BILAG

APPENDIKS 1

BEKÆMPELSESFORANSTALTNINGER/ANMELDELSE AF SYGDOMME

I. MUND- OG KLOVESYGE

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 2003/85/EF af 29. september 2003 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge, om ophævelse af direktiv 85/511/EØF og beslutningerne 84/531/EØF og 91/665/EØF og om ændring af direktiv 92/46/EØF (EUT L 306 af 22.11.2003, s. 1) 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 9a (foranstaltning mod meget smitsomme epizootier, mål for bekæmpelsen) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (behandling af mikroorganismer, der er patogene for dyr) 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 99-103 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge) 3. Bekendtgørelse af 14. juni 1999 om økonomiministeriets opbygning, senest ændret den 5. december 2003 (RS 172.216.1), særlig artikel 8 (referencelaboratorium, registrering, kontrol og udlevering af mund- og klovesygevaccine)

B. Særlige bestemmelser

1. Principielt meddeler Kommissionen og Office Vétérinaire Fédéral hinanden, hvis de har til hensigt at iværksætte nødvaccination. I yderst hastende tilfælde meddeles det, hvilken afgørelse der er truffet, og hvilke regler der gælder for iværksættelsen af den. Under alle omstændigheder føres der hurtigst muligt konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité.

2. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

3. Det fælles referencelaboratorium til identifikation af mund- og klovesygevirus er: The Institute for Animal Health Pirbright Laboratory, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag XVI til direktiv 2003/85/EF.

II. KLASSISK SVINEPEST

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 2001/89/EF af 23. oktober 2001 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest (EFT L 316 af 1.12.2001, s. 5), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 9a (foranstaltning mod meget smitsomme epizootier, mål for bekæmpelsen) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 40-47 (bortskaffelse og udnyttelse af affald), 49 (behandling af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 116-121 (konstatering af svinepest ved slagtning, særlige foranstaltninger til bekæmpelse af svinepest) 3. Bekendtgørelse af 14. juni 1999 om økonomiministeriets opbygning, senest ændret den 5. december 2003 (RS 172.216.1), særlig artikel 8 (referencelaboratorium) 4. Bekendtgørelse af 23. juni 2004 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA) (RS 916.441.22)

B. Særlige bestemmelser

1. Kommissionen og Office Vétérinaire Fédéral meddeler hinanden, hvis de har til hensigt at iværksætte nødvaccination. Der føres hurtigst muligt konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité.

2. I henhold til artikel 117, stk. 5, i bekendtgørelse om epizootier udsteder Office Vétérinaire Fédéral om nødvendigt tekniske gennemførelsesbestemmelser om mærkning og behandling af kød fra beskyttelses- og overvågningszoner.

3. I henhold til artikel 121 i bekendtgørelse om epizootier forpligter Schweiz sig til at iværksætte en plan for udryddelse af klassisk svinepest hos vildsvin i overensstemmelse med artikel 15 og 16 i direktiv 2001/89/EF. Der føres hurtigst muligt konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité.

4. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

5. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 21 i direktiv 2001/89/EF og artikel 57 i lov om epizootier.

6. I henhold til artikel 89, stk. 2, i bekendtgørelse om epizootier udsteder Office Vétérinaire Fédéral om nødvendigt tekniske gennemførelsesbestemmelser for serologisk kontrol af svin i beskyttelses- og overvågningszoner i overensstemmelse med kapitel IV i bilaget til beslutning 2002/106/EF (EFT L 39 af 9.2.2002, s. 71).

7. Det fælles referencelaboratorium for klassisk svinepest er: Institut für Virologie, der Tierärztlichen Hochschule Hannover, Bünteweg 17, D-30559 Hannover, Tyskland. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag IV til direktiv 2001/89/EF.

III. HESTEPEST

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 92/35/EØF af 29. april 1992 om fastsættelse af regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest (EFT L 157 af 10.6.1992, s. 19), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 9a (foranstaltning mod meget smitsomme epizootier, mål for bekæmpelsen) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (behandling af mikroorganismer, der er patogene for dyr) 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 112-115 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest) 3. Bekendtgørelse af 14. juni 1999 om økonomiministeriets opbygning, senest ændret den 5. december 2003 (RS 172.216.1), særlig artikel 8 (referencelaboratorium)

B. Særlige bestemmelser

1. Hvis der i Schweiz udvikler sig en epizooti, som er af særlig alvorlig karakter, mødes Den Blandede Veterinærkomité for at undersøge situationen. De schweiziske myndigheder forpligter sig til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige på baggrund af resultaterne af undersøgelsen.

2. Det fælles referencelaboratorium for hestepest er: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación, 28110 Algete, Madrid, Spanien. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag III til direktiv 92/35/EØF.

3. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 16 i direktiv 92/35/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

4. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

IV. AVIÆR INFLUENZA

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 92/40/EØF af 19. maj 1992 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza (EFT L 167 af 22.6.1992, s. 1), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 9a (foranstaltning mod meget smitsomme epizootier, mål for bekæmpelsen) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (behandling af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 122-125 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza) 3. Bekendtgørelse af 14. juni 1999 om økonomiministeriets opbygning, senest ændret den 5. december 2003 (RS 172.216.1), særlig artikel 8 (referencelaboratorium)

B. Særlige bestemmelser

1. Det fælles referencelaboratorium for aviær influenza er: Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag V til direktiv 92/40/EØF.

2. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

3. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 18 i direktiv 92/40/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

V. NEWCASTLE DISEASE

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 92/66/EØF af 14. juli 1992 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease (EFT L 260 af 5.9.1992, s. 1), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 9a (foranstaltning mod meget smitsomme epizootier, mål for bekæmpelsen) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 40-47 (bortskaffelse og genbrug af affald), 49 (behandling af mikroorganismer, der er patogene for dyr), 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 122-125 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease) 3. Bekendtgørelse af 14. juni 1999 om økonomiministeriets opbygning, senest ændret den 5. december 2003 (RS 172.216.1), særlig artikel 8 (referencelaboratorium) 4. Instruks (teknisk direktiv) fra Office Vétérinaire Fédéral af 20. juni 1989 om bekæmpelse af paramyxovirose hos duer (Bull. Off. vét. féd 90 (13) s. 113 (vaccination mv.)) 5. Bekendtgørelse af 23. juni 2004 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA) (RS 916.441.22)

B. Særlige bestemmelser

1. Det fælles referencelaboratorium for Newcastle disease er: Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag V til direktiv 92/66/EØF.

2. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

3. De oplysninger, der omhandles i artikel 17 og 19 i direktiv 92/66/EØF, sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

4. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 22 i direktiv 92/66/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

VI. FISKESYGDOMME

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 93/53/EØF af 24. juni 1993 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse fiskesygdomme (EFT L 175 af 19.7.1993, s. 23), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 10 (foranstaltning mod epizootier) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 3 og 4 (relevante epizootier), 61 (forpligtelser for forpagtere af en fiskerettighed og for organer, der overvåger fiskeri), 62-76 (generelle bekæmpelsesforanstaltninger), 275-290 (særlige foranstaltninger vedrørende fiskesygdomme, diagnoselaboratorium)

B. Særlige bestemmelser

1. For øjeblikket er lakseopdræt ikke tilladt og arten findes ikke i Schweiz. Schweiz betragter infektiøs lakseanæmi som en sygdom, der skal udryddes, jf. ændring I af bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 28. marts 2001 (RO 2001.1337). Situationen bliver taget op til fornyet behandling i Den Blandede Veterinærkomité et år efter dette bilags ikrafttrædelse.

2. For øjeblikket opdrættes der ikke flade østers i Schweiz. Hvis der udbryder bonamiose eller marteiliose, forpligter Office Vétérinaire Fédéral sig til at træffe de nødvendige hasteforanstaltninger i overensstemmelse med EF-reglerne på grundlag af artikel 57 i lov om epizootier.

3. I de tilfælde, der er nævnt i artikel 7 i direktiv 93/53/EØF, foregår underretningen i Den Blandede Veterinærkomité.

4. Det fælles referencelaboratorium for fiskesygdomme er: Statens Veterinære Serumlaboratorium, Landbrugsministeriet, Hangøvej 2, 8200 Århus, Danmark. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag C til direktiv 93/53/EØF.

5. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

6. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 16 i direktiv 93/53/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

VII. BOVIN SPONGIFORM ENCEPHALOPATI

A. Lovgining

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 876/2004 af 29. april 2004 om ændring af bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 for så vidt angår handel med avlsfår og -geder (EUT L 162 af 30.4.2004, s. 52). 1. Bekendtgørelse af 27. maj 1981 om beskyttelse af dyr (OPAn), senest ændret den 27. juni 2001 (RS 455.1), særlig artikel 64f (bedøvelsesmetoder) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 3 (Office Vétérinaire Fédéral), 25-58 (import) og 64-77 (eksport) 3. Bekendtgørelse (1/90) af 13. juni 1990 om midlertidigt forbud mod import af drøvtyggere og produkter fra disse dyr fra Storbritannien (RS 916.443.39) 4. Lov af 9. oktober 1992 om fødevarer (LDAl), senest ændret den 21. marts 2003 (RS 817.0), særlig artikel 24 (kontrol og prøveudtagning) og 40 (fødevarekontrol) 5. Bekendtgørelse af 1. marts 1995 om kødhygiejne (OHyV), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 817.190), særlig artikel 31-33 (kontrol af dyr før slagtning), 48 (kødinspektørernes opgaver) og 49-54 (kødkontrollørernes opgaver) 6. Bekendtgørelse af 1. marts 1995 om fødevarer (ODAl), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 817.02), særlig artikel 122 (dele af slagtekroppen, som det er forbudt at anvende) 7. Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 6 (definitioner og forkortelser), 36 (næringsbevis), 61 (anmeldepligt), 130 (overvågning af den schweiziske bestand), 175-185 (transmissible spongiforme encephalopatier), 297 (gennemførelse i landet), 301 (kantondyrlægens opgaver), 303 (embedsdyrlægers uddannelse og efteruddannelse) og 312 (diagnoselaboratorier) 8. Bekendtgørelse af 10. juni 1999 om fodermiddelkataloget (OLAlA), senest ændret den 15. december 2003 (RS 916.307.1), særlig artikel 28 (transport af foder til brugsdyr), bilag 1, del 9 (produkter af landdyr), del 10 (fisk og andre havdyr samt produkter og biprodukter heraf) og bilag 4 (liste over forbudte stoffer)

B. Særlige bestemmelser

1. Det fælles referencelaboratorium for bovin spongiform encephalopati (BSE) er: The Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i kapitel B i bilag X til forordning (EF) nr. 999/2001.

2. I henhold til artikel 57 i lov om epizootier har Schweiz en beredskabsplan for gennemførelse af foranstaltningerne til bekæmpelse af BSE.

3. I henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 999/2001 indføres der officielle begrænsninger med hensyn til flytning af ethvert dyr, som mistænkes for at være smittet med en TSE, indtil resultaterne af en klinisk og epidemiologisk undersøgelse, der udføres af den kompetente myndighed, er kendt, eller dyret aflives med henblik på laboratorieundersøgelse under officielt tilsyn. I henhold til artikel 177 i bekendtgørelse om epizootier forbyder Schweiz slagtning af dyr, der er mistænkt for at være smittet med BSE. Dyr under mistanke skal slås ned uden blodsudgydelse og forbrændes, og deres hjerne skal undersøges på det schweiziske referencelaboratorium for BSE. I henhold til artikel 10 i bekendtgørelse om epizootier identificerer Schweiz kvæg ved hjælp af et permanent identifikationssystem, så hvert enkelt kreaturs mor og oprindelsesbesætning kan spores og det kan fastslås, at dyrene ikke er direkte afkom af hundyr, der mistænkes for at være smittet med eller er smittet med BSE. I henhold til artikel 178 og 179 i bekendtgørelse om epizootier slår Schweiz dyr, der er smittet med BSE, og deres afkom ned. Siden den 1. juli 1999 har man også foretaget slagtning af hele kohorter (i perioden fra den 14. december 1996 til den 30. juni 1999 slagtede man hele besætninger).

4. I henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 999/2001 forbyder EF's medlemsstater, at husdyr, der holdes, opfedes eller opdrættes med henblik på produktion af fødevarer, fodres med forarbejdede animalske proteiner. EF's medlemsstater håndhæver et totalforbud mod at anvende animalske proteiner i foder til drøvtyggere. I henhold til artikel 183 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz indført totalforbud mod at anvende animalske proteiner i foder til husdyr, og dette forbud trådte i kraft den 1. januar 2001.

5. I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 999/2001 og i henhold til kapitel A i bilag III til samme forordning gennemfører EF's medlemsstater et årligt program for overvågning af BSE. Planen indbefatter en hurtigtest for BSE, som skal foretages på alle kreaturer på over 24 måneder, der nødslagtes, er døde på bedriften eller konstateret syge ved det levende syn, og på alle dyr på over 30 måneder, der slagtes til konsum. De hurtigtest for BSE, som Schweiz anvender, er nævnt i kapitel C i bilag X til forordning (EF) nr. 999/2001. I henhold til artikel 175a i bekendtgørelse om epizootier foretager Schweiz obligatorisk en hurtigtest for BSE på alle kreaturer på over 30 måneder, der nødslagtes, er døde på bedriften eller konstateret syge ved det levende syn, og på en stikprøve af de kreaturer på over 30 måneder, der slagtes til konsum. Endvidere gennemfører de erhvervsdrivende et frivilligt program for overvågning af kreaturer på over 20 måneder, der slagtes til konsum.

6. De oplysninger, der omhandles i artikel 6 og i kapitel B i bilag III og i bilag IV (3.II) til forordning (EF) nr. 999/2001, skal meddeles Den Blandede Veterinærkomité.

7. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 21 i forordning (EF) nr. 999/2001 og artikel 57 i lov om epizootier.

C. Supplerende oplysninger

1. Siden den 1. januar 2003 har Schweiz i henhold til bekendtgørelse af 20. november 2002 om tilskud til dækning af omkostningerne ved bortskaffelse af animalsk affald i 2003 (RS 916.406) indført et tilskud til bedrifter, hvor der fødes kvæg, og slagterier, hvor der slagtes kvæg, når de overholder den gældende lovgivnings procedurer for anmeldelse af flytninger af dyr.

2. I henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 999/2001 og i henhold til punkt 1 i bilag XI til samme forordning fjerner og destruerer EF's medlemsstater specificeret risikomateriale. På listen over specificeret risikomateriale, der fjernes, står bl.a. rygsøjlen på kvæg på over 12 måneder. I henhold til artikel 181 og 182 i bekendtgørelse om epizootier og artikel 122 i bekendtgørelse om fødevarer sørger Schweiz for at fjerne specificeret risikomateriale fra fødevare- og foderkæden. På listen over specificeret risikomateriale, der fjernes, står bl.a. rygsøjlen på kvæg på over 30 måneder.

3. Ved forordning (EF) nr. 1774/2002 fastsættes sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum i EF-medlemsstaterne. I henhold til artikel 13 i bekendtgørelse om bortskaffelse af animalske biprodukter forbrænder Schweiz animalske biprodukter i kategori 1, herunder specificeret risikomateriale og dyr, der er døde på bedriften.

VIII. ANDRE SYGDOMME

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin (EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 1, 1a og 9a (foranstaltninger mod meget smitsomme epizootier, mål for bekæmpelsen) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2 (meget smitsomme epizootier), 49 (behandling af mikroorganismer, der er patogene for dyr) 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 77-98 (fælles bestemmelser om meget smitsomme epizootier) og 103-105 (særlige foranstaltninger til bekæmpelse af smitsom blæreudslæt hos svin) 3. Bekendtgørelse af 14. juni 1999 om økonomiministeriets opbygning, senest ændret den 5. december 2003 (RS 172.216.1), særlig artikel 8 (referencelaboratorium)

B. Særlige bestemmelser

1. I de tilfælde, der er nævnt i artikel 6 i direktiv 92/119/EØF, foregår underretningen i Den Blandede Veterinærkomité.

2. Det fælles referencelaboratorium for smitsom blæreudslæt hos svin er: AFR Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Woking Surrey, GU24 0NF, Det Forenede Kongerige. Schweiz afholder de udgifter, som påhviler landet til de foranstaltninger, som følger af denne udpegning. Laboratoriets funktioner og opgaver er beskrevet i bilag III til direktiv 92/119/EØF.

3. I henhold til artikel 97 i bekendtgørelse om epizootier har Schweiz en beredskabsplan. Denne plan er omfattet af teknisk gennemførelsesbestemmelse nr. 95/65 udstedt af Office Vétérinaire Fédéral.

4. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 22 i direktiv 92/119/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

IX. ANMELDELSE AF SYGDOMME

A. Retsforskrifter

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet (EFT L 378 af 31.12.1982, s. 58), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/216/EF af 1. marts 2004 om ændring af Rådets direktiv 82/894/EØF om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet med henblik på at optage visse sygdomme hos dyr af hestefamilien og hos bier på listen over anmeldelsespligtige sygdomme (EUT L 67 af 5.3.2004, s. 27) 1. Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 11 (anmeldelse af sygdomme) og 57 (tekniske gennemførelsesbestemmelser, internationalt samarbejde) 2. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 2-5 (relevante sygdomme), 59-65 og 291 (anmeldepligt, anmeldelse) og 292-299 (overvågning, gennemførelse, administrativ bistand)

B. Særlige bestemmelser

Kommissionen integrerer i samarbejde med Office Vétérinaire Fédéral Schweiz i systemet for anmeldelse af dyresygdomme som nævnt i direktiv 82/894/EØF.

