnlig til de mindst udviklede ØSA-landes særlige behov og problemer.

7. En liste over midlertidige undtagelser er vedlagt som bilag III. Sådanne undtagelser indrømmes de berørte undertegnende ØSA-lande i de tidsrum, der er anført i samme bilag.

AFSNIT IV

Handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger

Artikel 19

Antidumping- og udligningsforanstaltninger

1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel er intet i denne aftale til hinder for, at Fællesskabet eller de undertegnende ØSA-lande, enkeltvis eller samlet, kan indføre antidumping- eller udligningsforanstaltninger i overensstemmelse med de relevante WTO-aftaler. I forbindelse med denne artikel bestemmes oprindelse efter parternes ikke-præferentielle oprindelsesregler.

2. Inden der indføres en endelig antidumping- eller udligningstold på varer, som indføres fra ØSA-landene, overvejer Fællesskabet muligheden for en konstruktiv løsning som omhandlet i de relevante WTO-aftaler.

3. Har en regional myndighed indført antidumping- eller udligningsforanstaltninger på vegne af to eller flere undertegnende ØSA-lande, skal der være et enkelt forum for domstolsprøvelse, inklusive på appelstadiet.

4. Hvis der kan pålægges antidumping- eller udligningsforanstaltninger på regionalt, subregionalt eller nationalt plan, sikrer parterne, at de regionale/subregionale myndigheder og de nationale myndigheder ikke anvender sådanne foranstaltninger samtidigt på samme vare.

5. Fællesskabet meddeler de eksporterende undertegnende ØSA-lande, at det har modtaget en behørigt dokumenteret klage, inden det indleder en eventuel undersøgelse.

6. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse på alle undersøgelser, der indledes efter ikrafttrædelsen af denne aftale.

7. Bestemmelserne i denne artikel er ikke underlagt tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale.

Artikel 20

Multilaterale beskyttelsesforanstaltninger

1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel er intet i denne aftale til hinder for, at de undertegnende ØSA-lande og Fællesskabet kan indføre foranstaltninger i overensstemmelse med artikel XIX i GATT 1994, WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i WTO-aftalen om landbrug. I forbindelse med denne artikel bestemmes oprindelse efter parternes ikke-præferentielle oprindelsesregler.

2. Uanset stk. 1 undtager Fællesskabet i betragtning af nærværende aftales overordnede udviklingsmål og ØSA-landenes beskedne økonomiske betydning indførsel fra ØSA-landene fra enhver foranstaltning, der måtte træffes i medfør af artikel XIX i GATT 1994, WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i WTO-aftalen om landbrug.

3. Bestemmelserne i stk. 2 finder anvendelse i en periode på fem år, der løber fra datoen for ikrafttrædelsen af denne aftale. Senest 120 dage inden udløbet af denne periode tager ØPA-Udvalget funktionen af disse bestemmelser op til fornyet overvejelse i lyset af ØSA-landenes udviklingsbehov med henblik på at tage stilling til, om deres anvendelse bør forlænges.

4. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke underlagt tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale.

Artikel 21

Bilaterale beskyttelsesforanstaltninger

1. Efter at have undersøgt, om der er alternative løsninger, kan en part træffe beskyttelsesforanstaltninger af begrænset varighed, som fraviger bestemmelserne i artikel 11, 12 og 17, på de betingelser og efter de procedurer, der er fastlagt i nærværende artikel.

2. De i stk. 1 omhandlede beskyttelsesforanstaltninger kan træffes, når en vare med oprindelse i en af parterne importeres til den anden parts geografiske område i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller at der er fare for, at det vil forårsage:

a) alvorlig skade for indenlandske producenter af tilsvarende eller direkte konkurrerende varer på den importerende parts geografiske område, eller

b) forstyrrelser i en økonomisk sektor, navnlig når disse forstyrrelser skaber store sociale problemer eller vanskeligheder, som kunne føre til en alvorlig forværrelse af den økonomiske situation i den importerende part, eller

c) forstyrrelser på markederne for tilsvarende eller direkte konkurrerende landbrugsprodukter [2] eller i de mekanismer, der regulerer disse markeder.

3. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at afhjælpe eller forhindre en alvorlig skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2 og stk. 5, litra b). Den importerende parts beskyttelsesforanstaltninger må kun være en eller flere af følgende:

a) suspension af enhver yderligere nedsættelse af toldsatsen for den pågældende vare som omhandlet i denne aftale

b) forhøjelse af toldsatsen for den pågældende vare op til et niveau, der ikke overstiger den toldsats, der pålægges andre WTO-medlemmer, og

c) indførelse af toldkontingenter for den pågældende vare.

4. Indføres en vare med oprindelse i et eller flere undertegnende ØSA-lande eller undergrupper heraf i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller at der er fare for, at det vil forårsage en skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2 i en eller flere regioner i Fællesskabets yderste periferi, kan Fællesskabet træffe tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til den eller de pågældende regioner i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-9, jf. dog stk. 1, 2 og 3.

5. a) Indføres en vare med oprindelse i Fællesskabet i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller at der er fare for, at det vil forårsage en skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2 i et undertegnende ØSA-land, kan det berørte undertegnende ØSA-land træffe tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til dets geografiske område i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-9, jf. dog stk. 1, 2 og 3.

b) Et undertegnende ØSA-land kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, når en vare med oprindelse i Fællesskabet som følge af en toldnedsættelse indføres på dets geografiske område i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller at der er fare for, at det vil forårsage forstyrrelser for en nyoprettet industri, der fremstiller tilsvarende eller direkte konkurrerende varer. Denne bestemmelse finder kun anvendelse i en periode på ti år for ikke mindst udviklede lande og femten år for mindst udviklede lande efter datoen for ikrafttrædelsen af denne aftale. Foranstaltningerne skal træffes i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-9.

6. a) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger opretholdes kun så længe, det måtte være nødvendigt for at forebygge eller afhjælpe en alvorlig skade eller forstyrrelser som defineret i stk. 2, 4 og 5.

b) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger anvendes i en periode på højst to år. Hvis de omstændigheder, der lå til grund for indførelsen af beskyttelsesforanstaltninger, fortsat er til stede, kan de pågældende foranstaltninger forlænges med en yderligere periode på højst to år. Anvender de undertegnende ØSA-lande eller et undertegnende ØSA-land en beskyttelsesforanstaltning, eller træffer Fællesskabet en foranstaltning begrænset til en eller flere regioner i dets yderste periferi, kan den pågældende foranstaltning dog anvendes i en periode på højst fire år og, hvis de omstændigheder, der lå til grund for indførelsen af beskyttelsesforanstaltninger, fortsat er til stede, kan den forlænges med en yderligere periode på fire år.

c) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger, der varer over et år, skal ledsages af klare regler for deres gradvise afvikling senest ved udløbet af den fastsatte periode.

d) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger må ved indførsel af en vare, som tidligere har været genstand for en sådan foranstaltning, ikke anvendes i en periode på mindst et år efter foranstaltningens udløb.

7. Ved gennemførelsen af ovenstående stykker gælder følgende:

a) Er en part af den opfattelse, at en af de i stk. 2, 4 og 5 omhandlede omstændigheder er til stede, indbringer den straks sagen for ØPA-Udvalget til undersøgelse.

b) ØPA-Udvalget kan om nødvendigt fremsætte henstillinger for at afhjælpe de opståede omstændigheder. Hvis ØPA-Udvalget ikke senest 30 dage efter sagens indbringelse for udvalget har fremsat henstillinger, der kan afhjælpe omstændighederne, og der ikke er fundet nogen anden tilfredsstillende løsning, kan den importerende part indføre passende foranstaltninger til afhjælpning af omstændighederne i overensstemmelse med denne artikel.

c) Fællesskabet eller det berørte undertegnende ØSA-land giver, før det træffer en foranstaltning i henhold til denne artikel, eller hurtigst muligt i de tilfælde, der er omfattet af stk. 8, ØPA-Udvalget alle relevante oplysninger for en fuldstændig undersøgelse af situationen med henblik på at finde en for begge parter acceptabel løsning.

d) Der vælges i medfør af denne artikel fortrinsvis sådanne beskyttelsesforanstaltninger, som forstyrrer anvendelsen af aftalen mindst muligt.

e) Enhver beskyttelsesforanstaltning, der træffes i medfør af denne artikel, meddeles straks ØPA-Udvalget og er dér genstand for periodiske konsultationer, navnlig med henblik på fastsættelse af en tidsplan, der gør det muligt at afskaffe den, så snart omstændighederne tillader det.

8. Er et øjeblikkeligt indgreb nødvendigt på grund af helt usædvanlige omstændigheder, kan den berørte importerende part, det være sig Fællesskabet, ØSA-landene eller et undertegnende ØSA-land, træffe de i stk. 3, 4 og/eller 5 omhandlede foranstaltninger på midlertidig basis uden at opfylde kravene i stk. 7. Et sådant indgreb kan iværksættes for en periode på højst 180 dage, når foranstaltningerne træffes af Fællesskabet, og 200 dage, når de træffes af ØSA-landene eller et undertegnende ØSA-land, eller når de af Fællesskabet trufne foranstaltninger er begrænset til en eller flere regioner i dets yderste periferi. En sådan midlertidig foranstaltnings varighed medregnes som en del af den indledende periode og en eventuel forlængelse som omhandlet i stk. 6. Når der træffes sådanne midlertidige foranstaltninger, tages der hensyn til alle involverede parters interesser. Den berørte importerende part underretter den anden berørte part og indbringer straks sagen for ØPA-Udvalget til undersøgelse.

9. Hvis en importerende part iværksætter en administrativ procedure vedrørende indførslen af en vare med det formål hurtigt at tilvejebringe oplysninger om en udvikling i samhandelen, som kan medføre de i denne artikel omhandlede problemer, underretter den straks ØPA-Udvalget herom.

10. WTO-aftalen kan ikke påberåbes for at forhindre en part i at indføre beskyttelsesforanstaltninger i overensstemmelse med denne artikel.

