TILLÆG I

FÆLLES FORSENDELSESPROCEDURE

AFSNIT I

ALMINDEL IGE BESTEMMELSER

Artikel 1

1. I dette tillæg fastlægges visse procedurer for den fælles forsendelsesprocedure, jf. konventionens artikel 1, stk. 3.

2. Medmindre andet er fastsat, finder bestemmelserne i dette tillæg anvendelse på transaktioner, der gennemføres i henhold til den fælles forsendelsesprocedure, uanset om T1- eller T2-proceduren er anvendt.

3. De varer, der frembyder øget risiko for svig, er opført i bilag I. Når der i nærværende konventions bestemmelser henvises til dette bilag, finder bestemmelserne for varerne i bilaget kun anvendelse, når mængden af disse varer overskrider den herfor gældende mindstemængde. Bilag I revideres mindst en gang årligt.

KAPITEL I

Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Den fælles forsendelsesprocedure finder ikke anvendelse på postforsendelser (herunder postpakker), der foretages i henhold til Verdenspostforeningens vedtægter, når de pågældende varer transporteres af eller for indehavere af rettigheder og forpligtelser i henhold til disse vedtægter.

2. En kontraherende part kan beslutte ikke at anvende den fælles forsendelsesprocedure på varetransport gennem rørledninger. Denne beslutning meddeles Kommissionen, der underretter de øvrige lande herom.

Artikel 3

Definitioner

I denne konvention forstås ved:

a) »kompetente myndigheder«: toldmyndighederne eller enhver anden myndighed, der skal anvende denne konvention

b) »forsendelsesangivelse«: det dokument, hvorved en person i den form og på den måde, der er foreskrevet, tilkendegiver, at han ønsker at henføre varer under proceduren for fælles forsendelse

c) »forsendelsesledsagedokument«: dokument udskrevet fra edb-systemet, som ledsager varerne, og er baseret på oplysningerne i forsendelsesangivelsen

d) »T2-procedure«: den i konventionens artikel 2 omhandlede T2-procedure, der er identificeret i forsendelsesangivelsen ved mærket »T2« eller »T2F«

e) »den hovedforpligtede«: personen, der udfærdiger den fælles forsendelsesangivelse, eller i hvis navn den fælles forsendelsesangivelse udfærdiges

f) »afgangssted«: det toldsted, hvor angivelsen om varernes henførsel under proceduren for fælles forsendelse modtages

g) »grænseovergangssted«: — indgangstoldstedet i en kontraherende parts område, eller — udgangstoldstedet i en kontraherende parts område, når varerne under forsendelsen forlader denne kontraherende parts toldområde via en grænse mellem denne kontraherende part og et tredjeland

h) »bestemmelsessted«: det toldsted, hvor de varer, der er henført under proceduren for fælles forsendelse, skal frembydes med henblik på afslutning af proceduren

i) »garantisted«: det af de kompetente myndigheder i hvert land udpegede sted, hvor der stilles sikkerhed ved kautionist

j) »kautionist«: enhver fysisk eller juridisk tredjepart, som skriftligt forpligter sig til solidarisk med den hovedforpligtede at betale enhver skyld, der kan opstå, med op til det beløb, for hvilket der er stillet sikkerhed

k) »HS-kode«: numerisk kode for positioner og underpositioner i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem som etableret ved konventionen af 14. juni 1983

l) »skyld«: import- eller eksportafgifter og andre afgifter vedrørende varer henført under proceduren for fælles forsendelse

m) »debitor«: enhver fysisk eller juridisk person, der er forpligtet til at betale en skyld

n) »Kommission«: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

o) »frigivelse af en vare«: den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er angivet for den procedure for fælles forsendelse, som varen er henført under

p) »person, der er etableret i en kontraherende parts område«: — for så vidt angår en fysisk person, enhver, der har sin normale bopæl dér — for så vidt angår en juridisk person eller en sammenslutning af personer, enhver, der har vedtægtsmæssigt hjemsted, hovedkontor eller fast driftssted dér

q) »edb-baserede procedurer«: — udveksling af standardiserede EDI-meddelelser med kompetente myndigheder, eller — indlæsning af data, som er nødvendige til opfyldelse af de pågældende formaliteter, i de kompetente myndigheders edb-systemer

r) »EDI (Electronic Data Interchange)«: elektronisk transmission mellem et datasystem og et andet af data, der er struktureret på grundlag af anerkendte meddelelsesstandarder

s) »standardiseret meddelelse«: en meddelelse, hvis struktur er fastlagt på forhånd og godkendt til elektronisk transmission af data

t) »personlige oplysninger«: enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk eller juridisk person

u) »nødprocedure«: procedure baseret på brugen af papirdokumenter, der giver mulighed for at indgive og kontrollere forsendelsesangivelsen og opfølge forsendelsestransaktionen, når den elektroniske standardprocedure ikke kan benyttes

v) »SAD-konvention«: konvention af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen.

KAPITEL II

Standardprocedure

Artikel 4

1. Formaliteterne for brugen af T1- eller T2-proceduren gennemføres ved hjælp af elektroniske databehandlingsteknikker i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder i henhold til principperne i toldlovgivningen.

2. De kontraherende parter er enige om at indføre følgende foranstaltninger:

a) bestemmelserne om definition og fastlæggelse af meddelelser, der skal udveksles mellem toldsteder, som er nødvendige for anvendelsen af proceduren for fælles forsendelse

b) alle fælles data og den fælles model for de meddelelser, der skal udveksles i henhold til proceduren for fælles forsendelse.

Artikel 5

Anvendelsesområde

1. Med forbehold af særlige omstændigheder foregår udvekslingen af oplysninger mellem de kompetente myndigheder som beskrevet i nærværende kapitel ved hjælp af elektroniske databehandlingssystemer og edb-netværk.

2. Til udveksling af de i stk. 1 omhandlede oplysninger anvendes Fællesskabets Common Communications Network/Common Systems Interface (CCN/CSI) af alle kontraherende parter. EFTA-landenes finansielle deltagelse og andre hermed forbundne spørgsmål aftales mellem Fællesskabet og hvert af EFTA-landene.

3. Bestemmelserne i nærværende kapitel finder ikke anvendelse på de forenklede procedurer i henhold til artikel 44, stk. 1, litra f) og g), medmindre andet er anført.

Artikel 6

Sikkerhed

1. Betingelserne for at lade formaliteterne udføre ved hjælp af edb-teknik omfatter blandt andet kontrol af informationskilder og foranstaltninger til beskyttelse af oplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, mod hændeligt tab, mod forringelse eller mod ikke-autoriseret adgang.

2. Ud over de sikkerhedskrav, der er anført i stk. 1, skal de kompetente myndigheder fastlægge og opretholde passende sikkerhedsordninger, således at hele forsendelsessystemet kan fungere på effektiv, pålidelig og sikker måde.

3. For at sikre, at ovennævnte sikkerhedsniveau opretholdes, skal enhver indføring, ændring eller slettelse af oplysninger registreres, og det skal anføres, hvad der er formålet hermed, tidspunktet herfor, og hvilken person der har udført det pågældende. Derudover skal den oprindelige oplysning eller enhver oplysning, som har været udsat herfor, opbevares i mindst tre kalenderår regnet fra udgangen af det år, som en sådan oplysning vedrører, eller for en længere periode, hvis andet er bestemt.

4. De kompetente myndigheder kontrollerer regelmæssigt sikkerheden.

5. De berørte kompetente myndigheder underretter hinanden om enhver mistanke om brud på sikkerheden.

Artikel 7

Beskyttelse af personoplysninger

1. De kontraherende parter skal alene anvende personoplysninger, der er udvekslet i forbindelse med opfyldelse af denne konvention til dette formål og til anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, der følger efter proceduren for fælles forsendelse. Denne begrænsning skal ikke forhindre, at dataene anvendes til risikoanalyse under en fælles forsendelse samt til efterforskning og sagsanlæg, der efterfølger denne fælles forsendelse. I så fald skal den kompetente myndighed, der har skaffet informationerne, straks underrettes om en sådan anvendelse.

2. De kontraherende parter forpligter sig til at iværksætte de nødvendige foranstaltninger for at beskytte personoplysninger, der er udvekslet i forbindelse med opfyldelse af denne konvention; disse foranstaltninger skal mindst svare til principperne i Europarådets konvention af 28. januar 1981 til beskyttelse af individer med hensyn til automatisk behandling af personoplysninger.

3. De kontraherende parter iværksætter de nødvendige foranstaltninger i form af effektiv kontrol for at sikre overholdelse af denne artikel.

KAPITEL III

Den hovedforpligtedes, fragtførerens og modtagerens ansvar

Artikel 8

1. Den hovedforpligtede skal

a) frembyde varerne for bestemmelsesstedet i intakt stand og forelægge de krævede dokumenter inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de foranstaltninger til varernes identificering, der er truffet af de kompetente myndigheder

b) overholde de øvrige bestemmelser om fælles forsendelse

c) efter anmodning fra de kompetente myndigheder og inden for de eventuelt fastsatte frister forsyne nævnte myndigheder med alle nødvendige dokumenter og oplysninger samt yde dem al nødvendig støtte og bistand.

2. Uanset den hovedforpligtedes i stk. 1 omhandlede forpligtelser er den fragtfører eller modtager af varerne, der accepterer varerne med kendskab til, at de er varer under fælles forsendelse, ligeledes forpligtet til at frembyde varerne i uforandret stand og de krævede dokumenter for bestemmelsesstedet inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af de kompetente myndigheder trufne foranstaltninger til varernes identificering.

KAPITEL IV

Sikkerhedsstillelse

Artikel 9

Forpligtelse til sikkerhedsstillelse

1. Den hovedforpligtede skal stille sikkerhed for betalingen af den skyld, der kan opstå i forbindelse med de pågældende varer.

2. Sikkerheden stilles:

a) enten som enkeltkaution, der dækker en enkelt fælles forsendelsestransaktion

b) eller af forenklingshensyn, jf. artikel 44, som en samlet kaution, der dækker flere forsendelser.

Artikel 10

Sikkerhedsstillelsesformer

1. Der kan stilles sikkerhed:

a) enten ved indbetaling af et kontant depositum ved afgangsstedet

b) eller ved kautionist ved et garantisted.

2. De kompetente myndigheder kan dog afvise den foreslåede form for sikkerhedsstillelse, hvis den er uforenelig med en korrekt afvikling af proceduren.

Artikel 10a

Kontant depositum

Det kontante depositum stilles i afgangslandets valuta eller ved overgivelse af ethvert andet betalingsmiddel, der accepteres af afgangslandets kompetente myndigheder.

Det kontante depositum eller hermed sidestillede deposita skal stilles i overensstemmelse med afgangslandets bestemmelser.

Artikel 10b

Kautionist

1. Kautionisten skal være etableret i den kontraherende parts område, hvor sikkerheden er stillet, og skal være godkendt af de kompetente myndigheder i dette land. Kautionisten opslår bopæl eller udpeger en befuldmægtiget i hver af de kontraherende parters område, der er omfattet af den pågældende fælles forsendelsestransaktion. Hvis Fællesskabet er en af de kontraherende parter, skal kautionisten opslå bopæl eller udpege en befuldmægtiget i hver af medlemsstaterne.

2. Den af kautionisten stillede sikkerhed dækker også afgiftsbeløb, der opkræves som følge af efterfølgende kontroller, inden for det garanterede beløb.

3. De kompetente myndigheder afslår at godkende kautionisten, når de finder, at denne ikke fuldt ud vil kunne sikre rettidig betaling af enhver skyld, der kan forfalde til betaling, med indtil det beløb, for hvilket der er stillet sikkerhed.

4. Når garantien stilles af en kautionist ved et garantisted:

a) tildeles den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelse« med henblik på udnyttelse af sikkerhedsstillelsen og på at identificere hver enkelt sikkerhedsstillelse

b) tildeles den hovedforpligtede en adgangskode, som er forbundet med »referencenummeret for sikkerhedsstillelse«, og denne kode meddeles denne.

Artikel 11

Fritagelse for sikkerhedsstillelse

1. Undtagen i tilfælde, der fastlægges efter behov, skal der ikke stilles sikkerhed for:

a) lufttransport

b) varetransport på Rhinen og Rhin-vandvejene

c) varetransport gennem rørledninger

d) fælles forsendelser, der foretages i overensstemmelse med artikel 44, stk. 1, litra f), nr. i).

2. Hvert land kan ved varetransport på andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje, der findes på dets område, fritage for sikkerhedsstillelse. Landet underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet med henblik herpå, og denne underretter de øvrige lande.

