20070628

Beslutning [1]

om migrationen af uddannede arbejdstagere og dens konsekvenser for den nationale udvikling

Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Wiesbaden (Tyskland) den 25.- 28. juni 2007,

- der henviser til artikel 177, 178, 179, 180, 181 og 181a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

- der henviser til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (Cotonou-aftalen) [2] og ændret i Luxembourg den 25. juni 2005 [3], og navnlig aftalens artikel 13 om migration,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen "Migration og udvikling: Nogle konkrete retningslinjer" [4],

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet med titlen "EU's handlingsstrategi vedrørende sundhedspersonalekrisen i udviklingslandene" [5],

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet med titlen "Bidrag til EU's holdning til FN-dialogen på højt niveau om international migration og udvikling" [6],

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet — Den samlede migrationsstrategi efter det første år: Mod en europæisk helhedspolitik for migration [7],

- der henviser til Kommissionens politikplan for lovlig migration [8],

- der henviser til topmødet mellem stats- og regeringschefer i Den Afrikanske Union, som blev holdt i Khartoum den 23.- 24. januar 2006, som bekræftede migrationens omfang og dens indvirkning på udviklingsprocessen,

- der henviser til rapporten, som blev vedtaget på plenarforsamlingen på ekspertmødet om migration i marts 2006, hvor eksperter fra EU, Latinamerika og Caribien deltog,

- der henviser til Bruxelles-erklæringen og handlingsstrategien vedrørende asyl, migration og mobilitet, som blev vedtaget på det første møde blandt AVS-ministrene for asyl, migration og mobilitet, der blev holdt i Bruxelles den 13. april 2006,

- der henviser til den fælles EU-Afrika-erklæring om migration og udvikling, vedtaget på ministerkonferencen mellem EU og Afrika afholdt i Tripoli den 22.- 23. november 2006,

- der henviser til resultaterne af ministerkonferencen mellem EU og Afrika om migration og udvikling afholdt i Rabat den 10.- 11. juli 2006,

- der henviser til FN's Generalforsamlings resolution om international migration og udvikling [9],

- der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder i december 2005, marts 2006 og december 2006,

- der henviser til resultaterne af FN's Generalforsamlings dialog på højt plan om migration og udvikling afholdt i New York den 14.- 15. september 2006,

- der henviser til FN's generalsekretærs rapport med titlen "International Migration and Development" [10],

- der henviser til rapport fra Den Globale Kommission om International Migration fra oktober 2005 med titlen "Migration in an interconnected world: New directions for action" [11],

- der henviser til rapport fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling fra juni 2006 med titlen "Effects of migration on sending countries: what do we know?",

- der henviser til rapport fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling fra 2002 med titlen "International mobility of the highly skilled",

- der henviser til rapport fra Verdensbanken med titlen "Global Economic Prospects 2006: Economic Implications of Remittances and Migration" [12],

- der henviser til rapport fra FN's udviklingsprogram fra 2001 med titlen "Human Development Report 2001",

- der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2006 om udvikling og migration [13],

- der henviser til forretningsordenens artikel 17, stk. 1,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Sociale Anliggender og Miljø (AVS-EU/100.012/07/fin.),

A. der henviser til, at enkeltpersoners ret til at flytte til udlandet er en umistelig menneskerettighed,

B. der henviser til, at international migration er blevet et prioriteret punkt på den internationale dagsorden og for nylig blev taget op af politikere på globalt, europæisk, euro-afrikansk og EU-AVS-statsniveau, og at der er en stigende anerkendelse af, at migration og udvikling er tæt forbundet med hinanden og påvirker hinanden,

C. der henviser til, at der i politiske kredse er en stigende enighed om, at en bedre håndtering af migration vil kunne skabe meget store fordele, muligvis større end fjernelsen af hindringer for verdenshandlen,

D. der henviser til, at EU både på fællesskabs- og medlemsstatsplan endnu ikke har vedtaget en integreret migrationspolitik, og at migrations-, udviklings-, handels- og sikkerhedspolitik forvaltes af forskellige ministerier uden forbindelse til hinanden,

E. der henviser til, at der internationalt ikke er enighed om de reelle konsekvenser af migrationen af (højt)uddannede for oprindelseslandene, og at hjerneflugtsdebatten fortsat er kendetegnet ved stor forvirring og frustration, især på grund af mangel på pålidelige statistiske data og manglende konsekvensanalyser af potentielle politiske anbefalinger til håndtering af fænomenet hjerneflugt,