AFSNIT V

Administrative bestemmelser

Artikel 22

Særlige bestemmelser om administrativt samarbejde

1. Parterne er enige om, at administrativt samarbejde er af afgørende betydning for gennemførelsen af og kontrollen med den præferencebehandling, der indrømmes i henhold til dette kapitel, og understreger, at de er fast besluttet på at bekæmpe uregelmæssigheder og svig i toldspørgsmål og hermed beslægtede anliggender.

2. Har en part på grundlag af en objektiv oplysning konstateret, at der foreligger manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, kan den suspendere præferencebehandlingen af den eller de pågældende varer midlertidigt i overensstemmelse med denne artikel.

3. I denne artikel forstås ved manglende administrativt samarbejde bl.a.:

a) gentagne forsømmelser af forpligtelsen til at kontrollere den eller de pågældende varers oprindelsesstatus

b) gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at foretage og/eller give meddelelse om resultaterne af efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviset

c) gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at give tilladelse til at udføre opgaver som led i det administrative samarbejde om at kontrollere ægtheden af dokumenter eller korrektheden af oplysninger, der er af betydning for indrømmelsen af den pågældende præferencebehandling.

4. I denne artikels forstand kan der bl.a. være tale om konstatering af uregelmæssigheder eller svig, hvis der sker en hurtig og ikke tilstrækkeligt begrundet stigning i vareimporten til et niveau, der overskrider den anden parts sædvanlige produktions- og eksportkapacitet, og der foreligger objektive oplysninger om uregelmæssigheder eller svig.

5. Præferencebehandlingen kan suspenderes midlertidigt på følgende betingelser:

a) Den part, der på grundlag af en objektiv oplysning har fået bevis for manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, giver uden unødig forsinkelse ØPA-Udvalget meddelelse om konstateringen og den objektive oplysning og indleder på grundlag af alle relevante oplysninger og objektive beviser konsultationer i ØPA-Udvalget med henblik på at nå frem til en for begge parter acceptabel løsning.

b) Har parterne indledt konsultationer i ØPA-Udvalget, jf. ovenfor, og er de ikke nået frem til en acceptabel løsning senest 3 måneder efter meddelelsen, kan den berørte part midlertidigt suspendere præferencebehandlingen af den eller de pågældende varer. En midlertidig suspension meddeles ØPA-Udvalget hurtigst muligt.

c) Midlertidige suspensioner i henhold til denne artikel begrænses til, hvad der er nødvendigt for at beskytte den berørte parts finansielle interesser. Suspensionerne må højst vare seks måneder med mulighed for forlængelse. Midlertidige suspensioner meddeles ØPA-Udvalget straks efter vedtagelsen. De er genstand for regelmæssige konsultationer i ØPA-Udvalget, navnlig med henblik på at bringe dem til ophør, så snart betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.

6. Samtidig med at der gives meddelelse til ØPA-Udvalget i henhold til stk. 5, litra a), offentliggør den berørte part en meddelelse til importører i sin officielle tidende. Af meddelelsen til importørerne skal det fremgå, at det på grundlag af en objektiv oplysning er konstateret, at der for den pågældende vare foreligger manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig.

Artikel 23

Behandling af administrative fejl

Begår de kompetente myndigheder fejl i forvaltningen af præferenceordningen for eksport og særlig i anvendelsen af bestemmelserne i protokol 1 om definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde, og får den pågældende fejl følger med hensyn til importafgifter, kan den part, der berøres af disse følger, anmode ØPA-Udvalget om at undersøge mulighederne for indførelse af alle passende foranstaltninger til løsning af problemet.

Artikel 24

Toldværdiansættelse

1. Artikel VII i GATT 1994 og WTO-aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994 gælder for toldværdiansættelsesreglerne i samhandelen mellem parterne.

2. Parterne samarbejder med henblik på at nå frem til en fælles holdning til spørgsmål vedrørende toldværdiansættelse.

KAPITEL III

FISKERI

AFSNIT I

Almindelige bestemmelser

Artikel 25

1. Parterne erkender, at fiskeri er en vigtig økonomisk ressource for ØSA-regionen, bidrager betydeligt til de undertegnende ØSA-landes økonomi og har stort potentiale med hensyn til regionens fremtidige økonomiske udvikling og bekæmpelse af fattigdom. Fiskeri er også en vigtig kilde til fødevarer og udenlandsk valuta.

2. Parterne erkender endvidere, at fiskeressourcerne er af stor interesse for både Fællesskabet og de undertegnende ØSA-lande, og er enige om at samarbejde om en bæredygtig udvikling og forvaltning af fiskerisektoren i begge parters interesse under hensyntagen til de økonomiske, miljømæssige og sociale virkninger.

3. Parterne er enige om, at en passende strategi for at fremme økonomisk vækst i fiskerisektoren og øge dens bidrag til ØSA-landenes økonomi under hensyntagen til bæredygtigheden på længere sigt bl.a. består i at skabe flere værdiforøgende aktiviteter i sektoren.

Artikel 26

Mål

Målene med samarbejdet inden for fiskeri er at:

a) fremme en bæredygtig udvikling og forvaltning af fiskeriet

b) fremme og udvikle den regionale og internationale handel på grundlag af bedste praksis

c) skabe et gunstigt miljø, inkl. infrastruktur og kapacitetsopbygning, der kan sætte ØSA-landene i stand til at opfylde de strenge markedskrav til både industrielt og ikke-industrielt fiskeri

d) støtte nationale og regionale politikker, der har til formål at øge produktiviteten og konkurrenceevnen i fiskerisektoren og

e) skabe forbindelser til andre økonomiske sektorer.

Artikel 27

Anvendelsesområde

Samarbejdet om handel med fiskevarer og fiskeriudvikling dækker havfiskeri, ferskvandsfiskeri og akvakultur.

Artikel 28

Principper

1. Samarbejdet inden for fiskeri bygger bl.a. på følgende principper:

a) støtte til udvikling og styrkelse af regional integration

b) fastholdelse af de resultater, der er opnået ved Cotonouaftalen

c) særlig og differentieret behandling

d) anvendelse af den bedste disponible videnskabelige viden vedrørende ressourcevurdering og -forvaltning

e) et velfungerende system til overvågning af de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger i parterne

f) efterlevelse af eksisterende nationale love og relevante internationale instrumenter, herunder De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS) samt regionale og subregionale aftaler, og

g) sikring og prioritering af de særlige behov, der gør sig gældende i forbindelse med små- og subsistensfiskeri.

2. Disse vejledende principper forventes at bidrage til en bæredygtig og ansvarlig udvikling af de levende ferskvands-, marine- og akvakulturressourcer og til at optimere udbyttet af sektoren for denne og kommende generationer gennem øgede investeringer, kapacitetsopbygning og forbedret markedsadgang.

Artikel 29

Præferenceadgang

Parterne samarbejder for at sikre, at der ydes finansiel og anden støtte til forbedring af forarbejdningsvirksomhedernes konkurrenceevne og produktionskapacitet, diversificering af fiskerisektoren og forbedring af havnefaciliteterne.

AFSNIT II

Havfiskeri

Artikel 30

Anvendelsesområde

Dette afsnit finder anvendelse på udnyttelse, bevarelse og forvaltning af de marine fiskeressourcer og har til formål at optimere udbyttet af fiskeriet for ØSA-regionen gennem investeringer, kapacitetsopbygning og forbedret markedsadgang.

Artikel 31

Mål

Målene med samarbejdet er at:

a) styrke samarbejdet for at sikre en bæredygtig udnyttelse og forvaltning af fiskeressourcerne, der udgør et stærkt grundlag for regional integration, eftersom ø- og kyststaterne er fælles om en række vandrende arter og intet ØSA-land alene har kapacitet til at sikre ressourcernes bæredygtighed

b) sikre en mere retfærdig fordeling af udbyttet i fiskerisektoren

c) sikre effektiv overvågning og kontrol, som er nødvendig for at bekæmpe ulovligt, uanmeldt og ureguleret fiskeri, og

d) fremme effektiv udnyttelse, bevarelse og forvaltning af de levende marine ressourcer i den eksklusive økonomiske zone og farvande, der hører under ØSA-landenes jurisdiktion, på grundlag af internationale instrumenter, herunder UNCLOS, i ØSA-landenes og Fællesskabets fælles sociale og økonomiske interesse.

Artikel 32

Samarbejdsområder

1. For at opfylde målene med samarbejdet på havfiskeriområdet på grundlag af de nævnte principper skal samarbejdet bl.a. omfatte forvaltning og bevarelse af fiskeressourcerne, forvaltning af fartøjer, ordninger for håndtering af fangsten, finansielle og handelsmæssige foranstaltninger samt udvikling af fiskeri og fiskevarer og marin akvakultur.

2. Fællesskabet vil bidrage til mobilisering af ressourcerne med henblik på gennemførelse af det nævnte samarbejde på nationalt og regionalt plan, herunder støtte til regional kapacitetsopbygning. Herudover bidrager Fællesskabet til de tiltag, der er nævnt i afsnittet om finansielle og handelsmæssige foranstaltninger, samt til udviklingen af en særlig infrastruktur for fiskeri og marin akvakultur.

a) Forvaltning og bevarelse af fiskeressourcer

1. Til bestemmelse af bæredygtige fangstmængder, fiskerikapacitet og andre forvaltningsstrategier anvendes forsigtighedsprincippet for at forebygge eller afhjælpe uønskede resultater såsom overkapacitet og overfiskning samt uønskede virkninger for økosystemer og småfiskeri.

2. Hvert enkelt ØSA-land kan træffe passende foranstaltninger, herunder sæson- og redskabsrestriktioner, for yderligere at beskytte sine territoriale farvande og sikre små- og kystfiskeriets bæredygtighed.

