PROTOKOL FRA MØDET TORSDAG DEN 25. NOVEMBER 2004
(2005/C 80/04)
(Mødet åbnet kl. 9.10)
FORSÆDE: SARDJOE
Formand
1.Stedfortrædere
Formanden gav meddelelse om følgende stedfortrædere: Pomes
(for Lopez-Isturiz White), Hybá šková (for Roithova), Badía i
Cutchet (for Pleguezuelos Aguilar), Bushill-Matthews (forSturdy) og van den Berg (for Dobolyi).
2.Fortsættelse af drøftelsen om betænkning af Sanga
(Salomonøerne) og Bowis — Fødevarehjælp og fødeva-
resikkerhed i AVS-landene — Udvalget om Sociale
Anliggender og Miljø (AVS-EU 3692/04)
— Indlæg af Carl Greenidge, direktør for Det Tekniske
Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og iLanddistrikterne AVS-EU
Drøftelsen om Sanga og Bowis' betænkning blev genoptaget.
Talere: Straker (Saint Vincent og Grenadinerne), Dem (Gambia),
Rawiri (Gabon), Malin (Kommissionen), Greenidge, Metsing (forSanga, Salomonøerne), ordfører, og Bowis, ordfører.
3.Beretning om arbejdsmarkedets og de økonomiske
parters aktiviteter
Mantovani aflagde beretning om regionalseminaret for arbejds-
markedets og de økonomiske parters aktiviteter i Fiji, den 18.-20. oktober 2004.
4.Godkendelse af protokollen fra mødet onsdag
formiddag og onsdag eftermiddag den 24. november2004
Protokollen godkendtes.
5.Workshopresultater
— Metsing (Lesotho) om sundhed
— Van den Berg om arkitektur og byplanlægning, herunder
sociale boliger
— Gahler om Rotterdams havn
FORSÆDE: GAHLER
Næstformand
Talere: Metsing (Lesotho), van den Berg og Gahler.
FORSÆDE: KINNOCK
Formand6.Indlæg af Carol Bellamy, generalsekretær i UNICEF, i
anledning af 15-års dagen for undertegnelsen afkonventionen om barnets rettigheder
Formanden bød velkommen til UNICEF's generalsekretær.Bellamy redegjorde på vegne af UNICEF.Talere: Conteh (Sierra Leone), Deva, Kamuntu (Uganda), van
den Berg, Abdoul Mahmud (Sudan), Humphrey (Barbados),
Bowis og Gomes.
Bellamy besvarede spørgsmålene.
7.Afstemning om ændring af forretningsordenen
Ændringen af forretningsordenen vedtoges enstemmigt.
8.Afstemning om beslutningsforslagene i betænkningerne
fra udvalg I og II
— APP/3689 om den politiske dialog mellem AVS og EU
(Cotonou-aftalens artikel 8): vedtoges enstemmigt.
— APP/3692 om fødevarehjælp og fødevaresikkerhed i AVS-
landene: vedtoges enstemmigt med syv ændringsforslag.
— APP/3732/COMP om situationen i Darfur: vedtoges enstem-
migt.
— APP/3733/COMP om skader, der er opstået som følge af
cykloner i det vestindiske område: vedtoges enstemmigt.
9.Diverse sager
Gebre-Christos (Etiopien) og Weldegiorgis (Eritrea) gjorde rede
for forholdet mellem Etiopien og Eritrea.
Formanden meddelte, at det var blevet foreslået at bytte rundt
på samlingsrækkefølgen, så forårssamlingen hvert år blevafholdt i EU. Dette forslag ville blive behandlet på et seneretidspunkt.
Imbarcaouane (Mali) takkede på vegne af formanden for det
maliske parlament og den maliske regering Forsamlingen for at
have sagt ja tak til indbydelsen til at afholde den 9. samling i
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU i Mali.1.4.2005 C 80/8 Den Europæiske Unions Tidende DA
Formand Sardjoe kom med et personligt indlæg og takkede
kolleger og personale for deres samarbejde, hvorefter han bødsin efterfølger som formand, Hay-Webster (Jamaica),velkommen.
Formand Kinnock hyldede Sardjoe og takkede EU-formanden
og personalet.10. Tid og sted for Den Blandede Parlamentariske Forsam-
lings 9. samling
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU's 9. samling
ville blive afholdt i Bamako (Mali) den 18.-21. april 2005.
(Mødet hævet kl. 12.00)
Ramdien SARDJOE og Glenys KINNOCK
FormændJean-Robert GOULONGANA og Dietmar NICKEL
Generalsekretærer1.4.2005 C 80/9 Den Europæiske Unions Tidende DA
BILAG I
ALFABETISK LISTE OVER MEDLEMMERNE AF DEN BLANDEDE PARLAMENTARISKE FORSAMLING
Repræsentanter fra AVS-landene Repræsentanter fra Europa-Parlamentet
SARDJOE (SURINAM), formand KINNOCK, formand
SYDAFRIKA, næstformand GAHLER, næstformand
BARBADOS, næstformand MANTOVANI, næstformand
CONGO, næstformand VERGES, næstformand
DJIBOUTI, næstformand CARLOTTI, næstformand
FIJI, næstformand MITCHELL, næstformand
GABON, næstformand JOAN i MARI, næstformand
NAMIBIA, næstformand LULLING, næstformand
UGANDA, næstformand KAMINSKI, næstformand
SAINT LUCIA, næstformand CORNILLET, næstformand
SALOMONØERNE, næstformand MARTINEZ MARTINEZ, næstformand
SIERRA LEONE, næstformand BOWIS, næstformandTOGO, næstformand GOUDIN, næstformand
ANGOLA AGNOLETTO
ANTIGUA OG BARBUDA ALLISTER
BAHAMAS ARIF
BELIZE AUBERT
BENIN AYLWARD
BOTSWANA BEREND
BURKINA FASO BULLMANN
BURUNDI BUSK
CAMEROUN CALLANAN
CAP VERT COELHO
CENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK (DEN) DAUL
COMORERNE DEVA
CONGO, (DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK) DILLEN
COOK-ØERNE DOBOLYI
CÔTE D'IVOIRE DOMBROVSKIS
DOMINICA EK
DOMINIKANSKE REPUBLIK (DEN) FERNANDES
ERITREA FERREIRA
ETIOPIEN GOMES
GAMBIA GRABOWSKA
GHANA GRÖNERGRENADINERNE HALL
GUINEA HAUG
GUINEA BISSAU HERRANZ GARCÍA
GUINEA (ÆKVATORISK) JÖNS
GUYANA JONCKHEER
HAITI KACZMAREK
JAMAICA KORHOLA
KENYA KOZLÍK
KIRIBATI KU ŁAKOWSKI
LESOTHO LANGENDRIES
LIBERIA LEHIDEUX
MADAGASCAR LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE
MALAWI LOUIS
MALI McAVAN
MARSHALL-ØERNE (REPUBLIKKEN) MARTENS
MAURITANIEN MAYER
MAURITIUS MORILLON
MIKRONESIENS FORENEDE STATER NOVAK
MOZAMBIQUE PLEGUEZUELOS AGUILAR
NAURU (REPUBLIKKEN) POLFER
NIGER RIBEIRO E CASTRO
NIGERIA ROITHOVÁ
NIUE ROSATI
PALAU SARTORI1.4.2005 C 80/10 Den Europæiske Unions Tidende DA
PAPUA NY GUINEA SCHEELE
RWANDA SCHLYTERSAINT CHRISTOPHER OG NEVIS SCHNELLHARDT
SAINT VINCENT OG GRENADINERNE SCHWAB
SAMOA SJÖSTEDTSÃO TOMÉ OG PRÍNCIPE SORNOSA MARTÍNEZSENEGAL SPERONISEYCHELLERNE STURDYSOMALIA VALENCIANO MARTÍNEZ-OROZCOSUDAN VAN HECKE
SWAZILAND VAN LANCKER
TANZANIA de VILLIERSTCHAD WHITEHEADTONGA WIELANDTRINIDAD OG TOBAGO WIJKMANTUVALU WURTZ
VANUATU ZÁBORSKÁ
ZAMBIA ZANIZIMBABWE ZÍLE
UDVALGET OM POLITISKE SPØRGSMÅL
AVS-medlemmer EU-medlemmer
………. (HAITI), formand CALLANAN, formand
FIJI, næstformand JÖNS, næstformand
BURUNDI, næstformand POLFER, næstformandANGOLA CARLOTTIBELIZE COELHOBENIN DILLENCENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK (DEN) DOBOLYI
COOK-ØERNE GAHLER
DJIBOUTI GOMESGRENADINERNE GRABOWSKAGUINEA GRÖNERGUINEA (ÆKVATORISK) HERRANZ GARCÍAGUYANA JONCKHEER
LIBERIA KACZMAREK
MAURITANIEN KAMI ŃSKI
NAMIBIA LANGENDRIESNIGERIA LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITENIUE LOUISPAPUA NY GUINEA MANTOVANI
SAINT VINCENT OG GRENADINERNE MARTÍNEZ MARTÍNEZ
SUDAN MORILLONSURINAME SARTORITOGO VAN HECKETUVALU WIELANDUGANDA WURTZ
ZIMBABWE ZANI
UDVALGET OM ØKONOMISK UDVIKLING, FINANSER OG HANDEL
AVS-medlemmer EU-medlemmer
LEKOBA (CONGO), formand SCHLYTER, formand
NIANGADO (MALI), næstformand ………………, næstformandHAY-WEBSTER (JAMAICA), næstformand DOMBROVSKIS, næstformand
BOTSWANA AGNOLETTO
CAMEROUN BERENDCONGO (DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK) BULLMANNCOTE D'IVOIRE BUSKDOMINICA CORNILLETERITREA DAUL
ETIOPIEN DEVA1.4.2005 C 80/11 Den Europæiske Unions Tidende DA
GABON FERREIRA
GHANA JOAN i MARÍ
KENYA KINNOCKMAURITIUS KOZLÍK
MIKRONESIENS FORENEDE STATER LEHIDEUX
PALAU LULLING
SAINT LUCIA MAYER
SAMOA McAVAN
SENEGAL MITCHELL
SIERRA LEONE PLEGUEZUELOS AGUILAR
SWAZILAND RIBEIRO E CASTRO
SYDAFRIKA ROSATI
TANZANIA SPERONI
TONGA STURDY
TRINIDAD OG TOBAGO VAN LANCKER
ZAMBIA de VILLIERS
ZÍLE
UDVALGET OM SOCIALE ANLIGGENDER OG MILJØ
AVS-medlemmer EU-medlemmer
METSING (LESOTHO), formand SCHEELE, formand
POLISI (RWANDA) NOVAK, næstformand
AROUNA (NIGER) ARIF, næstformand
ANTIGUA OG BARBUDA ALLISTER
BAHAMAS AUBERT
BARBADOS AYLWARD
BURKINA FASO BOWIS
CAP VERT EK
COMORERNE FERNANDES
DOMINIKANSKE REPUBLIK (DEN) GOUDIN
GAMBIA HALL
GUINEA BISSAU HAUG
KIRIBATI KORHOLA
MADAGASCAR KU ŁAKOWSKI
MALAWI MARTENS
MARSHALL-ØERNE (REPUBLIKKEN) ROITHOVA
MOZAMBIQUE SCHNELLHARDT
NAURU SCHWAB
SAINT CHRISTOPHER OG NEVIS SJÖSTEDT
SALOMON-ØERNE SORNOSA MARTÍNEZ
SÃO TOME OG PRINCIPE VALENCIANO MARTÍNEZ-OROZCO
SEYCHELLERNE VERGES