APPENDIKS 2

DYRESUNDHED: HANDEL OG AFSÆTNING

I. KVÆG OG SVIN

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977/64), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 21/2004 af 17. december 2003 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af får og geder og om ændring af forordning (EF) nr. 1782/2003 og direktiv 92/102/EØF og 64/432/EØF (EUT L 5 af 9.1.2004, s. 8). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 27-31 (markeder, dyrskuer), 34-37 (handel), 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 116-121 (afrikansk svinepest), 135-141 (Aujeszkys sygdom), 150-157 (kvægbrucellose), 158-165 (tuberkulose), 166-169 (enzootisk kvægleukose), 170-174 (IBR/IPV), 175-195 (spongiforme encephalopatier), 186-189 (genitalinfektioner hos kvæg), 207-211 (brucellose hos svin) og 297 (godkendelse af markeder, samlesteder, desinfektionspladser) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11)

B. Særlige bestemmelser

1. I henhold til artikel 297, stk. 1, i bekendtgørelse om epizootier godkender Office Vétérinaire Fédéral samlesteder som defineret i artikel 2 i direktiv 64/432/EØF. Ved anvendelsen af dette bilag opstiller Schweiz i overensstemmelse med artikel 11, 12 og 13 i direktiv 64/432/EØF en liste over godkendte samlesteder samt over transportfirmaer og handlende.

2. Den underretning, der er nævnt i artikel 11, stk. 3, i direktiv 64/432/EØF, finder sted i Den Blandede Veterinærkomité.

3. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes det, at Schweiz opfylder betingelserne i del II, punkt 7, i bilag A til direktiv 64/432/EØF med hensyn til kvægbrucellose. For at bevare kvægbestandens status som officielt brucellosefri forpligter Schweiz sig til at opfylde følgende betingelser: a) Ethvert kreatur, der mistænkes for at være smittet med brucellose, skal indberettes til myndighederne og underkastes officielle prøver for brucellose, herunder mindst to serologiske prøver med komplementbinding samt en mikrobiologisk undersøgelse af prøver udtaget ved kastning. b) I den periode mistanken varer, dvs. indtil prøverne i litra a) giver negative resultater, suspenderes status som officielt brucellosefri for den besætning, hvori det/de mistænkte dyr befinder sig. Der indgives detaljerede oplysninger om de positive besætninger samt en epidemiologisk rapport til Den Blandede Veterinærkomité. Hvis Schweiz ikke længere opfylder en af betingelserne i del II, punkt 7, første afsnit, i bilag A til direktiv 64/432/EØF, underretter Office Vétérinaire Fédéral straks Kommissionen herom. Situationen undersøges i Den Blandede Veterinærkomité med henblik på ændring af dette afsnits bestemmelser.

4. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes det, at Schweiz opfylder betingelserne i del I, punkt 4, i bilag A til direktiv 64/432/EØF med hensyn til kvægtuberkulose. For at bevare kvægbestandens status som officielt tuberkulosefri forpligter Schweiz sig til at opfylde følgende betingelser: a) Der indføres et identifikationssystem, så hvert enkelt kreatur kan spores tilbage til sin oprindelsesbesætning. b) Alle slagtede dyr skal undersøges efter slagtningen af en embedsdyrlæge. c) Enhver mistanke om tuberkulose hos et levende, selvdødt eller slagtet dyr skal anmeldes til myndighederne. d) I hvert enkelt tilfælde iværksætter myndighederne de undersøgelser, der er nødvendige for at af- eller bekræfte mistanken, herunder undersøgelser af oprindelsesbesætninger og besætninger, som dyret har passeret. Konstateres der mistænkelige tuberkuloselæsioner ved obduceringen eller slagtningen, lader myndighederne disse læsioner undersøge på et laboratorium. e) Status som officielt tuberkulosefri suspenderes for de besætninger, som mistænkte kreaturer hidrører eller kommer fra, indtil det ved kliniske undersøgelser, laboratorieundersøgelser eller tuberkulinprøver fastslås, at der ikke forekommer kvægtuberkulose. f) Hvis mistanken om tuberkulose bekræftes ved tuberkulinprøver, kliniske undersøgelser eller laboratorieundersøgelser, ophæves status som officielt tuberkulosefri for de besætninger, som dyret hidrører eller kommer fra. g) Status som officielt tuberkulosefri genindføres ikke, så længe ikke alle de dyr, der anses for smittede, er blevet fjernet fra besætningen, stalde og inventar ikke er blevet desinficeret, alle tilbageværende dyr på over seks uger ikke har reageret negativt på mindst to officielle intradermale tuberkulinprøver i henhold til bilag B til direktiv 64/432/EØF, hvor den første foretages mindst seks måneder efter, at det smittede dyr er blevet fjernet fra besætningen, og den anden mindst seks måneder efter den første. Der indgives detaljerede oplysninger om smittede besætninger samt en epidemiologisk rapport til Den Blandede Veterinærkomité. Hvis Schweiz ikke længere opfylder en af betingelserne i del I, punkt 4, første afsnit, i bilag A til direktiv 64/432/EØF, underretter Office Vétérinaire Fédéral straks Kommissionen herom. Situationen undersøges i Den Blandede Veterinærkomité med henblik på ændring af dette afsnits bestemmelser.

5. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes det, at Schweiz opfylder betingelserne i kapitel I.F. i bilag D til direktiv 64/432/EØF med hensyn til enzootisk kvægleukose. For at bevare kvægbestandens status som officielt fri for enzootisk kvægleukose forpligter Schweiz sig til at opfylde følgende betingelser: a) Den schweiziske bestand overvåges ved stikprøvekontrol. Stikprøvens størrelse bestemmes således, at det med 99 % sikkerhed kan bekræftes, at under 0,2 % af besætningerne er smittet med enzootisk kvægleukose. b) Alle slagtede dyr skal undersøges efter slagtningen af en embedsdyrlæge. c) Enhver mistanke i forbindelse med en klinisk undersøgelse, obduktion eller kødkontrol skal anmeldes til myndighederne. d) Ved mistanke om eller konstatering af enzootisk kvægleukose suspenderes den pågældende besætnings status som officielt sygdomsfri, indtil de hermed forbundne restriktioner ophæves. e) Restriktionerne ophæves, hvis to serologiske undersøgelser udført med mindst 90 dages mellemrum har givet et negativt resultat, efter at de smittede dyr og eventuelt også deres kalve er fjernet. Hvis der er konstateret enzootisk kvægleukose i 0,2 % af besætningerne, underretter Office Vétérinaire Fédéral straks Kommissionen herom. Situationen undersøges i Den Blandede Veterinærkomité med henblik på ændring af dette afsnits bestemmelser.

6. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes Schweiz som officielt fri for infektion med bovin herpesvirus 1 (IBR). For at bevare denne status forpligter Schweiz sig til at opfylde følgende betingelser: a) Den schweiziske bestand overvåges ved stikprøvekontrol. Stikprøvens størrelse bestemmes således, at det med 99 % sikkerhed kan bekræftes, at under 0,2 % af besætningerne er smittet med IBR. b) Avlstyre på over 24 måneder skal underkastes en serologisk undersøgelse en gang om året. c) Enhver mistanke skal anmeldes til myndighederne, og der skal foretages officielle undersøgelser for IBR, herunder virologiske og serologiske undersøgelser. d) Ved mistanke om eller konstatering af IBR suspenderes den pågældende besætnings status som officielt IBR-fri, indtil de hermed forbundne restriktioner ophæves. e) Restriktionerne ophæves, hvis en serologisk undersøgelse udført tidligst 30 dage efter, at de smittede dyr er fjernet, har givet et negativt resultat. Som følge af anerkendelsen af Schweiz' status finder beslutning 2004/558/EF (EUT L 249 af 23.7.2004, s. 20) tilsvarende anvendelse. Office Vétérinaire Fédéral underretter straks Kommissionen om enhver ændring af de betingelser, som har dannet grundlag for anerkendelsen af denne status. Situationen undersøges i Den Blandede Veterinærkomité med henblik på ændring af dette afsnits bestemmelser.

7. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes Schweiz som officielt fri for Aujeszkys sygdom. For at bevare denne status forpligter Schweiz sig til at opfylde følgende betingelser: a) Den schweiziske bestand overvåges ved stikprøvekontrol. Stikprøvens størrelse bestemmes således, at det med 99 % sikkerhed kan bekræftes, at under 0,2 % af besætningerne er smittet med Aujeszkys sygdom. b) Enhver mistanke skal anmeldes til myndighederne, og der skal foretages officielle undersøgelser for Aujeszkys sygdom, herunder virologiske og serologiske undersøgelser. c) Ved mistanke om eller konstatering af Aujeszkys sygdom suspenderes den pågældende besætnings status som officielt fri for Aujeszkys sygdom, indtil de hermed forbundne restriktioner ophæves. d) Restriktionerne ophæves, hvis to serologiske undersøgelser af alle avlsdyr og et repræsentativt antal slagtedyr udført med mindst 21 dages mellemrum, efter at de smittede dyr er fjernet, har givet et negativt resultat. Som følge af anerkendelsen af Schweiz' status finder beslutning 2001/618/EF (EFT L 215 af 9.8.2001, s. 48), senest ændret ved beslutning 2004/320/EF (EUT L 102 af 7.4.2004, s. 75), anvendelse med de fornødne ændringer. Office Vétérinaire Fédéral underretter straks Kommissionen om enhver ændring af de betingelser, som har dannet grundlag for anerkendelsen af denne status. Situationen undersøges i Den Blandede Veterinærkomité med henblik på ændring af dette afsnits bestemmelser.

