AFGØRELSE Nr. 1/1999 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Litauen på den anden side den 27. januar 1999 om ændring af protokol nr. 3 i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Litauen på den anden side (1999/138/EF)

ASSOCIERINGSRÅDET HAR -

under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Litauen på den anden side (1), undertegnet i Bruxelles den 12. juni 1995, særlig artikel 38 i protokol nr. 3 (2) hertil, og

ud fra følgende betragtninger:

For at det udvidede kumulationssystem, der giver mulighed for at anvende materialer med oprindelsesstatus i Fællesskabet, Polen, Ungarn, Den Tjekkiske Republik, Den Slovakiske Republik, Bulgarien, Rumænien, Estland, Letland, Litauen, Slovenien, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt EØS), Island, Norge eller Schweiz, kan fungere tilfredsstillende, bør definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus i protokol nr. 3 ændres;

det forekommer hensigtsmæssigt at opretholde anvendelsen af det toldsatssystem, der er omhandlet i artikel 15 i protokol nr. 3 om forbud mod toldgodtgørelse eller -fritagelse, indtil 31. december 2000;

i betragtning af situationen mellem Fællesskabet og Tyrkiet angående industriprodukter er det berettiget at udvide ovennævnte kumulationssystem til også at omfatte industriprodukter med oprindelse i Tyrkiet;

for at lette handelen og forenkle de administrative formaliteter er det ønskeligt at ændre teksten i artikel 3, 4 og 12 i protokol nr. 3;

i listen over de i protokollen fastsatte bearbejdninger og forarbejdninger, som kræves, for at materialer uden oprindelsesstatus kan opnå en sådan, er det nødvendigt med visse korrektioner, for at der kan tages hensyn til dels udviklingen i forarbejdningsteknikkerne og dels råvareknaphed -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

I protokol nr. 3 om definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og om metoderne for administrativt samarbejde foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, litra i), affattes således:

»i) »merværdi«: prisen ab fabrik minus toldværdien af alle anvendte produkter, som har oprindelse i de andre lande, der er anført i artikel 3 og 4, eller hvis toldværdien ikke er kendt eller ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i Litauen.«

2) Artikel 3 og 4 affattes således:

»Artikel 3

Kumulation i Fællesskabet

1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, anses produkter som produkter med oprindelse i Fællesskabet, når de er fremstillet dér ved anvendelse af materialer med oprindelse i Fællesskabet, Litauen, Bulgarien, Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien, Letland, Estland, Slovenien, Island, Norge, Schweiz (herunder Liechtenstein) (*) eller Tyrkiet (**) i henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler, der er knyttet som bilag til aftalerne mellem Fællesskabet og hvert af disse lande, forudsat at bearbejdningen eller forarbejdningen i Fællesskabet er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7 i denne protokol. Det kræves ikke, at sådanne materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.

2. Er den i Fællesskabet foretagne bearbejdning eller forarbejdning ikke mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Fællesskabet, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Fællesskabet.

3. Produkter med oprindelse i et af de i stk. 1 omhandlede lande, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Fællesskabet, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.

4. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har opnået deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreglerne i denne protokol.

Fællesskabet meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Litauen de nærmere detaljer om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de øvrige af de i stk. 1 omhandlede lande. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der har opfyldt de nødvendige betingelser.

Artikel 4

Kumulation i Litauen

1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, anses produkter som produkter med oprindelse i Litauen, når de er fremstillet dér ved anvendelse af materialer med oprindelse i Fællesskabet, Litauen, Bulgarien, Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien, Letland, Estland, Slovenien, Island, Norge, Schweiz (herunder Liechtenstein) (*) eller Tyrkiet (**) i henhold til bestemmelserne i protokollen om oprindelsesregler, der er knyttet som bilag til aftalerne mellem Litauen og hvert af disse lande, forudsat at bearbejdningen eller forarbejdningen i Litauen er mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7 i denne protokol. Det kræves ikke, at sådanne materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning.

2. Er den i Litauen foretagne bearbejdning eller forarbejdning ikke mere vidtgående end den, der er omhandlet i artikel 7, anses det fremstillede produkt kun som et produkt med oprindelse i Litauen, hvis den dér tilførte merværdi overstiger værdien af de anvendte materialer med oprindelse i et andet af de i stk. 1 omhandlede lande. Hvis dette ikke er tilfældet, anses det fremstillede produkt som et produkt med oprindelse i det land, som tegner sig for den største værdi af de materialer med oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen i Litauen.

3. Produkter med oprindelse i et af de i stk. 1 omhandlede lande, som ikke undergår nogen bearbejdning eller forarbejdning i Litauen, bevarer deres oprindelsesstatus, når de udføres til et af disse lande.

4. Den i denne artikel omhandlede kumulation må kun anvendes på de materialer og produkter, som har erhvervet deres oprindelsesstatus ved anvendelse af oprindelsesregler, der er identiske med oprindelsesreglerne i denne protokol.