F. der henviser til, at emnet hjerneflugt ikke er blevet tilstrækkeligt behandlet inden for rammerne af dialogen mellem EU og AVS-landene,

G. der henviser til, at over 10 % af den videreuddannede voksne befolkning i de fleste AVS-lande er emigreret til EU, Nordamerika og andre udviklede lande, og at Afrika syd for Sahara er den region, der er hårdest ramt af migrationen af uddannede arbejdstagere, idet stort set hele regionen er vidne til en migrationsgrad til OECD-lande for den videreuddannede befolknings vedkommende på over 20 % [14] og i visse små lande på alarmerende 80 % [15],

H. der henviser til, at mens verdens centrum for migration er Asien og Latinamerika, kommer EU's højtuddannede migranter hovedsageligt fra Afrika (13,5 % af de højtuddannede EU-borgere, der ikke er født i et OECD-land) [16],

I. der henviser til, at statistiske oplysninger om migrationsstrømme fra visse lande i Afrika ofte er ukorrekte og forældede, hvilket bevirker, at de politiske beslutningstagere mangler et vigtigt værktøj, som er uundværligt i beslutningstagningsprocessen,

J. der henviser til, at hjerneflugten ifølge FN's udviklingsprogram er ensbetydende med tab af milliarder af dollar for udviklingslandende [17], i betragtning af, at viden er en afgørende faktor for vækst i en globaliseret verden,

K. der henviser til, at hjerneflugten i Afrika syd for Sahara kan føre til mangel på arbejdskraft på vigtige områder, særligt sundheds- og uddannelsesområdet, og få ødelæggende konsekvenser for forsyningen og kvaliteten af sådanne vigtige serviceydelser,

L. der henviser til, at når faglærte migranter forlader deres oprindelsesland, betyder det tab af skatteindtægter for landet og i værste fald et tab, eller i bedst fald intet direkte afkast af den investering, der er gjort i uddannelse og efteruddannelse af dem, samt et direkte tab af kompetencer og erfaringer, der kunne bidrage til landets udvikling,

M. der henviser til, at hjerneflugt bremser innovationsprocessen i afsenderlandene, hvilket yderligere hæmmer den økonomiske vækst,

N. der henviser til, at hjerneflugt kan have sociale følger for familiens sammensætning, lighed mellem kønnene og børns uddannelse og sundhed,

O. der henviser til, at migration påvirker vækst, sundhed og uddannelse hos børn af migranter såvel positivt (pengeoverførsler kan bidrage til at bekæmpe børnearbejde og øge den andel af udgifterne, som husholdningerne bruger på uddannelse og sundhed) som negativt (opsplitning af familier og stress samt mindre tilsyn fra forældrenes side kan føre til skolefravær og dårligere resultater),

P. der henviser til, at mange EU-lande har vedtaget lovgivning, der gør det lettere for uddannede arbejdstagere at få indrejsetilladelse, især gennem indførelsen af selektive adgangskriterier for migranter under begrebet "chosen migration", og dermed kommer i en konkurrencesituation med Nordamerika om at tiltrække flest dygtige borgere fra udviklingslandene, hvilket har forværret bortsivningen af færdigheder fra mange lande i Syd — i de afrikanske lande syd for Sahara på drastisk vis,

Q. der henviser til, at mens EU og AVS-landene har forpligtet sig til at arbejde mod at opfylde millenniumudviklingsmålene, bl.a. mål nr. 2 (folkeskoleundervisning for alle), mål nr. 4 (nedbringelse af børnedødeligheden), mål nr. 5 (forbedring af mødrenes sundhed) og mål nr. 6 (bekæmpelse af HIV/AIDS, malaria og andre sygdomme), kan opfyldelsen af disse mål være truet af den voldsomme afvandring af professorer, doktorer og sygeplejersker fra Afrika syd fra Sahara til OECD-lande og vanskeliggøres af manglen på internationale lovgivningsmæssige rammer, der har til formål at sikre, at målene nås,