8. Hvad angår overførbar gastroenteritis (TGE) og Porcin Reproduktions- og Respirationssygdom (PRRS) vil spørgsmålet om eventuelle supplerende garantier blive behandlet hurtigst muligt i Den Blandede Veterinærkomité. Kommissionen underretter Office Vétérinaire Fédéral om udviklingen.

9. I Schweiz varetager Institut de bactériologie vétérinaire ved Berns universitet den officielle kontrol af tuberkuliner, jf. punkt 4 i bilag B til direktiv 64/432/EØF.

10. I Schweiz varetager Institut de bactériologie vétérinaire ved Berns universitet den officielle kontrol af antigener (brucellose), jf. afsnit A, punkt 4, i bilag C til direktiv 64/432/EØF.

11. Kvæg og svin, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i bilag F til direktiv 64/432/EØF. Der foretages følgende tilpasninger: Model 1: — i del C foretages følgende ændringer: — i punkt 4 vedrørende supplerende sygdomsgarantier affattes leddene således: — sygdom: infektion med bovin herpesvirus 1 (IBR) — i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2004/558/EF, hvis bestemmelser finder tilsvarende anvendelse Model 2: — i del C foretages følgende ændringer: — i punkt 4 vedrørende supplerende sygdomsgarantier affattes leddene således: — »sygdom: Aujeszkys sygdom — i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2001/618/EF, hvis bestemmelser finder tilsvarende anvendelse«.

12. Ved anvendelsen af dette bilag skal kvæg, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, ledsages af supplerende sundhedscertifikater med følgende erklæringer: — »Kvæget: — er identificeret ved hjælp af et permanent identifikationssystem, så hvert enkelt kreaturs mor og oprindelsesbesætning kan spores, og det kan fastslås, at dyrene ikke er direkte afkom af hundyr, der mistænkes for at være smittet med eller er smittet med bovin spongiform encephalopati, og som er født inden for de sidste to år, før diagnosen blev stillet — stammer ikke fra besætninger, hvor der undersøgelser i gang som følge af mistanke om et tilfælde af bovin spongiform encephalopati — er født efter den 1. juni 2001.«

II. FÅR OG GEDER

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 91/68/EØF af 28. juni 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen med får og geder inden for Fællesskabet (EFT L 46 af 19.2.1991, s. 19), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/554/EF af 9. juli 2004 om ændring af bilag E til Rådets direktiv 91/68/EØF og bilag I til beslutning 79/542/EØF med henblik på at ajourføre modellerne for sundhedscertifikater for får og geder (EUT L 248 af 22.7.2004, s. 1). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 27-31 (markeder, dyrskuer), 34-37 (handel), 73 og 74 (rengøring og desinfektion), 142-149 (rabies), 158-165 (tuberkulose), 166-169 (scrapie), 190-195 (brucellose hos får og geder), 196-199 (infektiøs agalakti), 200-203 (caprin arthritis/encephalitis), 233-235 (brucellose hos vædder) og 297 (godkendelse af markeder, samlesteder, desinfektionspladser) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (SR 916.443.11)

B. Særlige bestemmelser

1. Ved anvendelsen af artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 91/68/EØF foregår underretningen i Den Blandede Veterinærkomité.

2. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 11 i direktiv 91/68/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

3. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes Schweiz som officielt fri for brucellose hos får og geder. For at bevare denne status forpligter Schweiz sig til at iværksætte de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel I, punkt II.2, i bilag A til direktiv 91/68/EØF. Ved udbrud eller genopblussen af brucellose hos får og geder underretter Schweiz Den Blandede Veterinærkomité, for at der kan træffes de nødvendige foranstaltninger, afhængigt af udviklingen.

4. Får og geder, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i bilag E til direktiv 91/68/EØF.

III. DYR AF HESTEFAMILIEN

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 90/426/EØF af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 42), senest ændret ved Rådets direktiv 2004/68/EF af 26. april 2004 om dyresundhedsbestemmelser for import til og transit gennem Fællesskabet af visse levende hovdyr, om ændring af direktiv 90/426/EØF og 92/65/EØF og om ophævelse af direktiv 72/462/EØF (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 320). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 112-115 (hestepest), 204-206 (ondartet beskelersyge (dourine), encephalitis, infektiøs anæmi, snive) og 240-244 (contagiøs equin metritis) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11)

B. Særlige bestemmelser

1. Ved anvendelsen af artikel 3 i direktiv 90/426/EØF foregår underretningen i Den Blandede Veterinærkomité.

2. Ved anvendelsen af artikel 6 i direktiv 90/426/EØF foregår underretningen i Den Blandede Veterinærkomité.

3. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 10 i direktiv 90/426/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

4. Bestemmelserne i bilag B og C til direktiv 90/426/EØF gælder på tilsvarende vis for Schweiz.

IV. FJERKRÆ OG RUGEÆG

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 90/539/EØF af 15. oktober 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (EFT L 303 af 31.10.1990, s. 6), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union — Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 25 (transport), 122-125 (aviær influenza og Newcastle disease), 255-261 (Salmonella enteritidis) og 262-265 (infektiøs laryngotracheitis hos fjerkræ) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 64a (godkendelse af eksportvirksomheder)

B. Særlige bestemmelser

1. Ved anvendelsen af artikel 3 i direktiv 90/539/EØF forelægger Schweiz Den Blandede Veterinærkomité en plan over de foranstaltninger, som påtænkes iværksat med henblik på godkendelse af schweiziske virksomheder.

2. Det nationale referencelaboratorium for Schweiz er Institut de bactériologie vétérinaire ved Berns universitet, jf. artikel 4 i direktiv 90/539/EØF.

3. Opholdsbetingelsen i artikel 7, stk. 1, første led, i direktiv 90/539/EØF gælder på tilsvarende vis for Schweiz.

4. Ved afsendelse af rugeæg til EF forpligter de schweiziske myndigheder sig til at overholde mærkningsreglerne i forordning (EØF) nr. 1868/77 (EFT L 209 af 17.8.1977, s. 1). Forkortelsen for Schweiz er »CH«.

5. Opholdsbetingelsen i artikel 9, litra a), i direktiv 90/539/EØF gælder på tilsvarende vis for Schweiz.

6. Opholdsbetingelsen i artikel 10, litra a), i direktiv 90/539/EØF gælder på tilsvarende vis for Schweiz.

7. Opholdsbetingelsen i artikel 11, stk. 2, første led, i direktiv 90/539/EØF gælder på tilsvarende vis for Schweiz.

8. Ved anvendelsen af dette bilag anerkendes det, at Schweiz opfylder betingelserne i artikel 12, stk. 2, i direktiv 90/539/EØF med hensyn til Newcastle disease og derfor har status som »vaccinerer ikke mod Newcastle disease«. Office Vétérinaire Fédéral underretter straks Kommissionen om enhver ændring af de betingelser, som har dannet grundlag for anerkendelsen af denne status. Situationen undersøges i Den Blandede Veterinærkomité med henblik på ændring af dette afsnits bestemmelser.

9. Henvisningerne til medlemsstatens navn i artikel 15 gælder på tilsvarende vis for Schweiz.

10. Fjerkræ og rugeæg, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i bilag IV til direktiv 90/539/EØF.

11. Ved forsendelser fra Schweiz til Finland eller Sverige forpligter de schweiziske myndigheder sig til at give de garantier med hensyn til salmonella, som er fastsat i EF-retsforskrifterne.

V. AKVAKULTURDYR OG -PRODUKTER

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter (EFT L 46 af 19.2.1991, s. 1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 om tilpasning til afgørelse 1999/468/EF af bestemmelserne vedrørende de udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i retsakter vedtaget af Rådet efter høringsproceduren (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 275-290 (fiske- og krebssygdomme) og 297 (godkendelse af virksomheder, zoner og laboratorier) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 64a (godkendelse af eksportvirksomheder)

B. Særlige bestemmelser

1. Den underretning, der er fastsat i artikel 4 i direktiv 91/67/EØF, foregår i Den Blandede Veterinærkomité.

2. Spørgsmålet om den eventuelle anvendelse af artikel 5, 6 og 10 i direktiv 91/67/EØF over for Schweiz sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

3. Spørgsmålet om den eventuelle anvendelse af artikel 12 og 13 i direktiv 91/67/EØF over for Schweiz sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

4. Ved anvendelsen af artikel 15 i direktiv 91/67/EØF forpligter de schweiziske myndigheder sig til at indføre prøveudtagningsplaner og diagnosticeringsmetoder, som er i overensstemmelse med EF-retsforskrifterne.

5. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 17 i direktiv 91/67/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

6. a) Ved afsætning af levende fisk, æg og mælke fra en godkendt zone anvendes et transportdokument som vist i kapitel 1 i bilag E til direktiv 91/67/EØF. b) Ved afsætning af levende fisk, æg og mælke fra et godkendt akvakulturbrug anvendes et transportdokument som vist i kapitel 2 i bilag E til direktiv 91/67/EØF. c) Ved afsætning af bløddyr fra en godkendt kystzone anvendes et transportdokument som vist i kapitel 3 i bilag E til direktiv 91/67/EØF. d) Ved afsætning af bløddyr fra et godkendt akvakulturbrug anvendes et transportdokument som vist i kapitel 4 i bilag E til direktiv 91/67/EØF. e) Ved afsætning af opdrættede, levende fisk, bløddyr og krebsdyr samt æg og mælke heraf, som ikke tilhører arter, der er modtagelige over for det være sig IHN, VHS, bonamiose eller marteiliose, anvendes et transportdokument som vist i bilag I til Kommissionens beslutning 2003/390/EF (EUT L 135 af 3.6.2003, s. 19). f) Ved afsætning af vildtlevende, levende fisk, bløddyr og krebsdyr samt æg og mælk heraf anvendes et transportdokument som vist i bilag I til Kommissionens beslutning 2003/390/EF.

