*****

KONVENTION

mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side om det vandoekonomiske samarbejde i Donau-bassinet

DE KONTRAHERENDE PARTER,

SOM OENSKER at styrke det vandoekonomiske samarbejde, saerlig vedroerende vandmiljoet og afstroemningsforhold,

SOM BESTRAEBER SIG PAA at tage rimeligt hensyn til de kontraherende parters vandoekonomiske interesser,

SOM BESTRAEBER SIG PAA i videst mulig omfang at forbedre kvaliteten af de faelles vandomraader i Donau-bassinet, som danner graensen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken OEstrig,

ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:

Artikel 1

1. De kontraherende parter samarbejder paa det vandoekonomiske omraade, saerlig i forbindelse med udfoerelsen af vandoekonomiske opgaver og gennemfoerelsen af de retsforskrifter, der gaelder for vandomraaderne i den tyske og den oestrigske del af Donau-bassinet.

2. Samarbejdet bestaar isaer i:

a) udveksling af erfaringer

b) udveksling af oplysninger om retsforskrifter og foranstaltninger paa det vandoekonomiske omraade

c) udveksling af eksperter

d) udveksling af publikationer, forskrifter og direktiver

e) deltagelse i fagvidenskabelige arrangementer

f) behandling af saadanne projekter i henholdsvis Forbundsrepublikken Tysklands eller Republikken OEstrigs hoejhedsomraade, som kan paavirke den hensigtsmaessige vandforvaltning paa den anden stats territorium i vaesentlig grad

g) raadslagninger i Den Faste Vandkommission (artikel 7).

3. Konventionen regulerer ikke spoergsmaal vedroerende fiskeri og skibsfart; dette udelukker dog ikke muligheden for at behandle spoergsmaal vedroerende beskyttelse af vandomraaderne mod forurening.

Artikel 2

1. De kontraherende parter underretter hinanden rettidigt om betydelige projekter i henholdsvis Forbundsrepublikken Tysklands og Republikken OEstrigs hoejhedsomraade, saafremt disse projekter vil kunne paavirke den regelmaessige vandbalance paa den anden stats territorium i vaesentlig grad.

2. Opretholdelse og opnaaelse af en regelmaessig vandbalance i denne konventions forstand omfatter projekter vedroerende:

a) beskyttelse af vandomraaderne inklusive grundvandet, saerlig renholdelse af vandomraaderne, bortledning af spildevand og varmebortledning

b) vedligeholdelse og udvidelse af vandomraaderne med henblik paa en aendring af vandfoeringen, saerlig regulering, afledning og opstemning af vandloeb, forebyggelse af hoejvande og isdannelser samt paavirkning af vandafstroemningen ved hjaelp af anlaeg i eller ved vandomraader

c) udnyttelse af vandomraaderne inklusive grundvandet, saerlig udnyttelse af vandkraft, afledning og opsamling af vand

d) hydrografi.

3. Oplysningerne i henhold til stk. 1 udveksles direkte mellem de beroerte myndigheder og tjenestegrene, saafremt virkningerne vil blive begraenset til deres eget omraade, eller via Den Faste Vandkommission.

4. De kontraherende parter oplyser hinanden om de organer, som er bemyndiget til at fremsende de naevnte oplysninger til Den Faste Vandkommission, samt de beroerte myndigheder og tjenestegrene.

Artikel 3

1. Med hensyn til projekter vedroerende graensedannende vandomraader traeffer de kontraherende parter inden for rammerne af deres respektive retsorden de noedvendige foranstaltninger for, at de vandoekonomiske betingelser i Forbundsrepublikken Tysklands eller Republikken OEstrigs hoejhedsomraade ikke paavirkes negativt i vaesentlig grad. De raadfoerer sig med hinanden med det maal at naa frem til et kompromis, saafremt en af parterne inden tre maaneder efter meddelelsen goer gaeldende, at projektet vil faa saadanne negative virkninger, og anfoerer vaegtige grunde til stoette for sin paastand.