R. der henviser til, at uddannedes migration fra udviklingslande til EU forstærkes af økonomiske faktorer (fattigdom, underudvikling, lave lønninger, dårligt uddannelsessystem, aldrende og faldende befolkning i OECD-lande, som medfører mangel på arbejdskraft), politiske faktorer (vold, konflikter, politisk undertrykkelse især af intellektuelle, som forværres af deres eksil) og — hovedsageligt for afrikanske landes vedkommende — af geografisk nærhed, fælles sprog og koloniale eller historiske bånd,

S. der henviser til, at manglen på arbejdskraft i de europæiske lande har en negativ effekt, idet den dræner AVS-landene for uddannet arbejdskraft, hvorved den bidrager til at sænke livskvaliteten og kvaliteten af de sociale ydelser i AVS-landene,

T. der henviser til, at problemerne i forbindelse med ulovlig eller tvungen migration angribes ud fra en sikkerhedsmæssig frem for ud fra en bredere udviklingsmæssig indfaldsvinkel, hvor der tages højde for migrationsproblemerne i udviklingsstrategierne,

U. der henviser til, at uddannedes migration kan have positive konsekvenser for den enkelte migrant og bedre økonomiske perspektiver og højere løn for såvel vedkommendes familie i oprindelseslandet som for oprindelseslandet i sig selv, navnlig gennem overførslen af penge,

V. der henviser til, at det er af største vigtighed at bemærke, at migration kan bidrage positivt til at fremme en bedre forståelse mellem civilisationer og kulturer og til at tilsidesætte postkolonistiske og territoriale opdelinger gennem etablering af relationer mellem stater og befolkninger,

W. der henviser til, at en vanskelig integration af migranter i modtagerlandene, diskrimination og manglende udnyttelse af deres kvalifikationer, såkaldt brain waste (det fænomen, at migranter ansættes til job, som de er overkvalificerede til), kan lægge en dæmper på deres karrierefremskridt,

X. der henviser til, at pengeoverførsler er den anden vigtigste kilde til fremmedkapital for udviklingslandene, har en positiv indflydelse på oprindelseslandet (navnlig en stigning i migrantfamiliens indkomst og en stigning i forbrug og investering — hvilket til gengæld skaber økonomisk vækst) og modvirker cykliske bevægelser under økonomiske kriser, krige og naturkatastrofer, men at op til 20 % af overførslernes værdi ædes op af transaktionsomkostninger,

Y. der henviser til, at eksperter og praktikere har sat spørgsmålstegn ved effekten af frivillige adfærdskodekser for etnisk rekruttering (som i visse tilfælde ikke er helt i overensstemmelse med bestemmelserne, som er fastlagt af Den Internationale Arbejderorganisation (ILO)), især når de begrænses til den offentlige sektor,

Z. der henviser til, at cirkulær migration (som giver migranten mulighed for at bevæge sig mellem oprindelseslandet og destinationslandet) skaber ægte international mobilitet, fremmer international bevidsthed og indebærer store muligheder for udvikling i såvel værtslande som oprindelseslande og derfor bør fremmes og gøres lettere,

AA. der henviser til, at migranters tilbagevenden har større chance for at afhjælpe hjerneflugt og forbedre udviklingen, når den er baseret på migranternes frivillige tilbagevenden til deres oprindelsesland, især hvis den støttes på tilstrækkelig vis,

AB. der henviser til, at tilbagevendende migranter paradoksalt nok kan være meget vanskelige at genintegrere i deres oprindelseslande og også kan være mere sårbare over for arbejdsløshed i deres hjemland end folk, der ikke tidligere er migreret,

AC. der henviser til, at der er bevis for, at nationale eller tværnationale migrationsforeninger, f.eks. diasporaer, og kanalisering af sådanne diasporaers aktiviteter mod udvikling — et fænomen, der kaldes "samudvikling" — kan give meget positive resultater for både modtager- og afsenderlandet,

AD. der henviser til, at den aldrende befolkning i Europa vil lægge endnu mere pres på det uddannede arbejdsmarked og således øge de allerede synlige problemer, og det er derfor nødvendigt med en bedre og mere ansvarlig styring af migrationen af uddannet arbejdskraft i både EU-landene og AVS-landene,

AE. der henviser til, at standardløsninger ikke passer til alle; der henviser til, at det derfor er nødvendigt at undersøge AVS-landenes arbejdsmarkeder grundigere for at bygge bro over informationskløften og tage fat på problemerne i forbindelse med migration af uddannet arbejdskraft,