3. Parterne fremmer alle berørte staters medlemskab af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) og andre relevante fiskeriorganisationer. Disse lande bør sammen med Fællesskabet koordinere forvaltningen og bevarelsen af alle fiskearter, herunder tun og makrelfisk, og lette relevant videnskabelig forskning.

4. Foreligger der ikke tilstrækkelig videnskabelig dokumentation til, at den kompetente nationale myndighed kan fastsætte tærskler og målmængder for bæredygtig fangst i en eksklusiv økonomisk ØSA-zone, giver begge parter i samråd med den kompetente nationale myndighed og sammen med IOTC og, hvis det er relevant, andre regionale fiskeriorganisationer deres støtte til de fornødne videnskabelige undersøgelser.

5. Parterne er enige om at træffe passende foranstaltninger, hvis en forøget fiskeriindsats fører til fangstmængder, som ligger over den bæredygtige målmængde som fastsat af den kompetente nationale myndighed.

6. For at bevare og forvalte fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande sikrer Fællesskabet og ØSA-landene, at fartøjer, der fører deres flag, overholder de relevante nationale, regionale og subregionale fiskeriforvaltningsforanstaltninger og de hertil relaterede nationale love og administrative bestemmelser.

b) Forvaltning af fartøjer og ordninger for håndtering af fangsten

1. Bestemmelser om forvaltning af fartøjer og ordninger for håndtering af fangsten, som udgår fra IOTC og andre relevante fiskeriorganisationer, skal iagttages. ØSA-landene og Fællesskabet fastsætter de minimale vilkår og betingelser for overvågning og kontrol af fiskerfartøjer fra Fællesskabet, som fisker i ØSA-landenes farvande, hvilket bl.a. bør omfatte følgende:

i) Der vil blive indført et fartøjsovervågningssystem (FOS) for alle ØSA-lande, og alle ØSA-landene skal anvende et kompatibelt FOS. ØSA-lande, som ikke har noget FOS, vil få bistand fra Fællesskabet til indførelse af et kompatibelt FOS.

ii) Ud over et obligatorisk kompatibelt FOS skal alle ØSA-lande sammen med Fællesskabet udvikle andre mekanismer til sikring af effektiv overvågning og kontrol, og Fællesskabet vil bistå ØSA-landene med at indføre og gennemføre et sådant i fællesskab fastlagt system.

iii) Parterne har ret til at placere observatører om bord på fartøjer i både nationale og internationale farvande i henhold til klart formulerede procedurer for udstationering af observatører. Observatører skal aflønnes af de nationale regeringer, men alle omkostninger om bord afholdes af rederen. Fællesskabet giver støtte til udgifterne til uddannelse af observatører.

iv) Der vil blive udarbejdet fælles ordninger for indberetning af fiskerioplysninger, som skal anvendes i hele regionen, og der vil blive fastsat minimumsbetingelser for indberetning.

v) Alle fartøjer, der lander eller omlader deres fangst i et ØSA-land, gør dette i havne eller yderhavne. Omladning til havs er ikke tilladt, medmindre der foreligger særlige omstændigheder som fastsat af de relevante regionale fiskeriorganisationer. Parterne samarbejder om at modernisere landings- og omladningsinfrastruktur, herunder kapacitet til udvikling af fiskevarer, i ØSA-landenes havne.

vi) Alle fartøjer bør bestræbe sig på at anvende ØSA-landenes faciliteter og forpligte sig til at gøre brug af lokale forsyninger.

vii) Indberetning af udsmid er obligatorisk. For at undgå udsmid bør man prioritere anvendelse af selektive fangstmetoder i overensstemmelse med IOTC's og de relevante regionale fiskeriorganisationers principper. Bifangst skal så vidt muligt bringes i land.

2. Parterne er enige om at samarbejde om udarbejdelse og gennemførelse af nationale/regionale uddannelsesprogrammer for statsborgere fra ØSA-landene med henblik på at lette deres effektive deltagelse i fiskeindustrien. Har Fællesskabet forhandlet bilaterale fiskeriaftaler på plads, tilskyndes der til beskæftigelse af ØSA-statsborgere. Erklæringen fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) om grundlæggende principper og rettigheder i forbindelse med arbejdet gælder automatisk for søfolk påmønstret EF-fartøjer.

3. Parterne gør en koordineret indsats for at forbedre metoderne til forebyggelse, afværgelse og standsning af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og træffer passende foranstaltninger med henblik herpå. Ejere af fiskerfartøjer, der foretager ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, bør retsforfølges og bør ikke kunne fiske i ØSA-farvande på ny, medmindre de indhenter forhåndstilladelse hertil hos både flagstaten og de berørte ØSA-lande og, hvis det er relevant, hos den berørte regionale fiskeriorganisation.

c) Finansielle og handelsmæssige foranstaltninger og udviklingsspørgsmål

AFSNIT III

Udvikling af ferskvandsfiskeri og akvakultur

Artikel 33

Anvendelsesområde

Dette afsnit finder anvendelse på udviklingen af ferskvandsfiskeri, kystfiskeri og akvakultur i ØSA-regionen for så vidt angår kapacitetsopbygning, teknologioverførsel, standarder for sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS), investeringer og investeringsmidler, miljøbeskyttelse samt love og administrative bestemmelser.

Artikel 34

Mål

Formålet med samarbejdet inden for udvikling af ferskvandsfiskeri og akvakultur vil være at fremme en bæredygtig udnyttelse af ferskvandsressourcerne og styrke akvakulturproduktionen, afhjælpe begrænsninger på udbudssiden, forbedre kvaliteten af fisk og fiskevarer for at opfylde SPS-standarderne på Fællesskabets marked, forbedre adgangen til Fællesskabets marked, imødegå intraregionale handelshindringer, tiltrække kapital og investeringer til sektoren, opbygge kapacitet og lette private investorers adgang til finansiel støtte til udvikling af ferskvandsfiskeri og akvakultur.

Artikel 35

Samarbejdsområder

1. Som led i samarbejdet bidrager Fællesskabet til følgende:

a) Kapacitetsopbygning og udvikling af eksportmarkeder gennem:

i) Kapacitetsopbygning inden for industriel og ikke-industriel produktion, forarbejdning og produktdiversificering for at styrke konkurrenceevnen i regionens ferskvandsfiskeri- og akvakultursektor. Dette kan f.eks. opnås gennem oprettelse af centre for forskning og udvikling (FoU), herunder udvikling af akvakultur i forbindelse med kommercielle fiskebrug.

ii) Kapacitetsopbygning inden for forvaltning af eksportkæder, herunder indførelse og forvaltning af certificeringsordninger for bestemte varegrupper; og gennemførelse af foranstaltninger for fiskevarer vedrørende salgsfremme, værdiforøgelse og nedbringelse af tab efter fangsten/indsamlingen.

iii) Forbedring af kapaciteten i regionen ved f.eks. at sætte de kompetente fiskerimyndigheder og sammenslutninger af forhandlere og fiskere i stand til at deltage i samhandelen med fiskevarer med Fællesskabet og i uddannelsesprogrammer inden for produktudvikling og branding.

b) Infrastruktur

i) Udvikling og forbedring af infrastruktur til ferskvandsfiskeri og akvakultur.

ii) Forbedring af adgangen til finansiering af infrastruktur, herunder alle former for udstyr.

c) Teknologi

i) Bidrag til udviklingen af teknisk kapacitet, herunder fremme af værdiforøgende teknologi, f.eks. gennem overførsel af fiskeriteknologi fra Fællesskabet til ØSA-landene.

ii) Styrkelse af fiskeriforvaltningskapaciteten i regionen, f.eks. gennem forskning og dataindsamlingssystemer og bidrag til passende fangst- og indsamlingsteknologier og teknologier for forvaltning efter fangsten/indsamlingen.

d) Love og administrative bestemmelser

i) Støtte til udvikling af lovgivning om ferskvandsfiskeri og akvakultur og systemer til overvågning og kontrol.

ii) Støtte til udvikling i ØSA-landene af passende love og administrative bestemmelser vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder og kapacitetsopbygning med henblik på gennemførelsen heraf i den internationale handel.

iii) Miljømærkning og beskyttelse af intellektuel ejendomsret.

e) Investering og finansiering

i) Fremme af joint ventures og andre former for blandede investeringer mellem interessenter i ØSA-landene og Fællesskabet, f.eks. med henblik på metoder til at finde frem til investorer til joint venture-tiltag inden for ferskvandsfiskeri og akvakultur.

ii) Fremme af kreditfaciliteter til udvikling af små og mellemstore virksomheder og industrielt ferskvandsfiskeri.

f) Socioøkonomiske og fattigdomsbekæmpende foranstaltninger

i) Bidrag til fremme af små og mellemstore virksomheder på fiskeriområdet i alle led - fiskeri, forarbejdning og handel - ved at opbygge kapacitet i ØSA-landene til at deltage i samhandelen med Fællesskabet.

ii) Tilskyndelse til marginalgruppers deltagelse i fiskerierhvervet ved f.eks. at fremme ligestilling mellem kønnene og give kvinder, der er beskæftiget inden for fiskeri, og andre ugunstigt stillede grupper, som har potentiale til at gå ind i fiskerierhvervet, bedre forudsætninger herfor som led i en bæredygtig socioøkonomisk udvikling.

2. Begge parter medvirker ved foranstaltninger, der skal sikre, at fiskerierhvervet bidrager til miljøbeskyttelse, og ved forholdsregler mod nedfiskning af bestande, opretholdelse af den biologiske mangfoldighed og forsigtig indførelse af eksotiske arter i akvakultur, f.eks. således at indførelse af eksotiske arter kun sker i reglementerede/lukkede områder i samråd med alle berørte nabolande.

KAPITEL IV

ØKONOMISK SAMARBEJDE OG UDVIKLINGSSAMARBEJDE

AFSNIT I

Almindelige bestemmelser

Artikel 36

Almindelige bestemmelser

1. Parterne er enige om at tage fat om ØSA-landenes udviklingsbehov for at fremme varig vækst i ØSA-regionen, forbedre de pågældende landes kapacitet inden for produktion og udbud, befordre deres økonomiers strukturelle omlægning og konkurrenceevne og deres diversificering og værdiforøgelse samt støtte den regionale integration.