KAPITEL V

Diverse bestemmelser

Artikel 12

Dokumenters og undersøgelsesresultaters retlige status

1. Uanset mediet har forskriftsmæssigt udstedte forsendelsesdokumenter og foranstaltninger, som er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i et land, samme retsvirkning i de øvrige lande som forskriftsmæssigt udstedte forsendelsesdokumenter og foranstaltninger, der er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i hvert af disse lande.

2. Resultater af undersøgelser foretaget af et lands kompetente myndigheder som led i den fælles forsendelsesprocedure har i de øvrige lande samme beviskraft som resultater af undersøgelser foretaget af de kompetente myndigheder i hvert af disse lande.

Artikel 13

Fortegnelse over toldsteder, der er kompetente til at foretage ekspeditioner vedrørende fælles forsendelse

Hvert land registrerer en fortegnelse over de toldsteder, der er kompetente til at foretage ekspeditioner vedrørende fælles forsendelse, med angivelse af deres identifikationsnumre, beføjelser og ekspeditionstider (dage og tidspunkter) i edb-systemet. Alle ændringer skal ligeledes registreres i edb-systemet.

Kommissionen videreformidler sådanne oplysninger til alle landene gennem edb-systemet.

Artikel 14

Centralkontor

Hvert land underretter i givet fald Kommissionen om etablering af centralkontorer og om, hvilke beføjelser disse kontorer får med hensyn til forvaltning og kontrol af fællesforsendelsesproceduren samt med hensyn til modtagelse og videresendelse af dokumenter med angivelse af typen af de pågældende dokumenter.

Kommissionen meddeler de øvrige lande disse oplysninger.

Artikel 15

Overtrædelser og sanktioner

Landene træffer de nødvendige foranstaltninger til at behandle overtrædelser eller uregelmæssigheder samt til at indføre effektive, hensigtsmæssige og afskrækkende sanktioner.

AFSNIT II

ORDNINGENS FUNKTIONSMÅDE

KAPITEL I

Enkeltkaution

Artikel 16

Enkeltkaution ved kautionist

1. Sikkerhedsbeløbet for enkeltkaution skal fuldt ud dække den skyld, der kan forfalde til betaling, og beregnes på grundlag af de højeste afgiftssatser, herunder importafgifter, der gælder i afgangslandet for varer af denne type ved indførsel fra tredjeland og fortoldet til frit forbrug. Ved denne beregning betragtes fællesskabsvarer, der forsendes i henhold til konventionen om proceduren for fællesforsendelse, som ikke-fællesskabsvarer.

De satser, der benyttes ved beregningen af sikkerhedsbeløbet, kan dog ikke være mindre end en minimumssats, når der er angivet en sådan sats i femte kolonne i bilag I.

2. Enkeltkaution i form af kontant depositum er gyldig i alle kontraherende parters område. Den tilbagebetales, når forsendelsen er blevet afsluttet.

3. En kautionists sikkerhedsstillelse for enkelt kaution kan ske på grundlag af sikkerhedsdokumenter til et beløb af 7 000 EUR udstedt af kautionisten til personer, der påtænker at handle som hovedforpligtede, og de er gyldige i alle kontraherende parters område.

Kautionisten hæfter for et beløb på indtil 7 000 EUR pr. sikkerhedsdokument.

4. Når sikkerhedsstillelsen for enkeltkaution stilles af en kautionist, kan den hovedforpligtede ikke ændre adgangskoden til »referencenummeret for sikkerhedsstillelsen« ud over rammerne for anvendelse af bilag IV, punkt 3.

Artikel 17

Former for enkeltkaution ved kautionsdokument

1. Der stilles enkeltkaution ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C1 til tillæg III. Kautionsdokumentet opbevares af garantistedet.

2. Når nationale love eller administrative bestemmelser eller sædvaner kræver det, kan hvert land tillade, at den i stk. 1 omhandlede sikkerhed stilles på anden måde, såfremt der herved opnås samme retsvirkninger som ved anvendelse af et dokument, der er udformet i overensstemmelse med modellen.

Artikel 18

Former for enkeltkaution ved sikkerhedsdokumenter

1. I det i artikel 16, stk. 3, omhandlede tilfælde stilles enkeltkautionen ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C2 til tillæg III.

Artikel 17, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.

2. Kautionisten stiller alle de krævede oplysninger vedrørende sikkerhedsdokumentet for enkeltkaution, som vedkommende har udstedt, til rådighed for garantistedet i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder. Sidste anvendelsesdato kan ikke fastsættes ud over en frist på et år regnet fra udstedelsesdatoen.

3. Kautionisten meddeler den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelsen« for hvert sikkerhedsdokument for enkeltkaution, som tildeles denne. Den tilhørende adgangskode kan ikke ændres af den hovedforpligtede.

4. For så vidt angår anvendelsen af artikel 22, stk. 1, litra b), overdrager kautionisten den hovedforpligtede sikkerhedsdokumentet for enkeltkaution i papirformat udarbejdet i henhold til modellen i bilag C3; af dokumentet fremgår identifikationsnummeret.

5. Kautionisten kan udstede sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution, som ikke er gyldige for en fælles forsendelse med varer, der er opført i bilag I. I den forbindelse anbringer kautionisten diagonalt på det eller de sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution, der udstedes, følgende påtegning:

— Begrænset gyldighed — 99200.

6. Den hovedforpligtede skal give afgangsstedet et antal sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution svarende til det multiplum af 7 000 EUR, der er nødvendigt for fuldt ud at dække den skyld, der kan forfalde til betaling. Med henblik på anvendelse af artikel 22, stk. 1, litra b), skal de enkelte sikkerhedsdokumenter i papirformat indleveres til og opbevares af afgangsstedet, som meddeler identifikationsnummeret for de enkelte sikkerhedsdokumenter til det garantisted, der er anført på sikkerhedsdokumentet.

Artikel 19

Tilbagetrækning og ophævelse af kautionsdokument

1. Garantistedet trækker godkendelsen af en kautionists tilsagn tilbage, når de betingelser, der var gældende på udstedelsestidspunktet, ikke længere er opfyldt.

Kautionisten kan ligeledes ophæve sit tilsagn til enhver tid.

2. Tilbagetrækningen eller ophævelsen har virkning fra den sekstende dag efter dagen for meddelelsen herom til kautionisten henholdsvis garantistedet.

Fra den dato, hvor tilbagetrækningen eller ophævelsen træder i kraft, kan de dokumenter for enkeltkaution, der er udstedt tidligere, ikke længere benyttes ved henførsel af varer under den fælles forsendelsesprocedure.

3. De kompetente myndigheder i landet, hvor garantistedet er beliggende, indfører oplysningen om tilbagetrækningen eller ophævelsen og ikrafttrædelsesdatoen herfor i edb-systemet.

KAPITEL II

Transportmidler og angivelser

Artikel 20

Indladningsbetingelser

1. Hver forsendelsesangivelse må kun omfatte varer, der er indladet eller skal indlades i et og samme transportmiddel, og som skal transporteres fra samme afgangssted til samme bestemmelsessted.

I forbindelse med denne artikel anses følgende for at udgøre et og samme transportmiddel, når de medfører varer, der skal transporteres samlet:

a) et vejkøretøj med en eller flere påhængsvogne eller sættevogne

b) en togstamme

c) skibe, der udgør en enhed

d) containere, der er indladet på et og samme transportmiddel som omhandlet i denne artikel.

2. Et og samme transportmiddel kan benyttes til indladning af varer ved flere afgangssteder og til aflæsning ved flere bestemmelsessteder.

Artikel 21

Forsendelsesangivelse pr. edb

1. Oplysningerne i angivelsen i henhold til bilag A1 til tillæg III indsættes som kodede oplysninger eller indsættes i en anden form, som fastsættes af toldmyndighederne med henblik på edb-behandling i overensstemmelse med de krævede oplysninger.

2. En forsendelsesangivelse udarbejdet ved EDI betragtes som værende indgivet på det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder modtager EDI-meddelelsen.

Godkendelsen af forsendelsesangivelsen udarbejdet ved EDI bekræftes over for den hovedforpligtede i form af en svarmeddelelse, der mindst indeholder identifikationen af den modtagne meddelelse og/eller registreringsnummeret for forsendelsesangivelsen samt godkendelsesdatoen.

3. En forsendelsesangivelse, som er indleveret ved hjælp af udveksling af standardiserede EDI-meddelelser, skal være i overensstemmelse med strukturen og de nærmere specifikationer i tillæg III.

4 Forsendelsesangivelsen udfyldes i overensstemmelse med tillæg III på et af de kontraherende parters officielle sprog, som accepteres af de kompetente myndigheder i afgangslandet. Om fornødent kan de kompetente myndigheder i et land, som er berørt af forsendelsestransaktionen, anmode om oversættelse heraf til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i dette land.

5. Følger proceduren for fælles forsendelse i afgangslandet efter en anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, kan afgangsstedet anmode om, at de tilhørende dokumenter fremlægges.

6. Varerne frembydes sammen med transportdokumentet. Afgangsstedet kan fritage for forelæggelse af dette dokument ved toldbehandlingen, idet det dog skal kunne forevises.

Artikel 22

Ikke-elektronisk forsendelsesangivelse

1. Varerne kan henføres under proceduren for fælles forsendelse ved hjælp af en forsendelsesangivelse udfærdiget på en formular, der svarer til modellen i tillæg 1 til bilag I til SAD-konventionen i følgende tilfælde:

a) når varerne transporteres af rejsende, der ikke har direkte adgang til toldvæsenets edb-system, i henhold til bestemmelserne i artikel 22a

b) når nødproceduren anvendes i henhold til bestemmelserne i bilag V

c) når en af de kontraherende parter beslutter det.

2. Ved anvendelsen af stk. 1, litra a) og c), sørger de kompetente myndigheder for, at forsendelsesoplysningerne udveksles mellem de kompetente myndigheder gennem toldvæsenets edb-system.

3. Brugen af en skriftlig forsendelsesangivelse, jf. stk. 1, litra b), skal godkendes af de kompetente myndigheder, når den hovedforpligtedes edb-system og/eller netværket ikke fungerer.

4. Forsendelsesangivelsen kan suppleres med en eller flere yderligere formularer i henhold til modellen i tillæg 3 til bilag I til SAD-konventionen. Formularerne er en integrerende del af angivelsen.

5. Ladelister, der er udformet på grundlag af modellen i tillæg III, kan anvendes i stedet for supplementsformularer som beskrivende del af forsendelsesangivelsen, hvoraf de udgør en integrerende del.

6. De i stk. 1, 4 og 5 omhandlede formularer udfyldes i overensstemmelse med tillæg III.

7. Artikel 21, stk. 4-6, gælder tilsvarende.

Artikel 22a

Forsendelsesangivelse for rejsende

Med henblik på anvendelse af artikel 22, stk. 1, litra a), udarbejder den rejsende forsendelsesangivelsen i overensstemmelse med artikel 5 og 6 og bilag B6 til tillæg III.

Artikel 23

Sammensatte forsendelser

For forsendelser, som omfatter såvel varer, der forsendes efter T1-proceduren, som varer, der forsendes efter T2-proceduren, udfyldes forsendelsesangivelsen, der er forsynet med »T«, for hver varepost med angivelse af »T1«, »T2« eller »T2F«.

Artikel 24

Undertegnelse af forsendelsesangivelsen og den hovedforpligtedes forpligtelse

1. Forsendelsesangivelsen skal indeholde en elektronisk signatur eller en anden form for identifikation.

2. Indgivelsen af forsendelsesangivelsen forpligter den hovedforpligtede med hensyn til:

a) nøjagtigheden af de oplysninger, der er anført i forsendelsesangivelsen

b) de fremlagte dokumenters ægthed

c) overholdelse af alle forpligtelser i forbindelse med henførslen af de pågældende varer under den fælles forsendelsesprocedure.

KAPITEL III

Procedurer på afgangsstedet

Artikel 25

Indgivelse af forsendelsesangivelsen

Forsendelsesangivelsen indgives og varerne frembydes på afgangsstedet på den dag og det tidspunkt, som de kompetente myndigheder har angivet.

Afgangsstedet kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning tillade, at varerne frembydes på ethvert andet sted.

Artikel 26

Transportrute

1. Varer, der er henført under den fælles forsendelsesprocedure, skal transporteres til bestemmelsesstedet ad en økonomisk set berettiget rute.