2. Med hensyn til projekter vedroerende andre vandomraader, som kan have vaesentlig negativ indflydelse paa de vandoekonomiske betingelser i den anden stats hoejhedsomraade, undersoeger de kontraherende parter paa anmodning af den beroerte part mulighederne for at afvaerge saadanne virkninger inden projektets gennemfoerelse. Artikel 4

1. Med hensyn til projekter vedroerende graensedannende vandomraader, som gennemfoeres i saavel Forbundsrepublikken Tysklands som Republikken OEstrigs hoejhedsomraade, traeffer parternes respektive kompetente myndigheder afgoerelse om den del af projektet, som skal gennemfoeres paa deres respektive territorium: de samordner i denne forbindelse deres tidsplaner og indholdet af de afgoerelser, der skal traeffes.

2. Med hensyn til projekter vedroerende graensedannende vandomraader, som udelukkende gennemfoeres i saavel Forbundsrepublikken Tysklands som Republikken OEstrigs hoejhedsomraade, men som ogsaa kan beroere den anden stats rettigheder og interesser, saaledes som det f.eks. vil vaere tilfaeldet med projekter, som paavirker vandfoering og vandkvalitet, skal den anden stats kompetente myndigheder have mulighed for at udtale sig rettidigt, saerlig med hensyn til de faktiske omstaendigheder og om betingelser og forpligtelser af offentlig interesse.

3. Saafremt en af parterne forelaegger Den Faste Vandkommission en sag i den i stk. 1 eller 2 naevnte forstand, skal de kompetente myndigheder - undtagen i tilfaelde af overhaengende fare - afvente raadslagningerne i Den Faste Vandkommission, inden de traeffer afgoerelse.

Artikel 5

De kompetente myndigheder foretager saa vidt muligt i faellesskab kontrolmaalinger af vandets kvalitet paa steder, hvor vandomraadet danner eller krydser graensen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken OEstrig.

Artikel 6

De kompetente myndigheder samordner deres varslings-, beredskabs- og indberetningsplaner vedroerende forebyggelse af hoejvande og isdannelser og vedroerende foranstaltninger, der skal traeffes efter ulykker som foelge af udledning af farlige stoffer, eller i tilfaelde af, at vandet befinder sig i en kritisk tilstand, og udarbejder om noedvendigt samstemmende direktiver.

Artikel 7

1. Der oprettes en fast vandkommission. Den har til opgave ved faelles raadslagning at bidrage til loesningen af de problemer, der opstaar i forbindelse med gennemfoerelsen af denne konvention. Kommissionen kan med henblik herpaa rette henstillinger til de kontraherende parter efter faelles overenskomst.

2. Den Faste Vandkommissions sammensaetning og funktionsomraade samt dens befoejelser er fastsat i den vedtaegt, som er knyttet som bilag I til denne konvention, og som udgoer en integrerende del af konventionen.

3. Henstillinger i henhold til stk. 1, tredje punktum, kan bl.a. vedroere:

a) mindstekrav til udledninger i vandomraadet

b) foranstaltninger til forbedring af kritiske tilstande i henseende til vandets kvalitet, saafremt forureningskilden befinder sig paa Forbundsrepublikken Tysklands eller Republikken OEstrigs hoejhedsomraade, og har indvirkning paa den anden stats hoejhedsomraade

c) andre passende foranstaltninger til beskyttelse af vandomraaderne, bl.a. foranstaltninger til forbedring af vandkvaliteten

d) undersoegelser og metoder til fastsaettelse af arten og omfanget af vandets forurening og vurdering af undersoegelsesresultaterne.

Artikel 8

Denne konvention gaelder paa den ene side for de territorier, som er omfattet af Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, idet den anvendes i overensstemmelse med denne Traktat, og paa den anden side for Republikken OEstrigs territorium.