SOMALIA WHITEHEAD
TCHAD WIJKMAN
VANUATU ZÁBORSKÁ1.4.2005 C 80/12 Den Europæiske Unions Tidende DA
BILAG II
TILSTEDEVÆRELSESLISTE, MØDET DEN 22.-25. NOVEMBER 2004 I HAAG
SARDJOE (Suriname), formand KINNOCK, formand
DAVIES (Sydafrika, næstformand) AUBERT (2)(3)
DE SOUSA (Angola) BADÍA I CUTCHET (stedfortræder for PLEGUEZUELOS
AGUILAR)
HUMPHREY (Barbados, næstformand) (*) BERENDIDJE (Benin), van den BERG (stedfortræder for DOBOLYI)
TAMPLIN (Botswana) (*) BOWIS, næstformand (
1)(3)(4)
YAO (Burkina Faso) BUSHILL-MATTHEWS (stedfortræder for STURDY) (4)
NIYUHIRE (Burundi) CALLANAN
NYASSA (Cameroun) CARLOTTI, næstformand
OBA APOUNOU (Congo, næstformand) CORNILLET, næstformand (1)(2)(3)
MARINI BODHO (Congo, Den Demokratiske Republik) CZARNECKI (stedfortræder for ALLISTER) (1)
MASTERS (Cook-øerne) DEVA (1)(2)(4)
AMON AGO (Côte-d'Ivoire) DOMBROVSKIS (2)(3)
DAWALEH (Djibouti, næstformand) FERNANDES (3)(4)
RIVIERE (Dominica) GAHLER, næstformand
WELDEGIORGIS (Eritrea) (*) GOMES (1)(3)(4)
PETROS OLANGO (Etiopien) GOUDIN, næstformand (1)(2)(3)
CAVUILATI (Fiji, næstformand) (*) GRABOWSKA
RAWIRI (Gabon, næstformand) GRÖNER (1)(2)
DEMBA DEM (Gambia) HALL (1)(3)(4)
OSEI-PREMPEH (Ghana) HAUG (1)(2)
TOP (Guinea) HYBASKOVA (1)(4) (stedfortræder for ROITHOVA)
NGUEMA (Guinea (Ækvatorisk)) JOAN I MARI, næstformand (3)(4)
HAY-WEBSTER (Jamaica) JÖNS
KAMOTHO (Kenya) KACZMAREK
METSING (Lesotho) KU ŁAKOWSKI
FANJAVA (Madagaskar) LEHIDEUX (1)(3)(4)
NAMISENGO (Malawi) (*) LULLING
KEITA (Mali) MANTOVANI, næstformand
GUNNESS (Maurice) MARTENS
GUELAYE (Mauretanien) MARTINEZ MARTINEZ, næstformandSITHOLE (Mozambique) MAYER
NANGOMBE (Namibia, næstformand) (*) McAVAN (
1)(3)(4)
MOUNKEILA (Niger) MORGANTINI (stedfortræder for WURTZ) (1)(3)
BAWA BWARI (Nigeria) MORILLON (1)
VIVIAN (Niue) NOVAK (1)(2)(3)
ANGGO (Papua Ny Guinea) POLFER (1)(1)(4)
POLISI (Rwanda) POMES (stedfortræder for LOPEZ-ISTURIZ WHITE) (4)
HERBERT (Saint Christopher og Nevis) RIBEIRO E CASTRO
FRANCOIS (Saint Lucia, næstformand) SCHEELESTRAKER (Saint Vincent og Grenadinerne) SCHLYTER
SANGA (Salomon-øerne) SCHNELLHARDT
SAFUNEITUUGA (Samoa) SJÖSTEDT (
1)(4)
NDIAYE (Senegal) (*) SORNOSA MARTINEZ (1)(2)
FAURE (Seychellerne) SPERONI (2)(3)(4)
CONTEH (Sierra Leone, næstformand) VAN HECKE
YUSUF (Somalia) VAN LANCKER (1)(2)
BEDA (Sudan) VERGES, næstformand
DLAMINI (Swaziland) WHITEHEAD (1)(4)
MPOROGOMYI (Tanzania) WIJKMAN (3)(4)
DELWA-KASSIRE (Tchad) ZÁBORSKÁ (1)
NATCHABA (Togo) ZANI
BEREAUX (Trinidad og Tobago)
KAMUNTU (Uganda, næstformand)
MATONGO (Zambia)
DOKORA (Zimbabwe)
(*) land repræsenteret af en person, der ikke er parlamentsmedlem
(1) til stede den 22. november 2004
(2) til stede den 23. november 2004
(3) til stede den 24. november 2004
(4) til stede den 25. november 20041.4.2005 C 80/13 Den Europæiske Unions Tidende DA
Observatører:
Cuba: POLANCO FUENTES, PARDINAS
Øvrige tilstedeværende på mødet:
ANGOLA
BARRADAS
DE ALMEIDA
PONGOLOLA
PAULO
SERAO
DOMINGOSBARBADOS
GODDARDBENIN
AKPOVI
AMOUSSOU
HINVI
BOTSWANA
SINOMBEBURKINA FASO
TAPSOBA
LANKOANDE
KEREBURUNDI
KANYEMERA
MDUWUMWAMI
KABOGOYE
CAMEROUN
DANATA
MBAYA
BAH
BASSONGCONGO
BOUNKOULOU
BISSILA
NGOLO
LEKOBA
OBIADEN DEMOKRATISKE REPUBLIK CONGO
ONUSUMBA YEMBA
KOS'ISAKA NKOMBE
LUNDULA PEN'OLELA
MANEGABE MAHEBERA
LUTUNDULA APALA
BWISSA NDAKALA
COOK-ØERNE
McCLAYCOTE D'IVOIRE
MOLLE MOLLEGOSSET
MOUSSADJIBOUTI
ABDI SAIDCHEHEM
ERITREA
AHMED
TESFAYETIOPIEN
GEBRE-MEDHIN
DARSEMA
GEBRE-CHRISTOSGABON
OBIANG NDONG
MOUVAGA TCHIOBA
OPAPE
MAKONGO
GAMBIA
NYAN-ALABOSONGHANA
WUDUGUINEA
DIALLO
TOLNE
BALDE-KAZALIOU
GUINEA (ÆKVATORISK)
MBA BELA
ANDEME
MOYA
NKA OBIANGJAMAICA
KNIGHT
COYEKENYA
POGHISIO
KAHENDE
MWORIA
LESOTHO
MAYLANYANEMADAGASCAR
BERIZIKI
INDRIANJAFYMALI
IMBARCAOUANE
NIANGADO
NGARE
BA
MAURITANIEN
ELVILMAURITIUS
GUNESSEEMOZAMBIQUE
LUCAS
NIGER
ABARRY
NIGERIASALAKO
GARBA
GABASAMA
LAWAN
UMELOPAPUA NY GUINEA
MAXITONE-GRAHAM1.4.2005 C 80/14 Den Europæiske Unions Tidende DA
RWANDA
AYINKAMIYE
MWIZA
KAYITANA IMANZISAINT LUCIA
BULLENSAINT VINCENT OG GRENADINERNE
THOMAS
SOMALIA
QAMAR
FARAHANSUDAN
BEDRI
ALEU
AHMED
IDRISSSURINAME
KRUISLAND
TILAKDHARIE
SITAL
HIWAT
SWAZILAND
DLAMINISYDAFRIKA
NWENGETHWE
GIBSON
JAMES
MATJILA
PELLETANZANIA
NYAGETERA-HYERA
TCHAD
HAMDANE
TAHIR HASSANTRINIDAD OG TOBAGO
ROUSSEAUUGANDA
KIRASO
MUGAMBE
RWABITA
ZAMBIA
KAMANGAZIMBABWE
CHAMISA
CHIOTA
AVS-EU-MINISTERRÅDET
VAN ARDENNE-VAN DER HOEVEN Minister for udviklingssamarbejde (Kongeriget Nederlandene) og
formand for EU-Rådet
KNIGHT Minister for udenrigsanliggender og udenrigshandel (Jamaica) og
formand for AVS-Rådet
AMBASSADØRUDVALGET
COYE (Jamaica) Formand
KOMMISSIONEN
MICHEL kommissær med ansvar for udvikling og humanitær bistand
RÅDET
AJELLO Den Europæiske Unions særlige repræsentant for De Store Søers Område
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG (CES)
VEVER Formand for AVS-EU-overvågningsudvalget
CENTER FOR VIRKSOMHEDSUDVIKLING (CDE)
PATAKIAS
DET TEKNISKE CENTER FOR SAMARBEJDE PÅ LANDBRUGSOMRÅDET OG I LANDDISTRIKTERNE (CTA)
GREENIDGE Direktør
ECOWAS' PARLAMENT
DIALLO Ordfører
MBAYE Medlem1.4.2005 C 80/15 Den Europæiske Unions Tidende DA
UNICEF
BELLAMY Generaldirektør
DELAHAYE Direktør
DEN INTERNATIONALE STRAFFEDOMSTOL
KIRSCH Formand
AVS-SEKRETARIAT
GOULONGANA Generalsekretær
EU-SEKRETARIAT
NICKEL Generalsekretær1.4.2005 C 80/16 Den Europæiske Unions Tidende DA
BILAG III
VEDTAGNE BESLUTNINGER
Side
— om den politiske dialog mellem AVS og EU (Cotonou-aftalens artikel 8) (AVS-EU
3689/04/endelig udg.) 17
— om fødevarehjælp og fødevaresikkerhed (AVS-EU 3692/04/endelig udg.) 23
— om situationen i Darfur (AVS-EU 3732/04/endelig udg.) 32
— om de skader, der er opstået som følge af cykloner i det vestindiske område (AVS-EU
3733/04/endelig udg.) 36
BESLUTNING (1)
om den politiske dialog mellem AVS og EU (Cotonou-aftalens artikel 8)
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,
— forsamlet i Haag den 22.-25. november 2004,
— der henviser til forretningsordenens artikel 17, stk. 1,— der henviser til partnerskabsaftalen mellem AVS og EU, der blev undertegnet den 23. juni 2000 i
Cotonou (Benin) (
2) og trådte i kraft den 1. april 2003, særlig artikel 8 (Politisk dialog) under afsnit II
(Den politiske dimension),
— der henviser til retningslinjerne for en politisk dialog mellem AVS-landene og EU (artikel 8), som
vedtaget af AVS-EU-Ministerrådet på dets 28. samling i Bruxelles i maj 2003,
— der henviser til rammerne og de generelle principper for den politiske dialog inden for AVS-landene,
som vedtaget af AVS-Ministerrådet på dets 76. samling i Bruxelles i december 2002,
— der henviser til definitionen af de ikke-statslige aktører i Cotonou-aftalens artikel 6,
— der henviser til udvælgelseskriterierne for ikke-statslige aktører, som fremgår af bilag VI til »Handbook
on the Involvement of Non-state Actors« (håndbog om de ikke-statslige aktørers deltagelse), og sompræciserer kriterierne i Cotonou-aftalens artikel 6,
— der henviser til revisionen af Cotonou-aftalen og begge parters bestræbelser på at forbedre og yderligere
afklare den politiske dialogs form og mekanismer,
— der henviser til mål og principper i akten om oprettelse af Den Afrikanske Union, som vedtaget den
11. juli 2000,
— der henviser til Den Blandede Parlamentariske Forsamlings beslutning om anvendelse af Den Euro-
pæiske Udviklingsfond (APP/3602/endelig udg.) som vedtaget den 15. oktober 2003 i Rom (
3),
— der henviser til betænkning fra Udvalget om Politiske Spørgsmål (AVS-EU 3689),
A. der anerkender de fremskridt, der er sket med hensyn til gennemførelsen af Cotonou-aftalens bestem-
melser, herunder især bestemmelserne vedrørende en politisk dialog,
B. der understreger, at forbedringen af den politiske dialogs mekanismer og form er et vigtigt punkt, der
skal behandles i forbindelse med revisionen af Cotonou-aftalen,1.4.2005 C 80/17 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU den 25.11.2004 i Haag (Nederlandene).
(2) EUT L 317 af 15.12.2000, s. 3.
(3) EUT C 26 af 29.1.2004, s. 32.