VI. KVÆGEMBRYONER

A. LOVGIVNING

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 89/556/EØF af 25. september 1989 om fastsættelse af veterinærpolitimæssige betingelser i forbindelse med handel inden for Fællesskabet med embryoner af tamkvæg samt med indførsel heraf fra tredjelande (EFT L 302 af 19.10.1989, s. 1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 om tilpasning til afgørelse 1999/468/EF af bestemmelserne vedrørende de udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i retsakter vedtaget af Rådet efter høringsproceduren (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 56-58 (embryotransplantation) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 64a og 76 (godkendelse af eksportvirksomheder)

B. Særlige bestemmelser

1. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 15 i direktiv 89/556/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

2. a) Kvægembryoner, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i bilag C til direktiv 89/556/EØF. b) Der må ikke kræves særlige bestemmelser vedrørende bovin spongiform encephalopati for kvægembryoner, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz.

VII. TYRESÆD

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 88/407/EØF af 14. juni 1988 om fastsættelse af de veterinærpolitimæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med frosset tyresæd og indførsel heraf (EFT L 194 af 22.7.1988, s. 10), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/101/EF af 6. januar 2004 om ændring af bilag D til direktiv 88/407/EØF for så vidt angår sundhedscertifikater til brug ved handel inden for Fællesskabet med tyresæd (EUT L 30 af 4.2.2004, s. 15). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 51-55 (kunstig sædoverføring) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 64a og 76 (godkendelse af KS-stationer som eksportvirksomheder)

B. Særlige bestemmelser

1. Ved anvendelsen af artikel 4, stk. 2, i direktiv 88/407/EØF bemærkes det, at alle tyrestationer i Schweiz kun omfatter dyr, der har reageret negativt på en serumneutralisationsprøve eller en ELISA.

2. Den underretning, der er nævnt i artikel 5, stk. 2, i direktiv 88/407/EØF, finder sted i Den Blandede Veterinærkomité.

3. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 16 i direktiv 88/407/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

4. a) Tyresæd, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i bilag D til direktiv 88/407/EØF. b) Der må ikke kræves særlige bestemmelser vedrørende bovin spongiform encephalopati for tyresæd, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz.

VIII. ORNESÆD

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 90/429/EØF af 26. juni 1990 om fastsættelse af de dyresundhedsmæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med ornesæd og indførsel heraf (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 62), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 om tilpasning til afgørelse 1999/468/EF af bestemmelserne vedrørende de udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i retsakter vedtaget af Rådet efter høringsproceduren (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 51-55 (kunstig sædoverføring) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 64a og 76 (godkendelse af KS-stationer som eksportvirksomheder)

B. Særlige bestemmelser

1. Den underretning, der er nævnt i artikel 5, stk. 2, i direktiv 90/429/EØF, finder sted i Den Blandede Veterinærkomité.

2. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 16 i direktiv 90/429/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

3. Ornesæd, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i bilag D til direktiv 90/429/EØF.

IX. ANDRE ARTER

A. Retsforskrifter

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (EFT L 268 af 14.9.1992, s. 54), senest ændret ved Rådets direktiv 2004/68/EF af 26. april 2004 om dyresundhedsbestemmelser for import til og transit gennem Fællesskabet af visse levende hovdyr, om ændring af direktiv 90/426/EØF og 92/65/EØF og om ophævelse af direktiv 72/462/EØF (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 320). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 5l-55 (kunstig sædoverføring) og 56-58 (embryotransplantation) 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 25-30 (import af hunde og katte og andre dyr), 64 (eksportbetingelser) 64a og 76 (godkendelse af KS-stationer og opsamlingsteam som eksportvirksomheder)

B. Særlige bestemmelser

1. Ved anvendelsen af dette bilag omfatter dette punkt handel med levende dyr, der ikke falder ind under punkt I-V, og sæd, æg og embryoner, der ikke falder ind under punkt VI-VIII.

2. EF og Schweiz forpligter sig til ikke at forbyde eller begrænse handelen med levende dyr, sæd, æg og embryoner som omhandlet i punkt 1 af dyresundhedsmæssige årsager bortset fra dem, der følger af anvendelsen af dette bilag, særlig de beskyttelsesforanstaltninger, der eventuelt træffes i henhold til artikel 20.

3. Andre hovdyr end de i punkt I, II og III nævnte, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i del 1 i bilag E til direktiv 92/65/EØF.

4. Dyr af hareordenen, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i del 1 i bilag E til direktiv 92/65/EØF, eventuelt med den attestering, der er fastsat i artikel 9, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 92/65/EØF. De schweiziske myndigheder kan tilpasse denne attestering for at anføre kravene i artikel 9 i direktiv 92/65/EØF i deres helhed.

5. Den underretning, der er nævnt i artikel 9, stk. 2, fjerde afsnit, i direktiv 92/65/EØF, foregår i Den Blandede Veterinærkomité.

6. a) Forsendelser af hunde og katte fra EF til Schweiz falder ind under artikel 10, stk. 2, i direktiv 92/65/EØF. b) Forsendelser af hunde og katte fra Schweiz til EF undtagen Det Forenede Kongerige, Irland, Malta og Sverige falder ind under artikel 10, stk. 2, i direktiv 92/65/EØF. c) Forsendelser af hunde og katte fra Schweiz til Det Forenede Kongerige, Irland, Malta og Sverige falder ind under artikel 10, stk. 3, i direktiv 92/65/EØF. d) Der anvendes en identifikationsordning som nævnt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 af 26. maj 2003 (EUT L 146 af 13.6.2003, s. 1), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/557/EF af 2. juli 2004 (EUT L 249 af 23.7.2004, s. 18). Der anvendes et pas som fastsat i Kommissionens beslutning 2003/803/EF (EUT L 312 af 27.11.2003, s. 1).

7. Sæd, æg og embryoner fra får og geder, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af certifikater som vist i beslutning 95/388/EF (EFT L 234 af 3.10.1995, s. 30).

8. Hingstesæd, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af et certifikat som vist i beslutning 95/307/EF (EFT L 185 af 4.8.1995, s. 58).

9. Æg og embryoner fra dyr af hestefamilien, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af et certifikat som vist i beslutning 95/294/EF (EFT L 182 af 2.8.1995, s. 27).

10. Æg og embryoner fra svin, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af et certifikat som vist i beslutning 95/483/EF (EFT L 275 af 18.11.1995, s. 30).

11. Ved anvendelsen af artikel 24 i direktiv 92/65/EØF foregår den underretning, der er nævnt i stk. 2, i Den Blandede Veterinærkomité.

12. Ved handel mellem EF og Schweiz med levende dyr som nævnt i punkt 1 finder de certifikater, der er vist i del 2 og 3 i bilag E til direktiv 92/65/EØF, tilsvarende anvendelse.

13. De i artikel 2, litra b), i direktiv 92/65/EØF omhandlede dyr, der har været i karantæne i et godkendt center, og som handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af sundhedscertifikater som vist i direktiv 92/65/EØF.

APPENDIKS 3

IMPORT AF LEVENDE DYR OG VISSE ANIMALSKE PRODUKTER FRA TREDJELANDE

I. FÆLLESSKABSLOVGIVNING

A. Kvæg, svin, får og geder

Rådets direktiv 72/462/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg, svin, får og geder samt fersk kød og kødprodukter fra tredjelande (EFT L 302 af 31.12.1972, s. 28), senest ændret ved direktiv 2004/68/EF (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 320).

B. Dyr af hestefamilien

Rådets direktiv 90/426/EØF af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 42), senest ændret ved Rådets direktiv 2004/68/EF.

C. Fjerkræ og rugeæg

Rådets direktiv 90/539/EØF af 15. oktober 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (EFT L 303 af 31.10.1990, s. 6), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union.

D. Akvakulturdyr

Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og — produkter (EFT L 46 af 19.2.1991, s. 1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).

E. Bløddyr

Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr (EFT L 268 af 24.9.1991, s. 1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003.

F. Kvægembryoner

Rådets direktiv 89/556/EØF af 25. september 1989 om fastsættelse af veterinærpolitimæssige betingelser i forbindelse med handel inden for Fællesskabet med embryoner af tamkvæg samt med indførsel heraf fra tredjelande (EFT L 302 af 19.10.1989, s. 1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003.

G. Tyresæd

Rådets direktiv 88/407/EØF af 14. juni 1988 om fastsættelse af de veterinærpolitimæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med frosset tyresæd og indførsel heraf (EFT L 194 af 22.7.1988, s. 10), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/101/EF af 6. januar 2004 (EUT L 30 af 4.2.2004, s. 15).