2. For varer, der er anført på listen i bilag I, eller når de kompetente myndigheder eller den hovedforpligtede finder det nødvendigt, fastsætter afgangsstedet en bindende transportrute, der som et minimum omfatter en angivelse i rubrik 44 i forsendelsesangivelsen af de lande, der skal passeres, under hensyntagen til de oplysninger, der er afgivet af den hovedforpligtede, jf. dog artikel 59.

Artikel 27

Antagelse og registrering af forsendelsesangivelsen

1. Forsendelsesangivelsen accepteres og registreres på afgangsstedet på den dag og det tidspunkt, som de kompetente myndigheder har angivet, under forudsætning af at:

a) den opfylder alle de betingelser, der er nødvendige for anvendelse af nærværende konvention

b) den ledsages af alle tilhørende dokumenter, og

c) de varer, som angivelsen vedrører, frembydes for toldmyndighederne.

2. De kompetente myndigheder kan give tilladelse til, at de i stk. 1, litra b), omtalte dokumenter ikke vedlægges angivelsen. I sådanne tilfælde stilles disse dokumenter til rådighed for de kompetente myndigheder.

3. Medmindre andet specifikt angives, er datoen for anvendelse af alle bestemmelserne inden for proceduren for fælles forsendelse den dato, hvor de kompetente myndigheder antager angivelsen.

Artikel 28

Rettelse af forsendelsesangivelsen

1. Den hovedforpligtede er bemyndiget til efter anmodning at rette en eller flere oplysninger i forsendelsesangivelsen, efter at denne er antaget af de kompetente myndigheder. Sådanne rettelser må ikke medføre, at der tilføjes andre varer til forsendelsesangivelsen end dem, som den oprindelig vedrørte.

2. Ingen rettelser kan dog tillades, når der indgives anmodning herom, efter at de kompetente myndigheder har:

a) underrettet den hovedforpligtede om, at de vil foretage en undersøgelse af varerne

b) konstateret, at de pågældende oplysninger er urigtige

c) frigivet varerne.

Artikel 29

Frist for frembydelse for bestemmelsesstedet

1. Under hensyntagen til transportruten, transportbestemmelserne og andre relevante retsforskrifter og eventuelt de oplysninger, der er afgivet af den hovedforpligtede, fastsætter afgangsstedet sidste frist for, hvornår varerne skal være frembudt for bestemmelsesstedet.

2. Den frist, der således er fastsat af afgangsstedet, er bindende for de kompetente myndigheder i de lande, hvis territorium benyttes ved den fælles forsendelsestransaktion, og kan ikke ændres af disse myndigheder.

Artikel 30

Kontrol af forsendelsesangivelsen og varerne

1. På grundlag af en risikoanalyse eller stikprøvevis kan de kompetente myndigheder i afgangslandet foretage følgende kontrol:

a) en kontrol af den godkendte forsendelsesangivelse og de dertil knyttede dokumenter

b) undersøgelse af varerne, evt. ledsaget af en prøveudtagning med henblik på analyse eller en grundig undersøgelse.

2. Varerne undersøges på de hertil udpegede steder og inden for de til formålet fastsatte tidspunkter. De kompetente myndigheder kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning undersøge varerne på andre steder og tidspunkter.

Artikel 31

Identifikationsforanstaltninger

1. Afgangsstedet træffer de identifikationsforanstaltninger, som anses for nødvendige, og indfører de relevante oplysninger i forsendelsesangivelsen.

2. Frigivelse af varer, der skal henføres under den fælles forsendelsesprocedure, nægtes, hvis der ikke kan foretages forsegling i overensstemmelse med konventionens artikel 11, stk. 2 eller 3, jf. dog konventionens artikel 11, stk. 4.

3. Når forseglingen af rum foretages, efterprøver de kompetente myndigheder, om transportmidlerne er godkendte eller i hvert fald egnede til forsegling.

4. Alle vejkøretøjer eller påhængsvogne, sættevogne og containere, der er godkendt til varetransport under toldforsegling i overensstemmelse med bestemmelserne i en international aftale, hvori Det Europæiske Fællesskab eller dets medlemsstater og EFTA-landene er kontraherende parter, anses for godkendt ved anvendelse af andre bestemmelser, jf. konventionens artikel 11, stk. 2, litra a).

5. Forseglingerne skal opfylde kravene i bilag II.

6. Forseglingen må ikke brydes uden de kompetente myndigheders tilladelse.

7. Varerne anses for at kunne identificeres i henhold til konventionens artikel 11, stk. 4, når beskrivelsen af dem er så detaljeret, at deres mængde og art let kan konstateres.

Artikel 32

Frigivelse af varer

1. Afgangsstedet indfører de relevante oplysninger på forsendelsesangivelsen med påtegning om resultaterne af kontrollen.

2. Hvis kontrolresultaterne giver mulighed for det, frigiver afgangsstedet varerne og anfører datoen i edb-systemet.

3. Afgangsstedet underretter ved frigivelsen af varerne det anførte bestemmelsessted om den fælles forsendelse ved hjælp af en »forventet ankomstmeddelelse« og de forskellige grænseovergangssteder ved hjælp af en »forventet grænseovergangmeddelelse«. Disse meddelelser udarbejdes på grundlag af oplysningerne i forsendelsesangivelsen, i givet fald med ændringer.

Artikel 33

Forsendelsesledsagedokument

1. Forsendelsesledsagedokumentet skal svare overens med modellen og oplysningerne i tillæg III. Det ledsager varerne, der er henført under proceduren for fælles forsendelse. Efter frigivelsen af varerne stilles det til rådighed for den erhvervsdrivende på en af følgende måder:

a) det overdrages til den hovedforpligtede af afgangsstedet eller udskrives fra den hovedforpligtedes edb-system i henhold til en tilladelse fra de kompetente myndigheder

b) det udskrives fra den godkendte afsenders edb-system efter modtagelse af meddelelsen om frigivelse af varerne, som fremsendes af afgangsstedet.

2. Forsendelsesledsagedokumentet suppleres i givet fald af en liste over vareposter, som er en integrerende del af det pågældende dokument og er i overensstemmelse med modellen i tillæg III.

KAPITEL IV

Procedurer under transporten

Artikel 34

Fremlæggelse af forsendelsesledsagedokument

Forsendelsesledsagedokumentet og de øvrige dokumenter, der ledsager varerne, skal fremlægges efter anmodning fra de kompetente myndigheder.

Artikel 35

Grænseovergangssted

1. Forsendelsen og forsendelsesledsagedokumentet frembydes ved hvert grænseovergangssted.

2. Grænseovergangsstedet registrerer overgangen, som det er blevet underrettet om ved hjælp af den »forventede grænseovergangsmeddelelse« fra afgangsstedet. Afgangsstedet underrettes om grænseovergangen ved hjælp af meddelelsen »grænseovergangsattest«.

3. Grænseovergangsstederne foretager kontrol af varerne, hvis de finder det nødvendigt. En eventuel kontrol udføres navnlig på grundlag af »den forventede grænseovergangsmeddelelse«.

4. Finder transporten sted over et andet grænseovergangssted end det, der er anført i forsendelsesledsagedokumentet, anmoder det benyttede grænseovergangssted afgangsstedet om »den forventede grænseovergangsmeddelelse« og underretter afgangsstedet om grænseovergangen ved at fremsende »grænseovergangsattesten«. Afgangsstedet underretter det i givet fald om manglende gyldighed af sikkerhedsstillelsen i det pågældende land.

5. Stk. 1-4 finder ikke anvendelse på varetransport med jernbane.

Artikel 36

Hændelser under transporten

1. I nedenstående tilfælde forsyner fragtføreren forsendelsesledsagedokumentet med oplysning om den indtrufne begivenhed og fremlægger det sammen med forsendelsen for de kompetente myndigheder i det land, på hvis område transportmidlet befinder sig:

a) ved ændring af den bindende transportrute, dersom artikel 26, stk. 2, finder anvendelse

b) ved brud på forseglingen under transporten, uden at dette kan tilskrives fragtføreren

c) ved omladning af varer til et andet transportmiddel; denne omladning skal ske under tilsyn af de kompetente myndigheder, som dog kan give tilladelse til omladning uden opsyn

d) hvis en overhængende fare gør det nødvendigt, at varerne straks aflæsses helt eller delvist

e) ved enhver hændelse, begivenhed eller ulykke, der kan have indvirkning på overholdelsen af den hovedforpligtedes eller fragtførerens forpligtelser.

2. Hvis de kompetente myndigheder finder, at den fælles forsendelsestransaktion kan fortsætte på normal vis, påtegner de efter i påkommende tilfælde at have truffet de fornødne foranstaltninger forsendelsesledsagedokumentet. De kompetente myndigheder på grænseovergangsstedet eller bestemmelsesstedet indfører de relevante oplysninger om omladning eller andre hændelser i edb-systemet.

KAPITEL V

Procedurer på bestemmelsesstedet

Artikel 37

Frembydelse for bestemmelsesstedet

1. Varerne og de krævede dokumenter skal frembydes for bestemmelsesstedet i dettes åbningstid. Det pågældende toldsted kan dog på den pågældendes anmodning og for dennes regning tillade, at angivelsen og varerne frembydes uden for åbningstiderne. Bestemmelsesstedet kan dog på den interesserede parts anmodning og for dennes regning tillade, at varerne og de krævede dokumenter frembydes på ethvert andet sted.

2. Frembydes varerne for bestemmelsesstedet efter udløbet af den frist, der er fastsat af afgangsstedet, og skyldes denne manglende overholdelse af fristen omstændigheder, som bestemmelsesstedet finder behørigt godtgjort, og som fragtføreren eller den hovedforpligtede ikke er ansvarlige for, anses sidstnævnte for at have overholdt den fastsatte frist.

3. Bestemmelsesstedet beholder forsendelsesledsagedokumentet, og kontrollen af varerne foretages navnlig på grundlag af »den forventede ankomstmeddelelse«, som er modtaget fra afgangsstedet.

4. På anmodning fra den hovedforpligtede og for at bevise, at transaktionen er gennemført i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, attesterer bestemmelsesstedet en genpart af forsendelsesledsagedokumentet med følgende påtegning:

— Alternativt bevis — 99202.

5. Forsendelsestransaktionen kan afsluttes på et andet toldsted end det, der oprindeligt er fastsat i forsendelsesangivelsen. I så fald bliver dette toldsted bestemmelsesstedet.

Hvis det nye bestemmelsessted hører under en anden kontraherende part end det oprindeligt planlagte toldsted, skal det nye bestemmelsessted anmode afgangsstedet om »en forventet ankomstmeddelelse«.

Artikel 38

Ankomstbevis

1. Bestemmelsesstedet udsteder efter anmodning et ankomstbevis til den person, som frembyder varerne og de krævede dokumenter.

2. Ankomstbeviset svarer til modellen i tillæg III.

3. Ankomstbeviset skal i forvejen være udfyldt af brugeren. Det kan ud over den rubrik, der er forbeholdt bestemmelsesstedet, indeholde andre oplysninger om forsendelsen. Ankomstbeviset kan ikke anvendes som bevis for, at proceduren er afsluttet, jf. artikel 42, stk. 1.

Artikel 39

Omdestinering af oplysninger

1. Bestemmelsesstedet underretter afgangsstedet om ankomsten af varerne samme dag, som de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet, ved hjælp af »ankomstmeddelelsen«.

2. Når forsendelsestransaktionen afsluttes ved et andet toldsted end det, der oprindeligt er angivet i forsendelsesangivelsen, underretter det nye bestemmelsessted afgangsstedet om ankomsten ved hjælp af en »ankomstmeddelelse«.

Afgangsstedet underretter det oprindeligt fastsatte bestemmelsessted om ankomsten ved hjælp af meddelelsen »omdestinering«.

3. Den i stk. 1 og 2 omtalte »ankomstmeddelelse« kan ikke fungere som bevis for, at proceduren er afsluttet i henhold til artikel 40, stk. 2.

4. Bortset fra under behørigt begrundede omstændigheder sender bestemmelsesstedet meddelelsen om »kontrolresultater« til afgangsstedet senest den tredje dag efter, at varerne er blevet frembudt for bestemmelsesstedet. Men når artikel 65 finder anvendelse, sender bestemmelsesstedet meddelelsen om »kontrolresultater« til afgangsstedet senest den sjette dag efter den dag, hvor varerne er blevet frembudt.

KAPITEL VI

Kontrol med procedurens ophør

Artikel 40

Procedurens ophør og afslutning

1. Den fælles forsendelsesprocedure ophører, og den hovedforpligtedes forpligtelser er opfyldt, når de af proceduren omfattede varer og tilhørende dokumenter og oplysninger frembydes for bestemmelsesstedet i henhold til bestemmelserne for proceduren.