Artikel 9

1. Uoverensstemmelser mellem Forbundsrepublikken Tyskland og/eller Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side om fortolkningen og gennemfoerelsen af denne konvention skal bilaegges ad diplomatisk vej.

2. Saafremt en uoverensstemmelse ikke kan bilaegges paa denne maade, skal den paa anmodning af en af de kontraherende parter indbringes for en voldgiftsret.

3. Voldgiftsretten nedsaettes fra sag til sag, idet hver af parterne i tvisten udpeger et medlem. Saafremt baade Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab optraeder som part i en tvist med Republikken OEstrig, udpeger Republikken OEstrig to medlemmer. Medlemmerne udpeger i faellesskab en statsborger fra en upartisk stat som formand. Medlemmerne skal udpeges inden to maaneder, formanden inden tre maaneder efter, at den ene part i tvisten har meddelt den anden part i tvisten, at den vil indbringe uoverensstemmelsen for en voldgiftsret.

4. Saafremt de i stk. 3 naevnte frister ikke overholdes, kan hver af parterne i tvisten i mangel af anden aftale anmode praesidenten for Den Europaeiske Domstol for Menneskerettigheder om at foretage de noedvendige udpegelser. Saafremt praesidenten er statsborger i en af de stater, der er parter i tvisten, eller af anden grund er forhindret, skal vicepraesidenten foretage udpegelserne. Saafremt ogsaa vicepraesidenten er statsborger i en af de stater, der er parter i tvisten, eller ligeledes forhindret, skal udpegelserne foretages af det medlem af Domstolen, som har den hoejeste anciennitet, og som ikke er statsborger i en af de stater, som er parter i tvisten og heller ikke er forhindret af andre grunde.

5. Voldgiftsretten traeffer afgoerelse med stemmeflerhed i henhold til de eksisterende aftaler mellem de kontraherende parter og efter folkerettens regler. Dens afgoerelser er bindende. Parterne afholder omkostningerne i forbindelse med de af dem udpegede voldgiftsmaend, samt til deres respektive repraesentanter i den tvist, der er indbragt for voldgiftsretten og deler omkostningerne i forbindelse med praesidenten samt de oevrige omkostninger ligeligt. Med hensyn til alle andre spoergsmaal fastsaetter voldgiftsretten selv sin procedure. Artikel 10

1. Allerede indgaaede overenskomster og konventioner forbliver uberoert.

2. Den Faste Vandkommission undersoeger straks, hvorvidt det er formaalstjenligt at aendre, supplere eller ophaeve de i stk. 1 naevnte overenskomster og konventioner paa grund af deres indhold eller andre grunde; den udarbejder henstillinger med henblik paa aendring eller ophaevelse af disse overenskomster og konventioner samt med henblik paa indgaaelsen af nye overenskomster eller konventioner.

3. Slutprotokollen, som er vedlagt som bilag II, udgoer en integrerende del af den konvention.

Artikel 11

Denne konvention gaelder ligeledes for Land Berlin, medmindre Forbundsrepublikken Tysklands regering inden tre maaneder fra konventionens ikrafttraeden afgiver en erklaering over for den oestrigske forbundsregering om, at dette ikke er tilfaeldet.

Artikel 12

1. Denne konvention skal ratificeres af Forbundsrepublikken Tyskland, Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig; ratifikationsdokumenterne vil snarest muligt blive udvekslet i Wien.

2. Denne konvention traeder i kraft den foerste dag i den tredje maaned efter den maaned, hvori ratifikationsdokumenterne udveksles.

3. Efter fem aar efter ikrafttraedelsen kan Forbundsrepublikken Tyskland, Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab eller Republikken OEstrig til enhver tid opsige konventionen med virkning fra aarsskiftet; opsigelsen foretages ved skriftlig meddelelse, som fremsendes ad diplomatisk vej under overholdelse af en frist paa seks maaneder.