1. opfordrer EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at øge deres indsats for at opfylde deres forpligtelse til at indfri millenniumudviklingsmålene, især målet om at halvere den ekstreme fattigdom i verden inden 2015;

2. understreger, at de potentielle fordele ved en velforvaltet international migration kan være større end fordelene ved friere international handel;

3. påpeger, at en dårlig og usammenhængende migrationspolitik har enorme konsekvenser i form af menneskelige lidelser og permanent underudvikling;

4. opfordrer på det kraftigste EU og AVS-landene til at håndtere migrationsudfordringerne, herunder hjerneflugt, i en sand partnerskabsånd for udvikling på grundlag af Cotonou-aftalen, navnlig aftalens artikel 13, og til at udarbejde særlige migrationspolitikker og -ordninger for de udviklingslande, hvor migrationen af uddannede i vid udstrækning sker, under særlig hensyntagen til afrikanske lande syd for Sahara, med henblik på at reducere de negative økonomiske og sociale konsekvenser af uddannedes migration;

5. udtrykker bekymring for Europa-Kommissionen og EU's medlemsstaters aktuelle migrationspolitik, som i højere grad fokuserer på sikkerhedsprioriteter end på udviklingsprioriteter;

6. er bekymret over EU's eventuelle godkendelse af forskelsbehandling blandt forskellige kategorier af migranter og anmoder Europa-Kommissionen om at forebygge dette; anmoder derfor Kommissionen om at udvide de fordelagtige arbejds- og opholdsbetingelser for højt uddannede migranter, som foreslås i politikplanen for lovlig migration [18], og som snart vil blive fastlagt i et direktiv, til alle migranter, f.eks. en EU-arbejdstilladelse (et EU "green card"), der udstedes af én medlemsstat, men har gyldighed i hele EU;

7. understreger, at EU's udviklingsbistand skal have udryddelse af fattigdom som mål og derved rette sig mod nogle af de årsager, der ligger til grund for migration;

8. understreger behovet for integrerede migrationspolitikker på internationalt, regionalt (herunder på EU- og AVS-niveau) og nationalt plan ved at sikre ligestilling af migrationsanliggender i fattigdomsbekæmpelsesstrategier og sammenhæng mellem alle politikområder, der kan påvirke migration, f.eks. landbrug, fiskeri, handel, udvikling, sikkerhed, retlige og indre anliggender;

9. opfordrer på det kraftigste Kommissionen, EU-medlemsstaterne og AVS-landene til sammen at korrigere migrations- og udviklingspolitikken og udforske synergier mellem dem med henblik på at øge effekten af begge politikker;

10. opfordrer EU's medlemsstater, internationale mellemstatslige institutioner og andre relevante institutioner til at udarbejde og gennemføre forebyggende foranstaltninger og strategier, som har til formål at udrydde racediskrimination, fremmedhad, etnocentrisme og dermed forbundet intolerance mod migranter fra AVS-landene;

11. mener, at en fælles migrationspolitik på EU-plan kræver en udvidelse af den fælles beslutningsprocedure og kvalificeret flertalsafstemning i Rådet, og opfordrer Rådet til at handle derefter;

Adfærdskodeks

12. bifalder konklusionerne fra Rådets møde i april 2006 om at løse problemet med manglende arbejdskraft i udviklingslandenes sundhedssektor;

13. opfordrer Kommissionen og EU-medlemsstaterne til som anført i konklusionerne fra april 2006 at udvikle og gennemføre en EU-adfærdskodeks (som er i overensstemmelse med ILO's bestemmelser) for etnisk rekruttering af sundhedspersonale og roser de EU-medlemsstater, som allerede har gjort det, f.eks. Det Forenede Kongerige;

14. anbefaler, at omfanget af EU's adfærdskodeks udvides til andre vigtige områder som f.eks. uddannelse, og at en forbedret kodeks baseres på det mål, at både offentlige og private rekruttører skal vedtage en etisk kodeks for, eller endnu bedre afstå fra, at ansætte udannede migranter, som arbejder inden for et område, hvor der i deres oprindelsesland er stor mangel på arbejdskraft;