2. De kompetente myndigheder afslutter den fælles forsendelsesprocedure, når de ved en sammenligning mellem de til afgangsstedet afgivne oplysninger og de på bestemmelsesstedet konstaterede forhold kan fastslå, at proceduren er behørigt afsluttet.

Artikel 41

Efterlysningsprocedure

1. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet ikke har modtaget »ankomstmeddelelsen« inden for fristen for frembydelse af varerne på bestemmelsesstedet, eller når de ikke har modtaget meddelelsen om »kontrolresultater« senest seks dage efter modtagelsen af »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure med henblik på at indhente de oplysninger, som er nødvendige for at afslutte proceduren, eller, hvis dette ikke er muligt:

— at fastslå, om der er opstået en toldskyld

— at identificere skyldneren, og

— at fastslå, hvilke myndigheder der er kompetente med hensyn til inddrivelse.

2. Efterlysningsproceduren iværksættes senest syv dage efter udløbet af en af de i stk. 1 omtalte frister undtagen i særlige tilfælde, som defineres i samarbejde med de kontraherende parter. Denne procedure indledes straks, hvis de kompetente myndigheder underrettes på et tidligt tidspunkt om, at proceduren ikke er afsluttet, eller hvis de har mistanke herom.

3. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet kun har modtaget »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure og retter henvendelse til det bestemmelsessted, der har fremsendt »ankomstmeddelelsen«, om meddelelsen om »kontrolresultater«.

4. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet ikke har modtaget »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure og retter henvendelse til den hovedforpligtede for at få de nødvendige oplysninger til afslutningen af proceduren eller til bestemmelsesstedet, når de nødvendige oplysninger til efterlysningen på bestemmelsesstedet er til rådighed.

Den hovedforpligtede skal adspørges om de nødvendige oplysninger til afslutning af proceduren senest 28 dage efter iværksættelse af efterlysningsproceduren over for bestemmelsesstedet, når forsendelsestransaktionen ikke kan afsluttes.

5. Bestemmelsesstedet og den hovedforpligtede skal reagere på den i stk. 4 omtalte anmodning inden for 28 dage. Hvis den hovedforpligtede leverer tilstrækkelige oplysninger i løbet af denne periode, skal de kompetente myndigheder i afgangslandet tage hensyn til disse oplysninger eller afslutte proceduren, hvis de fremlagte oplysninger giver mulighed for dette.

6. Hvis oplysningerne fra den hovedforpligtede ikke giver mulighed for at afslutte proceduren, men af afgangslandets myndigheder anses for tilstrækkelige til at fortsætte efterlysningsproceduren, indgives der straks en anmodning over for det pågældende toldsted.

7. Gør efterlysningsproceduren det muligt at fastslå, at proceduren er afsluttet korrekt, afslutter de kompetente myndigheder i afgangslandet proceduren og underretter straks den hovedforpligtede samt om fornødent de kompetente myndigheder, der har indledt en inddrivelsesprocedure i henhold til artikel 117, herom.

Artikel 41a

1. Når der efter iværksættelsen af efterlysningsproceduren og inden for den i artikel 116, stk. 1, litra c), anførte frist, fremlægges bevis af en hvilken som helst art for det sted, hvor de begivenheder, der gav anledning til skylden, har fundet sted, over for de kompetente myndigheder i afgangslandet, i det følgende betegnet »de anmodende myndigheder«, og hvis dette sted er beliggende i en anden kontraherende parts område, fremsender de anmodende myndigheder straks alle tilgængelige oplysninger til de kompetente myndigheder på det pågældende sted, i det følgende betegnet »de myndigheder, hvortil anmodningen er rettet«.

2. De myndigheder, hvortil anmodningen er rettet, bekræfter modtagelsen af meddelelsen og anfører, om de er kompetente til at foretage inddrivelsen. Hvis de anmodende myndigheder ikke har modtaget noget svar inden 28 dage, skal de straks iværksætte efterlysningsproceduren.

Artikel 42

Alternativt bevis for procedurens ophør

1. Beviset for, at proceduren er afsluttet inden for de i angivelsen anførte frister, kan fremlægges af den hovedforpligtede i form af et for de kompetente myndigheder tilfredsstillende dokument, som er attesteret af de kompetente myndigheder i bestemmelseslandet, som muliggør en identifikation af de pågældende varer, og hvoraf det fremgår, at de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet eller i tilfælde, hvor artikel 64 anvendes, er afleveret til den godkendte modtager.

2. Proceduren for fælles forsendelse anses ligeledes for afsluttet, hvis den hovedforpligtede fremlægger et af følgende for de kompetente myndigheder tilfredsstillende dokumenter, som gør det muligt at identificere de pågældende varer:

a) et tolddokument, der er udstedt i et tredjeland, vedrørende henførsel under en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse

b) et dokument, der er udstedt i et tredjeland, som er afstemplet og attesteret af toldmyndighederne i dette land, og hvori det bekræftes, at varerne betragtes som værende bragt i fri omsætning i det pågældende tredjeland.

3. De i stk. 2 omhandlede dokumenter kan erstattes af kopier eller fotokopier, hvis rigtighed bekræftes af den organisation, der har attesteret originaldokumenterne, myndighederne i det pågældende tredjeland eller myndighederne i et af disse lande.

Artikel 43

Efterfølgende kontrol

1. De kompetente myndigheder kan foretage efterfølgende kontrol af de udvekslede oplysninger såsom dokumenter, formularer, godkendelser eller oplysninger i forbindelse med proceduren for fælles forsendelse for at efterprøve ægtheden eller nøjagtigheden af eventuelle påtegninger og stempler. Denne kontrol foretages, hvis der foreligger tvivl eller mistanke om svig. Den kan ligeledes foretages på grundlag af en risikoanalyse eller stikprøvevis.

2. De kompetente myndigheder, der modtager en anmodning om efterfølgende kontrol, svarer straks derpå.

3. Hvis de kompetente myndigheder i afgangslandet anmoder om efterfølgende kontrol af forsendelsesledsagedokumenterne og oplysningerne i meddelelsen om »kontrolresultater«, fordi der foreligger tvivl eller mistanke om svig, anses betingelserne i artikel 40, stk. 2, ikke for opfyldte, så længe ægtheden eller nøjagtigheden af de oplysninger, for hvis vedkommende der anmodes om efterfølgende kontrol, ikke er bekræftet.

4. Disse bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på artikel 22.

AFSNIT III

FORENKLINGER

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser om forenklinger

Artikel 44

Anvendelsesområde

1. På anmodning fra den hovedforpligtede eller modtageren, alt efter tilfældet, kan de kompetente myndigheder give bevilling til følgende forenklinger:

a) anvendelse af samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse

b) benyttelse af særlig forsegling

c) fritagelse for at følge en bindende transportrute

d) status som godkendt afsender

e) status som godkendt modtager

f) anvendelse af forenklede procedurer, der er specifikke for visse transportformer: i) godstransport med jernbane eller i store containere ii) godstransport ad luftvejen iii) godstransport i rørledninger

g) anvendelse af andre forenklede procedurer på grundlag af konventionens artikel 6.

2. Når de i stk. 1, litra a) og f), omhandlede forenklinger bevilges, anvendes de i alle landene, undtagen hvis andet fremgår af dette tillæg eller af bevillingen. Når de i stk. 1, litra b), c) og d), omhandlede forenklinger bevilges, anvendes de kun på fælles forsendelsestransaktioner, der indledes i det land, hvor bevillingen er udstedt. Når den i stk. 1, litra e), omhandlede forenkling bevilges, anvendes den kun i det land, hvor bevillingen er udstedt.

Artikel 45

Almindelige betingelser for meddelelse af bevilling

1. Den i artikel 44, stk. 1, omhandlede bevilling meddeles kun til personer, som:

a) er etableret i en kontraherende parts område; tilladelsen til at benytte en samlet kaution kan dog kun gives til personer, der er etableret i det land, hvor sikkerheden stilles

b) regelmæssigt benytter proceduren for fælles forsendelse, eller som de kompetente myndigheder ved kan opfylde forpligtelserne i forbindelse med denne procedure, eller — i tilfælde af den i artikel 44, stk. 1, litra e), omhandlede forenkling — som regelmæssigt modtager varer henført under proceduren for fælles forsendelse, og

c) ikke har begået alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- og skattelovgivningen.

2. For at sikre en korrekt forvaltning af forenklingerne meddeles der kun bevilling:

a) hvis de kompetente myndigheder kan overvåge og kontrollere proceduren uden en uforholdsmæssigt stor administrativ indsats, og

b) hvis de berørte personer fører optegnelser, der gør det muligt for de kompetente myndigheder at foretage en effektiv kontrol.

Artikel 46

Bevillingsansøgningens indhold

1. En ansøgning om bevilling til at benytte forenklinger, i det følgende benævnt »ansøgningen«, dateres og underskrives. Den kan udarbejdes skriftligt eller indgives ved hjælp af elektroniske databehandlingsteknikker i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder.

2. Ansøgningen skal indeholde de oplysninger, som gør det muligt for de kompetente myndigheder at sikre, at vilkårene for bevilling til at anvende forenklinger overholdes.

Artikel 47

Ansøgerens ansvar

Den person, som ansøger om bevilling til at anvende forenklinger, er ansvarlig i henhold til de gældende bestemmelser i de kontraherende parters område og med forbehold af anvendelse af eventuelle strafferetlige bestemmelser, hvad angår:

a) nøjagtigheden af oplysningerne i ansøgningen

b) ægtheden af de vedlagte dokumenter.

Artikel 48

Kompetente myndigheder

1. Ansøgningen indgives til de kompetente myndigheder i det land, hvor ansøgeren er etableret.

2. Bevillingen meddeles, eller ansøgningen afslås, i henhold til gældende bestemmelser i de kontraherende parters område.

3. Beslutningen om afvisning af anmodningen meddeles ansøgeren i overensstemmelse med de frister og bestemmelser, der er gældende i det pågældende land. Den skal være begrundet.

Artikel 49

Tilladelsens indhold

1. Bevillingens daterede og underskrevne originaleksemplar samt en eller flere bekræftede kopier udstedes til bevillingshaveren.

2. Bevillingen fastsætter betingelserne for anvendelsen af forenklingerne samt funktions- og kontrolmetoder herfor. Den træder i kraft på udstedelsesdatoen.

3. Den person, der har en bevilling til at anvende forenklinger, er ansvarlig for, at alle krav vedrørende henførslen af de pågældende varer under den fælles forsendelsesprocedurer er opfyldt.

4. For så vidt angår de i artikel 44, stk. 1, litra b), c), og f), omhandlede forenklinger, forelægges bevillingen på anmodning af afgangsstedet.

Artikel 50

Tilbagekaldelse og ændring

1. Bevillingshaveren underretter de kompetente myndigheder om alle forhold, der opstår efter meddelelsen af bevillingen, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af bevillingen.

2. Bevillingen tilbagekaldes eller ændres af de kompetente myndigheder, hvis:

a) en eller flere af forudsætningerne for dens udstedelse ikke var eller ikke længere er opfyldt, eller

b) et forhold, som er opstået efter meddelelsen af bevillingen, påvirker videreførelsen eller indholdet af denne.

3. Tilladelsen kan tilbagekaldes eller ændres af de kompetente myndigheder, når bevillingshaveren ikke længere opfylder en forpligtelse, som følger af denne bevilling.

4. Afgørelsen om tilbagekaldelse eller ændring af bevillingen begrundes. Bevillingshaveren underrettes om afgørelsen.

5. Tilbagekaldelse eller ændring af en bevilling får virkning fra datoen for meddelelsen herom. De kompetente myndigheder kan dog undtagelsesvis i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt. Ikrafttrædelsesdatoen angives i afgørelsen.

Artikel 51

Opbevaring af ansøgninger og bevillinger af de kompetente myndigheder

1. De kompetente myndigheder opbevarer ansøgninger med bilag sammen med en kopi af alle de bevillinger, der er meddelt.

2. Når en ansøgning afvises, eller når en bevilling tilbagekaldes, opbevares ansøgningen og afgørelsen om afvisningen eller tilbagekaldelsen samt alle bilag hertil mindst tre år fra udgangen af det kalenderår, hvor ansøgningen blev afvist, eller bevillingen tilbagekaldt.

KAPITEL II

Samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse

Artikel 52

Referencebeløb

1. Den hovedforpligtede benytter samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse inden for rammerne af et referencebeløb.