C. der er overbevist om, at en intensiv, gennemsigtig og regelmæssig dialog vil kunne bidrage til yderligere
at styrke AVS-EU-partnerskabet,
D. der understreger behovet for at øge og udvide mulighederne for og omfanget af en politisk dialog
mellem parterne på nationalt, regionalt, AVS- og globalt plan,
E. der understreger nødvendigheden af at tage højde for specifikke historiske perspektiver samt de enkelte
AVS-landes helt specielle forhold ved fastlæggelsen af fælles prioriteter og dagsordner inden forrammerne af den politiske dialog,
F. der understreger betydningen af fuldt ud at analysere og gennemføre de foreslåede retningslinjer for
den politiske dialog mellem AVS-landene og EU (artikel 8), som vedtaget af AVS-EU-Ministerrådet,
G. der understreger nødvendigheden af, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU bliver
inddraget yderligere i den politiske dialog mellem AVS og EU på alle niveauer,
H. der henviser til den store betydning af den politiske dialog til fremme af god regeringsførelse i AVS-
landene; der understreger, at der i den forbindelse ikke findes nogen ensartet løsning, og at god rege-ringsførelse bør analyseres specifikt for hvert land,
Retningslinjer for en politisk dialogI. der anerkender, at Cotonou-aftalen indeholder grundlæggende retningslinjer for en vidtspændende,
afbalanceret og dybtgående politisk dialog, som munder ud i forpligtelser for begge parter,
J. der henviser til, at vedtagelsen og gennemførelsen af de foreslåede retningslinjer for den politiske dialog
mellem AVS og EU (artikel 8) kan fortolkes som et aktivt, konkret og positivt bidrag til fremme afdialogen mellem AVS og EU, som skal fremmes og institutionaliseres yderligere på alle niveauer forfuldt ud at drage fordel af dette for partnerskabet så vigtige element,
K. der henviser til, at dialogen kan berøre et bredt spektrum af emner og kan være både formel og
uformel samt føres på forskellige niveauer (nationalt, regionalt, AVS- samt globalt plan),
L. der understreger nødvendigheden af at inddrage medlemmer af de nationale, overnationale og regionale
parlamenter og af Den Blandede Parlamentariske Forsamling i såvel formelle som uformelle drøftelser
inden for rammerne af den politiske dialog, idet de i kraft af at være folkevalgte repræsentanter har envigtig rolle at spille for gennemførelsen af de opnåede dialogresultater,
M. der bekræfter nødvendigheden af at inddrage ikke-statslige aktører i den politiske dialog mellem AVS
og EU for at sikre alle parters deltagelse,
Mekanismer og metoder
N. der konstaterer behovet for udarbejdelse af mekanismer til sikring af en regelmæssig og omfattende
informationsstrøm mellem alle organer, der deltager i den politiske dialog i Europa og AVS-landene, ihvilken forbindelse Europa-Kommissionens delegationskontorer kan overtage rollen som kommunikati-onscentral i begge retninger,
O. der understreger behovet for at udnytte alle de muligheder, som artikel 8 giver for at føre en dialog om
Cotonou-aftalens væsentlige og grundlæggende elementer,
P. der anser det for vigtigt, at den politiske dialog konstant omfatter et bredt spektrum af emner, som
rækker videre end Cotonou-aftalens væsentlige og grundlæggende elementer,
Q. der understreger, at den politiske dialog i henhold til Cotonou-aftalens artikel 8 og konsultationerne i
henhold til artikel 96 og 97 vedrører forskellige forhold, men at den politiske dialog også kan omfatte
forhold, der kan kræve konsultationer,1.4.2005 C 80/18 Den Europæiske Unions Tidende DA
R. der henviser til den centrale betydning, der tillægges de regionale, subregionale og ikke-statslige aktører,
som nærmere defineret i retningslinjerne for den politiske dialog mellem AVS og EU (artikel 8), somAVS-EU-Ministerrådet vedtog på sin 28. samling i Bruxelles i maj 2003,
S. der henviser til, at det er særdeles vigtigt, at kommunikationen mellem AVS-landenes hovedstæder og
Bruxelles fungerer godt, når dialogen i henhold til artikel 8 omfatter væsentlige og grundlæggende
elementer1 (
1),
T. der understreger nødvendigheden af fælles beslutninger og konklusioner i den ånd, der kendetegner
partnerskabet og de årelange forbindelser mellem AVS og EU,
Kapacitet og ressourcer
U. der henviser til, at der bør skabes en tovejs-dialog mellem ligeværdige og pålidelige partnere,V. der understreger nødvendigheden af at undersøge mulighederne for finansiering på forskellige niveauer
til at skabe og fremme den kapacitet, der er nødvendig for at føre den i artikel 8 omhandlede dialogmed inddragelse af alle parter — på nationalt, regionalt, AVS- samt globalt plan (herunder i internatio-nale fora, når dialogen vedrører relevante elementer, som har en direkte indvirkning på AVS-EU-samar-bejdet),
W. der understreger, at en kontinuerlig informationsstrøm, som er en væsentlig forudsætning for gennem-
førelsen af de opnåede dialogresultater, kun kan sikres, hvis de berørte parlamenter bliver inddraget i
dialogen, hvorfor de pågældende medlemmer af Den Blandede Parlamentariske Forsamling må sørgefor, at deres parlamenter bliver holdt løbende og grundigt orienteret,
X. der understreger nødvendigheden af, at AVS-EU-Forsamlingen inddrages nærmere i evalueringen af den
politiske dialog,
Y. der henviser til, at det for at sikre en differentieret debat og opnå dialogresultater er en vigtig forudsæt-
ning, at de forskellige institutioner og aktører, der er opregnet i AVS-EU-Ministerrådets rammeaftale
fra maj 2003, deltager,
Z. der understreger behovet for koordinering og samarbejde på alle niveauer mellem de forskellige parter,
herunder informationsudveksling om aktiviteterne mellem de forskellige lande og Bruxelles,
Specifikke politiske spørgsmål af gensidig interesse
AA. der henviser til, at den politiske dialog i henhold til artikel 8, stk. 4, i partnerskabsaftalen mellem
AVS og EU bl.a. skal rettes mod spørgsmål som f.eks. våbenhandel — herunder udbredelsen af hånd-skydevåben og lette våben — ekstremt høje militærudgifter, narkotika og organiseret kriminalitet elleretnisk, religiøs eller racebetinget forskelsbehandling, og også skal omfatte en løbende vurdering af
udviklingen med hensyn til respekten for menneskerettighederne, demokratiske principper, retsstaten
og god regeringsførelse,
AB. der henviser til, at virkningen af korruptionen og ulovlige finansielle fremgangsmåder er enorm for
udviklingslandenes økonomier og samfund, udgør en uoverstigelig hindring for udviklingen og gørdet umuligt at komme ud af fattigdomsspiralen; der henviser til, at ifølge overslag overføres der hvertår omkring 50 milliarder dollars til udviklings- og overgangsøkonomier fra rigere lande,
AC. der henviser til, at ifølge overslag overfører udviklingslandene og vækstlandene illegalt omkring 500
milliarder dollars i sorte penge til andre lande, og at de fattige lande derfor ikke kan råde over disse
penge og bruge dem til dækning af de mest presserende menneskelige behov, såsom vaccination af
alle børn, bedre undervisning, adgang til rent drikkevand og grundlæggende lægehjælp for millioneraf mennesker,
Retningslinjer for en politisk dialog
1. understreger på ny, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU rent faktisk forpligter sig til
aktivt at deltage i den politiske dialog i henhold til artikel 8;1.4.2005 C 80/19 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) I henhold til de foreslåede retningslinjer for den politiske dialog mellem AVS og EU (artikel 8).
2. understreger, at den politiske dialog i henhold til artikel 8 udgør en gensidig forpligtelse, der skal
uddybe partnerskabet som omhandlet i Lomé- og Cotonou-aftalerne;
3. slår til lyd for en differentieret politisk dialog med inddragelse af en lang række aktører, herunder ikke-
statslige aktører defineret på grundlag af samordnede kriterier i overensstemmelse med henstillingerne
i de retningslinjer for den politiske dialog AVS-EU (artikel 8), som AVS-EU-Ministerrådet vedtog i maj2003;
4. tilskynder alle parter til at afstå fra eventuelle ensidige foranstaltninger, som ville kunne skade partner-
skabet;
5. anser det for vigtigt, at den politiske dialog ikke kun betragtes som et forstadium til konsultationer i
henhold til Cotonou-aftalens artikel 96 og 97, men at den først og fremmest udnyttes til at opbygge
langsigtede, varige og dybe forbindelser mellem alle parter;
6. understreger kravet om, at respekt for menneskerettighederne, bekæmpelse af fattigdom, forsøg på at
opnå en bæredygtig udvikling og ligestilling af kønnene skal spille en central rolle i den politiskedialog;
7. opfordrer alle parter til at behandle et bredt spektrum af emner, som rækker videre end de emner, der
hører ind under artikel 8: udbredelse af håndskydevåben, korruption, offentlig gæld, global, national,regional og sektorspecifik udviklingspolitik, børns og børnesoldaters rettigheder, sundhedspleje,
navnlig med henblik på bekæmpelse af hiv/aids;
8. understreger den politiske dialogs præventive karakter i henhold til Cotonou-aftalens artikel 8, som
gør det muligt at skabe gensidig tillid, før der udbryder en krise, og før der skal indledes konsultationeri henhold til Cotonou-aftalens artikel 96 og 97;
9. understreger den vigtige rolle, som de regionale organisationer og især Den Afrikanske Union (AU)
spiller for dialogen mellem konfliktparterne under kriser på det afrikanske kontinent, og forventer, atde afrikanske staters regeringer ligeledes forpligter sig til at yde deres bidrag til konfliktløsning;
10. understreger de nationale parlamenters betydning for den politiske dialog mellem parterne, og bifalder
udtrykkeligt de vellykkede informationsseminarer for nationale parlamentsmedlemmer om Cotonou-aftalens gennemførelse;
11. anmoder indtrængende alle parter om at udforme den politiske dialog som en løbende proces og ikke
først tage den op, når forbindelserne allerede har nået en kritisk fase;
12. er af den opfattelse, at styrkelsen af den politiske dialog bør indebære bekræftelse af den rolle som
hovedaktør, som Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU spiller, og understreger vigtig-
heden af den uformelle dialog, der føres i denne forsamling, og som bør udvikles til et virkeligt »parla-mentarisk diplomati«;
Mekanismer og metoder
13. støtter AVS-landenes forslag som led i revisionen af Cotonou-aftalen om at vedføje et bilag til aftalen
med nærmere angivelse af fremgangsmåde og mekanismer i forbindelse med den politiske dialog;
anmoder Kommissionen om at fremlægge forslag herom;
14. opfordrer parterne til snarest muligt at indføre et AVS-varslingssystem som beskrevet i rammerne og
de generelle principper for den politiske dialog i AVS-landene, som AVS-Ministerrådet har vedtaget,