2. Parterne forpligter sig til at samarbejde for at lette gennemførelsen af denne aftale og støtte strategier for regional integration og udvikling. Parterne er enige om, at samarbejdet skal baseres på udviklingssamarbejdsstrategien for ØSA og på den i fællesskab fastlagte udviklingsplan. Planen er vedlagt som bilag IV til denne aftale. ØSA-strategien for udviklingssamarbejdet og udviklingsplanen vil blive revideret med jævne mellemrum under hensyntagen til bestemmelserne i kapitel VI om tvistforebyggelse og -bilæggelse samt institutionelle, almindelige og afsluttende bestemmelser. Dette samarbejde vil blive vurderet ud fra udviklingsbenchmarks, der aftales i fællesskab og udarbejdes, vedtages og knyttes til denne aftale. Samarbejdet tager form af finansiel og ikke-finansiel støtte til ØSA-regionen.

3. Udviklingssamarbejdet mellem ØSA-regionen og Fællesskabet til gennemførelse af denne aftale finansieres inden for rammerne af de relevante regler og procedurer, der er fastsat i Cotonouaftalen, særlig Den Europæiske Udviklingsfonds programmeringsprocedurer inden for EU's på hinanden følgende finansielle rammer i aftalens løbetid, og inden for rammerne af relevante instrumenter, der finansieres over EU's almindelige budget. I den forbindelse er parterne, under hensyntagen til de nye udfordringer, der følger af øget regional integration og større konkurrence på verdensmarkedet, enige om, at støtte til gennemførelsen af ØPA'en har høj prioritet.

4. Parterne samarbejder for at tilvejebringe ressourcer i EU's medlemsstater og fra andre donorer til supplering af EU's finansielle rammer, særlig ved at udvide forpligtelserne under "Aid for Trade", specielt hvad angår behovet for ØPA-støtte og tilpasningsomkostninger. De programmer/projekter, der foreslås med henblik på finansiering, udarbejdes i fællesskab på grundlag af en detaljeret udviklingsplan med tilhørende omkostningsoverslag.

5. Der skal tilvejebringes tilstrækkelige ressourcer på et forudsigeligt, rettidigt og bæredygtigt grundlag, herunder i form af tilskud og lån på lempelige vilkår baseret på udviklingsplanen. Fællesskabet bidrager til denne indsats i henhold til dets internationale forpligtelse til at øge den officielle udviklingsbistand. Parterne er enige om at overvåge og koordinere anvendelsen af disse ressourcer.

6. I overensstemmelse med Pariserklæringen om bistandseffektivitet er parterne enige om i givet fald at anvende og støtte nationalt og/eller regionalt baserede gennemførelsesmekanismer, fonde og faciliteter til formidling og koordinering af ressourcer til gennemførelse af ØPA'en. Parterne støtter i den forbindelse oprettelsen af en ØPA-fond til formidling af ØPA-relaterede ressourcer. Parterne er også enige om, at alle former for bistand som led i deres samarbejde i henhold til denne aftale skal ydes i overensstemmelse med Pariserklæringen om bistandseffektivitet.

7. De handelsrelaterede spørgsmål, der skal afklares i den endelige ØPA, gøres til genstand for udviklingssamarbejde i overensstemmelse med denne artikel og under hensyntagen til Pariserklæringen om bistandseffektivitet.

8. Parterne er enige om, at alle aspekter af ØPA'en, herunder de resultater, der opnås på nationalt plan, og resultaterne af strategierne for regional integration og udvikling samt effektiviteten af de institutionelle ordninger, og hvorvidt de opfylder bistandseffektivitetsmålene, herunder sikring af ressourcernes forudsigelighed, skal overvåges på grundlag af indikatorer, der fastlægges i fællesskab.

9. Parterne er enige om, at den i Cotonouaftalen fastsatte revisionsproces giver dem mulighed for at tage resultater, problemer og det videre arbejde med deres strategier for udviklingssamarbejde i henhold til nærværende aftale op til fornyet overvejelse, jf. dog bestemmelserne i Cotonouaftalens artikel 95, stk. 4.

Artikel 37

Mål

1. Det økonomiske og udviklingsmæssige samarbejde tager sigte på at styrke ØSA-økonomiernes konkurrenceevne, opbygge kapacitet på udbudsområdet og sætte de undertegnende ØSA-lande i stand til at gennemføre ØPA'en uden problemer.

2. Det økonomiske og udviklingsmæssige samarbejde tager sigte på en strukturel omlægning af ØSA-økonomierne ved at oprette stærke, konkurrencedygtige og diversificerede økonomiske strukturer i ØSA-landene, hvilket skal ske gennem styrkelse af produktion, distribution, transport og markedsføring, udvikling af ØSA-landenes kapacitet inden for handel og af deres evne til at tiltrække investeringer, styrkelse af ØSA-landenes handels- og investeringspolitik og -lovgivning samt en forstærket regional integration.

Artikel 38

Anvendelsesområde

1. Parterne fastlægger de ØPA-udviklingsmål, der er specifikke for ØSA-regionen og nødvendige for en vellykket regional integration på de områder og sektorer, der fremhæves i denne artikel.

2. De områder, der vil blive taget op i forbindelse med samarbejdet, er:

a) regionalt samarbejde og regional integration for at sikre tværregional koordinering inden for alle sektorer

b) handelspolitik og -lovgivning med henblik på at bistå ØSA-landene, så de kan deltage mere effektivt i handelsforhandlinger og gennemføre internationale handelsrelaterede konventioner, handelsrelateret lovgivning, lovgivningsmæssige reformer mv.

c) handelsudvikling, som fortrinsvis dækker virksomhedsudvikling og aktiviteter med henblik på forbedring af informationsstyringssystemer, partnerskaber, netværk, joint ventures og udveksling af oplysninger og erfaringer, adgang til lån og investeringsmidler, handelsfremme og markedsudvikling, institutionel støtte samt støtte til handel med tjenesteydelser, herunder finansielle tjenesteydelser

d) handelsrelateret infrastruktur, herunder transport-, energi- og vandinfrastrukturer

e) opbygning af produktionskapacitet i relevante sektorer i ØSA-økonomierne

f) forskning og udvikling, innovation og teknologioverførsel

g) handelsrelaterede tilpasningsomkostninger, herunder omstruktureringsomkostninger og sociale omkostninger som følge af produktionsnedskæringer i sektorer med konkurrerende importvirksomheder og tab af skatteindtægter på grund af toldnedsættelser

h) hensyntagen til ligestillingsaspektet

i) myndiggørelse af lokale samfund, herunder social og kulturel udvikling, og

j) integration af miljøspørgsmål i handel og udvikling.

3. Samarbejdet skal navnlig dække følgende sektorer:

a) privatsektorudvikling, navnlig industriel udvikling, mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder, minedrift og mineraler samt turisme

b) infrastrukturudvikling, navnlig inden for transport, energi og informations- og kommunikationsteknologi (ikt)

c) naturressourcer og miljø, herunder vandressourcer og biologisk mangfoldighed

d) landbrug

e) fiskeri

f) tjenesteydelser, herunder turisme, og

g) handelsrelaterede spørgsmål, navnlig investeringer, konkurrenceevne, intellektuelle ejendomsrettigheder, standarder, handelslettelser og statistik.

AFSNIT II

Udvikling af den private sektor

Artikel 39

Anvendelsesområde og mål

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om udviklingen af ØSA-regionens private sektor, som er den vigtigste kilde til rigdomsskabelse, for at skabe de rette betingelser for investeringer og vækst. I forbindelse med støtten fra og samarbejdet med Fællesskabet tages der hensyn til ØSA-landenes økonomiske struktur og deres prioriteringer med hensyn til styrkelse af produktionskapacitet og værdiforøgelse samt anvendelse af produktions-, markedsførings-, distributions- og transportfunktioner til forbedring af forsyningskapaciteten og konkurrenceevnen.

2. Samarbejdet om udviklingen af den private sektor vil bl.a. omfatte investeringer, industriel udvikling og styrkelse af konkurrenceevnen, mikrovirksomheder, udvikling af små og mellemstore virksomheder, minedrift og udnyttelse af mineraler, udvikling af turisme samt andre produktive sektorer, som direkte eller indirekte er omfattet af denne aftale.

Artikel 40

Investeringer

1. Parterne erkender vigtigheden af investeringer. Målene på dette område er:

a) at skabe et gunstigt klima for bæredygtig og retfærdig økonomisk udvikling i ØSA-landene gennem investeringer, herunder direkte udenlandske investeringer (nyinvesteringer eller porteføljeinvesteringer), teknologioverførsel, kapacitetsopbygning og institutionel støtte fra Fællesskabet

b) at udbygge samarbejdet med institutioner og formidlende organisationer, der beskæftiger sig med investeringsfremme i Fællesskabet, herunder Centret for Virksomhedsudvikling (CVU), og ØSA-landene gennem bl.a. erhvervsdialog, samarbejde og partnerskab

c) at støtte og fremme investeringer i ØSA-regionen ved hjælp af passende instrumenter, herunder ved oprettelse af en ramme for finansiering og bistand med henblik på at støtte programmer for økonomisk udvikling i ØSA-landene

d) at styrke og opbygge kapacitet hos institutioner til udvikling af den private sektor som f.eks. investeringsfremmekontorer, handelskamre, sammenslutninger og lokale udviklingsorganisationer i de enkelte ØSA-lande og regionen som helhed for at skabe grundlag for en dynamisk privat sektor

e) at udvikle en retlig ramme, som befordrer begge parters investeringer, for at fremme og beskytte investeringer og arbejde for harmoniserede og forenklede procedurer og administrativ praksis.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) Støtte til investeringspolitikker og -strategier for at bidrage til at skabe og opretholde et forudsigeligt og sikkert investeringsklima.

b) Støtte til politikreformer og promovering af reformer, udvikling af menneskelige ressourcer, kapacitetsopbygning på det institutionelle område og andre former for institutionel støtte med henblik på at styrke private finansielle og ikke-finansielle formidlende organers kapacitet, investeringsformidling og -fremme samt aktiviteter til forbedring af konkurrenceevnen.

c) Tilskyndelse til partnerskaber og joint ventures mellem EU's og ØSA's private sektorer for at fremme investeringer og venturekapital til finansiering af nyinvesteringer og teknologioverførsel.

d) Støtte til ØSA-landenes bestræbelser på at tiltrække finansiering, særlig privat finansiering, til infrastrukturinvesteringer og indtægtsskabende infrastruktur af afgørende betydning for den private sektor, herunder små og mellemstore virksomheder.

e) Støtte til udvikling af reguleringskapacitet.

f) Nemmere adgang for ØSA-virksomheder til investeringsfinansieringskilder i EU som f.eks. Den Europæiske Investeringsbank (EIB).

g) Oprettelse af finansielle instrumenter, som kan opfylde ØSA-regionens små og mellemstore virksomheders behov.

h) Sikring af, at risikoforsikring i højere grad er til rådighed og benyttes som en mekanisme til at afbøde risici, for at øge investorernes tillid til ØSA-landene, og

i) Tilbud om garantier og støtte via garantifonde til risikodækning i forbindelse med bistandsberettigede investeringer.