2. Referencebeløbet svarer til den skyld, der kan opstå for varer, som af den hovedforpligtede angives til den fælles forsendelsesprocedure for en periode på mindst en uge.

Dette beløb fastsættes af garantistedet i samarbejde med den hovedforpligtede:

a) på grundlag af oplysninger vedrørende varer, der tidligere er blevet sendt, og et skøn over, hvor mange fælles forsendelser der skal foretages, blandt andet ud fra den hovedforpligtedes handels- og regnskabsdokumenter, og

b) på grundlag af de højeste afgiftssatser, herunder importafgifter, der gælder for de pågældende varer i landet, hvor garantistedet er beliggende, for varer af denne type ved overgang til frit forbrug. Ved denne beregning betragtes fællesskabsvarer, der forsendes i henhold til konventionen om proceduren for fællesforsendelse, som ikke-fællesskabsvarer.

Der foretages en præcis beregning af told og andre afgifter, som den hovedforpligtede forpligter sig til for alle forsendelsestransaktioner, når de nødvendige oplysninger er til rådighed. I modsat fald, når der er tale om andre varer end dem, der fremgår af listen, der er anført i bilag I, fastsættes beløbet til 7 000 EUR, medmindre andre oplysninger, som de kompetente myndigheder har kendskab til, fører til andre beløbsstørrelser.

3. Garantistedet foretager en undersøgelse af referencebeløbet, særlig efter en anmodning af den hovedforpligtede, og justerer i påkommende tilfælde beløbet.

4. Den hovedforpligtede sikrer, at de beløb, der er indgået forpligtelser for, også med de forsendelser, hvor proceduren ikke er afsluttet, ikke overstiger referencebeløbet.

Toldmyndighedernes edb-systemer behandler og kontrollerer anvendelsen af referencebeløbene for hver forsendelsestransaktion.

Artikel 53

Beløbet for samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse

1. Beløbet for den samlede kaution er lig med det referencebeløb, der er omhandlet i artikel 52.

2. Personer, der over for de kompetente myndigheder godtgør, at de har en sund økonomi, og at de opfylder de i stk. 3 og 4 fastsatte troværdighedskrav, kan indrømmes en nedsættelse af beløbet for den samlede kaution eller indrømmes fritagelse for sikkerhedsstillelse.

3. Beløbet for den samlede kaution kan nedsættes

a) til 50 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure

b) til 30 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, og at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder.

4. Der kan indrømmes fritagelse for sikkerhedsstillelse, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, at han har transporterne under kontrol, og at han har en finansiel kapacitet, som er tilstrækkelig god til, at han er i stand til at opfylde sine forpligtelser.

5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 tager landene hensyn til bestemmelserne i bilag III.

Artikel 53a

Nærmere bestemmelser vedrørende samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse

I forbindelse med de samlede kautioner og/eller fritagelse for sikkerhedsstillelse

a) tildeles den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelse«, der er knyttet til det pågældende referencebeløb

b) tildeler og meddeler garantistedet den hovedforpligtede en adgangskode, der er knyttet til »referencenummeret for sikkerhedsstillelsen«.

Den hovedforpligtede kan tildele sig selv eller sine repræsentanter en eller flere adgangskoder for denne sikkerhedsstillelse.

Artikel 54

Særlige bestemmelser for varer, der frembyder en øget risiko

1. For så vidt angår de varer, der nævnes på listen i bilag I, skal den hovedforpligtede for at kunne få bevilling til at fremlægge samlet kaution påvise, at han ud over at opfylde betingelserne i artikel 45 har en sund økonomi, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, og at han enten har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder eller har transporterne under kontrol.

2. For disse varer kan beløbet for den samlede kaution nedsættes

a) til 50 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, og at han har transporten under kontrol

b) til 30 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, at han har transporten under kontrol, og at hans finansielle kapacitet er tilstrækkelig god til, at han er i stand til at opfylde sine forpligtelser.

3. Ved anvendelsen af stk. 2 tager landene hensyn til bestemmelserne i bilag III.

4 De foregående stykker finder ligeledes anvendelse, når der i en anmodning om anvendelse af en samlet kaution udtrykkeligt henvises til brugen af en og samme kautionsattest ikke bare for varerne, der er medtaget på listen i bilag I, men ligeledes for varer, der ikke optræder på denne liste.

5. Fritagelsen for sikkerhedsstillelse finder ikke anvendelse på fælles forsendelsestransaktioner, der vedrører de varer, der er medtaget på listen i bilag I.

6. Under hensyn til principperne for indrømmelse af samlet kaution og nedsættelse af beløbet for sikkerhedsstillelsen kan anvendelsen af den samlede kaution på et nedsat beløb undtagelsesvis forbydes midlertidigt, hvis der foreligger særlige omstændigheder.

7. Under hensyn til principperne for indrømmelse af samlet kaution og nedsættelse af beløbet for sikkerhedsstillelsen kan anvendelsen af den samlede kaution midlertidigt forbydes for varer, der inden for rammerne af den samlede kaution bevisligt har været gjort til genstand for omfattende svig.

8. Betingelserne for anvendelse af stk. 6 og 7 er beskrevet i bilag IV.

Artikel 55

Kautionsdokument

1. Der stilles samlet kaution ved kautionist.

2. Der stilles samlet kaution ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C4 til tillæg III. Kautionsdokumentet opbevares af garantistedet.

3. Artikel 17, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.

Artikel 56

Attester for samlet kaution eller for fritagelse for sikkerhedsstillelse

1. På grundlag af bevillingen udsteder de kompetente myndigheder til den hovedforpligtede en eller flere attester for samlet kaution eller for fritagelse for sikkerhedsstillelse, i det følgende benævnt kautionsattester, som udfærdiges i overensstemmelse med tillæg III, og som gør det muligt for den hovedforpligtede at bevise, at der foreligger en samlet kaution eller en fritagelse for at stille sikkerhed i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b).

2. Gyldighedsperioden for en kautionsattest overstiger ikke to år. Garantistedet kan imidlertid forlænge denne periode med yderligere en periode på ikke over to år.

Artikel 57

Tilbagekaldelse og ophævelse

1. Artikel 19, stk. 1, og stk. 2, første afsnit, finder tilsvarende anvendelse ved tilbagekaldelse eller ophævelse af den samlede kaution.

2. De kompetente myndigheders tilbagekaldelse af tilladelsen til samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse og ikrafttrædelsesdatoen for garantistedets tilbagekaldelse af en kautionserklæring eller for en kautionists ophævelse af sin kautionserklæring skal indføres i edb-systemet af garantistedet.

3. Med virkning fra ikrafttrædelsesdatoen for tilbagekaldelsen eller ophævelsen kan ingen attester udstedt i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b), anvendes til at henføre varer under proceduren for fælles forsendelse, og den hovedforpligtede skal straks tilbagesende dem til garantistedet.

Hvert land underretter omgående Kommissionen om de kautionsattester, som endnu er gyldige, men som ikke er blevet returneret, eller som er meldt stjålet, tabt eller forfalsket. Kommissionen giver de øvrige lande meddelelse herom.

KAPITEL III

Benyttelse af særlig forsegling

Artikel 58

1. De kompetente myndigheder kan give den hovedforpligtede tilladelse til at anvende særlige forseglinger på transportmidler og kolli, forudsat at disse forseglinger af de kompetente myndigheder godtages som opfyldende de i bilag II fastsatte betingelser.

2. Den hovedforpligtede indfører forseglingernes antal, type og mærker på forsendelsesangivelsen.

Han foretager forsegling senest ved varernes frigivelse.

KAPITEL IV

Fritagelse for bindende transportrute

Artikel 59

De kompetente myndigheder kan indrømme den hovedforpligtede, som træffer foranstaltninger, der gør det muligt for de kompetente myndigheder på ethvert tidspunkt at fastlægge, hvor forsendelsen befinder sig, fritagelse for bindende transportrute.

KAPITEL V

Status som godkendt afsender

Artikel 60

Godkendt afsender

Enhver, som ønsker at foretage fælles forsendelsestransaktioner uden at frembyde de pågældende varer og fremlægge den dertil hørende forsendelsesangivelse på afgangsstedet eller ethvert andet godkendt sted, kan opnå status som godkendt afsender.

Denne forenkling indrømmes kun personer, der har tilladelse til samlet kaution, eller som er indrømmet fritagelse for sikkerhedsstillelse.

Artikel 61

Tilladelsens indhold

I tilladelsen fastlægges blandt andet:

a) det eller de afgangssteder, der er kompetente for de fælles forsendelser, der skal afsendes

b) fristen, inden for hvilken de kompetente myndigheder kan foretage en eventuel kontrol inden frigivelsen af varerne efter den godkendte afsenders indgivelse af angivelsen

c) de foranstaltninger, der skal træffes for at sikre identifikation; de kompetente myndigheder kan bestemme, at transportmidlerne eller de enkelte kolli af den godkendte afsender skal forsynes med en særlig forsegling, der er godkendt af de kompetente myndigheder, og som imødekommer de betingelser, der er anført i bilag II

d) de varekategorier eller -forsendelser, der er udelukket.

Artikel 62

Formaliteter ved afgang

Den godkendte afsender indgiver en forsendelsesangivelse til afgangsstedet. Varerne kan ikke frigives, inden den i artikel 61, litra b), anførte frist er udløbet.

Artikel 63

Obligatoriske påtegninger

Den godkendte afsender indfører i givet fald følgende oplysninger i edb-systemet:

— forseglingernes antal, type og mærke

— i givet fald den bindende transportrute, som fastsættes i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2

— den i henhold til artikel 29 fastsatte frist, inden for hvilken varerne skal frembydes for bestemmelsesstedet.

KAPITEL VI

Status som godkendt modtager

Artikel 64

Godkendt modtager

1. Enhver, der ønsker at modtage varer under den fælles forsendelsesprocedure i sin virksomhed eller et andet bestemt sted, uden at disse varer eller forsendelsesledsagedokumentet frembydes for bestemmelsesstedet, kan opnå status som »godkendt modtager«.

2. Den hovedforpligtede har opfyldt de forpligtelser, der påhviler denne i henhold til artikel 8, stk. 1, litra a), og proceduren for fælles forsendelse er afsluttet, så snart forsendelsesledsagedokumentet og varerne i intakt stand inden for den foreskrevne frist er overgivet til den godkendte modtager i dennes virksomhed eller på de i bevillingen nærmere anførte steder, og når foranstaltningerne til varernes identifikation er iagttaget.

3. For hver forsendelse, der på de i stk. 2 nævnte betingelser er overgivet til den godkendte modtager, udsteder denne på fragtførerens anmodning det i artikel 38 omhandlede ankomstbevis, som finder tilsvarende anvendelse.

Artikel 65

Forpligtelser

1. For de varer, der ankommer til virksomheden eller de steder, der er nærmere anført i bevillingen, skal den godkendte modtager:

a) med det samme give bestemmelsesstedet meddelelse om varernes ankomst ved hjælp af »ankomstmeddelelsen«, der ligeledes omfatter hændelser under transporten

b) afvente »losningstilladelsesmeddelelsen«, inden losningen påbegyndes

c) efter at have modtaget meddelelsen »losningstilladelse« tilsende bestemmelsesstedet senest tredje dag efter datoen, hvor varerne er ankommet, »losningsbemærkninger«, der omfatter alle afvigelser, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i tilladelsen

d) at stille eksemplaret af forsendelsesledsagedokumentet, som har ledsaget varerne i henhold til bestemmelserne i tilladelsen, til rådighed for bestemmelsesstedet eller at tilsende det et eksemplar af dette.

2. Bestemmelsesstedet indfører de oplysninger, der udgør meddelelsen om »kontrolresultatet« i edb-systemet.

Artikel 66

Tilladelsens indhold

1. I tilladelsen fastlægges blandt andet:

a) hvilket eller hvilke bestemmelsessteder der er kompetente for de varer, der ankommer til den godkendte modtager

b) fristen, inden for hvilken den godkendte modtager via meddelelsen om »losningstilladelsen« modtager de relevante oplysninger i den »forventede ankomstmeddelelse« fra bestemmelsesstedet, som finder tilsvarende anvendelse som artikel 37, stk. 3

c) de varekategorier eller -forsendelser, der er udelukket.

2. De kompetente myndigheder bestemmer i tilladelsen, om den godkendte modtager kan disponere over de ankomne varer uden bestemmelsesstedets medvirken.