15. støtter bilaterale og multilaterale aftaler mellem oprindelseslande og modtagende lande for at:

i) øge bidraget til udvikling;

ii) opbygge menneskelig og institutionel kapacitet for at maksimere fordelene ved migration;

iii) forbedre de sociale og økonomiske forhold i oprindelseslandene for at minimere de faktorer, der får mennesker til at forlade deres hjem for at forbedre deres vilkår; og

iv) fremme interesseskabende og bevidstgørende aktiviteter;

16. understreger, at en frivillig adfærdskodeks for etnisk rekruttering, især når den begrænses til den offentlige sektor, er et godt tiltag, men under ingen omstændigheder er tilstrækkeligt til at håndtere konsekvenserne af uddannedes massive migration — der kræves tilskyndelsesforanstaltninger i såvel oprindelseslandene som modtagerlandene;

Investering i uddannelse

17. opfordrer EU og AVS-landene til at øge investeringerne i almen og erhvervsfaglig uddannelse i udviklingslandene kraftigt med særlig fokus på sektorer, der mangler arbejdskraft, navnlig sundheds- og uddannelsessektoren;

18. anmoder EU-landene og AVS-landene om at oprette nationale og regionale ekspertisecentre, særlig i form af universiteter og forskningsinstitutter og navnlig inden for sundhed og uddannelse; anmoder endvidere EU- og AVS-landene om at oprette disse tværfaglige ekspertisecentre ved hjælp af midler fra Den Europæiske Udviklingsfond, hvor det er muligt, i alle sektorer, som er nødvendige for økonomisk vækst og bæredygtig udvikling;

19. mener, at EU-medlemsstaterne og udviklingslandene bør vedtage proaktive initiativer til opbygning af færdigheder ved at investere betragtelige ressourcer i uddannelse; gentager sin støtte til "20/20"-målsætningen om, at 20 % af den offentlige støtte fra Nord og 20 % af de nationale budgetter i Syd bevilges til grundlæggende sociale serviceydelser (sundhed og uddannelse);

20. opfordrer udviklingslandene til at investere udbytte fra olieboomet i langsigtede strategier og programmer inden for almen og erhvervsfaglig uddannelse og at anvende disse indtægter på en gennemsigtig måde;

21. opfordrer AVS-landene til at udvikle de potentielle ressourcer til økonomisk vækst og at være særlig opmærksomme på at udvikle de menneskelige ressourcer og skabe beskæftigelse i alle relevante sektorer for at stimulere uddannet arbejdskraft til at blive i eller vende tilbage til deres oprindelsesland;

22. opfordrer Europa-Kommissionen til at samarbejde med AVS-sekretariatet om at finde økonomiske støtteinitiativer i henhold til Cotonou-aftalen, som kan gøre det muligt for oprindelseslandene at forbedre deres økonomiske profil og nedbringe antallet af ulovlige migranter og derved bidrage til at reducere spændingen mellem partnerlandene i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU;

23. anmoder EU's medlemsstater om at leve op til deres Lissabon-mål, f.eks. at forbedre kvaliteten af udannelse og øge andelen af kvinder, som deltager på arbejdsmarkedet for at øge det samlede antal af uddannede arbejdstagere i EU;

Brain waste

24. understreger de negative konsekvenser af brain waste for alle involverede parter, idet værtslandene ikke kan gøre brug af migrantens færdigheder, oprindelseslandene konfronteres med et investeringstab, og migranten udfører et arbejde, som vedkommende er overkvalificeret til;

25. opfordrer på det kraftigste Kommissionen, EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at træffe afgørende foranstaltninger til imødegåelse af brain waste, f.eks. en international eller bilateral anerkendelse af eksamensbeviser og færdigheder og en klar indsats til bekæmpelse af diskrimination i forbindelse med rekruttering;

26. anmoder Kommissionen om at fremsætte forslag til oprettelse af et europæisk system for anerkendelse af udenlandske eksamensbeviser;

Pengeoverførsler

27. minder om, at pengeoverførsler er og bør forblive private midler, at enkeltpersoner ikke kan tvinges til at anvende pengeoverførsler, og at pengeoverførsler under ingen omstændigheder kan erstatte den officielle udviklingsbistand (ODA);

28. opfordrer EU og AVS-landenes regeringer til at udarbejde og gennemføre politikker, der kan maksimere de positive konsekvenser af pengeoverførsler ved at sikre større, hurtigere, billigere og bedre kanaliserede pengestrømme, navnlig ved at begrænse bureaukratiet og forbedre bankernes tjenester i forbindelse med små transaktioner uden at overregulere markedet;