Artikel 41

Industriel udvikling og konkurrenceevne

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om industriel udvikling og konkurrenceevne. Målene på dette område er at:

a) lette etablering, udvikling, omstrukturering og modernisering af industrivirksomheder i de undertegnende ØSA-lande og samtidig fremme disses konkurrenceevne og en selvbærende og afbalanceret vækst under hensyntagen til miljøbeskyttelse, bæredygtig udvikling og økonomisk myndiggørelse, og

b) skabe et gunstigt klima for udvikling af det private initiativ for at stimulere vækst og diversificering i industriproduktionen.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) fremme af udviklingen af aktiviteter inden for forarbejdning, markedsføring, distribution og transport af varer

b) overførsel af teknologi, viden samt forskning og udvikling

c) støtte til ØSA-landenes finansielle institutioner og udvikling af kapitalmarkedet med henblik på at lette den private sektors adgang til både kort- og langfristet kapital

d) kapacitetsopbygning i den offentlige og private sektor

e) tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA, og

f) fremme og styrkelse af innovation, diversificering og værdiforøgelse inden for produktudvikling og -kvalitet.

Artikel 42

Mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde på området mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder. Målene på dette område er at:

a) fremme et gunstigt klima for udvikling af mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og tiltrækning af investeringer til disse, og

b) bistå mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder med at tilpasse sig handelsliberaliseringen.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) kapacitetsopbygning og institutionel støtte

b) teknologiudvikling og -overførsel, innovation, informationsudveksling og -netværk og markedsføring

c) udvikling af databaser over mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder

d) adgang til finansiering

e) tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA

f) fremme af handel og investeringer

g) styrkelse af værdikæder

h) fremme af diversificering og værdiforøgelse.

Artikel 43

Minedrift og mineraler

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om udvikling og forvaltning i sektoren for minedrift og mineraler. Målene på dette område er at:

a) skabe et gunstigt klima med henblik på at tiltrække investeringer til sektoren

b) fremme værdiforøgelse og miljøvenlige teknologier inden for produktionsvirksomhed i minesektoren, og

c) sikre lokalsamfundenes deltagelse.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) kapacitetsopbygning og institutionel støtte til efterforskning, udnyttelse og markedsføring af mineraler

b) informationsudveksling

c) tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA

d) forbedring af sundheds- og sikkerhedsstandarder i mineindustrien

e) overførsel af teknologi, viden, innovation samt forskning og udvikling, og

f) håndtering af problemet med sårbarhed, der skyldes afhængighed af eksport af mineraler.

Artikel 44

Turismeudvikling

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om turismeudvikling. Målene på dette område er at:

a) udvikle og styrke en konkurrencedygtig turistindustri som drivkraft for økonomisk vækst og myndiggørelse, beskæftigelse og valutaindtjening

b) styrke forbindelserne mellem turisme og andre økonomiske sektorer, og

c) bevare, beskytte og fremme naturlige, historiske og kulturelle turistattraktioner under hensyntagen til lokalsamfundenes integritet og interesser, særlig i landdistrikter.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) etablering af strategiske alliancer, hvori de offentlige, private og lokalsamfundsrelaterede interesser er repræsenteret, for at sikre en bæredygtig turismeudvikling

b) fremme af partnerskaber, udveksling af knowhow og fælles tiltag på områder som f.eks. udvikling af produkter, markeder og økoturisme

c) kapacitetsopbygning inden for menneskelige ressourcer, forbedring af servicestandarder og institutionelle strukturer, og

d) regionalt samarbejde om turismefremme.

AFSNIT III

Infrastruktur

Artikel 45

Anvendelsesområde og mål

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om udvikling og forvaltning af infrastruktur som et middel til at afhjælpe begrænsningerne på udbudssiden og styrke den regionale integration.

2. I forbindelse med Fællesskabets støtte og samarbejdsforanstaltninger med henblik på udvikling af infrastruktur skal der tages hensyn til prioriterede udviklingsområder som fastsat i de respektive ØSA-landes nationale og regionale udviklingsprogrammer.

3. Samarbejdet om infrastruktur skal dække udviklingen af fysiske infrastrukturer, dvs. inden for transport, energi og informations- og kommunikationsteknologi.

Artikel 46

Transport

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om transportudvikling og -forvaltning. Målene på dette område er at:

a) udvikle, omstrukturere, rehabilitere, opgradere og modernisere ØSA-regionens transportsystemer på et bæredygtigt grundlag

b) forbedre person- og varetransporten og lette adgangen til markeder ved hjælp af vej-, luft-, sø- og jernbanetransport samt transport ad indre vandveje.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) bedre forvaltning af transportsystemer

b) forbedring og udvikling af infrastruktur på alle niveauer, herunder udvikling af netværk af infrastrukturer til intermodal transport

c) kapacitetsopbygning inden for menneskelige ressourcer, forbedring af servicestandarder og institutionelle strukturer

d) teknologiudvikling og -overførsel, innovation, informationsudveksling og -netværk og markedsføring

e) tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA

f) forbedring af sikkerhed og pålidelighed i transportsektoren, herunder forvaltning af farligt gods og kriseforanstaltninger, og

g) støtte til udvikling af regionale transportpolitikker.

Artikel 47

Energi

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde i energisektoren for at støtte ØSA-økonomiernes konkurrenceevne på regionalt og globalt plan. Målene på dette område er at:

a) forbedre ØSA-landenes adgang til moderne, effektive, pålidelige, diversificerede og bæredygtige og fornyelige kilder til ren energi til konkurrencedygtige priser

b) styrke kapaciteten inden for produktion, distribution og forvaltning af energi på nationalt og regionalt plan

c) fremme regionalt energisamarbejde.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) forbedring af kapaciteten inden for produktion og distribution af energi fra eksisterende energikilder, særlig vand, jordolie og biomasse

b) udvidelse og diversificering af energimixet til også at omfatte andre potentielle energikilder, som er socialt og miljømæssigt acceptable, og som begrænser afhængigheden af olie

c) støtte til udviklingen af energiinfrastruktur, bl.a. i landdistrikter

d) støtte til udviklingen af passende reformer inden for energiregulering og -politik, herunder vedrørende markedsføring af energi og privatisering på energiområdet

e) fremme af regional netsammenkobling og samarbejde mellem regionerne inden for produktion og distribution af energi

f) kapacitetsopbygning inden for menneskelige ressourcer, bedre forvaltning, servicestandarder og institutionelle strukturer

g) støtte til skabelse af et gunstigt klima for investeringer i sektoren

h) teknologiudvikling og -overførsel, forskning og udvikling (FoU), innovation, informationsudveksling, udvikling af databaser og netværk

i) tilskyndelse til oprettelse af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA.

Artikel 48

Informations- og kommunikationsteknologi (ikt)

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om udviklingen af ikt, som er en nøglesektor for fremme af konkurrenceevne og innovation i et moderne samfund samt for en gnidningsløs overgang til informationssamfundet. Formålet på dette område er at udvikle ikt-sektoren og fremme dens bidrag til andre socioøkonomiske sektorer.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) lettelse af samtrafik på nationalt, regionalt og globalt plan

b) udbredelse af nye informations- og kommunikationsteknologier

c) støtte til udviklingen af love og administrative bestemmelser om ikt

d) udvikling, overførsel og anvendelse af teknologi, FoU, innovation, informationsudveksling og -netværk og markedsføring

e) kapacitetsopbygning inden for menneskelige ressourcer, forbedring af servicestandarder og institutionelle strukturer

f) tilskyndelse til og befordring af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA

g) fremme af og støtte til udviklingen af nichemarkeder for ikt-baserede tjenesteydelser.

AFSNIT IV

Miljø og naturressourcer

Artikel 49

Anvendelsesområde og mål

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om bæredygtig miljø- og naturressourceforvaltning. I forbindelse med samarbejdet på dette område skal der tages hensyn til ØSA-landenes forskelligartede og grænseoverskridende behov.

2. Samarbejdet om miljø og naturressourcer skal dække naturaktiver, herunder vandressourcer, og miljø, bl.a. biologisk mangfoldighed, samt styrkelse af forbindelsen mellem handel og miljø. Samarbejdet vil også omfatte støtte til gennemførelse af internationale miljøaftaler, -konventioner og -traktater.