KAPITEL VII

Forenklede procedurer for varer, der forsendes med jernbane eller i store containere

Afdeling 1

Almindelige bestemmelser vedrørende jernbanetransport

Artikel 67

Anvendelsesområde

Formaliteterne ved den fælles forsendelsesprocedure forenkles i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 68-79, 95 og 96 for vareforsendelser, der gennemføres af jernbaneselskaberne på grundlag af et CIM-fragtbrev eller -ekspresgodsseddel, i det følgende benævnt »CIM-fragtbrevet«.

Artikel 68

Det anvendte dokuments retsgyldighed

CIM-fragtbrevet gælder som forsendelsesangivelse.

Artikel 69

Kontrol af optegnelser

Jernbaneselskaber i hvert enkelt land stiller i deres regnskabsafdelinger optegnelserne herfor til rådighed for deres lands kompetente myndigheder, således at der kan foretages kontrol.

Artikel 70

Den hovedforpligtede

1. Et jernbaneselskab, der til forsendelse modtager varer, som er ledsaget af et CIM-fragtbrev gældende som angivelse for fælles forsendelse, bliver hovedforpligtet for denne forsendelse.

2. Jernbaneselskabet i det land, gennem hvis område en vareforsendelse kommer ind i de kontraherende parters område, bliver hovedforpligtet for de varer, der forsendes med jernbane fra et tredjeland.

Artikel 71

Klæbeseddel

Jernbaneselskaberne drager omsorg for, at forsendelser, der gennemføres under den fælles forsendelsesprocedure, mærkes med klæbesedler med et piktogram, hvortil modellen er anført i bilag B11 til tillæg III.

Klæbesedlerne anbringes på CIM-fragtbrevet, samt, når der er tale om hele vognladninger, på jernbanevognen og i andre tilfælde på det eller de pågældende kolli.

Den i stk. 1 nævnte klæbeseddel kan erstattes af et stempel, der med grønt blæk gengiver piktogrammet, der er anført i bilag B11 til tillæg III.

Artikel 72

Ændring af fragtkontrakten

Ved en ændring af fragtkontrakten, der medfører:

— at en forsendelse, der skulle afsluttes uden for en kontraherende parts område, afsluttes inden for dette område, eller

— at en forsendelse, der skulle afsluttes inden for en kontraherende parts område, afsluttes uden for dette område

kan jernbaneselskaberne kun opfylde den ændrede fragtkontrakt, når der forinden foreligger godkendelse fra afgangsstedet.

I alle andre tilfælde kan jernbaneselskaberne opfylde den ændrede fragtkontrakt. De underretter straks afgangsstedet om den foretagne ændring.

Forsendelse af varer mellem de kontraherende parter

Artikel 73

Anvendelse af CIM-fragtbrevet

1. Påbegyndes en forsendelse, på hvilken den fælles forsendelsesprocedure finder anvendelse, inden for de kontraherende parters område, og skal den også afsluttes her, forelægges CIM-fragtbrevet for afgangsstedet.

2. Når varer forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2 og 3 af CIM-fragtbrevet på tydelig måde:

— »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren

— »T2« eller »T2F«, hvis varerne forsendes under T2-proceduren i de tilfælde, hvor denne påtegning ifølge fællesskabsbestemmelserne er obligatorisk.

Påtegningen »T2« eller »T2F« bekræftes med afgangsstedets stempel.

3. Når varer forsendes fra Fællesskabet til et EFTA-land, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2 og 3 af CIM-fragtbrevet på tydelig måde »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren.

4. Bortset fra de i stk. 2 og 3 omhandlede tilfælde henføres varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, samt varer, der forsendes fra Fællesskabet til et EFTA-land, på de betingelser, som hver af Fællesskabets medlemsstater fastlægger, for hele strækningen fra afgangsstationen til bestemmelsesstationen under T2-proceduren, uden at CIM-fragtbrevet for de pågældende varer skal forelægges for afgangsstedet.

For så vidt angår varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, skal de i artikel 71 omhandlede klæbesedler ikke påføres.

5. Varer i forsendelser, der påbegyndes i et EFTA-land, anses for at blive sendt under T1-proceduren. Men hvis varerne skal forsendes under T2-proceduren i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i konventionen, anfører afgangsstedet på eksemplar 3 af CIM-fragtbrevet, at de varer, som dokumentet henviser til, forsendes under T2-proceduren. I den anledning anfører afgangsstedet på tydelig måde »T2« eller »T2F« samt afgangsstedets stempel og den kompetente tjenestemands underskrift i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne. For varer, der forsendes under T1-proceduren, skal der ikke anføres »T1« på det pågældende dokument.

6. Samtlige eksemplarer af CIM-fragtbrevet afleveres til brugeren.

7. Hvert EFTA-land kan i øvrigt bestemme, at varer, der forsendes under T1-proceduren, kan forsendes under proceduren, uden at CIM-fragtbrevet skal forelægges for afgangsstedet.

8. For de i stk. 2, 3 og 5 omhandlede varer bliver det toldsted, i hvis distrikt bestemmelsesstationen er beliggende, bestemmelsessted. Hvis varerne imidlertid overgår til fri omsætning eller henføres under en anden toldprocedure ved en mellemstation, bliver det toldsted, i hvis distrikt denne station er beliggende, bestemmelsessted. For varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område på de i stk. 4 omhandlede betingelser, er der ingen formaliteter at iagttage for bestemmelsesstedet.

Artikel 74

Identifikationsforanstaltninger

Generelt og i betragtning af de af jernbaneselskaberne trufne identifikationsforanstaltninger foretager afgangsstedet ikke forsegling af transportmidlerne eller kolliene.

Artikel 75

De forskellige eksemplarer af CIM-fragtbrevet og deres anvendelse

1. Bortset fra de tilfælde, hvor varerne forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, overgiver jernbaneselskabet i det land, hvor bestemmelsesstedet er beliggende, eksemplar 2 og 3 af CIM-fragtbrevet til sidstnævnte.

2. Bestemmelsesstedet tilbageleverer straks eksemplar 2 til jernbaneselskabet efter at have forsynet det med påtegning og beholder eksemplar 3.

Forsendelser til eller fra tredjelande

Artikel 76

Forsendelser til tredjelande

1. Påbegyndes en forsendelse inden for de kontraherende parters område, og skal den afsluttes uden for disse parters område, finder bestemmelserne i artikel 73 og 74 anvendelse.

2. Det toldsted, i hvis distrikt den grænsestation er beliggende, via hvilken en forsendelse forlader de kontraherende parters område, bliver bestemmelsessted.

3. Ved bestemmelsesstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

Artikel 77

Forsendelser fra tredjelande

1. Påbegyndes en forsendelse uden for de kontraherende parters område, og skal den afsluttes inden for disse parters område, bliver det toldsted, i hvis distrikt den grænsestation er beliggende, via hvilken en forsendelse kommer ind i de kontraherende parters område, afgangssted.

Ved afgangsstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

2. Det toldsted, i hvis distrikt bestemmelsesstationen er beliggende, bliver bestemmelsesstedet. Overgår varerne imidlertid ved en mellemstation til fri omsætning eller til en anden toldprocedure, bliver det toldsted, i hvis distrikt denne station er beliggende, bestemmelsessted.

De i artikel 75 omhandlede formaliteter skal opfyldes ved bestemmelsesstedet.

Artikel 78

Forsendelser gennem kontraherende parters område

1. Når en forsendelse påbegyndes og skal afsluttes uden for de kontraherende parters område, bliver afgangsstedet og bestemmelsesstedet de toldsteder, der er omhandlet i henholdsvis artikel 77, stk. 1, og artikel 76, stk. 2.

2. Ved afgangsstedet og bestemmelsesstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

Artikel 79

Varernes toldmæssige status

Varer, der forsendes som omhandlet i artikel 77, stk. 1, eller artikel 78, stk. 1, anses for at være sendt under T1-proceduren, medmindre varernes status som fællesskabsvarer fastslås i overensstemmelse med bestemmelserne i tillæg II.

Afdeling 2

Transport i store containere

Artikel 80

Anvendelsesområde

Formaliteterne ved proceduren for fælles forsendelse forenkles i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 81-96 for vareforsendelser i store containere, som jernbaneselskaberne lader udføre af transportvirksomheder, ledsaget af overleveringsbeviser, som benævnes »TR-overleveringsbevis«. Nævnte forsendelser omfatter i givet fald forsendelse ved transportvirksomhederne på anden måde end med jernbane i afsendelseslandet til afgangsstationen, der er beliggende i dette land, og i bestemmelseslandet fra bestemmelsesstationen i dette land, samt eventuel søtransport mellem de to stationer.

Artikel 81

Definitioner

I artikel 80-96 forstås ved:

1) »transportvirksomhed«: et selskab, som jernbaneselskaberne i fællesskab har oprettet, og som de er parthavere i, med det formål at gennemføre vareforsendelser i store containere ledsaget af TR-overleveringsbeviser

2) »stor container«: en transportenhed: — som er af varig beskaffenhed — som er særligt indrettet til uden omladning at lette godstransport inden for en eller flere transportformer — som er således indrettet, at den er let at fastgøre og/eller håndtere — som er således indrettet, at den kan forsegles effektivt, når forsegling efter artikel 89 er nødvendig — som er af sådanne dimensioner, at arealet inden for de fire nederste udvendige hjørner er mindst 7 m2

3) »TR-overleveringsbevis«: det dokument, hvori er udtrykt den fragtkontrakt, hvorefter transportvirksomheden fra en afsender til en modtager befordrer en eller flere store containere som international forsendelse. TR-overleveringsbeviset er i øverste højre hjørne forsynet med et løbenummer til identifikation. Nummeret består af otte cifre efter bogstaverne TR. TR-overleveringsbeviset består af følgende eksemplarer, som følger i nummerorden: 1 : eksemplar til transportvirksomhedens hovedkontor 2 : eksemplar til den nationale repræsentant for transportvirksomheden på bestemmelsesstationen 3A : toldmyndighedernes eksemplar 3B : modtagerens eksemplar 4 : eksemplar til transportvirksomhedens hovedkontor 5 : eksemplar til den nationale repræsentant for transportvirksomheden på afgangsstationen 6 : afsenderens eksemplar. Hvert eksemplar af TR-overleveringsbeviset er med undtagelse af eksemplar 3A langs højre kant forsynet med en grøn stribe af ca. 4 cm bredde

4) »specifikation over store containere«, i det følgende benævnt »specifikation«: et dokument vedlagt et TR-overleveringsbevis, hvoraf det udgør en integrerende del, og som er bestemt til at dække forsendelsen af flere store containere fra samme afgangsstation til samme bestemmelsesstation; toldformaliteterne skal opfyldes ved begge stationer. Specifikationen udfærdiges i samme antal eksemplarer som det TR-overleveringsbevis, den vedrører. Antallet af specifikationer anføres i rubrikken bestemt til angivelse af antallet af specifikationer i øverste højre hjørne på TR-overleveringsbeviset. Endvidere anføres løbenummeret på TR-overleveringsbeviset i øverste hjørne på hver specifikation.

Artikel 82

Det anvendte dokuments retsgyldighed

TR-overleveringsbeviset, som anvendes af transportvirksomheden, gælder som forsendelsesangivelse.

Artikel 83

Kontrol af optegnelser samt oplysninger, der skal afgives

1. I hver medlemsstat stiller transportvirksomheden gennem sin(e) nationale repræsentant(er) dennes (disses) optegnelser til rådighed for de kompetente myndigheder med henblik på kontrol, enten i egen (egne) regnskabsafdeling(er) eller hos den (de) nationale repræsentanter.

2. På de kompetente myndigheders begæring fremsender transportvirksomheden eller dens nationale repræsentant(er) hurtigst muligt samtlige dokumenter, regnskaber og oplysninger vedrørende foretagne eller endnu ikke afsluttede forsendelser, som disse myndigheder måtte ønske at undersøge.

3. I de tilfælde, hvor TR-overleveringsbeviset i overensstemmelse med artikel 82 gælder som forsendelsesangivelse, underretter transportvirksomheden eller dens nationale repræsentant(er):

a) bestemmelsesstederne om TR-overleveringsbeviser, hvoraf eksemplar 1 er fremkommet til virksomheden uden at være forsynet med toldmyndighedernes påtegning

b) afgangsstederne om TR-overleveringsbeviser, hvoraf eksemplar 1 ikke er blevet tilbagesendt til afgangsstederne, og for hvilke det ikke har været muligt at fastslå, om forsendelsen er blevet forskriftsmæssigt frembudt for bestemmelsesstedet, eller om forsendelsen, hvis artikel 93 finder anvendelse, har forladt de kontraherende parters område med et tredjeland som bestemmelsesland.