Litauen meddeler gennem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Fællesskabet de nærmere detaljer om aftaler og tilsvarende oprindelsesregler, som er indgået med de øvrige af de i stk. 1 omhandlede lande. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato den i denne artikel omhandlede kumulation kan anvendes af de i stk. 1 omhandlede lande, der har opfyldt de nødvendige betingelser.

(*) Fyrstendømmet Liechtenstein er i toldunion med Schweiz og er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

(**) Kumulationen i denne artikel finder ikke anvendelse på materialer med oprindelse i Tyrkiet, som er opført i listen i bilag V til denne protokol.«

3) Artikel 12 affattes således:

»Artikel 12

Territorialprincippet

1. Betingelserne i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal til enhver tid være opfyldt i Fællesskabet eller Litauen, jf. dog undtagelserne i artikel 2, stk. 1, litra c), artikel 3 og 4, og stk. 3 i nærværende artikel.

2. Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra Fællesskabet eller Litauen til et andet land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, jf. dog bestemmelserne i artikel 3 og 4, medmindre det over for toldmyndighederne kan godtgøres:

a) at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført, og

b) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.

3. Erhvervelse af oprindelsesstatus på de betingelser, der er anført under afsnit II, påvirkes ikke gennem en bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget uden for Fællesskabet eller Litauen på materialer, der er udført fra Fællesskabet eller Litauen og senere genindført, såfremt:

a) de pågældende materialer fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet eller i Litauen, eller de dér inden udførslen har undergået en bearbejdning eller forarbejdning, der er mere vidtgående end den utilstrækkelige behandling, der er omhandlet i artikel 7, og

b) det over for toldmyndighederne kan godtgøres:

i) at de genindførte varer er opnået ved en bearbejdning eller forarbejdning af de udførte materialer, og

ii) at den samlede merværdi, der er erhvervet uden for Fællesskabet eller Litauen ved anvendelse af denne artikel, ikke overstiger 10 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, for hvilket der kræves oprindelsesstatus.

4. Ved anvendelsen af stk. 3 finder de betingelser, der er anført i afsnit II vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus, ikke anvendelse på bearbejdning eller forarbejdning foretaget uden for Fællesskabet eller Litauen. Anvendes der imidlertid i listen i bilag II en regel, som bygger på en maksimal værdi for alle anvendte materialer uden oprindelsesstatus, til at fastlægge oprindelsesstatus for det pågældende færdige produkt, må den samlede værdi af de på den pågældende parts område benyttede materialer uden oprindelsesstatus sammenlagt med den samlede merværdi, der opnået uden for Fællesskabet eller Litauen under anvendelse af nærværende artikel, ikke overstige den anførte procentdel.

5. Med henblik på anvendelse af stk. 3 og 4 forstås ved »samlet merværdi« samtlige de omkostninger, der er påløbet uden for Fællesskabet eller Litauen, herunder værdien af de dér indarbejdede materialer.

6. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter, som ikke opfylder betingelserne i listen i bilag II, eller som kun kan anses for at være tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede under anvendelse af den generelle tolerance i artikel 6, stk. 2.

7. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

8. Forarbejdninger eller bearbejdninger, der omfattes af denne artikel og foretages uden for Fællesskabet eller Litauen, finder sted under ordningen for passiv forædling eller et lignende system.«

4) I artikel 13, 14, 15, 17, 21, 27, 30 og 32 ændres udtrykket »i artikel 4« til: »i artikel 3 og 4«.

5) I artikel 15, stk. 6, sidste afsnit, ændres datoen »den 31. december 1998« til »den 31. december 2000«.

6) i artikel 26, stk. 1, ændres udtrykket »C2/CP3« til udtrykket »CN22/CN23«.

7) I bilag I, note 5.2:

a) indsættes leddet

»- strømførende fibre« mellem leddet

»- endeløse regenererede fibre«

og leddet

»- korte syntetiske fibre af polypropylen«

b) udgår femte eksempel »(Et tuftet tæppe . . . er opfyldt)«.

8) I bilag II tilføjes følgende:

a) Mellem HS-position 2202 og 2208 indsættes følgende HS-position:

>TABELPOSITION>

b) Bestemmelsen vedrørende kapitel 57 affattes således:

>TABELPOSITION>

c) Bestemmelsen vedrørende HS-position 7006 affattes således:

>TABELPOSITION>

d) Bestemmelsen vedrørende HS-position 7601 affattes således:

>TABELPOSITION>

9) Følgende bilag tilføjes:

»BILAG V

>TABELPOSITION>

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse.

Den anvendes fra den 1. januar 1999.

Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 1999.

På associeringsrådets vegne

A. SAUDARGAS

Formand

(1) EFT L 51 af 20. 2. 1998, s. 3.

(2) Protokol nr. 4 blev erstattet ved associeringsrådets afgørelse nr. 3/98 (endnu ikke offentliggjort i EFT).