H. Ornesæd

Rådets direktiv 90/429/EØF af 26. juni 1990 om fastsættelse af de dyresundhedsmæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med ornesæd og indførsel heraf (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 62), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003.

I. Andre levende dyr (»opsamlingsdirektivet«)

Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (EFT L 268 af 14.9.1992, s. 54), senest ændret ved Rådets direktiv 2004/68/EF.

II. SCHWEIZ — LOVGIVNING

Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11)

Ved anvendelsen af dette bilag på Schweiz anerkendes zoologisk have i Zürich som godkendt center i overensstemmelse med bilag C til direktiv 92/65/EØF.

III. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

Generelt anvender Office Vétérinaire Fédéral de samme bestemmelser som dem, der falder ind under punkt I i dette appendiks. Office Vétérinaire Fédéral kan dog vedtage strengere foranstaltninger og kræve supplerende garantier. Uden at muligheden for, at disse foranstaltninger straks iværksættes, tilsidesættes, føres der i så fald konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité, for at der kan findes passende løsninger. Hvis Office Vétérinaire Fédéral ønsker at iværksætte mindre restriktive foranstaltninger, underretter det i forvejen Kommissionens tjenestegrene herom. I så fald føres der konsultationer i Den Blandede Veterinærkomité, for at der kan findes passende løsninger. De schweiziske myndigheder iværksætter ikke de påtænkte foranstaltninger, inden der fundet sådanne løsninger.

APPENDIKS 4

ZOOTEKNIK, HERUNDER IMPORT FRA TREDJELANDE

I. FÆLLESSKABSLOVGIVNING

A. Kvæg

Rådets direktiv 77/504/EØF af 25. juli 1977 om racerent avlskvæg (EFT L 206 af 12.8.1977, s. 8), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 807/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36).

B. Svin

Rådets direktiv 88/661/EØF af 19. december 1988 om zootekniske normer for avlssvin (EFT L 382 af 31.12.1988, s. 36), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003.

C. Får og geder

Rådets direktiv 89/361/EØF af 30. maj 1989 om racerene avlsfår og -geder (EFT L 153 af 6.6.1989, s. 30).

D. Dyr af hestefamilien

a) Rådets direktiv 90/427/EØF af 26. juni 1990 om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 55).

b) Rådets direktiv 90/428/EØF af 26. juni 1990 om samhandelen med enhovede dyr bestemt til konkurrencer og om fastsættelse af betingelserne for deltagelse i disse konkurrencer (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 60).

E. Racerene dyr

Rådets direktiv 91/174/EØF af 25. marts 1991 om de zootekniske og genealogiske betingelser for handel med racerene dyr og om ændring af direktiv 77/504/EØF og 90/425/EØF (EFT L 85 af 5.4.1991, s. 37).

F. Import fra tredjelande

Rådets direktiv 94/28/EF af 23. juni 1994 om principperne for de zootekniske og genealogiske betingelser for import af dyr og deres sæd, æg og embryoner fra tredjelande og om ændring af direktiv 77/504/EØF om racerent avlskvæg (EFT L 178 af 12.7.1994, s. 66).

II. SCHWEIZ — LOVGIVNING

Bekendtgørelse af 7. december 1998 om opdræt, senest ændret den 26. november 2003 (RS 916.310)

III. GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

Uden at bestemmelserne om zooteknisk kontrol i appendiks 5 og 6 i øvrigt tilsidesættes, forpligter de schweiziske myndigheder sig til at sørge for, at Schweiz i forbindelse med indførsel anvender bestemmelserne i Rådets direktiv 94/28/EF.

I tilfælde af handelsmæssige vanskeligheder indbringes sagen for Den Blandede Veterinærkomité efter anmodning fra en af parterne.

APPENDIKS 5

KONTROL OG GEBYRER

KAPITEL 1

HANDELEN MELLEM EF OG SCHWEIZ

I. TRACES-systemet

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Kommissionens beslutning 2004/292/EF af 30. marts 2004 om anvendelse af Traces-systemet og om ændring af beslutning 92/486/EØF (EUT L 94 af 31.3.2004, s. 63). Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401)

B. Særlige bestemmelser

Kommissionen integrerer i samarbejde med Office Vétérinaire Fédéral Schweiz i edb-systemet Traces i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2004/292/EF.

I forbindelse med handelen med levende dyr samt sæd, æg og embryoner herfra mellem EF og Schweiz anvendes de i dette bilag viste sundhedscertifikater, der er tilgængelige via Traces-systemet, i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 599/2004 af 30. marts 2004 om en model for certifikat og erklæring om kontrol i forbindelse med samhandel inden for Fællesskabet med dyr og animalske produkter (EUT L 94 af 31.3.2004, s. 44).

Hvis det er nødvendigt, fastsættes der overgangsforanstaltninger i Den Blandede Veterinærkomité.

II. Bestemmelser for dyr af hestefamilien

Kontrollen med handelen mellem EF og Schweiz føres i henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/33/EF (EFT L 315 af 19.11.2002, s. 14).

Gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 9 og 22 sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

III. Bestemmelser for dyr, der sendes til græsning i grænseområder

1. Definitioner: — Græsning: Handling, som indebærer, at dyr føres til græsning i et grænseområde, der højst strækker sig 10 km fra grænsen, i forbindelse med forsendelse af dyr til en medlemsstat eller til Schweiz. I behørigt begrundede særlige tilfælde kan de kompetente myndigheder give tilladelse til, at græsning finder sted på et område, der strækker sig længere på hver side af grænsen mellem Schweiz og EF. — Græsning fra bedrift: Græsning, hvor dyrene ved hver dags afslutning føres tilbage til deres oprindelsesbedrift i en medlemsstat eller i Schweiz.

2. Hvad angår græsning mellem medlemsstaterne og Schweiz finder bestemmelserne i Kommissionens beslutning 2001/672/EF af 20. august 2001 om særlige regler for flytning af kreaturer, når de sættes på græs om sommeren i bjergområder (EFT L 235 af 4.9.2001, s. 23), senest ændret ved beslutning 2004/318/EF (EUT L 102 af 7.4.2004, s. 71), tilsvarende anvendelse. Inden for rammerne af dette bilag finder artikel 1 i beslutning 2001/672/EF dog anvendelse med følgende tilpasninger: — »perioden fra 1. maj til 15. oktober« ændres til »kalenderåret« — for Schweiz er de i artikel 1 i beslutning 2001/672/EF omhandlede og i bilaget nævnte områder som følger: SCHWEIZ KANTONEN ZÜRICH KANTONEN BERN KANTONEN LUZERN KANTONEN URI KANTONEN SCHWYZ KANTONEN OBWALDEN KANTONEN NIDWALDEN KANTONEN GLARUS KANTONEN ZUG KANTONEN FREIBURG KANTONEN SOLOTHURN KANTONEN BASEL-STADT KANTONEN BASEL-LANDSCHAFT KANTONEN SCHAFFHAUSEN KANTONEN APPENZELL AUSSERRHODEN KANTONEN APPENZELL INNERRHODEN KANTONEN ST. GALLEN KANTONEN GRAUBÜNDEN KANTONEN AARGAU KANTONEN THURGAU KANTONEN TESSIN KANTONEN VAUD KANTONEN VALAIS KANTONEN NEUCHÂTEL KANTONEN GENÈVE KANTONEN JURA I henhold til bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 7 (registrering), og bekendtgørelse af 18. august 1999 om databasen over handelen med dyr, senest ændret den 20. november 2002 (RS 916.404), særlig artikel 2 (databasens indhold), tildeler Schweiz hvert græsningsareal en særlig registreringskode, som skal registreres i den nationale database over kvæg.

3. Hvad angår græsning mellem medlemsstaterne og Schweiz skal embedsdyrlægen i afsendelseslandet: a) på datoen for udstedelse af certifikatet, dog senest inden for 24 timer inden datoen for dyrenes planlagte ankomst, via det i artikel 20 i direktiv 90/425/EØF omhandlede edb-system for forbindelserne mellem veterinærmyndighederne underrette den ansvarlige myndighed på bestemmelsesstedet (den lokale veterinærenhed) om afsendelsen af dyrene b) undersøge dyrene inden for de sidste 48 timer inden deres afsendelse til græsning; dyrene skal være behørigt identificerede c) udstede et certifikat efter modellen i punkt 11.

4. Embedsdyrlægen i bestemmelseslandet kontrollerer dyrene, når de indføres i bestemmelseslandet, for at konstatere, om de opfylder de i dette bilag fastsatte krav.

5. Dyrene skal i hele græsningsperioden forblive under toldkontrol.

6. Husdyrholderen skal: a) ved en skriftlig erklæring acceptere at rette sig efter alle foranstaltninger, der træffes i henhold til dette bilag, og at rette sig efter andre lokalt fastsatte foranstaltninger på samme måde som enhver husdyrholder med oprindelse i en medlemsstat eller i Schweiz b) betale de kontrolomkostninger, som anvendelsen af dette bilag giver anledning til c) fuldt ud samarbejde ved gennemførelsen af told- og veterinærkontrol, der kræves af de officielle myndigheder i afsendelseslandet eller bestemmelseslandet.