Artikel 84

Den hovedforpligtede

1. For de i artikel 80 omhandlede vareforsendelser, der modtages af en transportvirksomhed i et land, bliver jernbaneselskabet i dette land den hovedforpligtede.

2. For de i artikel 80 omhandlede vareforsendelser, der modtages af en transportvirksomhed i et tredjeland, bliver det jernbaneselskab, der er etableret i det land, gennem hvis område vareforsendelsen kommer ind i de kontraherende parters område, den hovedforpligtede.

Artikel 85

Toldformaliteter under forsendelser, der foregår på anden måde end med jernbane

Skal der gennemføres toldformaliteter under en forsendelse, der foregår på anden måde end med jernbane til afgangsstationen eller fra bestemmelsesstationen, kan TR-overleveringsbeviset kun vedrøre én stor container.

Artikel 86

Klæbeseddel

Transportvirksomheden drager omsorg for, at forsendelser, der gennemføres under proceduren for fælles forsendelse, mærkes med klæbesedler med et piktogram, hvortil modeller er anført i bilag B11 til tillæg III. Klæbesedlerne anbringes på TR-overleveringsbeviset samt på den eller de pågældende store containere.

Den i stk. 1 nævnte klæbeseddel kan erstattes af et stempel, der med grønt blæk gengiver piktogrammet, der er anført i bilag B11 til tillæg III.

Artikel 87

Ændring af fragtkontrakten

Ved en ændring af fragtkontrakten, der medfører:

— at en forsendelse, der skulle afsluttes uden for en kontraherende parts område, afsluttes inden for dette område, eller

— at en forsendelse, der skulle afsluttes inden for en kontraherende parts område, afsluttes uden for dette område

kan transportvirksomheden kun opfylde den ændrede fragtkontrakt, når der forinden foreligger godkendelse fra afgangsstedet.

I alle andre tilfælde kan transportvirksomheden opfylde den ændrede fragtkontrakt. Den underretter straks afgangsstedet om den foretagne ændring.

Forsendelse af varer mellem de kontraherende parter

Artikel 88

TR-overleveringsbevis og specifikationer

1. Påbegyndes en forsendelse, på hvilken proceduren for fælles forsendelse finder anvendelse, inden for de kontraherende parters område, og skal den også afsluttes her, forelægges TR-overleveringsbeviset for afgangsstedet.

2. Når varer forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2, 3A og 3B af TR-overleveringsbeviset på tydelig måde:

— »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren

— »T2« eller »T2F«, hvis varerne forsendes under T2-proceduren i de tilfælde, hvor denne påtegning ifølge fællesskabsbestemmelserne er obligatorisk.

Påtegningen »T2« eller »T2F« bekræftes med afgangsstedets stempel.

3. Når varer forsendes fra Fællesskabet til et EFTA-land, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2, 3Aog 3B af TR-overleveringsbeviset på tydelig måde »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren.

4. Bortset fra de i stk. 2 og 3 omhandlede tilfælde henføres varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, samt varer, der forsendes fra Fællesskabet til et EFTA-land, på de betingelser, som hver af Fællesskabets medlemsstater fastlægger, for hele strækningen under T2-proceduren, uden at TR-overleveringsbeviset for de pågældende varer skal forelægges for afgangsstedet. For så vidt angår varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, skal de i artikel 86 omhandlede klæbesedler ikke påføres.

5. Varer i forsendelser, der påbegyndes i et EFTA-land, anses for at blive sendt under T1-proceduren. Men hvis varerne skal forsendes under T2-proceduren i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i konventionen, anfører afgangsstedet på eksemplar 3A af TR-overleveringsbeviset, at de varer, som dokumentet henviser til, forsendes under T2-proceduren. I den anledning anfører afgangsstedet på tydelig måde »T2« eller »T2F« samt afgangsstedets stempel og den kompetente tjenestemands underskrift i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne. For varer, der forsendes under T1-proceduren, skal der ikke anføres »T1« på det pågældende dokument.

6. Når et TR-overleveringsbevis vedrører såvel containere, hvori er anbragt varer, som forsendes under T1-proceduren, som containere, hvori er anbragt varer, som forsendes under T2-proceduren, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2, 3A og 3B af TR-overleveringsbeviset særskilte henvisninger til containeren (containerne) alt efter, hvilken status de varer, der er anbragt deri, har, og anfører henholdsvis »T1«, »T2« eller »T2F« ud for henvisningen til den (de) tilsvarende container(e).

7. Når der i det i stk. 3 omhandlede tilfælde benyttes specifikationer for store containere, udfærdiges der særskilte specifikationer for hver kategori af containere, hvori er anbragt varer, der forsendes under T1-proceduren, og henvisningen hertil anføres i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2, 3A og 3B af TR-overleveringsbeviset med løbenummeret (løbenumrene) på specifikationen (specifikationerne) for de store containere. Der anføres »T1« ud for løbenummeret (løbenumrene) på specifikationen (specifikationerne), som de vedrører.

8. Samtlige eksemplarer af TR-overleveringsbeviset tilbageleveres til transportvirksomheden.

9. Hvert EFTA-land kan i øvrigt bestemme, at varerne kan forsendes under T1-proceduren, uden at TR-overleveringsbeviset skal forelægges for afgangsstedet.

10. Hvad angår de i stk. 2, 3 og 5 omhandlede varer, skal TR-overleveringsbeviset udfærdiges på det bestemmelsessted, hvor varerne angives til overgang til fri omsætning eller til henførsel under en anden toldprocedure.

For varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område under de i stk. 4 omhandlede betingelser, er der ingen formaliteter at iagttage for bestemmelsesstedet.

Artikel 89

Identifikationsforanstaltninger

Identifikation af varerne sker efter bestemmelserne i konventionens artikel 11. Dog undlader afgangsstedet generelt at forsegle store containere, når jernbaneselskaberne har truffet foranstaltninger til identifikation af varerne. Ved forsegling noteres dette i rubrikken forbeholdt toldmyndighederne på eksemplar 3A og 3B af TR-overleveringsbeviset.

Artikel 90

Anvendelse af de forskellige eksemplarer af TR-overleveringsbeviset

1. Bortset fra de tilfælde, hvor varerne forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, overgiver transportvirksomheden eksemplar 1, 2 og 3A af TR-overleveringsbeviset til bestemmelsesstedet.

2. Bestemmelsesstedet tilbageleverer straks eksemplar 1 og 2 til transportvirksomheden efter at have forsynet dem med påtegning og beholder eksemplar 3A.

Vareforsendelser til eller fra tredjelande

Artikel 91

Forsendelser til tredjelande

1. Påbegyndes en forsendelse inden for de kontraherende parters område, og skal den afsluttes uden for disse parters område, finder bestemmelserne i artikel 88, stk. 1-9, og artikel 89 anvendelse.

2. Det toldsted, i hvis distrikt den grænsestation er beliggende, via hvilken en forsendelse forlader de kontraherende parters område, bliver bestemmelsessted.

3. Ved bestemmelsesstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

Artikel 92

Forsendelser fra tredjelande

1. Påbegyndes en forsendelse uden for de kontraherende parters område, og skal den afsluttes inden for disse parters område, bliver det toldsted, i hvis distrikt den grænsestation er beliggende, via hvilken en forsendelse kommer ind i de kontraherende parters område, afgangsstedet. Ved afgangsstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

2. Det toldsted, hvor varerne frembydes, bliver bestemmelsessted. De i artikel 90 omhandlede formaliteter skal opfyldes ved bestemmelsesstedet.

Artikel 93

Forsendelser gennem kontraherende parters område

1. Når en forsendelse påbegyndes og skal afsluttes uden for de kontraherende parters område, bliver afgangsstedet og bestemmelsesstedet de toldsteder, der er omhandlet i henholdsvis artikel 92, stk. 1, og artikel 91, stk. 2.

2. Ved afgangsstedet og bestemmelsesstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

Artikel 94

Varernes toldmæssige status

Varer, der forsendes som omhandlet i artikel 92, stk. 1, eller artikel 93, stk. 1, anses for at være sendt under T1-proceduren, medmindre varernes status som fællesskabsvarer fastslås i overensstemmelse med bestemmelserne i tillæg II.

Afdeling 3

Andre bestemmelser

Artikel 95

Ladelister

1. Artikel 22, stk. 5, i dette tillæg og punkt 24 i bilag V til dette tillæg finder anvendelse på ladelister, som måtte være vedlagt et CIM-fragtbrev eller et TR-overleveringsbevis. Antallet af lister anføres i rubrikken til angivelse af bilag til enten CIM-fragtbrevet eller TR-overleveringsbeviset.

Endvidere skal nummeret på den jernbanevogn, som CIM-fragtbrevet vedrører, eller i givet fald nummeret på den container, som varerne er anbragt i, anføres på ladelisten.

2. For forsendelser, der påbegyndes i de kontraherende parters område og omfatter såvel varer, der forsendes under T1-proceduren, som varer, der forsendes under T2-proceduren, udfærdiges der særskilte ladelister. For forsendelser i store containere, der er omfattet af TR-overleveringsbeviser, udfærdiges der særskilte ladelister for hver af de store containere, hvori der er anbragt begge varekategorier.

Der henvises til løbenumrene på ladelisterne for hver af de to kategorier af varer i rubrikken til varebeskrivelsen i CIM-fragtbrevet eller i TR-overleveringsbeviset.

3. I de i stk. 1 og 2 omhandlede tilfælde udgør de ladelister, der er vedlagt CIM-fragtbrevet eller TR-overleveringsbeviset, med henblik på anvendelse af de i artikel 67-96 omhandlede forenklinger, en integrerende del heraf og har samme retsvirkning.

Originalen af disse ladelister skal være forsynet med afsendelsesstationens påtegning.

Afdeling 4

Anvendelsesområde for normale procedurer og forenklede procedurer — kombineret forsendelse jernbane-landevej

Artikel 96

1. Bestemmelserne i artikel 67-95 udelukker ikke muligheden for at benytte de i afsnit II fastlagte procedurer. Bestemmelserne i artikel 69 og 71 eller 83 og 86 finder dog fortsat anvendelse.

2. I forbindelse med udfyldningen af CIM-fragtbrevet eller TR-overleveringsbeviset skal der i det i stk. 1 omhandlede tilfælde på synlig måde anføres en henvisning til de(t) anvendte forsendelsesangivelse(r) i rubrikken til angivelse af bilag til disse dokumenter.

Denne henvisning skal for hvert anvendt dokument omfatte en angivelse af dets type samt udstedelsessted, dato og registreringsnummer.

Eksemplar 2 af CIM-fragtbrevet eller eksemplar 1 og 2 af TR-overleveringsbeviset skal desuden være forsynet med påtegning fra det jernbaneselskab, som den sidste station, der er berørt af den fælles forsendelse, henhører under. Dette selskab forsyner dokumentet med sin påtegning efter at have sikret sig, at forsendelsen er ledsaget af det eller de forsendelsesdokumenter, hvortil der er henvist.

Afsluttes de i stk. 1 og stk. 2, første afsnit, omhandlede fælles forsendelser i et EFTA-land, kan dette land bestemme, at eksemplar 2 af CIM-fragtbrevet eller eksemplar 1 og 2 af TR-overleveringsbeviset forevises ved det toldsted, som den sidste station, der er berørt af den fælles forsendelse, henhører under. Dette toldsted forsyner dokumentet med sin påtegning efter at have sikret sig, at forsendelsen er ledsaget af det eller de forsendelsesdokumenter, hvortil der er henvist.

3. Gennemføres en fælles forsendelse ledsaget af et TR-overleveringsbevis efter bestemmelserne i artikel 80-94, er det CIM-fragtbrev, som anvendes i forbindelse med denne forsendelse, hverken omfattet af anvendelsesområdet for artikel 67-79 eller for artikel 96, stk. 1 og 2. CIM-fragtbrevet skal i rubrikken til angivelse af bilag på synlig måde være forsynet med en henvisning til TR-overleveringsbeviset. Henvisningen skal indeholde angivelsen »TR-overleveringsbevis« efterfulgt af løbenummeret.

4. Når en kombineret vareforsendelse med jernbane-landevej, der foregår på grundlag af en eller flere forsendelsesangivelser efter den i afsnit II fastlagte procedure, modtages af jernbaneselskabet i en jernbaneterminal og føres over på jernbanevogne, overtager jernbaneselskabet ansvaret for betalingen af importafgifter og andre afgifter i tilfælde af, at der begås overtrædelser eller uregelmæssigheder under jernbanetransporten, såfremt der ikke er en gyldig garanti i det land, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden er eller formodes at være begået, og for så vidt som det ikke er muligt at søge dækning for disse beløb hos den hovedforpligtede.