29. opfordrer navnlig Kommissionen, EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at gennemføre politikker, der har til formål at:

- forbedre og øge migranters og deres familiers adgang til finansielle institutioner (banking the unbanked) [19],

- støtte og aktivt tilskynde finansielle institutioner til at undersøge strategier, der kan mindske omkostningerne ved overførsel af penge, navnlig gennem udvikling af brugen af ny teknologi,

- stimulere overførslen af penge ved hjælp af skattefritagelse både i oprindelseslandet og destinationslandet,

- tilskynde kanaliseringen af pengeoverførsler til udviklingsprojekter (der hovedsageligt fokuserer på uddannelse og sundhed) ved at supplere pengeoverførsler med bidrag fra de nationale og lokale regeringer (matching funds) [20],

- udvikle innovative finansielle produkter for migranter, f.eks. skattefrie "udviklingsopsparinger", konti i modtagerlandene, som migranterne kan indsætte penge på med henblik på senere overførsel,

- kanalisere pengeoverførsler til erhvervsinvesteringer ved at lette låneadgangen for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og ved at forbedre migranters og deres familiers økonomiske forståelse,

- øge hurtigheden og sikkerheden for pengeoverførsler med henblik på at tilskynde migranter til at anvende gængse overførselssystemer og sikre gennemsigtigheden af finansielle transaktioner via "uformelle kanaler", navnlig hawala-netværket;

30. advarer imidlertid mod risikoen for at overregulere finansielle strømme, hvilket vil kunne hæmme eller vanskeliggøre pengestrømmen; opfordrer EU-medlemsstaterne og Europa-Parlamentet til at tage denne bekymring i betragtning i forbindelse med gennemgangen af Kommissionens forslag til et direktiv om betalingstjenester på det indre marked [21];

Cirkulær migration

31. opfordrer EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at fremme cirkulær migration ved at vedtage konkrete tiltag, der kan øge fleksibiliteten omkring kravene og procedurerne i forbindelse med indrejse og tilbagevenden i både oprindelseslandet og destinationslandet, og ved at sikre længere og mere fleksible kontrakter og mulighed for genindrejse for cirkulære migranter;

32. opfordrer EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at fremme cirkulær migration ved at oprette ordninger om "dobbeltstillinger" for personale i den offentlige sektor i landene i Syd (lærere, forskere og læger); opfordrer endnu engang Kommissionen til at foretage en undersøgelse af medlemsstaternes erfaringer med "dobbeltstillinger";

33. mener, at direktivet om højtuddannede arbejdstagere, der i øjeblikket er under udarbejdelse i Kommissionen, bør tage behørigt hensyn til uddannede migranters status med henblik på at tilskynde dem til cirkulær migration og/eller midlertidig tilbagevenden;

34. opfordrer EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at iværksætte nødvendige tiltag, der kan sikre pensionsoverførsel og overførsel af sygeforsikring for migranter, der vender tilbage til deres oprindelsesland, og giver dem mulighed for at komme tilbage og modtage sundhedsydelser i det land, hvor ydelserne blev tilvejebragt;

35. opfordrer EU-medlemsstaterne og AVS-landene til at undersøge aftalerne om dobbelt statsborgerskab med henblik på at tilskynde til cirkulær migration og midlertidig tilbagevenden;

36. opfordrer EU til at give potentielle tilbagevendende migranter mulighed for at komme tilbage til EU inden for en given periode efter deres første tilbagevenden;

37. opfordrer Europa-Kommissionen og andre medlemsstater til at udarbejde særlige initiativer, navnlig en særlig budgetpost, der har til formål at støtte migranters frivillige tilbagevenden, inden for rammerne af det tematiske program for samarbejde med tredjelande på migrations- og asylområdet, med følgende indhold:

- involvering af tilbagevendende migranter i udviklingsprogrammer, hvor de med succes kan anvende deres opnåede færdigheder og sikre en egentlig reintegration i samfundet,

- tilbud til potentielle tilbagevendende migranter om erhvervsmæssige og finansielle incitamenter samt tilstrækkelige infrastrukturer til at udvikle deres erhverv,

- forbedring af adgangen til lån og uddannelse i virksomhedsledelse for tilbagevendende migranter med henblik på at fremme oprettelsen af små virksomheder;