7. Ved dyrenes tilbagevenden efter eller inden den planlagte græsningsperiodes ophør skal embedsdyrlægen i det land, hvor græsningsområdet befinder sig: a) på datoen for udstedelse af certifikatet, dog senest inden for 24 timer inden datoen for dyrenes planlagte ankomst, via det i artikel 20 i direktiv 90/425/EØF omhandlede edb-system for forbindelserne mellem veterinærmyndighederne underrette den ansvarlige myndighed på bestemmelsesstedet (den lokale veterinærenhed) om afsendelsen af dyrene b) undersøge dyrene inden for de sidste 48 timer inden deres afsendelse til græsning; dyrene skal være behørigt identificerede c) udstede et certifikat efter modellen i punkt 11.

8. I tilfælde af sygdomsudbrud træffes de relevante foranstaltninger efter aftale mellem de ansvarlige veterinærmyndigheder. Disse myndigheder behandler spørgsmål vedrørende eventuelle omkostninger. Om nødvendigt høres Den Blandede Veterinærkomité.

9. Som undtagelse fra bestemmelserne om græsning i punkt 1-8 gælder følgende for græsning fra bedrift mellem medlemsstaterne og Schweiz: a) Dyrene må ikke komme i kontakt med dyr fra en anden bedrift. b) Husdyrholderen forpligter sig til at underrette den ansvarlige veterinærmyndighed om enhver kontakt mellem dyrene og dyr fra en anden bedrift. c) Sundhedscertifikatet i punkt 11 nedenfor skal hvert kalenderår forelægges for de ansvarlige veterinærmyndigheder, når dyrene første gang indføres i en medlemsstat eller i Schweiz; sundhedscertifikatet skal kunne forevises for de ansvarlige veterinærmyndigheder på forlangende. d) Bestemmelserne i punkt 2 og 3 finder kun anvendelse ved den første afsendelse i kalenderåret af dyrene til en medlemsstat eller til Schweiz. e) Bestemmelserne i punkt 7 finder ikke anvendelse. f) Husdyrholderen forpligter sig til at underrette de ansvarlige veterinærmyndigheder om græsningsperiodens ophør.

10. Som undtagelse fra bestemmelserne om gebyrer i appendiks 5, kapitel 3, punkt VI, litra D), gælder det for græsning fra bedrift mellem medlemsstaterne og Schweiz, at de fastsatte gebyrer kun opkræves én gang pr. kalenderår.

11. Model til sundhedscertifikat for kreaturer, der sendes til græsning i grænseområder eller fra bedrift, og for kreaturer, der vender tilbage fra græsning i grænseområder (på eller inden det planlagte tidspunkt):

IV. Særlige bestemmelser

A. For slagtedyr, der skal til slagteriet i Basel, foretages der kun en dokumentkontrol ved et af indgangsstederne til det schweiziske område. Denne bestemmelse gælder udelukkende for dyr med oprindelse i departementet Haut-Rhin eller i Landkreis Lörrach, Waldshut, Breisgau-Hochschwarzwald eller Freiburg im Breisgau. Denne bestemmelse kan udvides til at omfatte andre slagterier beliggende langs grænsen mellem EF og Schweiz.

B. For dyr, der skal til toldområdet Livigno, foretages der kun en dokumentkontrol ved Ponte Gallo. Denne bestemmelse gælder udelukkende for dyr med oprindelse i kantonen Graubünden. Denne bestemmelse kan udvides til at omfatte andre områder under toldkontrol langs grænsen mellem EF og Schweiz.

C. For dyr, der skal til kantonen Graubünden, foretages der kun en dokumentkontrol ved Drossa. Denne bestemmelse gælder udelukkende for dyr med oprindelse i toldområdet Livigno. Denne bestemmelse kan udvides til at omfatte andre områder langs grænsen mellem EF og Schweiz.

D. For dyr, der direkte eller indirekte indlades på et tog et sted i EF's område med henblik på udladning et andet sted i EF's område efter transit gennem Schweiz' område, skal der blot gives forudgående meddelelse herom til de schweiziske veterinærmyndigheder. Denne bestemmelse gælder udelukkende for tog, hvis sammensætning ikke ændres under transporten.

V. Bestemmelser for dyr, som skal passere EF's eller Schweiz' område

A. For levende dyr med oprindelse i EF, der skal passere det schweiziske område, foretager de schweiziske myndigheder udelukkende dokumentkontrol. I tilfælde af mistanke kan de foretage enhver form for kontrol, der måtte være nødvendig.

B. For levende dyr med oprindelse i Schweiz, der skal passere EF's område, foretager EF-myndighederne udelukkende dokumentkontrol. I tilfælde af mistanke kan de foretage enhver form for kontrol, der måtte være nødvendig. De schweiziske myndigheder garanterer, at sådanne dyr ledsages af et certifikat om ikke-afvisning udstedt af myndighederne i det første tredjeland, dyrene skal til.

VI. Almindelige bestemmelser

Disse bestemmelser finder anvendelse i de tilfælde, der ikke er omfattet af punkt II-V.

A. For levende dyr med oprindelse i EF eller Schweiz, bestemt til import, foretages følgende kontrol: — dokumentkontrol.

B. For levende dyr fra andre lande end de af dette bilag omfattede, som har undergået den kontrol, der er foreskrevet i direktiv 91/496/EØF, senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381), foretages følgende kontrol: — dokumentkontrol.

VII. Indgangssteder — Handel mellem EF og Schweiz

A. For EF: For Tyskland: — Konstanz Strasse landevej — Weil am Rhein/Mannheim jernbane, landevej For Frankrig: — Saint Julien/Bardonnex landevej — Ferney-Voltaire/Genève lufthavn — Saint-Louis/Basel lufthavn/landevej for Italien: — Campocologno jernbane — Chiasso landevej, jernbane — Grand San Bernardo-Pollein landevej For Østrig: — Feldkirch-Tisis landevej — Höchst landevej — Feldkirch-Buchs jernbane

B. For Schweiz: — med Tyskland: Thayngen landevej Kreuzlingen landevej Basel landevej/jernbane/lufthavn — med Frankrig Bardonnex landevej Basel landevej/lufthavn Genève lufthavn — med Italien Campocologno jernbane Chiasso landevej/jernbane Martigny landevej — med Østrig Schaanwald landevej St. Margrethen landevej Feldkirch-Buchs jernbane

KAPITEL 2

IMPORT FRA TREDJELANDE

I. Lovgivning

Kontrollen med importen fra tredjelande føres i henhold til Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande, og om ændring af direktiv 89/662/EØF, 90/425/EØF og 90/675/EØF (EFT L 268 af 24.9.1991, s. 56), senest ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381).

II. Gennemførelsesbestemmelser

A. Med henblik på anvendelsen af artikel 6 i direktiv 91/496/EØF benyttes følgende grænseovergangssteder: Basel-Mulhouse lufthavn, Ferney-Voltaire/Genève lufthavn og Zürich lufthavn. Senere ændringer sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

B. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 19 i direktiv 91/496/EØF og artikel 57 i lov om epizootier.

KAPITEL 3

SÆRLIGE BESTEMMELSER

— For Frankrigs vedkommende vil Ferney-Voltaire/Genève lufthavn og Saint-Louis/Basel lufthavn blive drøftet i Den Blandede Veterinærkomité.

— For Schweiz' vedkommende vil Genève-Cointrin lufthavn og Basel-Mulhouse lufthavn blive drøftet i Den Blandede Veterinærkomité.

I. GENSIDIG BISTAND

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz Rådets direktiv 89/608/EØF af 21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af de veterinære og zootekniske bestemmelser (EFT L 351 af 2.12.1989, s. 34) Lov om epizootier (LFE) af 1. juli 1966, senest ændret den 20. juni 2003 (RS 916.40), særlig artikel 57

B. Særlige bestemmelser

Anvendelsen af artikel 10, 11 og 16 i direktiv 89/608/EØF sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

II. IDENTIFIKATION AF DYR

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz 1. Rådets direktiv 92/102/EØF af 27. november 1992 om identifikation og registrering af dyr (EFT L 355 af 5.12.1992, s. 32), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 21/2004 af 17. december 2003 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af får og geder og om ændring af forordning (EF) nr. 1782/2003 og direktiv 92/102/EØF og 64/432/EØF (EUT L 5 af 9.1.2004, s. 8). 1. Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 7-22 (registrering og identifikation) 2. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (EFT L 204 af 11.8.2000, s. 1), ændret ved akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union - Bilag II: Liste omhandlet i artikel 20 i tiltrædelsesakten - 6. Landbrug - B. Veterinær- og plantesundhedslovgivning - I. Veterinærlovgivning (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 381). 2. Bekendtgørelse af 18. august 1999 om databasen over handelen med dyr, senest ændret den 20. november 2002 (RS 916.404)

B. Særlige bestemmelser

1. Anvendelsen af artikel 3, stk. 2, artikel 4, stk. 1, litra a), femte afsnit, og artikel 4, stk. 2, i direktiv 92/102/EØF sorterer under Den Blandede Veterinærkomité.

2. I forbindelse med flytning af svin, får og geder i Schweiz fastsættes 1. juli 1999 som skæringsdato, jf. artikel 5, stk. 3.