for at støtte AVS-landene i deres bestræbelser på at kunne træffe forebyggende foranstaltninger i
tilfælde af konflikter og undgå konsultationer i henhold til Cotonou-aftalens artikel 96 og 97;
15. opfordrer AVS-siden til at informere Den Blandede Parlamentariske Forsamling om vigtige resultater af
det afrikanske varslingssystem for snarest muligt at kunne identificere nye kriseområder eller genop-
blussen af konflikter og bidrage til løsning heraf gennem den politiske dialog;1.4.2005 C 80/20 Den Europæiske Unions Tidende DA
16. opfordrer parterne til at oprette en »peer«-gruppe med sæde i Bruxelles i overensstemmelse med AVS-
Ministerrådets henstilling fra december 2002 i samme ånd som og til støtte for de tilsvarende meka-nismer, Den Afrikanske Union har indført, og sørge for, at der oprettes grupper af denne art iproblemregioner; understreger, at det er af stor betydning, at medlemmer af Den Blandede Parlamenta-riske Forsamling og ikke-statslige aktører inddrages i lighed med repræsentanter for ikke-berørte AVS-
regioner for effektivt at kunne støtte den politiske dialog i alle faser;
17. opfordrer medlemmerne af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU til at føre den politiske
dialog på alle niveauer og også i individuelle drøftelser og aflægge beretning herom til Den BlandedeParlamentariske Forsamlings Udvalg om Politiske Spørgsmål;
18. opfordrer AVS-EU-Ministerrådet til at aflægge beretning til Den Blandede Parlamentariske Forsamling
efter ministerrådssamlinger og henstiller til Rådet og Forsamlingens medlemmer at fremme den poli-tiske dialog mellem begge organer både formelt og uformelt;
19. opfordrer AVS-EU-sekretariatet til at sørge for, at der opstilles en liste over samtlige medlemmer af
Den Blandede Parlamentariske Forsamling med angivelse af navn, funktioner, adresser og fotos, somkan gøre det lettere at finde og knytte kontakt til potentielle samtalepartnere til den politiske dialog;
20. henstiller indtrængende til Kommissionen at stille de midler til rådighed, der er nødvendige for at
udvikle og realisere et givet AVS-lands mulighed for at indbyde repræsentanter for nabolandene
(»landets venner«, herunder nationale repræsentanter for Den Blandede Parlamentariske Forsamling
AVS-EU) til at deltage i visse aspekter af dets politiske dialog;
21. henstiller, hvis Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) skulle blive integreret i det almindelige budget,
til Kommissionen, som det påhviler at udarbejde det foreløbige forslag til EU's budget, samt Parla-
mentet og Rådet som budgetmyndighed at overveje muligheden for at inddrage Den Blandede Parla-
mentariske Forsamling i EU's budgetprocedurer, så den kan bistå EU's budgetmyndighed med værdi-fulde oplysninger om budgetspørgsmål vedrørende AVS-landene for at styrke den politiske dialog i alleudviklingsbistandsaspekter;
22. opfordrer alle parter til at yde fuldstændig beskyttelse af alle deltagere i den politiske dialog før, under
og efter interventioner;
23. opfordrer til at sikre, at kvinder på både AVS- og EU-siden deltager i alle former og faser af den poli-
tiske dialog og konsultationsproceduren;
24. slår til lyd for, at den nationale anvisningsberettigede og EU-delegationerne indfører regelmæssige
høringer med deltagelse af civilsamfundet i de nationale parlamenter om indholdet af den politiskedialog;
25. anser det for nødvendigt, at de respektive interesser forsvares stærkt i forbindelse med fælles beslut-
ninger og konklusioner under den politiske dialog i internationale fora som f.eks. FN eller WTO;
26. understreger, at den politiske dialog som en gensidig proces mellem lige partnere, der nyder gensidig
tillid, bl.a. giver AVS-landene mulighed for at kræve, at sammenhængen i EU's politikker og deresindvirkning på AVS-landene undersøges nærmere;
27. anmoder om systematisk indførelse af aktuel information om den politiske dialog i henhold til artikel
8 (indhold, procedure, forløb og resultater) som et fast punkt på dagsordenen for samlingerne i DenBlandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU;
28. understreger, at den igangværende udvikling hen imod regionalisering frembyder en lejlighed til at
styrke den politiske dialog på regionalt plan, og henstiller, at der afholdes regionale møder inden for
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU;1.4.2005 C 80/21 Den Europæiske Unions Tidende DA
Kapacitet og ressourcer
29. slår til lyd for, at man på forskellige niveauer (nationalt, regionalt, AVS- og globalt niveau) og under
hensyntagen til lokale forhold på en konstruktiv og gennemsigtig måde udpeger de ansvarlige forplanlægningen af den pågældende dialog, herunder især de involverede aktører;
30. mener, at det skal gøres klart, hvilke organisationer og personer der tilhører de ikke-statslige aktører;
understreger i denne forbindelse nødvendigheden af en klar definition med nøje afgrænsede kriterier;
31. opfordrer parterne til i givet fald at gøre brug af uafhængige/neutrale konsulenter, især i forbindelse
med spørgsmål, der blot er en smule følsomme, eller Den Blandede Parlamentariske Forsamling, hvis
der måtte være behov herfor;
32. opfordrer Kommissionen til at etablere mekanismer, herunder muligheden for at afsætte bevillinger, til
afholdelse af regelmæssige dialoger på lokalt plan, samt sikre efterfølgende feedback til de relevanteinstitutioner i Bruxelles;
33. opfordrer medlemmerne af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU til aktivt at deltage i
den politiske dialog på alle niveauer;
34. henstiller indtrængende til medlemmerne af AVS-EU-Ministerrådet at deltage og aktivt medvirke i Det
Fælles Ministerråds samlinger;
35. understreger behovet for at fremme den politiske dialog i henhold til artikel 8 i de nationale parla-
menter og i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU;
Specifikke politiske spørgsmål af gensidig interesse
36. er overbevist om, at det er nødvendigt at fortsætte den humanitære bistand og dialogen med civilsam-
fundet i tilfælde af vedvarende overtrædelser af de almindelige menneskerettigheder, eller når myndig-hederne selv overtræder disse rettigheder, så befolkningen ikke skal betale prisen for dens regeringsovertrædelse af rettighederne;
37. opfordrer til, at den politiske dialog AVS-EU ufortøvet tager fat på problemet med korruption og ulov-
lige finansielle fremgangsmåder i udviklingslandene, som »partnere« i EU og andre donorlande ofte erinvolveret i, med henblik på at få et overblik over den mængde sorte penge, der sendes ud af udvik-
lings- og overgangsøkonomier, følgerne heraf for disse lande og for udviklingsbistandsprogrammerne;
38. opfordrer AVS-EU-Ministerrådet og Kommissionen til at påtage sig en førende rolle ved at afsløre en
af de økonomiske situationer, som er mest skadelig for de fattige lande, og til at bekæmpe problemetmed sorte penge i nært samarbejde med Verdensbanken, IMF og andre multilaterale donorer og institu-tioner;
39. er af den faste overbevisning, at AVS- og EU-landene, hvis de i fællesskab løser problemet med korrup-
tion og ulovlige finansielle fremgangsmåder i udviklingslandene, vil kunne yde et stort bidrag til
bekæmpelsen af fattigdom, kriminalitet og terrorisme og samtidig skabe politisk stabilitet og fremme
den sociale og økonomiske udvikling;
40. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Ministerrådet, Kommissionen og AVS-
organisationerne for regional integration.1.4.2005 C 80/22 Den Europæiske Unions Tidende DA
BESLUTNING (1)
om fødevarehjælp og fødevaresikkerhed
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,
— forsamlet i Haag (Nederlandene) den 22.-25. november 2004,
— der henviser til forretningsordenens artikel 17, stk. 1,— der henviser til forordning (EF) nr. 1292/96 af 27. juni 1996 om fødevarehjælpspolitik og fødeva-
rehjælpsforvaltning og om særlige aktioner til støtte for fødevaresikkerheden (
2),
— der henviser til verdenserklæringen fra 1974 om udryddelse af sult og underernæring som omhandlet i
FN's Generalforsamlings resolution nr. 3348 (XXIX),
— der henviser til FN's netværkssystem for udvikling af landdistrikter og fødevaresikkerhed samt General-
forsamlingens resolutioner A/57/226 og A/56/155,
— der henviser til de forpligtelser, som AVS-landene og EU's medlemsstater har indgået i henhold til AVS-
EU-partnerskabsaftalen, der blev undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, navnlig de bestemmelser,der tvinger eller opfordrer dem til at afhjælpe problemer vedrørende fødevaresikkerhed og fødeva-rehjælp (artikel 23, litra d), artikel 72 og 73),
— der henviser til millenniumudviklingsmålene, som vedtaget på FN's millenniumtopmøde den 6.-8.
september 2000,
— der henviser til den konsensus, der blev tilvejebragt på FN's konference om udviklingsfinansiering den
22. marts 2002 i Monterrey,
— der henviser til erklæringen fra verdensfødevaretopmødet: Fem år efter — International alliance mod
sult, som vedtaget i Rom (Italien) den 10.-13. juni 2002,
— der henviser til Johannesburg-erklæringen om bæredygtig udvikling, som vedtaget på FN's verdens-
topmøde om bæredygtig udvikling den 4. september 2002,
— der henviser til FN's verdenskonference om bæredygtig udvikling af små udviklingsøstater, som blev
afholdt på Barbados den 25. april-6. maj 1994, og til Barbados-handlingsplanen, navnlig bestemmel-
serne om fødevaresikkerhedens sårbarhed, særpræg og karakteristika i små udviklingsøstater,
— der henviser til betænkning fra Udvalget om Sociale Anliggender og Miljø (AVS-EU 3692/04),
A. der henviser til, at udryddelsen af ekstrem fattigdom og sult er FN's første millenniumudviklingsmål,
B. der henviser til, at enhver har ret til adgang til en sund, sikker og nærende kost i overensstemmelse
med retten til en passende næring og den grundlæggende ret til at være fri for sult,
C. der henviser til, at over 800 millioner mennesker verden over og navnlig i udviklingslandene ikke råder
over tilstrækkelig mad til dækning af deres grundlæggende ernæringsbehov,
D. der henviser til, at de globale fødevareforsyninger er øget betydeligt, men at mange begrænsninger i
adgangen til mad og vedvarende utilstrækkelige private og nationale midler til køb af mad samt ustabileforsyninger og ustabil efterspørgsel såvel som naturlige og menneskeskabte katastrofer bevirker, at
befolkningernes fødevarebehov ikke kan dækkes,
E. der henviser til, at ud over fødevaresikkerheden spiller fødevarernes sikkerhed også en afgørende rolle
for at sikre bedre forsyninger, navnlig ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt, af sikre fødevarer til AVS-landenes befolkninger,1.4.2005 C 80/23 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling den 25.11.2004 i Haag (Nederlandene).
(2) EFT L 166 af 5.7.1996, s. 11.