Artikel 50

Vandressourcer

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om udviklingen af vandressourcer (herunder til vanding, vandkraft og vandforsyning) med henblik på forbedring af befolkningens levevilkår. Målene på dette område er at:

a) opnå en bæredygtig udvikling og forvaltning af vandressourcerne i regionen

b) etablere et regionalt samarbejde med henblik på bæredygtig udnyttelse af grænseoverskridende vandressourcer.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) udvikling af infrastruktur til regionens vandressourcer

b) udvikling af love og administrative bestemmelser

c) fremme af integreret vandforvaltning

d) kapacitetsopbygning inden for menneskelige ressourcer, forbedring af servicestandarder, vandforvaltning og institutionelle strukturer

e) tilskyndelse til og befordring af partnerskaber, netværk, regionale vandpartnerskaber og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA

f) udvikling, overførsel og anvendelse af teknologi, FoU, innovation, informationsudveksling og -netværk

g) vandforureningsbekæmpelse, vandrensning og vandbeskyttelse samt spildevandsbehandling og -bortskaffelse, og

h) fremme af bæredygtig kunstvanding.

Artikel 51

Miljø

1. Parterne erkender vigtigheden af at samarbejde om beskyttelse og bæredygtig forvaltning af miljøet og gennemførelse af handelsrelaterede miljøpolitikker. Målene på dette område er at:

a) beskytte, genoprette og bevare miljøet og den biologiske mangfoldighed, dvs. planter, dyr og mikrobielle genressourcer, herunder deres økosystemer

b) udvikle nye miljørelaterede ØSA-industrier, og

c) begrænse miljøødelæggelse, herunder luftforurening og ørkendannelse.

Samarbejdsområder

2. Parterne er enige om at samarbejde og yde hinanden støtte på følgende områder, jf. artikel 36:

a) støtte til gennemførelse af internationale miljøaftaler, -konventioner og -traktater

b) styrkelse og fremme af bæredygtige miljøstyringssystemer

c) bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed, skovbrugsressourcerne og bestanden af vilde dyr og planter

d) styrkelse af de institutionelle og retlige rammer og af kapaciteten til at udvikle, gennemføre, forvalte og håndhæve love og administrative bestemmelser, standarder og politikker på miljøområdet

e) kapacitetsopbygning inden for menneskelige ressourcer og institutionelle strukturer med henblik på at opfylde miljø- og biodiversitetskravene

f) tilskyndelse til og befordring af partnerskaber, netværk og joint ventures mellem erhvervsdrivende i EU og ØSA

g) imødegåelse af naturkatastrofer og forebyggelse af miljøkatastrofer og tab af biologisk mangfoldighed

h) udvikling, tilpasning, overførsel og anvendelse af teknologi, FoU og innovation

i) beskyttelse og forvaltning af kystressourcer, marine ressourcer og af dyrkede og vilde indigene biologiske ressourcer

j) støtte til udvikling af alternative miljøvenlige aktiviteter og levegrundlag

k) støtte til produktion af og fremme af handelen med varer og tjenesteydelser, for hvilke miljømærkning er vigtig

l) udveksling af oplysninger og netværkssamarbejde om varer og hertil relaterede produktionsproces-, transport-, markedsførings- og mærkningskrav

m) støtte til udviklingen af infrastrukturer for miljøvenlige varer

n) inddragelse af lokalsamfundene i forvaltningen af den biologiske mangfoldighed, skovbrugsressourcerne og bestanden af vilde dyr og planter

o) affaldshåndtering og bortskaffelse af industrielt og giftigt affald, og

p) bæredygtig forvaltning mv. af skove.

Artikel 52

Finansielle forpligtelser

1. Fællesskabet yder finansiel bistand til ØSA-landene med henblik på at bidrage til gennemførelsen af de programmer og projekter, som skal udarbejdes inden for de samarbejdsområder, der er fastlagt i denne aftale, i de relevante kapitler og i den detaljerede udviklingsplan.

2. Parterne er enige om at indføre passende fælles institutionelle ordninger med henblik på effektiv overvågning af gennemførelsen af udviklingssamarbejdet i henhold til denne aftale. Der nedsættes et fælles udviklingsudvalg som led i disse ordninger.

3. Parterne er enige om, at de institutionelle ordninger skal forblive fleksible, så de kan tilpasses i takt med nye nationale og regionale behov.

KAPITEL V

KOMMENDE FORHANDLINGER - EMNEOMRÅDER

Artikel 53

Rendezvous-klausul

Parterne er enige om, med udgangspunkt i Cotonouaftalen og under hensyntagen til de fremskridt, der er gjort med forhandlingerne af en endelig ØPA, at fortsætte forhandlingerne i overensstemmelse med artikel 3 med henblik på at indgå en fuldstændig og endelig ØPA, der skal dække følgende områder:

a) told og handelslettelser

b) uafklarede handels- og markedsadgangsspørgsmål, herunder oprindelsesregler og andre hermed relaterede spørgsmål samt handelsbeskyttelsesforanstaltninger, herunder spørgsmål vedrørende regionerne i den yderste periferi

c) tekniske handelshindringer og sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger

d) handel med tjenesteydelser

e) handelsrelaterede spørgsmål, dvs.:

i) konkurrencepolitik

ii) investeringer og udvikling af den private sektor

iii) handel, miljø og bæredygtig udvikling

iv) intellektuelle ejendomsrettigheder

v) gennemsigtighed i forbindelse med offentlige indkøb

f) landbrug

g) løbende betalinger og kapitalbevægelser

h) udviklingsspørgsmål

i) samarbejde og dialog om god regeringsførelse på skatteområdet og det retlige område

j) en veludviklet tvistbilæggelsesordning og institutionelle ordninger, og

k) alle andre områder, som parterne finder nødvendige, herunder ved konsultationer i henhold til Cotonouaftalens artikel 12.

KAPITEL VI

TVISTFOREBYGGELSE OG -BILÆGGELSE SAMT INSTITUTIONELLE, ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

AFSNIT I

Tvistforebyggelse og -bilæggelse

Artikel 54

Konsultationer

1. Parterne bestræber sig på at løse tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af denne aftale ved loyalt at indlede konsultationer med det formål at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning.

2. En part, der ønsker at indlede konsultationer, indgiver en skriftlig anmodning herom til den anden part, hvori angives den anfægtede foranstaltning og de bestemmelser i aftalen, den pågældende foranstaltning efter dens opfattelse er i strid med.

3. Konsultationerne indledes senest 40 dage efter indgivelsen af anmodningen. Konsultationerne anses for afsluttet senest 60 dage efter indgivelsen af anmodningen, medmindre begge parter bliver enige om at fortsætte konsultationerne. Konsultationerne er fortrolige.

4. Konsultationer om hastende spørgsmål, herunder om letfordærvelige varer eller sæsonvarer, indledes senest 15 dage efter indgivelsen af anmodningen og anses for afsluttet senest 30 dage efter indgivelsen af anmodningen.

Artikel 55

Bilæggelse af tvister

1. Hvis det ikke lykkes at løse tvisten gennem konsultationer inden for 60 eller 30 dage, jf. artikel 54, kan hver af parterne anmode om bilæggelse af tvisten ved voldgift. Med henblik herpå udpeger hver part en voldgiftsmand senest 30 dage efter anmodningen om voldgift ved at give den anden part og ØPA-Udvalget underretning herom. I anmodningen om voldgift angives den anfægtede foranstaltning og de bestemmelser i aftalen, den pågældende foranstaltning efter den klagende parts opfattelse er i strid med. Sker dette ikke, kan hver af parterne anmode generalsekretæren for Den Faste Voldgiftsret om at udpege den anden voldgiftsmand.

2. De to voldgiftsmænd udpeger derefter en tredje voldgiftsmand inden 30 dage. Sker dette ikke, kan hver af parterne anmode generalsekretæren for Den Faste Voldgiftsret om at udpege den tredje voldgiftsmand.

3. Medmindre voldgiftsmændene træffer anden afgørelse, anvendes den procedure, som er fastlagt i Den Faste Voldgiftsrets regler for frivillig voldgift for internationale organisationer og stater. Voldgiftsmændene træffer afgørelse med stemmeflertal inden for en frist på 90 dage og bestræber sig i hastende sager på at træffe afgørelse inden for 60 dage.

4. Hver part i tvisten er forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen af voldgiftsmændenes afgørelse.

5. Uanset stk. 1 finder proceduren i artikel 98 i Cotonouaftalen anvendelse, hvis der opstår tvist om samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering som omhandlet i Cotonouaftalen.

AFSNIT II

Almindelige undtagelser

Artikel 56

Almindelig undtagelsesklausul

Idet sådanne foranstaltninger ikke må anvendes på en måde, der udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling mellem parterne, hvor lignende forhold gør sig gældende, eller en skjult begrænsning af den internationale handel, må intet i denne aftale fortolkes således, at det forhindrer Fællesskabet, ØSA-landene eller et undertegnende ØSA-land i at indføre eller håndhæve foranstaltninger, som:

a) er nødvendige af hensyn til beskyttelse af den offentlige sædelighed eller til opretholdelse af den offentlige orden eller den offentlige sikkerhed.

b) er nødvendige for at beskytte menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed

c) er nødvendige for at sikre overholdelse af love eller bestemmelser, der ikke er uforenelige med bestemmelserne i denne aftale, herunder bestemmelser om:

i) forebyggelse af vildledende eller svigagtig praksis eller følgerne af misligholdelse af kontrakter

ii) beskyttelse af enkeltpersoners privatliv i forbindelse med behandling og udbredelse af personoplysninger og beskyttelse af fortroligheden af personlige optegnelser og konti

iii) sikkerhed

iv) toldkontrol, eller

v) beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder

d) vedrører indførsel og udførsel af guld og sølv

e) er nødvendige til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi

f) vedrører bevarelsen af udtømmelige naturressourcer, såfremt sådanne foranstaltninger iværksættes i forbindelse med begrænsning af indenlandsk produktion eller forbrug af varer, begrænsning af indenlandsk levering eller forbrug af tjenesteydelser eller begrænsning af indenlandske investeringer

g) vedrører varer fremstillet ved fængselsarbejde, eller

h) er vigtige for erhvervelse og distribution af varer generelt eller i forbindelse med en lokal varemangel, forudsat at de pågældende foranstaltninger er i overensstemmelse med princippet om, at alle parter har ret til en rimelig andel af de internationale forsyninger af sådanne varer, og at enhver foranstaltning, som strider mod de øvrige bestemmelser i denne aftale, skal indstilles, så snart de omstændigheder, der affødte dem, ikke længere er til stede.