3. I forbindelse med artikel 10 i direktiv 92/102/EØF sorterer samordningen af den eventuelle gennemførelse af edb-baserede identifikationsmetoder under Den Blandede Veterinærkomité.

III. DYREBESKYTTELSE

A. Lovgivning

Det Europæiske Fællesskab Schweiz 1. Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF (EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 om tilpasning til afgørelse 1999/468/EF af bestemmelserne vedrørende de udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i retsakter vedtaget af Rådet efter høringsproceduren (kvalificeret flertal) (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). 1. Bekendtgørelse af 27. maj 1981 om beskyttelse af dyr, senest ændret den 27. juni 2001 (RS 455.1) 2. Rådets forordning (EF) nr. 1255/97 af 25. juni 1997 om fællesskabskriterier for mellemstationer og tilpasning af den ruteplan, der er omhandlet i direktiv 91/628/EØF (EFT L 174 af 2.7.1997, s. 1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1040/2003 af 11. juni 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1255/97 hvad angår anvendelse af mellemstationer (EUT L 151 af 19.6.2003, s. 21). 2. Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11)

B. Særlige bestemmelser

1. De schweiziske myndigheder forpligter sig til at overholde direktiv 91/628/EØF ved handel mellem Schweiz og EF og import fra tredjelande.

2. Den underretning, der er nævnt i artikel 8, stk. 4, i direktiv 91/628/EØF, foregår i Den Blandede Veterinærkomité.

3. Gennemførelsen af kontrol på stedet sorterer under Den Blandede Veterinærkomité, jf. især artikel 10 i direktiv 91/628/EØF og artikel 65 i bekendtgørelse om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter af 20. april 1988, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11).

4. Den underretning, der er nævnt i artikel 18, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 91/628/EØF, foregår i Den Blandede Veterinærkomité.

IV. SÆD, ÆG OG EMBRYONER

Kapitel 1, punkt VI, og kapitel 2 i dette appendiks finder tilsvarende anvendelse.

V. GEBYRER

A. For kontrol af levende dyr fra andre lande end de af bilaget omfattede forpligter de schweiziske myndigheder sig til at opkræve mindst de gebyrer, der er fastsat kapitel 2 i bilag C til direktiv 96/43/EF.

B. For levende dyr med oprindelse i EF eller Schweiz, der skal importeres til EF eller Schweiz, opkræves følgende gebyrer: 2,5 EUR/t, dog mindst 15 EUR og højst 175 EUR pr. parti.

C. Der opkræves intet gebyr: — for slagtedyr, der skal til Basel slagteri — for dyr, der skal til toldområdet Livigno — for dyr, der skal til kantonen Graubünden — for levende dyr, der direkte eller indirekte indlades på et tog et sted i EF, og som skal udlades et andet sted i EF — for levende dyr med oprindelse i EF, som passerer Schweiz' område — for levende dyr med oprindelse i Schweiz, som passerer EF's område — for dyr af hestefamilien.

D. For dyr, der skal til græsning i grænseområder, opkræves følgende gebyrer: 1 EUR/dyr til afsendelseslandet og 1 EUR/dyr til bestemmelseslandet, dog mindst 10 EUR og højst 100 EUR pr. parti.

E. I dette kapitel forstås ved »parti« en mænge dyr af samme art, som er omfattet af samme sundhedscertifikat eller -dokument, transporteres med samme transportmiddel og er afsendt af én og samme afsender, og som kommer fra samme eksportland eller samme del af det pågældende eksportland og har samme bestemmelsessted.

APPENDIKS 6

ANIMALSKE PRODUKTER

KAPITEL 1

SEKTORER MED GENSIDIG ANERKENDELSE AF LIGESTILLING

Produkter: Mælk og mejeriprodukter fra køer, bestemt til konsum

EF's eksport til Schweiz og Schweiz' eksport til EF Samhandelsbetingelser Ligestilling Særlige betingelser EF-normer Schweiziske normer Dyresundhed — Kvæg 64/432/EØF 92/46/EØF Bekendtgørelse om epizootier (OFE) af 27. juni 1995, senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401), særlig artikel 47, 61, 65, 101, 155, 163, 169, 173, 177, 224 og 295. ja Mælk og mejeriprodukter fra køer, bestemt til konsum, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal ledsages af de i kapitel II til direktiv 92/46/EØF omhandlede handelsdokumenter. Schweiz opstiller i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 92/46/EØF en liste over schweiziske autoriserede forarbejdnings- og behandlingsvirksomheder og en liste over schweiziske autoriserede indsamlings- og standardiseringscentraler. Folkesundhed 92/46/EØF Bekendtgørelse af 7. december 1998 om kvalitetssikring og -kontrol i mejerisektoren (bekendtgørelse om mælkekvalitet, QQL), senest ændret den 8. marts 2002 (RS 916.351.0) Bekendtgørelse af 13. april 1999 om kvalitetssikring på mælkeproducerende bedrifter, senest ændret den 20. december 2002 (RS 916.351.021.1) Bekendtgørelse af 13. april 1999 om kvalitetssikring i mælkeforarbejdningsindustrien, senest ændret den 20. december 2002 (RS 916.351.021.2) Bekendtgørelse af 13. april 1999 om kvalitetssikring ved forarbejdning af mælk på bedriften, senest ændret den 20. december 2002 (RS 916.351.021.3) Bekendtgørelse af 13. april 1999 om kvalitetssikring ved modning og pakning af ost, senest ændret den 20. december 2002 (RS 916.351.021.4) ja

Produkter: Animalske biprodukter, ikke bestemt til konsum, herunder mælk og mejeriprodukter fra køer, ikke bestemt til konsum

EF's eksport til Schweiz og Schweiz' eksport til EF Samhandelsbetingelser Ligestilling Særlige betingelser EF-normer Schweiziske normer Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 780/2004 af 26. april 2004 om overgangsforanstaltninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 for så vidt angår indførsel og transit af visse produkter fra tredjelande (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 64) Bekendtgørelse af 1. marts 1995 om kødhygiejne (OHyV), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 817.190) Bekendtgørelse af 27. juni 1995 om epizootier (OFE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.401) Bekendtgørelse af 20. april 1988 om import, transit og eksport af dyr og animalske produkter (OITE), senest ændret den 23. juni 2004 (RS 916.443.11), særlig artikel 51, 64a, 76 og 77 (godkendelse af eksportvirksomheder, betingelser for import og eksport af animalske biprodukter) Bekendtgørelse af 23. juni 2004 om bortskaffelse af animalske biprodukter (OESPA) (RS 916.441.22) ja I forbindelse med indførsel anvender Schweiz i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EF) nr. 1774/2002 bestemmelserne i bilag VII, VIII, X (certifikater) og XI (lande) hertil. Samhandel med kategori 1- og kategori 2-materiale er forbudt, undtagen til visse tekniske formål som nævnt i forordning (EF) nr. 1774/2002 (der er fastsat overgangsforanstaltninger i Kommissionens forordning (EF) nr. 878/2004). Kategori 3-materiale, der handles mellem EF's medlemsstater og Schweiz, skal i henhold til artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 1774/2002 ledsages af de i kapitel III i bilag II hertil omhandlede handelsdokumenter og sundhedscertifikater. Schweiz opstiller i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EF) nr. 1774/2002 en liste over relevante schweiziske virksomheder.

KAPITEL II

ANDRE SEKTORER END DEM, DER ER OMFATTET AF KAPITEL I

I. Eksport fra EF til Schweiz

Denne eksport foregår på de betingelser, der er fastsat for samhandelen mellem medlemsstaterne. Myndighederne udsteder dog i hvert enkelt tilfælde et certifikat, der bekræfter overholdelsen af disse betingelser, og som skal ledsage partierne.

Certifikatformularerne drøftes om nødvendigt i Den Blandede Veterinærkomité.

II. Eksport fra Schweiz til EF

Denne eksport foregår på de betingelser, der er fastsat i fællesskabslovgivningen. Certifikatformularerne drøftes i Den Blandede Veterinærkomité.

Indtil disse formularer er fastlagt, benyttes de formularer, der i øjeblikket anvendes.

KAPITEL III

OVERFØRSEL AF EN SEKTOR FRA KAPITEL II TIL KAPITEL I

Så snart Schweiz har vedtaget en lovgivning, som landet anser for at kunne ligestilles med fællesskabslovgivningen, forelægges spørgsmålet for Den Blandede Veterinærkomité. Kapitel I i dette appendiks kompletteres hurtigst muligt på baggrund af resultaterne af den foretagne undersøgelse.

APPENDIKS 11

KONTAKTORGANER

— For Det Europæiske Fællesskab Direktøren Fødevaresikkerhed, plantesundhed, dyresundhed og -velfærd, internationale spørgsmål Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (GD SANCO) Europa-Kommissionen Rue Froissart 101 B-1049 Bruxelles Andre vigtige kontaktorganer: Direktøren Veterinær- og Plantesundhedskontoret Grange Irland Kontorchefen Internationale fødevare-, veterinær- og plantesundhedsspørgsmål Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (GD SANCO) Europa-Kommissionen Rue Froissart 101 B-1049 Bruxelles