4. En opsigelse bevirker, at konventionen ophoerer med at gaelde.

Udfaerdiget i Regensburg den 1. december 1987 i tre eksemplarer paa tysk

Paa Forbundsrepublikken Tysklands vegne

Paa Republikken OEstrigs vegne

Paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne

BILAG I

VEDTAEGT

for Den Faste Vandkommission

Artikel 1

Forbundsrepublikken Tysklands og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs delegation i Den Faste Vandkommission bestaar af ni medlemmer, medens Republikken OEstrigs delegation bestaar af seks medlemmer. Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side udpeger et delegationsmedlem til formand for deres delegation og udnaevner samtidig stedfortraederne for delegationsmedlemmerne. Hver delegation har én stemme.

Artikel 2

1. Den Faste Vandkommission moedes mindst én gang om aaret; i oevrigt moedes det inden to maaneder paa anmodning af en delegationsformand, saafremt der er behov for det eller i hastesituationer.

2. Saafremt intet andet er aftalt, moedes Den Faste Vandkommission skiftevis paa Forbundsrepublikken Tysklands og paa Republikken OEstrigs hoejhedsomraade.

3. Indkaldelsen til et moede foretages af delegationsformanden for den kontraherende part, paa hvis hoejhedsomraade moedet skal finde sted, i indforstaaelse med den anden delegationsformand.

Artikel 3

1. Hver delegation er berettiget til at indkalde eksperter.

2. Den Faste Vandkommission kan paalaegge eksperter af udfoere enkelte noeje afgraensede opgaver.

Artikel 4

1. Hver delegation afholder sine egne omkostninger samt omkostningerne i forbindelse med de eksperter, de indkalder.

2. Saafremt eksperter udfoerer opgaver paa anmodning af Den Faste Vandkommission, afholder Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side hver halvdelen af omkostningerne.

Artikel 5

Den Faste Vandkommission fastsaetter selv sin forretningsorden.

Artikel 6

Den Faste Vandkommission kan om noedvendigt nedsaette paritetisk sammensatte arbejdsudvalg for enkelte vandomraader eller dele deraf samt for enkelte sagsomraader. Arbejdsudvalgene aflaegger rapport til Den Faste Vandkommission om deres virksomhed.

Artikel 7

Kommissionens arbejdssprog er tysk.

BILAG II

SLUTPROTOKOL

1. Artikel 10, stk. 1, i konventionen om det vandoekonomiske samarbejde i Donaubassinet vedroerer bl.a.:

a) overenskomsten af 16. oktober 1950 mellem delstaten Bayerns regering og den oestrigske forbundsregering om bortledninger fra Rissbach-, Duerrach- og Walchenomraadet

b) konventionen af 16. oktober 1950 mellem den oestrigske forbundsregering og Freistat Bayerns regering om OEsterreichisch-Bayerische Kraftwerke Aktiengesellschaft

c) aftalen af 13. februar 1952 mellem Forbundsrepublikken Tysklands, Freistaat Bayerns og Republikken OEstrigs regeringer om Donau-Kraftwerk Jochenstein Grossaktiengesellschaft

d) aftalen af 14. august 1959 mellem den oestrigske forbundsregering og Freistaat Bayerns regering om udnyttelsen af Saalach til vandkraft

e) notevekslingen af 26. januar 1923 mellem den oestrigske forbundsregering og den tyske regering om kanalisering af vand fra Lech til Main-omraadet; fornyelsen af denne noteveksling blev bekraeftet med virkning fra 1. maj 1952.

2. Ved verbalnote af 1. februar 1971 forelagde den tyske ambassadoer i Wien den oestrigske forbundsregering en rapport udarbejdet af de oeverste bygningsmyndigheder i det bayerske ministerium for indre anliggender om kanalisering af vand fra Altmuehl og Donau til Regnitz-Main-omraadet; denne verbalnote er i overensstemmelse med notevekslingen fra 1923 (stk. 1, litra e)). Der er indgaaet aftale om, af artikel 3, stk. 2, i konventionen om det vandoekonomiske samarbejde i Donaubassinet finder anvendelse paa aendringer af det i denne rapport beskrevne projekt, saafremt disse aendringer vil kunne faa betydelige negative virkninger paa oestrigsk omraade.