Fødevarepolitik
F. der henviser til, at erklæringen fra verdensfødevaretopmødet »Fem år efter« gentager den politiske vilje
og forpligtelse til at opnå fødevaresikkerhed for alle og til at gøre en vedvarende indsats for at udryddesult i alle lande med det umiddelbare mål at halvere antallet af underernærede inden 2015,
G. der henviser til, at det også understreges, at retten til en passende næring er en grundlæggende menne-
skerettighed, og at mad dermed ikke må bruges som et instrument til politisk eller økonomisk pression,samtidig med at der skal lægges vægt på vigtigheden af internationalt samarbejde og solidaritet i bestræ-
belserne på at udrydde sult,
H. der henviser til nødvendigheden af, at der etableres nationale politiske rammer i AVS-landene, eller at
de eksisterende rammer styrkes for at sikre en bedre fødevareforsyning, styrkede sikkerhedsnet, dergiver fattige mulighed for at købe de allerede disponible fødevarer, og fattigdomsbekæmpelsespro-grammer, samtidig med at der tages hensyn til de respektive landes økonomiske og sociale dynamik,
I. der henviser til, at størstedelen af de fattige og sårbare grupper i mange AVS-udviklingslande bor i land-
distrikter, og at gennemførelsen af politikker til udvikling af landdistrikterne derfor er af afgørendebetydning for effektiv bekæmpelse af fattigdom og sult,
J. der henviser til, at de rammebetingelser, som overholdelsen af de fødevaresikkerhedsrelaterede regler
kræver, bør indføres i de forskellige AVS-lande med henblik på at give disse landes befolkninger adgang
til sikker mad og åbne afsætningsmuligheder for dem ved at lade dem eksportere sundhedssikre føde-varer til EU's markeder, hvilket desuden i stor målestok ville være med til at bekæmpe fattigdommen,
Fødevaresikkerhed
K. der henviser til, at fødevaresikkerhed indebærer, at alle til enhver tid har fysisk og økonomisk adgang
til tilstrækkelig, sikker og nærende kost til at kunne leve et sundt og aktivt liv,
L. der henviser til, at der på verdensfødevaretopmødet i 1996 (Rom) blev formuleret tre væsentlige
elementer med hensyn til fødevaresikkerhed: i) disponible og stabile fødevareforsyninger, ii) tilgænge-lige fødevarer til overkommelige priser og iii) sikre fødevarer af høj kvalitet,
M. der henviser til, at det i erklæringen fra verdensfødevaretopmødet »Fem år efter« anføres, at manglende
fødevaresikkerhed forhindrer de fattige i at drage fordel af udviklingsmulighederne, og tillige under-streges, at der må lægges vægt på ernæringsspørgsmål som en integrerende del af fødevaresikkerheds-
problematikken,
N. der henviser til, at mange mennesker sulter i ordets egentlige forstand, men at mange flere lider af
mangel på mikronæringsstoffer,
O. der henviser til, at der kan opnås fødevaresikkerhed for de fleste lande, navnlig udviklingslandene, ved
forøgelse af landbrugsproduktionen, forbedring af indkomsterne i landområderne og sikring af adgangtil fair handel, og at fødevaresikkerhed ofte afhænger af fattige bønder, der ikke nyder godt af denstatsstøtte og kredit eller de handelsnetværk, som storbønder og multinationale agroindustrier haradgang til,
P. der henviser til, at de nationale og globale fødevaresikkerhedspolitikker er vigtige for fremme af fødeva-
resikkerhed, men at de ofte influeres af ikke-fødevarepolitikker vedrørende f.eks. afsætning, handelsord-
ninger og transport,
Q. der henviser til, at fødevarepolitikker, der ikke virkelig tager sigte på fødevaresikkerhed, har resulteret i
dårlig respons på presserende og kritiske fødevarebehov,1.4.2005 C 80/24 Den Europæiske Unions Tidende DA
R. der henviser til, at reformen af den fælles landbrugspolitik og Doha-runden inden for rammerne af
WTO ikke burde indvirke på, men snarere støtte landbrugsproduktionen, herunder landbrugets produk-tion af levnedsmidler, til såvel internt forbrug som eksport, der alene kan skaffe de eksportindtægter,som er nødvendige for at finansiere de levnedsmiddelnettoimporterende AVS-landes import af varer tildækning af deres behov på området, herunder gennem bestemmelserne i Cotonou-aftalens artikel 54,
med henblik på at garantere deres fødevaresikkerhed,
S. der henviser til, at det for at omsætte selvforsyning med fødevarer til fødevaresikkerhed grundlæggende
er nødvendigt at råde over en egentlig landbrugsinfrastruktur, kreditordninger og udviklingspro-
grammer, effektive sikkerhedsnet i land- og byområderne samt varslings- og beredskabsstrukturer,
T. der henviser til, at fødevaresikkerhedskriser i de fleste tilfælde skyldes stærk befolkningstilvækst og på
hinanden følgende katastrofer som f.eks. konflikter, tørke og oversvømmelser, som gradvis undergraver
fattige husholdningers pengebeholdning og fører til afsavn for hele samfund, hvilket skærper den poli-
tiske og sociale ustabilitet,
U. der henviser til, at bevarelse af fred og sikkerhed og styrkelse af det internationale samarbejde på
området fødevarer og landbrug er vigtige faktorer for forbedring af de økonomiske vilkår og fødevare-
sikkerheden,
V. der henviser til, at det er almindeligt anerkendt, at fødevaresikkerheden yderligere forringes af udbre-
delsen af hiv/aids i de berørte AVS-lande,
Fødevareforvaltning og -kontrol
W. der henviser til, at forvaltningen af fødevarer involverer mange aktører i både regeringskredse og civil-
samfundet,
X. der henviser til, at det er almindeligt anerkendt på lokalt, nationalt og internationalt plan, at god
forvaltningsskik er afgørende for, at fødevaresikkerhedsinitiativer kan give resultater,
Y. der henviser til, at opnåelse af fødevaresikkerhed i vid udstrækning afhænger af, at regeringen og civil-
samfundet engagerer sig fuldt ud, og at alle de relevante aktører, navnlig fattige og sultende menne-sker, får større indflydelse,
Z. der henviser til vigtigheden af, at der fortsat ydes international støtte til AVS-landenes bestræbelser på
at udvikle deres fødevare- og landbrugssektor på mellemlang og lang sigt,
AA. der henviser til, at der er et kritisk behov for, at det internationale samfund skærper sin indsats inden
for udviklingsområdet med henblik på udryddelse af bl.a. fattigdom, sult og underernæring samt
børnedødelighed,
AB. der henviser til, at fødevarehjælpsoperationer skal være nøje rettet mod at afhjælpe nødsituationer, og
at de ikke på nogen måde må være i modstrid med det langsigtede mål om at sikre et acceptabelt
fødevaresikkerhedsniveau i de berørte lande,
Fødevarehjælp
AC. der henviser til, at fødevarehjælp dybest set har til formål at skaffe mad til menneskeligt forbrug i
form af målrettet hjælp til specifikke befolkninger og støtte til deres direkte adgang til passende føde-
varer under kriser eller i form af ikke-målrettet hjælp til regeringer til støtte af tilgængeligheden af
fødevarer, herunder tilskud til køb af fødevarer,1.4.2005 C 80/25 Den Europæiske Unions Tidende DA
AD. der henviser til, at der bør gøres en forstærket indsats for at fremme det internationale samfunds evne
til at reagere på fødevarekatastrofer og forbedre fødevaresikkerheden på internationalt plan ved atgarantere levering af fødevarehjælp uanset fødevarepriserne på verdensplan og udsving i forsynin-gerne,
AE. der henviser til, at det må sikres, at fødevarehjælpen navnlig tager sigte på at lindre sult og under-
ernæring blandt de mest sårbare grupper, og at den er forenelig med landbrugsudviklingsstrategierne ide berørte AVS-lande,
AF. der henviser til, at der bør stilles passende midler til rådighed for at sikre en hensigtsmæssig reaktion
på fødevarebehov, uden at det sker på bekostning af de særdeles vigtige midler til udvikling på
længere sigt, der tager fat om årsagerne til manglende fødevaresikkerhed,
AG der henviser til, at fødevarehjælp betragtes som et redskab til normalisering af fødevaresikkerheden
efter naturkatastrofer og i nødsituationer, og at det derfor er nødvendigt at sikre maksimering af føde-varehjælpens indvirkning, effektivitet og kvalitet samt at reducere dens potentielt skadelige effekter,
herunder afhængighed og forvridninger på de lokale markeder,
AH. der henviser til, at det er vigtigt at berige fødevarerne med mikronæringsstoffer og tilsætte mikro-
næringsstoffer til fødevarerne for at afhjælpe mangler herpå, men at disse skal ses uafhængigt af føde-varehjælpen, da denne ydes i form af kornprodukter, mens tilsætningen af kosttilskud kræver indu-
striel behandling,
AI. der henviser til, at fødevarehjælpen — når den ydes gennem længere perioder, forvaltes dårligt eller
ydes uden det mindste forsøg på at få at vide, om fødevaremanglen i området rent faktisk er et presse-rende problem — kan være til skade for de lokale markeder, sætte foranstaltninger til fremme af lokalproduktion og lokale investeringer over styr og desværre betyde, at forbrugerne foretrækker de føde-
varer, der importeres fra USA eller Europa, frem for de lokalt fremstillede produkter,
AJ. der henviser til, at det er vigtigt at sondre mellem interventioner fra regeringers eller ngo'ers side, som
omfatter a) tilvejebringelse af fødevarer direkte til fattige befolkninger, hvilket også sker gennemmultilaterale agenturer, b) støtte til køb af fødevarer og c) monetarisering af fødevarehjælp medhenblik på gennemførelse af projekter med ydelse af ikke-fødevarehjælp,
Katastrofe- og nødhjælp
AK. der henviser til, at fødevarehjælpen har lindret menneskelige katastrofer i de AVS-lande, der er
afhængige af den, eller i lande, der er blevet ramt af naturkatastrofer,
AL. der henviser til, at det er almindeligt kendt, at Lesotho for øjeblikket står over for et alvorligt sultpro-
blem som følge af manglen på tilstrækkelig regn gennem de seneste tre år (siden 2001), og at situati-onen kompliceres yderligere af en tiltagende hiv/aids-pandemi med en prævalensrate på 31 %,
AM. der henviser til, at det er særdeles vigtigt at styrke koordineringen og øge effektiviteten af den interna-
tionale nødhjælp for at sikre en hurtig, samordnet og passende reaktion, navnlig ved forbedring afkommunikationen i det internationale samfund,
AN. der henviser til, at det er nødvendigt at forbedre og/eller udvikle effektive og virkningsfulde
nødhjælpsmekanismer på internationalt, regionalt, nationalt og lokalt plan,
Fødevarepolitik
1. understreger nødvendigheden af at forstærke indsatsen for at sikre, at alle befolkninger i AVS-landene
har fysisk og økonomisk adgang til tilstrækkelige, sikre og nærende fødevarer til at kunne føre et sundt
og aktivt liv;1.4.2005 C 80/26 Den Europæiske Unions Tidende DA
2. opfordrer det internationale samfund til endnu en gang at forpligte sig til at virkeliggøre målene fra
verdensfødevaretopmødet i 2002 og intensivere de samordnede bestræbelser på at opfylde dets forplig-telse til at udrydde sult og underernæring, navnlig i udviklingslandene;
3. understreger vigtigheden af internationalt samarbejde og solidaritet for at sikre, at fødevarer ikke
bruges som et instrument til politisk og økonomisk pression;
4. påpeger, at der bør træffes foranstaltninger på nationalt og lokalt plan med henblik på etablering af
egnede politiske rammer for fremme af fødevare- og landbrugsproduktion;
5. opfordrer udviklingslandene og de europæiske institutioner til at bestræbe sig på at få indført de
(lovgivningsmæssige og tekniske) rammebetingelser, som overholdelsen af de fødevaresikkerhedsrelate-rede regler kræver i de forskellige AVS-lande, med henblik på på den ene side at give dem adgang til
sikre fødevarer og på den anden side at åbne afsætningsmuligheder for dem i EU ved at lade dem
eksportere sundhedssikre fødevarer, hvilket desuden i stor målestok ville være med til at bekæmpefattigdommen;
6. anmoder om, at der lægges større politisk vægt på kvindernes rolle i forbindelse med fødevaresyste-
merne, og understreger nødvendigheden af at inddrage kvinderne i formuleringen, gennemførelsen ogopfølgningen af nationale fødevarestrategier, -planer og -projekter;
7. fremhæver vigtigheden af at gennemføre politikker for udryddelse af fattigdom og ulighed og forbed-
ring af alles fysiske og økonomiske adgang til enhver tid til tilstrækkelige, nærende og sikre fødevarerog effektiv udnyttelse heraf;
8. opfordrer udviklingslandene til at fremme allokering og anvendelse af offentlige og private investe-
ringer til fordel for de menneskelige ressourcer, bæredygtige fødevare-, landbrugs-, fiskeri- og skov-
brugssystemer samt udvikling af landdistrikter;
