DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/5

MONETÆR AFTALE

mellem Den Europæiske Union og Republikken San Marino

2012/C 121/02

DEN EUROPÆISKE UNION

og

REPUBLIKKEN SAN MARINO ER —

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 (1) af 3. maj 1998 erstattede euroen den 1. januar 1999 valutaen i hver af de medlemsstater, der deltog i Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase, herunder Italien.

(2) Allerede inden indførelsen af euroen eksisterede der bilaterale monetære aftaler mellem Den Italienske Republik og Republikken San Marino, senest Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, der blev indgået den 21. december 1991.

(3) I erklæring nr. 6, der er knyttet som bilag til slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, forpligter Fællesskabet sig til at lette de genforhandlinger af nuværende ordninger med Republikken San Marino, der kan blive nødvendige på grund af indførelsen af den fælles valuta.

(4) Den Italienske Republik indgik den 29. november 2000 på vegne af Det Europæiske Fællesskab en monetær aftale med Republikken San Marino (2).

(5) I overensstemmelse med denne monetære aftale anvender Republikken San Marino euroen som sin officielle valuta og giver eurosedler og -mønter status som lovlige betalingsmidler. Republikken San Marino forpligter sig til at lade Den Europæiske Unions (EU's) regler om eurosedler og -mønter — herunder dem, der vedrører beskyttelse mod falskmøntneri — finde anvendelse på sit område. Republikken San Marino forpligter sig til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger til at bekæmpe falskmøntneri samt til at samarbejde med Europa-Kommissionen, Den Europæiske Centralbank (ECB) og Europol. Indtil der er indgået en samarbejdsaftale mellem Europol og Republikken San Marino, skal Republikken San Marino samarbejde med Europol via de kompetente italienske myndigheder på dette område.

(6) Republikken San Marino bør tage særligt hensyn til de anbefalinger, der er udarbejdet af Financial Action Task Force on Money Laundering (FATF), herunder især FATF's opfordringer til medlemmerne og medlemmerne af FATF-lignende regionale organer om at anvende de nødvendige modforanstaltninger i forhold til identificerede højrisikojurisdiktioner. Republikken San Marino, der er repræsenteret i Ekspertudvalget om Evaluering af Foranstaltninger til Bekæmpelse af Hvidvaskning af Penge og Finansiering af Terrorisme, tager behørigt hensyn til de henstillinger, der er eller vil blive fremsat i Republikken San Marinos gensidige evalueringsrapporter med henblik på at øge Republikken San Marinos reaktion på trusler om hvidvaskning af penge.

(7) Denne aftale pålægger hverken ECB eller de nationale centralbanker nogen forpligtelse til at opføre finansielle instrumenter fra Republikken San Marino på listen eller listerne over tilladte aktiver i forbindelse med Det Europæiske Centralbanksystems pengepolitiske operationer.

(8) Republikken San Marino har en banksektor, som forventer at kunne drive virksomhed i nærmere tilknytning til euroområdets banksektor. For at sikre en højere grad af ligebehandling bør de love, der gælder i EU for bank- og finansvæsenet, for så vidt angår hvidvaskning af penge, forebyggelse af svig, forfalskning af andre betalingsmidler end kontanter og pligten til at indberette statistiske oplysninger, derfor gradvis indføres i Republikken San Marino.

(9) Der nedsættes et blandet udvalg med repræsentanter for Republikken San Marino, Den Italienske Republik, Kommissionen og ECB til at overvåge gennemførelsen af denne aftale, fastsætte det årlige loft for møntudstedelse og vurdere de foranstaltninger, som Republikken San Marino iværksætter med henblik på at gennemføre den relevante EU-lovgivning.

(10) Den Europæiske Unions Domstol er den juridiske instans, der bilægger eventuelle tvister i forbindelse med aftalens anvendelse —

BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1

Republikken San Marino har ret til at bruge euroen som sin officielle valuta i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen (3) og forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen. Republikken San Marino giver eurosedler og -mønter status som lovlige betalingsmidler.

Artikel 2

Republikken San Marino forpligter sig til ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Den Europæiske Unions godkendelse af betingelserne herfor. Betingelserne for udstedelse af euromønter fra denne aftales ikrafttræden er fastlagt i de følgende artikler.