Artikel 57

Undtagelser af sikkerhedshensyn

1. Intet i denne aftale må fortolkes således:

a) at det af Fællesskabet eller et undertegnende ØSA-land kræves, at de skal give oplysninger, hvis videregivelse de betragter som stridende mod deres væsentlige sikkerhedsinteresser

b) at Fællesskabet eller et undertegnende ØSA-land forhindres i at foretage en handling, som de anser for nødvendig til beskyttelse af deres væsentlige sikkerhedsinteresser, når sådanne handlinger:

i) vedrører fissions- og fusionsmaterialer eller materialer, af hvilke disse udvindes

ii) vedrører økonomiske aktiviteter, der udøves direkte eller indirekte med henblik på at forsyne et militært anlæg

iii) har tilknytning til produktion af eller handel med våben, ammunition og krigsmateriel

iv) vedrører offentlige indkøb, der er nødvendige for den nationale sikkerhed eller nationale forsvarsformål, eller

v) foretages i krigstid eller anden krisetilstand i internationale forbindelser.

c) at Fællesskabet eller et undertegnende ØSA-land forhindres i at handle med henblik på at efterkomme forpligtelser, det har påtaget sig for at opretholde international fred og sikkerhed.

2. Parterne underretter i videst muligt omfang hinanden om, hvilke foranstaltninger der træffes i medfør af stk. 1, litra b) og c), og om, hvornår de bringes til ophør.

Artikel 58

Skattespørgsmål

1. Intet i denne aftale eller i ordninger, som indføres på grundlag af denne aftale, må fortolkes således, at Fællesskabet eller et undertegnende ØSA-land ved anvendelsen af de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning hindres i at sondre mellem skatteydere i forskellige situationer, f.eks. på grundlag af bopæl eller på grundlag af, hvor de har investeret deres kapital.

2. Intet i denne aftale eller i ordninger, som indføres på grundlag af denne aftale, må fortolkes således, at det er til hinder for indførelse eller håndhævelse af foranstaltninger til bekæmpelse af skattesvig eller -unddragelse på grundlag af aftaler om afskaffelse af dobbeltbeskatning eller andre beskatningsaftaler eller på grundlag af indenlandsk skattelovgivning.

3. Intet i denne aftale berører Fællesskabets eller et undertegnende ØSA-lands rettigheder og forpligtelser i henhold til skatteaftaler. Skulle nærværende aftale på et givet område være uforenelig med en sådan aftale, har sidstnævnte aftale forrang i den udstrækning, uforeneligheden gør sig gældende.

AFSNIT III

Institutionelle, almindelige og afsluttende bestemmelser

Artikel 59

Forhold mellem denne aftale og den endelige ØPA

I tilfælde af uoverensstemmelse mellem den endelige ØPA og nærværende foreløbige aftale, har den endelige ØPA forrang.

Artikel 60

Regionerne i Det Europæiske Fællesskabs yderste periferi

1. I betragtning af at regionerne i Fællesskabets yderste periferi og ØSA-landene ligger geografisk tæt på hinanden, og med henblik på at styrke de økonomiske og sociale forbindelser mellem disse regioner og ØSA-landene bestræber parterne sig på at fremme samarbejdet inden for alle de områder, der er omfattet af denne aftale, samt at udbygge og forbedre den eksisterende handel med varer og tjenesteydelser, fremme investeringer og tilskynde til transport- og kommunikationsforbindelser mellem regionerne i den yderste periferi og ØSA-landene.

2. Målene i stk. 1 forfølges også så vidt muligt gennem fremme af ØSA-landenes og regionerne i den yderste periferis fælles deltagelse i Fællesskabets rammeprogrammer og særprogrammer på de områder, der er omfattet af denne aftale.

3. Fællesskabet bestræber sig på at sikre koordineringen mellem de forskellige finansielle instrumenter under Fællesskabets samhørigheds- og udviklingspolitikker for at fremme samarbejdet mellem ØSA-landene og regionerne i Fællesskabets yderste periferi på de områder, der er omfattet af denne aftale.

4. Denne aftale er ikke til hinder for, at Fællesskabet anvender eksisterende foranstaltninger, der har til formål at tage hensyn til den strukturelle sociale og økonomiske situation i regionerne i den yderste periferi, jf. artikel 299, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Artikel 61

Definition af parterne og opfyldelse af forpligtelser

1. De kontraherende parter i denne aftale er Unionen Comorerne, Republikken Madagaskar, Republikken Mauritius, Republikken Seychellerne, Republikken Zambia og Republikken Zimbabwe, i det følgende benævnt "ØSA-landene", på den ene side og Det Europæiske Fællesskab eller dets medlemsstater eller Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater i overensstemmelse med deres respektive beføjelser som fastlagt i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, i det følgende benævnt "Fællesskabet", på den anden side, for hvilke denne aftale er trådt i kraft eller anvendes midlertidigt.

2. I forbindelse med denne aftale er ØSA-landene enige om at handle i fællesskab, medmindre andet udtrykkeligt er angivet. Hvis der er fastsat bestemmelser om eller kræves individuel handlen for at udøve rettigheder og/eller opfylde forpligtelser i henhold til denne aftale, anvendes udtrykket "undertegnende ØSA-land".

3. Parterne eller i givet fald det eller de undertegnende ØSA-lande træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er nødvendige for, at de kan opfylde deres forpligtelser i henhold til denne aftale, og drager omsorg for, at sådanne foranstaltninger er i overensstemmelse med målene i denne aftale.

4. Et undertegnende ØSA-land, som ikke er omfattet af rettighederne og forpligtelserne i kapitel II, er ikke desto mindre omfattet af de rettigheder og forpligtelser, der er fastlagt i denne aftales øvrige kapitler.

Artikel 62

Ikrafttrædelse, opsigelse og varighed

1. Denne aftale undertegnes, ratificeres eller godkendes i overensstemmelse med de respektive parters forfatningsmæssige eller interne bestemmelser og procedurer.

2. Denne aftale træder i kraft den første dag i den første måned, der følger efter deponeringen af det sidste ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument.

3. Notifikationerne om ratifikation, accept eller godkendelse sendes til generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union og til generalsekretæren for Fællesmarkedet for det Østlige og Sydlige Afrika, som er depositarer for denne aftale.

4. Indtil aftalen træder i kraft er Fællesskabet og de undertegnende ØSA-lande er enige om at anvende de bestemmelser i denne aftale, der falder ind under deres respektive beføjelser ("midlertidig anvendelse"). Dette kan de gøre enten ved at anvende aftalen midlertidigt, når det er muligt, eller ved at ratificere den.

5. Der gives notifikation om den midlertidige anvendelse til depositarerne. Denne aftale anvendes midlertidigt 10 dage efter modtagelsen af notifikationen om midlertidig anvendelse fra Fællesskabet eller notifikationen om ratificering eller midlertidig anvendelse fra alle de undertegnende ØSA-lande, der er opført i bilag II, alt efter hvad der indtræffer senest.

6. Uanset stk. 2 og 4 kan Fællesskabet og de undertegnende ØSA-lande unilateralt træffe foranstaltninger til at anvende aftalen før den midlertidige anvendelse, i det omfang det er muligt.

7. Fællesskabet eller et eller flere undertegnende ØSA-lande kan skriftligt meddele den anden part, at de agter at opsige denne aftale.

8. Opsigelsen får virkning en måned efter meddelelsen til den anden part.

9. Denne aftale gælder, indtil den endelige ØPA træder i kraft.

Artikel 63

Territorial anvendelse

Aftalen gælder på den ene side på de geografiske områder, der er omfattet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og på de betingelser, der er fastlagt i denne traktat, og på den anden side på de undertegnende ØSA-landes geografiske områder. Begrebet "geografisk område" i denne aftale skal forstås i denne betydning.

Artikel 64

ØPA-Udvalget

1. Der nedsættes herved et ØPA-Udvalg.

2. ØPA-Udvalget varetager forvaltningen af alle de områder, der falder ind under denne aftale, herunder udviklingssamarbejdet som omhandlet i artikel 36, og udførelsen af de opgaver, der er nævnt i denne aftale.

3. ØPA-Udvalget består af repræsentanter for parterne. Hver part bestemmer, hvordan den vil tilrettelægge sin repræsentation.

4. ØPA-Udvalget fastsætter sin forretningsorden senest tre måneder efter ikrafttrædelsen af den foreløbige aftale.

Artikel 65

Forhold til andre aftaler

1. Intet i denne aftale berører anvendelsen af foranstaltninger, som anses for relevante, i henhold til Cotonouaftalens artikel 11b, 96 og 97 og efter procedurerne i disse artikler.

2. Bestemmelserne i denne aftale har forrang i tilfælde af uoverensstemmelse med bestemmelserne i Cotonouaftalens del 3, afsnit II, med undtagelse af de deri fastsatte bestemmelser om udviklingssamarbejde.

3. Parterne erkender, at nogle af de undertegnende ØSA-lande ikke er medlemmer af WTO. Henvisninger i denne aftale til WTO-aftaler (og de deri fastsatte definitioner) og WTO-organer eller -udvalg må følgelig ikke fortolkes således, at de pålægger et undertegnende ØSA-land, som ikke er medlem af WTO, forpligtelser, som er fastlagt i sådanne WTO-aftaler eller i afgørelser truffet af sådanne organer eller udvalg, som går ud over de forpligtelser, det pågældende undertegnende ØSA-land udtrykkeligt har påtaget sig i henhold til denne aftale. Hvis der er uoverensstemmelse mellem bestemmelserne i WTO-aftaler eller afgørelser truffet af WTO-organer eller -udvalg og bestemmelserne i denne aftale, har sidstnævnte aftale derfor altid forrang for så vidt angår undertegnende ØSA-lande, som ikke er medlemmer af WTO.