9. understreger, at udviklingslandene bør efterstræbe det for dem så vigtige mål om fødevaresikkerhed og
-selvforsyning i stedet for at være afhængige af fødevarehjælp, og at det derfor er vigtigt at analysereog behandle årsagerne til fødevareusikkerhed;
10. opfordrer Kommissionen og AVS-landene til at overholde Kartagena-protokollen om biosikkerhed, og
bekræfter endnu en gang nødvendigheden af at respektere princippet om fødevaresuverænitet, ifølge
hvilket alle lande skal have ret til frit at vælge den ønskede fødevareforsyningsmåde i overensstem-melse med de nationale eller regionale kollektive interesser, uden at forstyrre markederne i de øvrigelande;
11. bekræfter endnu en gang sin holdning om, at patenter på frø og genetisk materiale til brug i fødevarer
og landbrug er en trussel mod de vedvarende landbrugsfremgangsmåder og styrker selskabernes mono-
poler på teknologier, frø, gener og lægemidler; støtter det af udviklingslandene — anført af Afrika —
fremsatte forslag om at ændre ADPIC-aftalen;
12. opfordrer de internationale donorer og nationale regeringer til at koncentrere deres udviklingsrelate-
rede indsats om landområderne og de fattige områder under hensyntagen til på den ene side de indenfor den nuværende politiske mekanisme eksisterende nationale strategier og programmer, bekæmpelse
af fattigdommen i landdistrikter og bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, og på den anden side
det brede spektrum af offentlige og private samt civilsamfundets organisationer, som opererer indenfor landområdet;
13. opfordrer de internationale donorer, navnlig Den Europæiske Union, og AVS-landenes nationale rege-
ringer til at indarbejde nedenstående elementer i deres strategier for udvikling af landdistrikterne iAVS-landene: adgang til produktionsmidler (land, udstyr og landbrugsproduktionsfaktorer), adgang til
finansiering og information, kompetenceforbedring og inddragelse af lokalsamfundene i beslutnings-
tagningsprocessen;1.4.2005 C 80/27 Den Europæiske Unions Tidende DA
Fødevaresikkerhed
14. opfordrer udviklingslandene til at sikre et positivt politisk, socialt og økonomisk klima, der kan skabe
de bedste betingelser for udryddelse af fattigdom og for varig fred på grundlag af kvinders og mændsfuldgyldige og ligelige deltagelse, hvilket er det bedste middel til opnåelse af en bæredygtig fødevaresik-kerhed for alle;
15. understreger, at det er vigtigt at sikre, at fødevarepolitikkerne inden for landbrugshandel og de over-
ordnede handelspolitikker medvirker til at fremme fødevaresikkerhed for alle gennem et fair og
markedsorienteret verdenshandelssystem;
16. erkender, at de små udviklingsøstater er meget sårbare, når det gælder fødevaresikkerhed, og opfordrer
det internationale samfund, navnlig Bretton Woods-institutionerne, til at overholde de forskelligeforpligtelser fra Barbados-handlingsplanen og især dens afsnit om fødevaresikkerhed;
17. opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger til reform af den fælles landbrugspolitik, som
garanterer, at protektionismen inden for landbrugsområdet ikke er en hindring for import af varer fraudviklingslande, og til at hjælpe udviklingslandene med at overholde de europæiske fødevarestan-darder, så de kan klare sig i konkurrencen;
18. opfordrer EU og Kommissionen til at sørge for, at forslagene til reform af EU's sukkerordning fortsat
sikrer de berørte AVS-lande tilstrækkeligt høje indtægter via deres sukkereksport til EU, som er
nødvendige for bl.a. at sikre finansieringen af deres grundlæggende behov for fødevarer, som harafgørende betydning for deres fødevaresikkerhed;
19. understreger, at den manglende infrastruktur er en væsentlig hæmsko for fødevaresikkerheden, og at
der er behov for nedenstående: minimumsvejnet, transportkøretøjer, tilstrækkelig sikker lagerplads ogdistributionskontrol; opfordrer Kommissionen og de øvrige internationale donorer til at indarbejdeinfrastrukturstøtten i deres fødevaresikkerhedsstrategier;
20. anerkender indsatsen fra FAO's særprogram for fødevaresikkerhed, der sigter mod at hjælpe befolknin-
gerne i udviklingslande, navnlig lavindkomstlande med fødevareunderskud (LIFDC), med at forbedre
deres fødevaresikkerhed gennem en hurtig stigning i fødevareproduktionen;
21. erkender, at grundlaget for fødevaresikkerhed ligger i langsigtede investeringer i landbrugsproduktivitet
og initiativer til udvikling af landdistrikter samt tiltag med henblik på at afhjælpe sårbarheden hoslandhusholdninger, der lever i fødevareusikkerhed, hvorfor det er vigtigt, at disse lande råder overegentlig landbrugsinfrastruktur, kredit- og udviklingsordninger, effektive sikkerhedsnet, som modtagerspecifik budgetstøtte og dækker såvel land- som byområderne, samt varslings- og beredskabsstrukturer;
22. opfordrer Kommissionen til i tråd med Cotonou-aftalen at støtte AVS-landenes gennemførelse af foran-
staltninger, som har til formål at sikre, at landbrugsproduktionen med hensyn til forvaltning af natur-
ressourcerne går fra ikke-bæredygtige fremgangsmåder til bæredygtige fremgangsmåder for at undgå atnedbryde ressourcerne;
23. noterer sig med bekymring, at kun fire AVS-lande trods negative tendenser har prioriteret landbrugs-
udvikling i deres landestrategipapirer som led i den 9. EUF;
24. opfordrer Kommissionen og AVS-regeringerne til på den ene side at revidere landestrategipapirerne,
hvor det er nødvendigt, for at sikre støtte til landbrugsproduktionsstrategier, nationale og regionalefødevaresikkerhedspolitikker og forvaltning af vandressourcerne og bæredygtig udvikling af fiskeriet i
overensstemmelse med artikel 23 i Cotonou-aftalen, og på den anden side at bestræbe sig på at få
maksimalt udbytte af den 10. EUF's potentiale og Doha-rundens resultater;1.4.2005 C 80/28 Den Europæiske Unions Tidende DA
25. opfordrer udviklingslandene til i samarbejde med internationale bistandsorganisationer at styrke deres
fødevare- og landbrugsforskning, navnlig inden for bioteknologier, med henblik på at producere bedresorter og forbedre deres produktivitet og ernæring;
26. erkender, at mange mennesker sulter i ordets egentlige forstand, men at mange flere lider af mangel på
mikronæringsstoffer, og understreger, at afhjælpningen af denne mangel ved berigelse af fødevarernemed mikronæringsstoffer og tilsætning af kosttilskud skal ses uafhængigt af fødevarehjælpen, da dennegenerelt ydes i form af kornprodukter, mens tilsætningen af kosttilskud kræver industriel behandling;
27. påpeger, at fødevaresikkerhed ikke kender nogen nationale grænser, og at det derfor er nødvendigt at
fremme regionalt samarbejde for at forhindre sult;
28. opfordrer Kommissionen og andre donorer til at finansiere både en kraftig udvikling af offentlig
bioteknologisk forskning i tropiske og subtropiske fødevarer, der kan imødekomme småbøndernes
behov, og uddannelse i anvendelse af bioteknologierne;
29. opfordrer udviklingslandene til inden for rammerne af de disponible midler at udvikle sikkerhedsnet
med hensyn til velfærd og fødevaresikkerhed med henblik på at dække behovene hos personer, der er
sårbare i ernæringsøjemed, navnlig nødlidende personer, børn, gravide kvinder, ammende mødre,handicappede og mennesker med skrøbeligt helbred;
30. anerkender, at fiskerisektoren kan bidrage til AVS-landenes fødevaresikkerhed, og opfordrer Kommissi-
onen til i både Unionens og udviklingslandenes interesse at revidere de gældende fiskeriaftaler med
henblik på at sikre bevarelse af fiskebestandene, bæredygtig udnyttelse af disse og en stigning af densamlede produktionsandel, der er forbeholdt lokalt forbrug;
31. opfordrer udviklingslande med fiskeriindustri til i samarbejde med internationale donorer at styrke
fødevare- og fiskeriforskning samt udnytte de teknologiske fremskridt inden for fiskeopdræt eller
anden havbrug for at forbedre produktiviteten og udnyttelsen af fødevarer;
32. erkender, at det er nødvendigt at forbedre vandets renhed og vandforsyningen for at opnå fødevaresik-
kerhed, da rent vand i rigelige mængder er af afgørende betydning for menneskets sundhed og vanding
af afgrøderne;
Fødevareforvaltning
33. understreger, at regeringerne er ansvarlige for skabelsen af et positivt klima for private og kollektive
initiativer til at koncentrere færdigheder, indsats og ressourcer og navnlig investeringer om virkelig-
gørelsen af det fælles mål om mad for alle;
34. erkender, at fattigdom, sult og underernæring er nogle af hovedårsagerne til den voksende migration
fra landområderne til byerne i udviklingslandene, og understreger, at det er nødvendigt at identificerede befolkninger, der under disse omstændigheder lider mest af sult og underernæring, og fastlægge
årsagerne hertil samt træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at forbedre situationen;
35. understreger nødvendigheden af at indføre retlige og om nødvendigt andre mekanismer, der fremmer
landreformer, anerkender og beskytter ejendom, vand og brugerrettigheder, med henblik på at fremmede fattiges og kvindernes adgang til ressourcer;
36. opfordrer regeringerne i udviklingslandene til i partnerskab med alle civilsamfundets aktører at
kontrollere, at fødevareforsyninger og reservelagre er tilgængelige og tilstrækkeligt nærende, og i denforbindelse lægge særlig vægt på områder, der er stærkt udsat for fødevareusikkerhed, ernæringsmæs-
sigt sårbare grupper og områder, hvor årstidsbetingede variationer har omfattende ernæringsmæssige
følgevirkninger;1.4.2005 C 80/29 Den Europæiske Unions Tidende DA
37. opfordrer regeringerne i udviklingslandene til at sikre humanitær adgang til befolkninger i krise og i
konfliktramte områder, så deres fødevarebehov og andre grundlæggende behov kan dækkes;
Fødevarehjælp
38. understreger, at det er nødvendigt at forbedre den globale fødevaresikkerhed gennem garantier om
rettidige leverancer af fødevarehjælp til nødstedte personer uanset fødevarepriserne på verdensplan og
udsving i forsyningerne;
39. opfordrer de internationale donorer, navnlig Den Europæiske Union, samt modtagerlandene til at
planlægge fødevarehjælpsoperationerne med største omhu i form af en nøjagtig vurdering af behovene
samt en handlingsplan og udgangsstrategi for at undgå enhver skadelig effekt, såsom afhængighed affødevarehjælpen og forvridninger på de lokale markeder;
40. erkender, at fødevarehjælpen er et vigtigt redskab til at forhindre eller lindre sult i akutte krisesituati-
oner, men indrømmer, at når den ydes gennem længere perioder, forvaltes dårligt eller ydes uden detmindste forsøg på at få at vide, om fødevaremanglen i området rent faktisk er et presserende problem,kan være til skade for de lokale markeder, sætte foranstaltninger til fremme af lokal produktion oglokale investeringer over styr og desværre betyde, at forbrugerne foretrækker de fødevarer, der impor-teres fra USA eller Europa, frem for de lokalt fremstillede produkter;
41. påpeger, at fødevarenødhjælp spiller en klar og afgørende rolle med hensyn til at redde menneskeliv
og begrænse ernæringsunderskud under akutte kriser som følge af konflikter eller naturkatastrofer, ogunderstreger, at det er nødvendigt at vurdere omfanget af denne form for fødevarehjælp i forhold til
genoprettelsen af den lokale økonomi i de konflikt- eller katastroferamte områder;
42. ser udviklingsfødevarehjælpen som et middel til bekæmpelse af fattigdom, fremme af grunduddannelse
for alle og forbedring af ernærings- og sundhedstilstanden blandt sårbare befolkninger i udviklingslan-dene, men understreger, at denne hjælp skal følges op af en klar strategi for overgang til andre former
for hjælp på mellemlang sigt, som har til formål at styrke fødevaresikkerheden og nedsætte afhængig-
heden af fødevarehjælp;
43. anerkender den rolle, som fødevarehjælp kan spille i kampen mod hiv/aids, og navnlig det bidrag, som
Verdensfødevareprogrammet (WFP), UNICEF, FAO og andre organisationer yder i forbindelse med
fødevaresikkerhed og kampen mod hiv/aids gennem fødevarehjælpeprogrammer i de pågældendeAVS-lande;
44. opfordrer de nationale regeringer og internationale donorer, navnlig Den Europæiske Union, til at tage
højde for den rolle, som fødevareforsyningerne kan spille med henblik på at styrke effektiviteten af
uddannelses- og sundhedsprogrammerne, samt til at overveje muligheden for at indføre sådanne forsy-ninger i deres uddannelses- og sundhedsprogrammer, således at disse programmer ikke lider underudsving i den udefrakommende fødevarehjælp;