ERKLAERING

fra Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab om konventionen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side om det vandoekonomiske samarbejde i Donau-bassinet

Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs nuvaerende befoejelser paa det omraade, der er omfattet af konventionen, foelger af de i bilaget til denne erklaering anfoerte retsakter, som er udstedt af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, Forbundsrepublikken Tyskland, og Det Europaeiske Faellesskab underretter ved skriftlig meddelelse som fremsendes ad diplomatisk vej i faellesskab med Republikken OEstrig, om aendringer i disse befoejelser.

Udfaerdigt i Regensburg, den 1. december 1987

Paa Forbundsrepublikken Tysklands vegne

Paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne

Bilag

Vandoekonomiske foranstaltninger truffet af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber

1. Raadets direktiv nr. 75/440/EOEF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 34).

2. Raadets direktiv nr. 76/160/EOEF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand (EFT nr. L 31 af 5. 2. 1976, s. 1).

3. Raadets direktiv nr. 76/464/EOEF af 4. maj 1976 om forurening, der er foraarsaget af udledning af visse farlige stoffer i Faellesskabets vandmiljoe (EFT nr. L 129 af 18. 5. 1976, s. 23).

4. Raadets beslutning nr. 77/795/EOEF af 12. december 1977 om indfoerelse af en faelles procedure for udveksling af oplysninger vedroerende kvaliteten af fersk overfladevand i Faellesskabet (EFT nr. L 334 af 24. 12. 1977, s. 29).

5. Raadets direktiv nr. 78/176/EOEF af 20. februar 1978 om affald til titandioxidindustrien (EFT nr. L 54 af 25. 2. 1978, s. 19).

6. Raadets direktiv nr. 78/659/EOEF af 18. juli 1978 om kvaliteten af ferskvand, der kraever beskyttelse eller forbedring for at vaere egnet til, at fisk kan leve deri (EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 1).

7. Raadets direktiv nr. 79/869/EOEF af 9. oktober 1979 om maalemetoder og hyppighed for proeveudtagning og analyse af overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (EFT nr. L 271 af 29. 10. 1979, s. 44).

8. Raadets direktiv nr. 80/68/EOEF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening foraarsaget af visse farlige stoffer (EFT nr. L 20 af 26. 1. 1980, s. 43).

9. Raadets direktiv nr. 80/778/EOEF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand (EFT nr. L 229 af 30. 8. 1980, s. 11).

10. Raadets direktiv nr. 82/176/EOEF af 22. marts 1982 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af kviksoelv fra elektrolyse af alkaliske klorider (EFT nr. L 81 af 27. 3. 1982, s. 29).

11. Raadets direktiv nr. 82/883/EOEF af 3. december 1982 om metoder til overvaagning og kontrol med miljoeer, der beroeres af udledninger fra titandioxidindustrien (EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 1).

12. Raadets direktiv nr. 83/513/EOEF af 26. september 1983 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af cadmium (EFT nr. L 291 af 24. 10. 1983, s. 1).

13. Raadets direktiv nr. 84/156/EOEF af 8. marts 1984 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af kviksoelv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider (EFT nr. L 74 af 17. 3. 1984, s. 49).

14. Raadets direktiv nr. 84/491/EOEF af 9. oktober 1984 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af hexachlorcyklohexan (EFT nr. L 274 af 17. 10. 1984, s. 11).

15. Raadets direktiv nr. 86/280/EOEF af 12. juni 1986 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af visse farlige stoffer, der er opfoert paa liste I i bilaget til direktiv 76/464/EOEF (EFT nr. L 181 af 4. 7. 1986, s. 16).