Artikel 3

Det blandede udvalg, der er nedsat ved denne aftale, beregner det årlige loft (udtrykt i værdi) for Republikken San Marinos udstedelse af euromønter som summen af:

— en fast del, som for det første år efter denne aftales ikrafttræden fastsættes til 2 600 000 EUR. Det blandede udvalg har hvert år mulighed for at revidere den faste del for at tage hensyn til både inflation — på grundlag af HICP-inflationen i Italien — i de foregående 12 måneder, for hvilke der foreligger data på beregningstidspunktet, og forhold, der måtte have væsentlig indvirkning på markedet for euromønter til samlerbrug

— en variabel del, der beregnes som Den Italienske Republiks gennemsnitlige møntudstedelse pr. indbygger de seneste 12 måneder, for hvilke der foreligger data, multipliceret med antallet af indbyggere i San Marino.

Artikel 4

1. De euromønter, der udstedes af Republikken San Marino, skal, for så vidt angår pålydende værdi, status som lovligt betalingsmiddel, tekniske specifikationer, designet på den fælles side og det fælles design på den nationale side, være identiske med de euromønter, der udstedes af de af EU's medlemsstater, der har indført euroen.

2. Republikken San Marino underretter på forhånd Europa-Kommissionen om udkastet til den nationale møntsides design, og Europa-Kommissionen kontrollerer, at det er i overensstemmelse med EU-reglerne.

Artikel 5

1. Republikken San Marinos euromønter præges af Den Italienske Republiks Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato.

2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 har San Marino dog mulighed for, med det blandede udvalgs godkendelse, at lade en anden europroducerende møntanstalt i EU end den i stk. 1 nævnte præge dens euromønter.

3. Mindst 70 % af de euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb, sættes i omløb til pålydende værdi det første år efter denne aftales ikrafttræden. Procentdelen skal være på 80 % efter tre år. Derefter undersøger det blandede udvalg jævnligt, om denne procentdel er passende.

4. Republikken San Marino har ret til at udstede euromønter til samlerbrug. De indregnes i det årlige loft, der nævnes i artikel 3. Republikken San Marinos udstedelse af mønter til samlerbrug følger Den Europæiske Unions retningslinjer for udstedelse af mønter til samlerbrug, hvoraf det fremgår, at disse mønter skal have tekniske specifikationer, et design og en pålydende værdi, som gør det muligt at skelne dem fra de mønter, der sættes i omløb.

Artikel 6

1. Mængden af euromønter, der udstedes af Republikken San Marino, sammenlægges med den mængde euromønter, der udstedes af Italien, med henblik på Den Europæiske Centralbanks godkendelse af den samlede mængde, der i henhold til artikel 128, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde udstedes af Den Italienske Republik.

2. Senest den 1. september hvert år underretter Republikken San Marino Europa-Kommissionen og Den Italienske Republik om mængden og den pålydende værdi af de euromønter, som den har til hensigt at udstede det følgende år. Republikken San Marino underretter tillige Europa-Kommissionen om de påtænkte betingelser for udstedelsen af disse mønter, særlig om andelen af mønter til samlerbrug, og præcist hvordan de øvrige mønter vil blive sat i omløb.

3. Efter underskrivelsen af denne aftale fremsender Republikken San Marino de i stk. 2 nævnte oplysninger for det første år efter aftalens ikrafttræden.

Artikel 7

1. Denne aftale berører ikke Republikken San Marinos ret til fortsat at udstede guldmønter med pålydende værdi i scudi.

2. Mønter til samlerbrug og guldmønter med pålydende værdi i scudi udstedt af Republikken San Marino er ikke lovlige betalingsmidler i Den Europæiske Union.

Artikel 8

1. Republikken San Marino forpligter sig til at vedtage alle passende foranstaltninger ved direkte gennemførelse af den relevante fællesskabsret eller tilsvarende tiltag med henblik på at gennemføre de EU-retsakter, som opregnes i bilaget til denne aftale, inden for følgende områder:

a) eurosedler og -mønter

b) lovgivning om banker og finansieringsinstitutter, især lovgivning om tilsyn med de relevante institutioner og deres aktiviteter

c) forebyggende foranstaltninger mod hvidvaskning af penge, forebyggende foranstaltninger mod svig og forfalskning i forbindelse med kontanter og andre betalingsmidler end kontanter, medaljer og møntefterligninger samt krav om statistiske indberetninger. Hvad angår lovgivning om indsamling af statistiske data, skal de nærmere gennemførelsesregler og tekniske tilpasninger (herunder de undtagelser, der er nødvendige for at tage højde for San Marinos særlige situation) aftales med Den Europæiske Centralbank senest 18 måneder efter, at indsamlingen af statistiske data reelt er påbegyndt

d) de nødvendige foranstaltninger vedrørende anvendelsen af euroen som fælles valuta som vedtaget på grundlag af artikel 133 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

2. Republikken San Marino gennemfører de retsakter og regler, der nævnes i artikel 1, under iagttagelse af de i bilaget angivne frister, der løber fra det tidspunkt, hvor denne aftale træder i kraft.