Diasporaer og samudvikling

38. anerkender vigtigheden af diasporaer og migrationsforeninger for styrkelsen af forholdet mellem EU og oprindelseslandene, navnlig på migrationsområdet; opfordrer til et tættere samarbejde mellem institutioner i udviklingslandene og i EU-medlemsstaterne, herunder i forbindelse med gennemførelsen af samudviklingsprojekter;

39. er af den opfattelse, at samudvikling, som består i at anerkende og støtte diasporaers rolle for udviklingen i oprindelseslandene, fuldt ud bør anerkendes på EU-plan;

40. opfordrer værtslandene og oprindelseslandene til logistisk og finansielt at støtte initiativer fra diasporaer og migrationsforeninger til fremme af migranters integration, kollektiv overførsel af penge og investeringsprojekter i oprindelseslandene og til udbredelse af oplysninger om erhvervede rettigheder;

41. råder regeringerne i oprindelseslandene til også at udvikle tættere bånd med migranter ved at oprette særlige institutionelle platforme, hvor forskellige offentlige aktører samarbejder;

42. anerkender og tilskynder diasporaers store indsats for at forbedre handel og økonomisk samarbejde mellem værtslandene og oprindelseslandene, navnlig ved at fjerne informationsbarrierer;

43. tilskynder diasporaer til at engagere sig i og fremme deling af færdigheder og viden, navnlig ved at skabe en forbindelse mellem uddannede arbejdstagere, der bor i OECD-lande, og dem, som er forblevet i oprindelseslandene, gennem oprettelsen af tværnationale netværk for videnskabsfolk og forskere, og digitale universiteter og forbedringen af e-læring, og bifalder de programmer, der forvaltes af Den Internationale Organisation for Migration (IOM) og af FN's udviklingsprogram (TOKTEN) på dette område;

44. glæder sig over oprettelsen af afrikanske centre, der forsker i migration, inden for rammerne af den AVS-interne migrationsfacilitet, der kan fungere som kilder til pålidelige data og yderligere værktøjer til vedtagelse af bedre politikker og migrationsforvaltning, navnlig af AVS-regeringerne;

45. glæder sig over den bebudede oprettelse af centre for oplysning om og forvaltning af migration [22], som vil blive oprettet i henhold til EU-programmet for migration og udvikling i Afrika med det formål at tilvejebringe oplysninger til og støtte potentielle migranter og tilbagevendende migranter, og anmoder EU's medlemsstater om at yde økonomisk og logistisk støtte til disse centre;

46. anerkender den store hjælp fra ngo'er til at opnå en bedre håndtering af migrationsstrømmene og især til forbedring af migranters hjælp til udviklingen af deres eget land og kræver en passende støtte til ngo'er, der er aktive på migrationsområdet;

47. understreger, at den rolle, som diasporaerne, migrationsforeningerne og ngo'erne spiller, skal ledsages af en sammenhængende og effektiv migrations- og udviklingspolitik i værtslandene og oprindelseslandene;

48. pålægger sin formand at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Europa-Kommissionen og Den Afrikanske Union.

[1] Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU den 28. juni 2007 i Wiesbaden (Tyskland).

[2] EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

[3] EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

[4] KOM(2005)0390.

[5] KOM(2005)0642.

[6] KOM(2006)0409.

[7] KOM(2006)0735.

[8] KOM(2005)0669.

[9] A/RES/61/208.

[10] A/60/871.

[11] www.gcim.org.

[12] http://www.worldbank.org/globaloutlook.

[13] P6_TA(2006)0319.

[14] OECD's rapport med titlen "Effects of migration on sending countries: what do we know?" (2006).

[15] Rapport fra FN's generalsekretær med titlen "International migration and development" (A/60/871).

[16] OECD's rapport med titlen "Effects of migration on sending countries: what do we know?" (2006).

[17] UNDP's rapport om menneskelig udvikling, 2001.

[18] KOM(2005)0669.

[19] Som udtrykt af det britiske underhus' internationale udviklingsudvalg.

[20] Disse politikker er med succes blevet gennemført af det mexicanske "Dos por uno"-program og det italienske "Juntos por los Andes"-initiativ.

[21] KOM(2005)0603.

[22] Det første center for oplysning om og forvaltning af migration vil blive oprettet i Bamako (Mali).

--------------------------------------------------