Artikel 97

Godkendt afsender og godkendt modtager

1. Når fritagelsen for at forelægge afgangsstedet forsendelsesangivelsen gælder for varer, som skal forsendes på grundlag af et CIM-fragtbrev eller et TR-overleveringsbevis efter bestemmelserne i artikel 67-96, træffer de kompetente myndigheder de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at eksemplar 1, 2 og 3 af CIM-fragtbrevet eller eksemplar 1, 2 3A og 3B af TR-overleveringsbeviset påføres »T1«, »T2« eller »T2F«.

2. Er varer, der forsendes efter bestemmelserne i artikel 67-96, bestemt til en godkendt modtager, kan de kompetente myndigheder uanset artikel 64, stk. 2, og artikel 66, stk. 1, litra a), bestemme, at eksemplar 2 og 3 af CIM-fragtbrevet eller eksemplar 1, 2 og 3A af TR-overleveringsbeviset afleveres direkte til bestemmelsesstedet af jernbaneselskabet eller transportvirksomheden.

(Artikel 98-110, frie)

KAPITEL VIII

Forenklede procedurer for transport ad luftvejen

Artikel 111

Forenklet procedure (niveau 1)

1. Et luftfartsselskab kan få tilladelse til at anvende luftfartsmanifestet som forsendelsesangivelse, når indholdet af dette manifest er i overensstemmelse med modellen i tillæg 3 til bilag 9 til konventionen angående international civil luftfart (forenklet procedure — niveau 1).

Manifestets form samt afgangs- og bestemmelseslufthavnen for fælles forsendelsestransaktioner angives i tilladelsen. Luftfartsselskabet fremsender en bekræftet kopi af tilladelsen til de kompetente myndigheder i hver af de pågældende lufthavne.

2. Såfremt den omhandlede forsendelse indeholder både varer, der skal forsendes under T1-proceduren, og varer, der skal forsendes under T2-proceduren, opføres disse varer på hvert sit manifest.

3. Manifestet skal være forsynet med en af luftfartsselskabet dateret og underskrevet påtegning, som identificerer det:

— ved »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren, eller

— som relevant ved »T2« eller »T2F«, hvis varerne forsendes under T2-proceduren, idet et enkelt manifest dog ikke kan bære mere end et af disse to mærker.

4. Manifestet skal ligeledes bære følgende påtegninger:

— navnet på det luftfartsselskab, der transporterer varerne

— rutenummeret

— datoen for flyvningen

— navnet på lufthavnen, hvor varerne indlades (afgangslufthavnen) og udlosses (bestemmelseslufthavnen)

og for hver enkelt forsendelse i manifestet:

— luftfragtbrevets nummer

— antal kolli

— en beskrivelse af varerne ved hjælp af deres sædvanlige handelsbetegnelse med de angivelser, der er nødvendige for identifikationen deraf

— bruttomasse.

I tilfælde af samlegods erstattes beskrivelsen af påtegningen »Consolidation«, eventuelt i forkortet form. I så fald skal luftfragtbrevene vedrørende de forsendelser, der er angivet i manifestet, bære varernes sædvanlige handelsbetegnelse med de angivelser, der er nødvendige for identifikationen deraf.

5. Manifestet skal forelægges i mindst to eksemplarer for de kompetente myndigheder i afgangslufthavnen, som beholder et eksemplar heraf.

Disse myndigheder kan til kontrolformål forlange at få udleveret samtlige luftfragtbreve vedrørende de forsendelser, der er angivet i manifesterne.

6. Et eksemplar af manifestet forelægges for de kompetente myndigheder i bestemmelseslufthavnen, der beholder det.

De kompetente myndigheder i bestemmelseslufthavnen kan ligeledes til kontrolformål forlange at få udleveret manifesterne og luftfragtbrevene vedrørende alle varer, som udlosses i lufthavnen.

7. De kompetente myndigheder i hver bestemmelseslufthavn sender hver måned de kompetente myndigheder i hver afgangslufthavn en af luftfartsselskaberne udarbejdet liste over de manifester, som er blevet forelagt dem i løbet af den foregående måned, efter at have bekræftet den pågældende liste.

For hvert manifest på denne liste anføres følgende oplysninger:

— manifestets referencenummer

— mærket, der viser, at manifestet gælder som forsendelsesangivelse, jf. stk. 3

— navnet (eventuelt forkortet) på det luftfartsselskab, der har transporteret varerne

— rutenummeret, og

— datoen for flyvningen.

Tilladelsen kan ligeledes indeholde en bestemmelse om, at luftfartsselskaberne selv fremsender de i første afsnit omhandlede oplysninger.

Hvis der konstateres uregelmæssigheder i forhold til angivelserne i manifestet på denne liste, underretter de kompetente myndigheder i bestemmelseslufthavnen de kompetente myndigheder i afgangslufthavnen samt den myndighed, der har udstedt tilladelsen, herom og henviser især til luftfragtbrevene vedrørende de varer, for hvilke der er konstateret uregelmæssigheder.

Artikel 112

Forenklet procedure (niveau 2)

1. Et luftfartsselskab kan få tilladelse til som forsendelsesangivelse at anvende et manifest, der fremsendes gennem et elektronisk dataoverførselssystem, når det udfører et betydeligt antal flyvninger mellem landene (forenklet procedure — niveau 2).

Som undtagelse fra artikel 45, stk. 1, litra a), kan det tillades, at luftfartsselskaberne ikke er etableret i en kontraherende parts område, hvis de har et regionalt kontor i den pågældende parts område.

2. Når de kompetente myndigheder modtager en anmodning om en sådan tilladelse, giver de de andre lande, på hvis respektive områder de afgangs- og bestemmelseslufthavne, som er forbundet via elektroniske dataoverførselssystemer, er beliggende, meddelelse om denne anmodning.

Såfremt de kompetente myndigheder ikke inden for tres dage fra datoen for meddelelsen har modtaget nogen indsigelse, udsteder de tilladelsen.

Denne tilladelse gælder i alle de berørte lande og finder kun anvendelse på fælles forsendelsestransaktioner mellem de i tilladelsen nævnte lufthavne.

3. Forenklingen anvendes således:

a) Det i afgangslufthavnen udfærdigede manifest fremsendes ved hjælp af elektroniske dataoverførselssystemer til bestemmelseslufthavnen.

b) Luftfartsselskabet anfører følgende på manifestet: — »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren — »T2« eller »TF«, hvis varerne forsendes under T2-proceduren — »TD« for varer, der allerede er henført under en forsendelsesprocedure; i disse tilfælde anfører luftfartsselskabet også »TD« på det tilsvarende luftfragtbrev og en henvisning til den benyttede procedure, referencenummeret, datoen og det toldsted, der har udstedt forsendelsesangivelsen — »C« (svarende til »T2L«) eller »F« (svarende til »T2LF«) for fællesskabsvarer, der ikke er henført under en forsendelsesprocedure — »X« for fællesskabsvarer, som skal udføres, og som ikke er henført under en forsendelsesprocedure ud for de varer, som manifestet vedrører. Manifestet skal desuden gengive de i artikel 111, stk. 4, omhandlede påtegninger.

c) Den fælles forsendelsesprocedure betragtes som afsluttet, når det gennem et elektronisk dataoverførselssystem fremsendte manifest er stillet til rådighed for de kompetente myndigheder i bestemmelseslufthavnen, og når varerne er blevet frembudt for dem.

d) En udskrift af det gennem et elektronisk dataoverførselssystem fremsendte manifest forelægges på forlangende de kompetente myndigheder i afgangs- og bestemmelseslufthavnen.

e) De optegnelser, der føres af luftfartsselskabet, skal som minimum indeholde de i litra b) omhandlede oplysninger.

f) De kompetente myndigheder i afgangslufthavnen foretager kontrol ved systemrevision baseret på en risikoanalyse.

g) De kompetente myndigheder i bestemmelseslufthavnen foretager kontrol ved systemrevision baseret på en risikoanalyse og sender om nødvendigt de nærmere oplysninger fra manifester, der er modtaget gennem et elektronisk dataoverførselssystem, til de kompetente myndigheder i afgangslufthavnen med henblik på verificering.

4. Uden at det berører bestemmelserne i kapitel VI i afsnit II og i afsnit IV:

— giver luftfartsselskabet de kompetente myndigheder meddelelse om alle overtrædelser og uregelmæssigheder

— meddeler de kompetente myndigheder i bestemmelseslufthavnen så hurtigt som muligt alle overtrædelser og uregelmæssigheder til de kompetente myndigheder i afgangslufthavnen og til den myndighed, der har udstedt tilladelsen.

KAPITEL IX

Forenklet procedure for transport gennem rørledninger

Artikel 113

1. Når den fælles forsendelsesprocedure finder anvendelse for transport af varer gennem rørledninger, tilpasses formaliteterne vedrørende denne procedure efter bestemmelserne i stk. 2-5.

2. Varer, der transporteres gennem rørledninger, betragtes som henført under proceduren for fælles forsendelse:

— på tidspunktet for deres ankomst i en af de kontraherende parters toldområde, hvis der er tale om varer, som kommer ind i det nævnte område gennem rørledninger

— på tidspunktet for deres indførelse i rørledningerne, hvis der er tale om varer, der allerede befinder sig i en af de kontraherende parters toldområde.

I givet fald fastslås de pågældende varers status som fællesskabsvarer efter bestemmelserne i tillæg II.

3. Den bruger af rørledninger, der er etableret i det land, over hvis område varerne kommer ind i en af de kontraherende parters område, eller den bruger, der er etableret i det land, hvor transporten påbegyndes, anses som den hovedforpligtede for de i stk. 2 omhandlede varer.

4. Den bruger af rørledninger, der er etableret i det land, over hvis område varerne forsendes gennem rørledninger, betragtes med henblik på anvendelsen af artikel 4, stk. 2, som transportøren.

5. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 8 afsluttes den fælles forsendelsesprocedure på det tidspunkt, hvor de varer, der transporteres gennem rørledninger, kommer ind i modtagerens installationer eller distributionsnet og noteres i dennes regnskaber.

6. Når varer, der transporteres gennem rørledninger mellem to kontraherende parters område, betragtes som værende henført under den fælles forsendelsesprocedure i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2 og undervejs passerer gennem en kontraherende parts område, hvor denne procedure ikke anvendes for transport gennem rørledning, suspenderes proceduren under passagen af dette område.

7. Når varer transporteres gennem rørledning fra en kontraherende parts område, hvor den fælles forsendelsesprocedure ikke anvendes for transport gennem rørledning, til en kontraherende parts område, hvor denne procedure anvendes, betragtes varerne som værende henført under nævnte procedure på det tidspunkt, hvor varerne ankommer til sidstnævnte kontraherende parts område.

8. Når varer transporteres gennem rørledning fra en kontraherende parts område, hvor den fælles forsendelsesprocedure anvendes for transport gennem rørledning, til en kontraherende parts område, hvor denne procedure ikke anvendes, betragtes denne procedure som værende afsluttet på det tidspunkt, hvor varerne forlader den kontraherende parts område, hvor proceduren anvendes.

9. De virksomheder, der er berørt af varernes forsendelse, skal føre regnskaber og stille disse til rådighed for de kompetente myndigheder med henblik på enhver form for kontrol, som det skønnes nødvendigt at foretage inden for rammerne af de i denne artikel omhandlede fælles forsendelser.

AFSNIT IV

SKYLD OG INDDRIVELSE

Artikel 114

Skyldens opståen

1. Der opstår en skyld i henhold til artikel 3, litra l), gennem:

a) unddragelse af varer fra den fælles forsendelsesprocedure, eller

b) hvor der ikke er tale om en sådan unddragelse, manglende opfyldelse af en af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af den fælles forsendelsesprocedure, eller manglende overholdelse af en af de betingelser, der gælder for henførsel af varer under den fælles forsendelsesprocedure.

Manglende opfyldelse af forpligtelser, der ikke har nogen væsentlig virkning på en korrekt gennemførelse af proceduren, giver ikke anledning til at der opstår en skyld, forudsat at:

i) de ikke udgør et forsøg på at unddrage varer fra toldkontrol

ii) de ikke skyldes åbenbar forsømmelighed fra den pågældende erhvervsdrivendes side

iii) alle de formaliteter, der er nødvendige for at bringe forholdene for de pågældende varer i overensstemmelse med reglerne, efterfølgende opfyldes.

De kontraheren