4. Parterne er enige om, at denne aftale ikke forpligter dem eller de undertegnende ØSA-lande til at handle i modstrid med deres WTO-forpligtelser.

Artikel 66

Tiltrædelse

1. Følgende ØSA-lande, nemlig Republikken Djibouti, Staten Eritrea, Den Føderative Demokratiske Republik Etiopien, Republikken Malawi og Republikken Sudan, kan tiltræde denne aftale med parternes samtykke. Denne aftale træder i kraft for det tiltrædende land i overensstemmelse med de gældende retlige procedurer i Fællesskabet, ØSA-landene og det tiltrædende land. Fællesskabet bestræber sig på at anvende denne aftale på det tiltrædende land så hurtigt som muligt.

2. Enhver anmodning om tiltrædelse af denne aftale, der fremsættes af et land i ØSA-regionen, som ikke er anført i stk. 1, behandles i ØPA-Udvalget.

3. ØPA-Udvalget kan fastlægge betingelser og særlige ordninger for tiltrædelsen af et land som omhandlet i stk. 2.

4. Denne aftale træder i kraft for et tiltrædende land på datoen for deponeringen af dets tiltrædelsesinstrument.

Artikel 67

Nye EU-medlemslandes tiltrædelse

1. ØPA-Udvalget underrettes om enhver anmodning fra et tredjeland om at blive medlem af EU. Under forhandlingerne mellem EU og ansøgerlandet giver Fællesskabet ØSA-landene alle relevante oplysninger, og disse underretter Fællesskabet om deres ønsker, således at der fuldt ud kan tages hensyn hertil. ØSA-landene underrettes af Fællesskabet om enhver tiltrædelse af EU.

2. Nye medlemmer af EU tiltræder denne aftale fra deres tiltrædelse af EU ved en bestemmelse herom i tiltrædelsesakten. Hvis akten om tiltrædelse af EU ikke indeholder en bestemmelse om en sådan automatisk tiltrædelse af denne aftale, tiltræder den pågældende EU-medlemsstat denne aftale ved at deponere en tiltrædelsesakt hos de to depositarer, som sørger for at sende attesterede genparter til ØSA-landene.

3. Parterne undersøger virkningerne af nye EU-medlemsstaters tiltrædelse for denne aftale. ØPA-Udvalget kan træffe afgørelse om eventuelle overgangsforanstaltninger eller ændringer, som måtte være nødvendige.

Artikel 68

Ændringer

1. Alle ændringer til denne aftale vedtages af ØPA-Udvalget og træder i kraft, når de er ratificeret.

2. ØPA-Udvalget træffer eventuelle overgangsforanstaltninger, som måtte være nødvendige, indtil de ændrede bestemmelser træder i kraft.

Artikel 69

Autentiske udgaver

Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Artikel 70

Bilag

Bilagene og protokollerne til denne aftale udgør en integrerende del heraf og kan revideres og/eller ændres af ØPA-Udvalget.

Съставено в Гранд Бей на двадесет и девети август две хиляди и девета година.

Hecho en Grand Baie a veintinueve de agosto de dos mil nueve.

V Grand Baie dne dvacátého devátého srpna dva tisíce devět.

Udfærdiget i Grand Baie, den niogtyvende august to tusinde og ni.

Geschehen zu Grand Baie am neunundzwanzigsten August zweitausendneun.

Sõlmitud Grand Baies, kahe tuhande üheksanda aasta augusti kahekümne üheksandal päeval.

Έγινε στην Grand Baie, στις είκοσι εννέα Αυγούστου δύο χιλιάδες εννιά.

Done at Grand Baie on the twenty-ninth day of August in the year two thousand and nine.

Fait à Grand Baie, le vingt-neuf août deux mille neuf.

Fatto a Grand Baie, addì ventinove agosto duemilanove.

Grand Baie, divi tūkstoši devītā gada divdesmit devītajā augustā.

Priimta Grand Baie du tūkstančiai devintų metų rugpjūčio dvidešimt devintą dieną.

Kelt Grand Baie-ben, a 2009. év augusztus hónapjának huszonkilencedik napján.

Magħmul fi Grand Baie fid- disgħa u għoxrin jum ta’ Awwissu fis-sena elfejn u disgħa.

Gedaan te Grand Baie, op de negenentwintigste dag van augustus in het jaar tweeduizend negen.

Sporządzono w Grand Baie dnia dwudziestego dziewiątego sierpnia dwa tysiące dziewiątego roku.

Feito em Grand Baie aos vinte e nove de Agosto de dois mil e nove.

Încheiat la Grand Baie, la douăzeci și nouă august două mii nouă.

V Grand Baie dvadsiateho deviateho augusta dvetisícdeväť.

V Grand Baieju, devetinvajsetega avgusta dvatisočdevet.

Tehty Grand Baiessa kahdentenakymmenentenäyhdeksäntenä päivänä elokuuta vuonna kaksituhattayhdeksän.

Som skedde i Grand Baie den tjugonionde augusti år tjugohundranio.

Pour l’Union des Comores

Pour la République de Madagascar

+++++ TIFF +++++

For the Republic of Mauritius

+++++ TIFF +++++

Pour la République des Seychelles

+++++ TIFF +++++

For the Republic of Zambia

For the Republic of Zimbabwe

+++++ TIFF +++++

За Европейската общност

Por la Comunidad Europea

Za Evropské společenství

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Euroopa Ühenduse nimel

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Eiropas Kopienas vārdā

Europos bendrijos vardu

az Európai Közösség részéről

Għall-Komunità Ewropea

Voor de Europese Gemeenschap

W imieniu Wspólnoty Europejskiej

Pela Comunidade Europeia

Pentru Comunitatea Europeană

Za Európske spoločenstvo

za Evropsko skupnost

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

[1] Til denne beregning anvendes officielle WTO-data om førende eksportører inden for verdenshandelen med varer (ekskl. handel EU-medlemsstaterne imellem).

[2] I denne artikel forstås ved landbrugsprodukter de produkter, der er omfattet af bilag I til WTO-aftalen om landbrug.

--------------------------------------------------

LISTE OVER BILAG

Bilag I Told på varer med oprindelse i ØSA-lande

Bilag II Liste over ØSA-lande, der forpligter sig i henhold til kapitel II, og told ved indførsel til de undertegnende ØSA-lande på varer med oprindelse i EU

Bilag III ØSA-landenes undtagelser vedrørende told og eksportafgifter og national behandling ved intern beskatning og regulering

Bilag IV Udviklingsplan

Protokol 1 Om definitionen af begrebet "produkter med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde

Protokol 2 Gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål

--------------------------------------------------

BILAG I

TOLD PÅ VARER MED OPRINDELSE I ØSA-LANDE

1. Ved ikrafttrædelsen af denne aftale afskaffes al told ved indførsel til Fællesskabet (i det følgende benævnt "fællesskabstold") på alle varer med oprindelse i et ØSA-land henhørende under kapitel 1-97 i det harmoniserede system, bortset fra kapitel 93, jf. dog afsnit 2, 4, 5, 6 og 7. For varer henhørende under kapitel 93 anvender Fællesskabet fortsat MFN-toldsatser. Tidsplanen for anvendelse af fællesskabstold på varer med oprindelse i et ØSA-land er til orientering vedlagt dette bilag.

2. Fællesskabstolden på varer under toldposition 1006 med oprindelse i ØSA-landene afskaffes pr. 1. januar 2010 med undtagelse af told på varer under position 1006 10 10, der afskaffes ved ikrafttrædelsen af denne aftale.

3. Fællesskabet og de undertegnende ØSA-lande er enige om, at bestemmelserne i Cotonouaftalens protokol 3 (i det følgende benævnt "sukkerprotokollen") fortsat skal gælde indtil den 30. september 2009, og at sukkerprotokollen efter denne dato ikke længere skal gælde mellem dem. Med henblik på anvendelsen af artikel 4, stk. 1, i sukkerprotokollen løber leveringsperioden 2008/2009 fra den 1. juli 2008 til den 30. september 2009. Den garanterede pris fra den 1. juli til den 30. september 2009 vil blive fastsat efter de i artikel 5, stk. 4, omhandlede forhandlinger.

4. Fællesskabstolden på varer under toldposition 1701 med oprindelse i et ØSA-land afskaffes pr. 1. oktober 2009. Indtil fællesskabstolden er fuldstændigt afskaffet og som supplement til anvendelsen af et toldkontingent med nulsats som fastsat i sukkerprotokollen, åbnes der et toldkontingent med nulsats på 75000 tons for produktionsåret [1] 2008/2009 for varer henhørende under toldposition 1701, udtrykt i hvidt sukker, med oprindelse i ØSA-landene. Der vil ikke blive tildelt importlicenser for varer, som indføres under dette supplerende toldkontingent, medmindre importøren forpligter sig til at købe de pågældende varer til en pris, der mindst svarer til de garanterede priser, der er fastsat for sukker, som indføres til Fællesskabet i henhold til sukkerprotokollen.

5. a) I perioden fra den 1. oktober 2009 til den 30. september 2015 kan Fællesskabet opkræve MFN-told af varer med oprindelse i ØSA-landene under toldposition 1701 [sukker], som indføres i mængder, der overstiger de nedenfor anførte, udtrykt i hvidt sukker, og som derfor betragtes som forstyrrende for sukkermarkedet i Fællesskabet:

i) 3,5 mio. ton i et produktionsår for varer med oprindelse i de lande, der er medlemmer af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne), som har undertegnet Cotonouaftalen, og

ii) 1,38 mio. ton i produktionsåret 2009/2010 for varer med oprindelse i AVS-stater, som De Forenede Nationer ikke har anerkendt som mindst udviklede lande. De 1,38 mio. ton forhøjes til 1,45 mio. ton i produktionsåret 2010/2011 og 1,6 mio. ton i de fire