BESLUTNING [1] om den internationale konference i Abidjan om seksuelt overførte sygdomme/aids i Afrika

[1] Vedtager af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 20. marts 1997 i Bruxelles (Belgien).

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Bruxelles den 17.-20. marts 1997,

- der henviser til kapitel III i den fjerde ændrede Lomé-konvention, særlig artikel 152-155,

- der henviser til sin beslutning om programmet til bekæmpelse af aids inden for rammerne af den fjerde Lomé-konvention, som blev vedtaget i maj 1992 på den 54. samling i AVS-EF-Ministerrådet i Kingston,

- der henviser til sin beslutning vedtaget den 22. marts 1996 i Windhoek og Europa-Parlamentets beslutning af 15. november 1995 om aids-politik i udviklingslandene,

A. der henviser til, at der på verdenskonferencen om aids, som fandt sted i juli 1996 i Vancouver (Canada), blev bekendtgjort betydelige fremskridt i bekæmpelsen af denne sygdom, såvel på forskningsområdet som med hensyn til nye behandlingsmetoder; disse fremskridt blev bekræftet af tilbagegangen i antallet af dødstilfælde i visse vestlige lande,

B. der imidlertid beklager, at denne konference i alt væsentligt var indrettet efter den vestlige verden, og at hverken videnskabsfolkene eller medicinalvareindustrien tog hensyn til de epidemiologiske, socioøkonomiske og finansielle parametre i landene i den tredje verden, hvor det største antal smittede personer dog er koncentreret, og hvor denne epidemi rykker ubønhørligt frem,

C. der gentager den appel, som præsident Nelson Mandela rettede til politiske og økonomiske kredse på topmødet i Davos om, at de hjælper de befolkninger, som efter at have båret kolonialismens byrde nu bærer aids-epidemiens byrde,

D. der er foruroliget over, at der nu til fattigdom, underernæring, mangel på elementær hygiejne og utryghed i Afrika syd for Sahara føjes de forfærdelige virkninger af de væbnede konflikter og de omfattende tvangsforflytninger af befolkninger, og at disse faktorer gør de dårligst stillede befolkninger endnu mere sårbare over for epidemier og opportunistiske infektioner såsom tuberkulose,

1. glæder sig over den forestående afholdelse i Abidjan af en international konference om aids i Afrika centreret omkring en særlig fremgangsmåde afpasset efter situationen på dette kontinent og anmoder Kommissionen og Rådet om at støtte denne konference med alle hensigtsmæssige midler og om i forbindelse med udviklingspolitikken og gennemførelsen af Lomé-konventionen at tage hensyn til de henstillinger, som bliver udformet dér;

2. retter en appel til forskerne og medicinalvareindustrien om, at deres bestræbelser særlig rettes mod udviklingen af en vaccine eller behandlingsmetoder for verdens dårligst stillede befolkninger;

3. ønsker, at det nye finansielle program og regionalprogrammerne tager hensyn til aids' socioøkonomiske indvirkning og fremmer et reelt samarbejde mellem alle politiske, økonomiske og finansielle aktører på regionalt og internationalt plan;

4. hylder den solidaritet, som de afrikanske familier og samfund, der er sønderknust af denne svøbe, lægger for dagen, og påpeger kvindernes særligt tapre rolle, men gør opmærksom på, at overlevelsesstrategier uundgåeligt skader de kommende generationer: børnene - navnlig pigerne - tages ud af skolen, tidlige moderskaber, børn, der lever under utrygge forhold i byområder, flugten fra landet og opløsning af fællesskabsstrukturen, opgivelse af afgrøder osv.;

5. konstaterer, at det er haster med at styrke skolesystemerne gennem fødevare- og sundhedsprogrammer for unge, samtidig med at man særlig drager omsorg for, at de unge piger bliver i undervisningssystemet;

6. påpeger, at man bør prioritere programmer, der fremmer kvinders økonomiske aktiviteter, således at de kan hjælpe deres familier;

7. ønsker, at de traditionelle og religiøse ledere vejleder befolkningerne i en praksis, som er forenelig med en aids-forebyggelsespolitik, og samarbejder med myndighederne for at tilpasse skikke og lovgivning til den situation, denne epidemi har skabt, med henblik på at sikre de overlevendes børn og ægtefæller beskyttelse og en indtægt;

8. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EF-Ministerrådet, Kommissionen og organisatorerne af den internationale konference om aids i Afrika.