3. Det i artikel 3 nævnte loft:

a) nedsættes automatisk og midlertidigt med en tredjedel, hvis én af de i bilaget fastsatte frister ikke overholdes, så længe de relevante EU-retsakter eller -regler ikke er blevet vedtaget

b) kan midlertidigt nedsættes med halvdelen på baggrund af en afgørelse vedtaget af Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen og efter høring af repræsentanter fra Republikken San Marino, hvis Republikken San Marino i mere end to år ikke overholder én eller flere af EU-retsakterne og -reglerne i bilaget, som den har vedtaget inden for den aftalte frist.

Samme procedure anvendes til at hæve loftet til det normale niveau, så snart Republikken San Marino har vedtaget passende foranstaltninger til at imødegå de problemer, der lå til grund for den midlertidige nedsættelse.

4. Republikken San Marino kan bede om teknisk bistand fra Den Europæiske Unions delegation til gennemførelse af den relevante EU-lovgivning.

5. Kommissionen reviderer én gang om året — eller om nødvendigt oftere — bilaget med henblik på at tage højde for nye relevante EU-retsakter og -regler samt ændringer af eksisterende tekster. Det blandede udvalg fastsætter herefter passende og rimelige frister for Republikken San Marinos gennemførelse af de nye retsakter og regler i bilaget.

6. Under særlige omstændigheder kan det blandede udvalg ændre en i bilaget fastsat frist.

7. Det ajourførte bilag offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 9

Kreditinstitutter og i påkommende tilfælde andre finansieringsinstitutter med tilladelse til at drive virksomhed i Republikken San Marino har adgang til systemer til interbank-, betalings- og værdipapirafvikling i euroområdet på de vilkår og betingelser, der fastsættes af Banca d'Italia efter overenskomst med Den Europæiske Centralbank.

Artikel 10

1. Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence til at bilægge eventuelle tvister, som denne aftale måtte give anledning til, og som ikke er blevet løst af det blandede udvalg.

2. Såfremt Den Europæiske Union, repræsenteret af Europa-Kommissionen og efter henstilling fra EU's delegation i det blandede udvalg, eller Republikken San Marino finder, at den anden part ikke har opfyldt en forpligtelse i henhold til denne aftale, kan de hver især indbringe sagen for Domstolen. Domstolens dom er bindende for parterne, som træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme dommen inden for en frist, som Domstolen fastlægger i sin dom.

Artikel 11

1. Der nedsættes et blandet udvalg. Det består af repræsentanter for Republikken San Marino og Den Europæiske Union. Det blandede udvalg fastsætter selv sin forretningsorden i enighed. Den Europæiske Unions delegation består af repræsentanter for Europa-Kommissionen, Den Italienske Republik og Den Europæiske Centralbank.

2. Det blandede udvalg afholder møde mindst en gang om året. Formandsposten går hvert år på skift mellem en repræsentant for Den Europæiske Union og en repræsentant for Republikken San Marino. Det blandede udvalg træffer afgørelser med enstemmighed.

3. Det blandede udvalgs medlemmer udveksler synspunkter og oplysninger og træffer de i artikel 3, 5 og 8 nævnte afgørelser. Det undersøger Republikken San Marinos foranstaltninger og søger at bilægge eventuelle tvister, som gennemførelsen af denne aftale måtte give anledning til.

4. Den Europæiske Union varetager det første formandskab i det blandede udvalg efter aftalens ikrafttræden, jf. artikel 13.

Artikel 12

Hver part kan opsige denne aftale med et års varsel.

Artikel 13

Denne aftale træder i kraft på den første dag i måneden efter den dato, hvor parterne gensidigt har underrettet hinanden om gennemførelsen af de procedurer, der for hver af parternes vedkommende gælder for ratifikation, indgåelse og vedtagelse af aftaler.

Artikel 14

Den monetære aftale af 29. november 2000 ophæves med virkning fra denne aftales ikrafttrædelsesdato. Henvisninger til aftalen af 29. november 2000 betragtes herefter som henvisninger til denne aftale.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. marts 2012 i to originaleksemplarer på engelsk. For Den Europæiske Union Olli REHN Næstformand i Europa-Kommissionen med ansvar for økonomiske og monetære anliggender og euroen For Republikken San Marino Antonella MULARONI Udenrigsminister

(1) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.

(2) EFT C 209 af 27.7.2001, s. 1.

(3) EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1.