45. erkender, at finansiel bistand i de fleste tilfælde er det mest effektive middel til ydelse af betalingsba-
lance- og budgetstøtte med henblik på udvikling eller fødevaresikkerhed;
46. erkender, at køb på de lokale og regionale markeder i de fleste tilfælde er mere effektive; understreger,
at det er af afgørende betydning at undgå enhver form for forvridninger på de lokale markeder iforbindelse med gennemførelsen af fødevarehjælpsoperationer;
47. opfordrer de internationale donorer, navnlig Den Europæiske Union, til at yde uforpligtende fødeva-
restøtte, som alene vil kunne garantere den maksimale effektivitet af køb og leverancer, med henblik
på at øge modtagernes udbytte;
48. understreger, at fødevarehjælp må planlægges og forvaltes som led i den mere generelle fødevarebi-
stand for at mindske sult gennem en omfattende pakke fødevarebistandsforanstaltninger, der udformes
og gennemføres på nationalt plan med international støtte;1.4.2005 C 80/30 Den Europæiske Unions Tidende DA
49. understreger, at fødevarehjælpen skal gennemføres med omtanke, idet den skal følge den gyldne
middelvej mellem på den ene side behovet for nødhjælp og på den anden side risikoen for at frem-kalde et afhængighedsforhold og en destabilisering af markedet og skade de lokale og nationale produ-center, de lokale handlende og lokaløkonomierne;
50. kræver, at fødevarehjælpen ydes efter effektive operationelle regler, der er i stand til at forebygge
enhver forandring af handlen og begrænse afsætningen af overskydende landbrugsprodukter fra donor-
landene, i overensstemmelse med målene i juli-pakken fra WTO's Almindelige Råd vedrørende Doha-
arbejdsprogrammet;
51. opfordrer Kommissionen og de andre donorer til at købe fødevarehjælp i udviklingslande, som ligger
så tæt som muligt på de ramte områder, bl.a. for at støtte udviklingslandenes økonomier og reduceretransport- og miljøomkostningerne, men også for at styre de lokale priser;
52. opfordrer modtagerlandene til at udrydde politiske og materielle faktorer, som forhindrer fødeva-
rehjælpen i at nå frem til alle de nødlidende områder, og til at forebygge dannelsen af sådanne forhin-
dringer;
Katastrofe- og nødhjælp
53. opfordrer Kommissionen til at bistå og støtte AVS-landenes regeringer i deres bestræbelser på at fore-
bygge naturkatastrofer og menneskeskabte kriser og forberede sig på dem;
54. opfordrer Kommissionen og de andre internationale donorer til at yde ekstra nødhjælp i Lesotho og i
de øvrige lande i det sydlige Afrika, der som f.eks. Swaziland hærges af tørke og aids, for at løsne opfor den mere og mere foruroligende situation, de sårbare befolkninger i disse lande befinder sig i;
55. opfordrer AVS-landene og Kommissionen til at undersøge, om det ville være interessant at oprette
permanente kriseinterventionshold på strategiske steder;
56. opfordrer regeringerne til i partnerskab med civilsamfundets aktører på passende vis at sikre tilstrække-
ligt tilsyn med nødhjælpsoperationer og inddrage de forskellige befolkningssamfund, lokale myndig-
heder og institutioner samt frivillige nødhjælpsorganer og -strukturer i gennemførelsen af nødhjælps-
operationer;
57. understreger, at det er nødvendigt at beskytte civilpersoners liv, herunder humanitære hjælpearbejdere,
i konfliktsituationer og sikre adgangen til fødevarer for navnlig kvindestyrede husholdninger; kræver,at der lægges særlig vægt på den vanskelige fødevaresituation for flygtninge og internt fordrevne underog umiddelbart efter konfliktperioder;
58. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Kommissionen og FN's og Den
Afrikanske Unions generalsekretærer.1.4.2005 C 80/31 Den Europæiske Unions Tidende DA
BESLUTNING (1)
om situationen i Darfur
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,
— forsamlet i Haag (Nederlandene) den 22.-25. november 2004,
— der henviser til det fælles kommuniké af 3. juli 2004 fra Sudans regering og FN,
— der henviser til Darfur-handlingsplanen, der blev indgået mellem FN og Sudans regering den 5. august
2004,
— der henviser til Den Afrikanske Unions Freds- og Sikkerhedsråds afgørelse af 21. oktober 2004 om
AU's udvidede mission til Sudan,
— der henviser til rapporten fra FN's generalsekretær fra november 2004 og FN's resolutioner 1564 og
1574, der blev vedtaget henholdsvis den 18. september og den 19. november 2004,
— der henviser til forhandlingerne den 7. oktober 2004 inden for rammerne af den fredsproces, der er
indledt under IGAD, og undertegnelsen af aftalememorandummet mellem Sudans regering og SPLM/A i
Nairobi, Kenya, den 19. november 2004, hvorved de to parter forpligter sig til at indgå den endeligefredsaftale før udgangen af 2004,
— der henviser til den aftale, der blev indgået i Khartoum den 21. august 2004 mellem Sudans regering
og Den Internationale Organisation for Migration, om frivillig tilbagevenden for internt fordrevne,
A. der henviser til, at Darfur-regionen på lige fod med andre regioner i Sudan har været ramt af underud-
vikling samt økonomisk og politisk marginalisering,
B. der henviser til, at der i februar 2003 i Darfur udbrød oprør under ledelse af Sudans Befrielsesbevæ-
gelse (SLM) og Bevægelsen for Retfærdighed og Lighed (JEM),
C. der er dybt foruroliget over den tiltagende usikkerhed og vold, den katastrofale humanitære situation,
de vedvarende overtrædelser af menneskerettighederne og de gentagne overtrædelser af våbenhvilen iDarfur, og der endnu en gang i denne forbindelse bekræfter, at alle parter er forpligtet til at overholdeforpligtelserne i Sikkerhedsrådets ovenstående resolutioner,
D. der henviser til, at til trods for den våbenhvile, der blev underskrevet den 8. april 2004, fortsætter
militsernes og oprørernes drab på civile, seksuelle overgreb og vold mod kvinder og børn,
E. der appellerer til, at alle parter opfylder deres forpligtelser til at indstille alle voldshandlinger, der
fordømmer overtrædelserne af menneskerettighederne og den internationale folkeret, og der under-
streger, at det er af afgørende betydning, at sådanne forbrydelsers gerningsmænd ufortøvet bliver stillet
for en domstol,
F. der endnu en gang bekræfter, at det er nødvendigt, at alle parter, herunder Sudans regering, fuldt ud
opfylder deres forpligtelser i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolutioner 1556 (2004) og 1564(2004), og der understreger nødvendigheden af at fremme og genskabe de sårbare befolkningers tillid
og forbedre sikkerhedsklimaet i Darfur radikalt,
G. der i den forbindelse henviser til, at alle parter skal overholde menneskerettighederne og den internati-
onale folkeret, men også at det i første omfang påhviler Sudans regering at beskytte befolkningen pådens område og opretholde ro og orden under overholdelse af menneskerettighederne,
H. der understreger, at den endelige løsning af krisen i Darfur skal indebære, at fordrevne og flygtninge
frivilligt og fuldstændig sikkert kan vende tilbage til deres hjem, og der i den forbindelse noterer sigdet aftalememorandum, der blev undertegnet den 21. april 2004 af Sudans regering og Den Internatio-nale Organisation for Migration,1.4.2005 C 80/32 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU den 25.11.2004 i Haag (Nederlandene).
I. der henviser til, at Den Afrikanske Union har spillet en positiv rolle med hensyn til forsøg på at finde
en endelig løsning på problemet i Darfur og har udsendt fredsobservatører til området,
J. der henviser til, at Verdensfødevareprogrammet (WFP) vurderer, at der hver måned dør flere tusinde
mennesker, primært kvinder og børn, af underernæring,
K. der glæder sig over, at Sudans regering har truffet en række foranstaltninger med henblik på at
nedbryde de administrative barrierer for gennemførelsen af den humanitære bistand, hvorved et størreantal repræsentanter for humanitære hjælpeorganisationer og internationale ngo'er, som beskæftigersig med menneskerettighederne, har fået adgang til Darfur; der understreger, at alle parter imidlertidfortsat skal arbejde for at sikre hele Darfurs befolkning, herunder befolkningen uden for lejrene,
uhindret adgang til humanitær bistand,
L. der indtrængende opfordrer Sudans regering og oprørsgrupperne til at lette den humanitære nødhjælp
ved at sikre forsyningerne og de humanitære hjælpearbejdere uhindret adgang, herunder ved Sudans
grænser til Tchad og Libyen, henholdsvis til lands og i luften,
M. der henviser til, at der finder overtrædelser af menneskerettighederne sted i Darfur, herunder bombar-
dering af civile, og at lejrene for fordrevne fortsat ødelægges,
N. der henviser til, at FN's Sikkerhedsråd er bekymret over, hvilke konsekvenser situationen i Sudan kan
få for den internationale fred og sikkerhed og stabiliteten i området,
1. glæder sig over undertegnelsen af et aftalememorandum mellem Sudans regering og den sudanesiske
folkebefrielsesbevægelse/-hær i Nairobi den 19. november 2004, hvorved de to parter forpligter sig tilat indgå en global fredsaftale før årets udgang, og som efter Forsamlingens opfattelse er et vigtigt skridtpå vejen mod fred i det sydlige Sudan og ligeledes kan medvirke til opnåelse af fred i Darfur;
2. støtter Sikkerhedsrådets initiativ til at kræve af regerings- og oprørsstyrkerne samt af alle andre bevæb-
nede grupper, at de straks indstiller al vold og alle angreb, herunder bortførelser, afholder sig fra atgenindsætte civile styrker, samarbejder med de internationale humanitære nødhjælps- og observatør-
missioner, sørger for, at deres medlemmer overholder den internationale folkeret, garanterer de huma-
nitære nødhjælpsarbejderes sikkerhed og på alle niveauer opfylder deres forpligtelse til at lade dehumanitære organisationer og deres medarbejdere passere frit i overensstemmelse med resolution1502 (2003) af 26. august 2003 om de humanitære nødhjælpsarbejderes adgang til de nødlidendebefolkninger og Abuja-protokollerne af 9. november 2004;
3. opfordrer alle de sudanesiske parter til at træffe de nødvendige foranstaltninger for øjeblikkeligt at få
taget fat på de af Kommissionen påpegede overtrædelser af våbenhvileaftalen, så de ansvarlige kanblive stillet til regnskab for deres handlinger;
4. støtter FN's Sikkerhedsråds opfordring til Sudans regering om at sætte en stopper for straffriheden i
Darfur og identificere og bringe alle de ansvarlige for de mange overtrædelser af menneskerettighe-
derne og den internationale folkeret, herunder medlemmerne af de folkelige forsvarsstyrker og Janja-
weed-militserne, for retten, og opfordrer indtrængende til, at Sudans regering træffer alle de nødven-dige foranstaltninger for at få indstillet al denne vold og grusomhed;
5. støtter Sikkerhedsrådets initiativ til at kræve, at Sudans regering giver Den Afrikanske Unions mission
beviser for — bl.a. navnene på de afvæbnede medlemmer af Janjaweed-militserne og på demedlemmer, der er blevet arresteret for krænkelse af menneskerettighederne og overtrædelse af deninternationale folkeret — at regeringen overholder kravene i resolution 1556 (2004) og dens forplig-
telser i henhold til den våbenhvileaftale, der blev indgået i N'Djamena den 8. april 2004, så Den Afri-
kanske Unions mission kan kontrollere disse;1.4.2005 C 80/33 Den Europæiske Unions Tidende DA
6. glæder sig over, at FN's generalsekretær har nedsat en international undersøgelseskommission, som
skal efterforske alle indberetninger om krænkelser af den internationale folkeret og internationalemenneskerettighedsinstrumenter begået af alle parter i Darfur, der »kan fastslå, om der har fundetfolkedrab sted, og som kan finde frem til de skyldige i disse krænkelser, således at de kan blive retsfor-fulgt«; opfordrer alle parter til at samarbejde fuldt ud med denne kommission, og opfordrer desuden
FN's generalsekretær til i samråd med Højkommissariatet for Menneskerettigheder at træffe egnede
foranstaltninger med henblik på at øge antallet af menneskerettighedsobservatører i Darfur;
7. opfordrer indtrængende Sudans regering til at gøre alt for at sikre flygtningenes og de internt
fordrevnes frivillige og sikre tilbagevenden ifølge aftalerne mellem regeringen og Den InternationaleOrganisation for Migration;
8. understreger, at det er vigtigt, at der sker fremskridt i fredsforhandlingerne i Abuja mellem Sudans
regering, SLA og JEM, som har til formål at løse krisen i Darfur; understreger, at alle parter i fredsfor-
handlingerne i Abuja skal forhandle i god tro for hurtigst muligt at nå frem til en aftale; glæder sigover undertegnelsen af den humanitære protokol og sikkerhedsprotokollen den 9. november 2004;anmoder indtrængende parterne om hurtigt at gennemføre protokollerne, og håber, at der snart vilkunne undertegnes en principerklæring med henblik på en politisk løsning;
9. opfordrer alle lande i området til at gøre alt, hvad de kan, for aktivt at støtte den fuldstændige, snarlige
gennemførelse af en global fredsaftale;
10. understreger, at en global fredsaftale vil bidrage til at skabe varig fred og stabilitet i hele Sudan og løse
Darfur-krisen, og understreger nødvendigheden af at tage udgangspunkt i en national synsvinkel, sominddrager alle de berørte parter, herunder kvinderne, i forsoningen og konsolideringen af freden;
11. støtter klart Den Afrikanske Unions beslutninger om at øge antallet af medlemmer af dens mission i
Darfur til 3 320 og udvide dens mandat til de opgaver, der fremgår af § 6 i Den Afrikanske UnionsFreds- og Sikkerhedsråds kommuniké af 20. oktober 2004; opfordrer indtrængende EU-medlemssta-terne og AVS-landene til at levere materiel, logistiske og finansielle midler samt andre nødvendige
ressourcer, og anmoder indtrængende Sudans regering og alle oprørsgrupperne i Darfur til at samar-
bejde fuldt ud med Den Afrikanske Union;
12. opfordrer FN og Den Afrikanske Union til at samordne deres planer bedre med henblik på at undgå
overtrædelser af våbenhvileaftalen, herunder troppebevægelser;
13. forpligter sig til efter undertegnelsen af en global fredsaftale at hjælpe det sudanesiske folk med dets
opbygning af en fredelig, forenet og blomstrende nation under forudsætning af, at parterne opfylder
alle deres forpligtelser, navnlig de forpligtelser, de påtog sig i Abuja, Nigeria og i N'Djamena, Tchad;
14. opfordrer indtrængende FN's fælles vurderingsmission, Verdensbanken og parterne til i samråd med
andre bilaterale og multilaterale donorer at fortsætte deres bestræbelser med henblik på at forberedesig på hurtigt at hjælpe med genopbygningen og den økonomiske udvikling i Sudan, herunderoffentlig udviklingsstøtte, eventuelt lettelse af gælden og markedsadgang, så snart en global fredsaftaleer blevet undertegnet, og dens gennemførelse er blevet indledt;
15. lægger vægt på nødvendigheden af hurtigt at frigive Den Europæiske Unions midler til den huma-
nitære nødhjælpsoperation og Den Afrikanske Union;
16. opfordrer EU-medlemsstaterne til omgående at yde store og fortsatte bidrag til det humanitære arbejde,
der for øjeblikket udføres i Sudan og Tchad;1.4.2005 C 80/34 Den Europæiske Unions Tidende DA
17. noterer sig FN's Sikkerhedsråds beslutning om at overveje andre foranstaltninger i lighed med dem, der
fremgår af artikel 41 i FN's charter, ifølge hvilken Sikkerhedsrådet kan beslutte, hvilke foranstaltninger,som ikke indebærer anvendelse af væbnet magt, der skal træffes for at give beslutningerne virkning ogkan opfordre FN's medlemmer til at gennemføre disse foranstaltninger. Sådanne tiltag kan omfatte heleller delvis afbrydelse af de økonomiske forbindelser samt af jernbane-, søfarts-, luftfarts-, post- og tele-
grafforbindelserne, de radioelektriske forbindelser og andre kommunikationsmidler samt afbrydelse af
de diplomatiske forbindelser. Disse tiltag må dog ikke påføre befolkningen yderligere lidelser;
18. opfordrer alle parter og det internationale samfund til omgående at træffe de nødvendige foranstalt-
ninger for at sætte en stopper for udbredelsen af våben i det konfliktramte Darfur-område;
19. beslutter at sende en vurderingsmission til Sudan for at vurdere situationen og aflægge rapport til
Præsidiet;
20. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Kommissionen, Sudans regering,
Den Afrikanske Union, IGAD, USA's, Libyens, Egyptens og Kinas regeringer samt FN's generalsekretær.1.4.2005 C 80/35 Den Europæiske Unions Tidende DA
BESLUTNING (1)
om de skader, der er opstået som følge af cykloner i det vestindiske område
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,
— forsamlet i Haag (Nederlandene) den 22.-25. november 2004,
— der henviser til FN's verdenskonference om bæredygtig udvikling af små udviklingsøstater, som blev
afholdt på Barbados den 25. april - 6. maj 1994, og til Barbados-handlingsplanen,
— der henviser til sin beslutning om ødelæggelserne som følge af cyklonerne i Stillehavsområdet, Det
Indiske Ocean og Vestindien og nødvendigheden af en hurtig reaktion i forhold til naturkatastrofer,som blev vedtaget i Addis Abeba den 19. februar 2004 (
2),
— der henviser til Kyoto-protokollen om klimaændringer,— der henviser til AVS-EU-partnerskabsaftalen, som blev undertegnet i Cotonou (Benin) den 23. juni
2000,
A. der er dybt bedrøvet over følgerne — de enorme tab af menneskeliv og de katastrofale indvirkninger
på den socioøkonomiske infrastruktur — af den serie cykloner, der med ualmindelig stor kraft har
ramt landene i det vestindiske område, især Bahamas, Barbados, Cuba, Den Dominikanske Republik,
Grenada, Haiti, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne og Trinidad og Tobago,
B. der med særlig bekymring noterer sig situationen i Grenada, hvor 90 % af infrastrukturerne er blevet
tilintetgjort, og hvor landbrugssektoren er blevet fuldstændig ødelagt, og i Haiti, hvor katastrofen harkostet tæt på 3 000 menneskeliv,
C. der henviser til, at disse katastrofer desværre har bevist, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling
AVS-EU's beslutning fra Addis Abeba, som understreger naturkatastrofernes stadig mere ødelæggendefølger, er berettiget,
D. der henviser til, at de sårbare AVS-øer og nabolandene lider af følgerne af klimaændringer på grund af
jordens opvarmning, og at de voldsomme storme og højden af havoverfladen er en trussel modindbyggernes og den materielle sikkerhed, ja en trussel mod selve eksistensen af visse øer,
E. der minder os om, at de små østater skal holde stand mod de negative følger af klimaændringerne,
f.eks. voldsomme storme og stigninger i højden af havoverfladen, som kan true selve eksistensen afvisse små øer,
F. der henviser til, at stigningen i højden af havoverfladen har negative indvirkninger på mængden og
kvaliteten af ferskvand, landbruget og menneskenes levesteder,
G. der henviser til, at cyklonen Ivans og den tropiske storm Jeannes ødelæggelser klart viser, at selv om
katastrofen oprindeligt var et naturfænomen, er omfanget af ødelæggelserne det ikke, når bygningerneer opført efter anarkistiske standarder, og alarm- og evakueringsprocedurerne er mangelfulde,
H. der er overbevist om, at en bedre inddragelse af naturrisikoforebyggelsen i forbindelse med udarbej-
delsen og gennemførelsen af udviklingsstrategier i vid udstrækning vil bidrage til virkeliggørelsen afdet primære mål om bæredygtig udvikling,
I. der henviser til, at behovene for genopbygning beløber sig til flere milliarder euro,J. der henviser til, at FN har appelleret til international nødhjælp på 30 millioner dollars,
K. der henviser til CARICOM-landenes stats- og regeringschefers genopbygningsappel,1.4.2005 C 80/36 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU den 25.11.2004 i Haag (Nederlandene).
(2) EUT C 120 af 30.4.2004.
L. der endnu en gang understreger den ekstreme økonomiske sårbarhed i udviklingsøstaterne, der hvert
øjeblik risikerer at blive ødelagt af stadig hyppigere naturkatastrofer,
1. udtrykker sin medfølelse og sympati med de pågældende landes folk og regeringer samt ofrenes fami-
lier;
2. henleder Den Europæiske Unions og det internationale samfunds opmærksomhed på den særlige situa-
tion i Grenada, hvis økonomi og nationale aktiviteter er blevet fuldstændig lammet, og hvor man har
behov for økonomisk, materiel og humanitær nødhjælp til den langsigtede renovering og genopbyg-
ning af landet;
3. takker det vestindiske område og Stillehavsområdet, Den Europæiske Union samt andre udviklingspart-
nere og organisationer for deres allerede udførte arbejde i disse lande;
4. opfordrer Den Europæiske Union til at sørge for, at de nødvendige økonomiske ressourcer hurtigt
bliver mobiliseret til genopbygningen af de ødelagte lande, især Grenada, Jamaica, Haiti og Den Domi-nikanske Republik;
5. opfordrer Den Europæiske Union og det internationale samfund til ud over den humanitære nødhjælp
hurtigst muligt at indføre mekanismer til hurtig og effektiv intervention med henblik på at gennemføre
egnede foranstaltninger til forebyggelse og minimering af følgerne af naturkatastrofer og især hurtigt
at genopbygge de socioøkonomiske infrastrukturer;
6. støtter oprettelsen af en AVS-EU-naturkatastrofefacilitet, og opfordrer Den Europæiske Union til inden
for rammerne af den aktuelle revision af Cotonou-aftalen at udvide bestemmelserne i artikel 2, stk. 7,litra a), i Bilag II til aftalen om investeringsfacilitetens midler til også at omfatte de indelukkede AVS-stater og AVS-østaterne med henblik på at finansiere vitale investeringer i forbindelse med genopbyg-
ningen efter naturkatastrofer og renoveringen af staternes økonomiers produktionssektorer samt i
deres bæredygtige udvikling i lyset af deres udviklingshandicap og specifikke behov inden for områ-derne udvikling og handel;
7. opfordrer det internationale samfund, navnlig Bretton Woods-institutionerne og Den Europæiske
Union, til at anerkende, at den klassiske metode til vurdering af de små udviklingsøstater, som udeluk-kende er baseret på BNP pr. indbygger, skal revideres, således at den tager højde for deres meget storesårbarhed i forbindelse med ydelse af udviklingsstøtte, eftergivelse af gæld og handelspræferencer, og
især i forbindelse med overvejelserne om særbehandling inden for Verdenshandelsorganisationen;
8. opfordrer Kommissionen, Den Europæiske Unions Ministerråd, EU-medlemsstaterne og AVS-landene
til i samarbejde med deres øvrige udviklingspartnere at træffe alle de foranstaltninger, der er nødven-dige, for at udviklingsprojekterne og -programmerne afstemmes efter udviklingsøstaternes sårbarhed;
9. opfordrer indtrængende det internationale samfund, navnlig donorsamfundet (institutioner og lande),
til at notere sig det næste internationale møde i FN om »Barbados + 10«, der vil blive afholdt i Mauri-tius den 10.-14. januar 2005;
10. opfordrer de forskellige lande til at opfylde deres forpligtelser ved at ratificere og iværksætte Kyoto-
protokollen om klimaændringer, og anmoder indtrængende Den Europæiske Union og hele det inter-
nationale samfund om at støtte programmerne til forbedring af mulighederne for at begrænseklimaændringernes skæbnesvangre følger for AVS-landene og -regionerne;
11. mener, at stigningen i højden af havoverfladen potentielt truer de små østaters overlevelse, da den
giver sig udtryk i en mangedobling af antallet af tropiske storme, forstyrrelser af den allerede begræn-sede forsyning af ferskvand og en indskrænkning af biodiversiteten, som har betydning for havetsressourcer;
12. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Kommissionen, FN's generalse-
kretær, Den Internationale Valutafond, Verdensbanken og Verdenshandelsorganisationen.1.4.2005 C 80/37 Den Europæiske Unions Tidende DA
BILAG IV
ÆNDRING AF FORRETNINGSORDENEN
Artikel 11
Officielle sprogArtikel 11
Officielle sprog
1. Forsamlingens officielle sprog er: dansk, engelsk,
finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk,
spansk, svensk og tysk.1. Forsamlingens officielle sprog er: dansk, engelsk,
estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk,
maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk,
slovensk, spansk, svensk , tjekkisk, tysk og ungarsk .
2. De akter, der er vedtaget af Forsamlingen, offent-
liggøres på de officielle sprog. De forberedende doku-
menter og arbejdsdokumenterne offentliggøres i det
mindste på engelsk og fransk.2. De akter, der er vedtaget af Forsamlingen, offent-
liggøres på de officielle sprog. De forberedende doku-
menter og arbejdsdokumenterne offentliggøres i det
mindste på engelsk og fransk.
3. Præsidiet kan træffe afgørelse om, hvor mange
sprog der skal tolkes til under Forsamlingens
plenarmøder uden for Europa-Parlamentets sædvanlige
arbejdssteder.3. Præsidiet kan træffe afgørelse om, hvor mange
sprog der skal tolkes til under Forsamlingens plenarmøder
uden for Europa-Parlamentets sædvanlige arbejdssteder.1.4.2005 C 80/38 Den Europæiske Unions Tidende DA