DA Den Europæiske Unions Tidende L 65/22

ORDNING

mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkårene for landets deltagelse i Det Europæiske Asylstøttekontor

DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »EU«,

på den ene side, og

DET SCHWEIZISKE FORBUND, i det følgende benævnt »Schweiz«,

på den anden side,

ER —

under henvisning til artikel 49, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 af 19. maj 2010 om oprettelse af et europæisk asylstøttekontor (1), i det følgende benævnt »forordningen«, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er i forordningen fastsat, at for at Det Europæiske Asylstøttekontor, i det følgende benævnt »støttekontoret«, kan opfylde sin funktion, bør det være åbent for deltagelse af lande, som har indgået aftaler med EU, i henhold til hvilke de har indført og anvender EU-retten på de områder, der er omfattet af forordningen, navnlig Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz, i det følgende benævnt »de associerede lande«.

(2) Schweiz har indgået aftaler med EU, i henhold til hvilke landet har indført og anvender EU-retten på det område, der er omfattet af forordningen, navnlig aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (2) —

BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1

Deltagelsens omfang

Schweiz deltager fuldt ud i støttekontorets arbejde og har ret til at modtage den i forordningen omhandlede støtte fra støttekontoret i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat ved denne ordning.

Artikel 2

Bestyrelsen

Schweiz er repræsenteret i støttekontorets bestyrelse som observatør uden stemmeret.

Artikel 3

Finansielt bidrag

1. Schweiz bidrager til støttekontorets indtægter med et årligt beløb, der er beregnet i forhold til landets bruttonationalprodukt (BNP) som en procentdel af BNP i alle de deltagende stater i overensstemmelse med den formel, der er fastlagt i bilag I.

2. Det i stk. 1 nævnte finansielle bidrag forfalder til betaling dagen efter, at denne ordning træder i kraft. Det første finansielle bidrag nedsættes forholdsmæssigt i forhold til den resterende del af det år, hvori denne ordning er trådt i kraft.

Artikel 4

Databeskyttelse

1. Schweiz anvender sine nationale regler om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3).

2. Inden for rammerne af denne ordning finder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) anvendelse på støttekontorets behandling af personoplysninger.

3. Schweiz skal overholde reglerne i bestyrelsens forretningsorden om fortrolig behandling af dokumenter, der er i støttekontorets besiddelse.

Artikel 5

Retlig status

Støttekontoret skal efter schweizisk ret anses for at være en juridisk person og skal i Schweiz have den mest vidtgående rets- og handleevne, som schweizisk ret tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde løsøre og fast ejendom og optræde som part i retssager.

Artikel 6

Ansvarsordning

Støttekontorets ansvar reguleres efter forordningens artikel 45, stk. 1, 3 og 5.

Artikel 7

Den Europæiske Unions Domstol

Schweiz anerkender Den Europæiske Unions Domstols kompetence i forhold til støttekontoret, jf. forordningens artikel 45, stk. 2 og 4.

Artikel 8

Støttekontorets personale

1. Som det fremgår af forordningens artikel 38, stk. 1, og artikel 49, stk. 1, finder vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, og de regler, der i fællesskab er vedtaget af institutionerne med henblik på anvendelsen af disse vedtægter og ansættelsesvilkår og de gennemførelsesbestemmelser, som er vedtaget af støttekontoret i medfør af forordningens artikel 38, stk. 2, anvendelse på statsborgere i Schweiz, der ansættes af støttekontoret.

2. Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), og artikel 82, stk. 3, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union kan schweiziske statsborgere, der råder over deres fulde borgerlige rettigheder, ansættes på kontrakt af støttekontorets direktør i henhold til de eksisterende regler for udvælgelse og ansættelse af personale, som er vedtaget af støttekontoret.

3. Forordningens artikel 38, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse på statsborgere i Schweiz.

4. Statsborgere i Schweiz kan dog ikke blive udnævnt til posten som administrerende direktør for støttekontoret.

Artikel 9

Privilegier og immuniteter

1. Schweiz anvender over for støttekontoret og dettes personale protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er gengivet i bilag II til denne ordning, samt eventuelle bestemmelser om støttekontorets personaleforhold, der vedtages i medfør af nævnte protokol.

2. Proceduren for anvendelse af protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter er fastlagt i tillægget til bilag II.

Artikel 10

Bekæmpelse af svig

Bestemmelserne vedrørende forordningens artikel 44 om EU's finanskontrol i Schweiz for så vidt angår deltagerne i støttekontorets arbejde er fastsat i bilag III.

Artikel 11

Udvalg

1. Et udvalg, der består af repræsentanter for Europa-Kommissionen og Schweiz, overvåger den korrekte gennemførelse af denne ordning og sikrer en løbende informationsformidling og udveksling af synspunkter i denne henseende. Af praktiske årsager mødes dette udvalg samtidig med de tilsvarende udvalg, der er oprettet med andre associerede lande, der deltager i medfør af forordningens artikel 49, stk. 1. Det mødes på anmodning af enten Schweiz eller Europa-Kommissionen. Støttekontorets bestyrelse orienteres om arbejdet i udvalget.

2. Oplysninger om planlagt EU-lovgivning, som enten direkte påvirker eller ændrer forordningen, eller forventes at få virkninger for det finansielle bidrag, der er omhandlet i denne ordnings artikel 3, skal videregives og drøftes i udvalget.

Artikel 12

Bilag

Bilagene til denne ordning udgør en integreret del af denne ordning.

Artikel 13

Ikrafttræden

1. De kontraherende parter godkender denne ordning i overensstemmelse med deres egne interne procedurer. De underretter hinanden om afslutningen af disse procedurer.

2. Denne ordning træder i kraft på den første dag i den første måned efter datoen for den sidste meddelelse, jf. stk. 1.

Artikel 14

Ophør og gyldighed

1. Denne ordning indgås for en ubegrænset periode.

2. Hver kontraherende part kan efter høring af udvalget opsige denne ordning ved meddelelse herom til den anden kontraherende part. Denne ordning finder ikke længere anvendelse seks måneder efter datoen for en sådan meddelelse.

3. Denne ordning bringes til ophør i tilfælde af opsigelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (5).

4. Denne ordning udfærdiges i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Съставено в Брюксел на десети юни две хиляди и четиринадесета година. Hecho en Bruselas, el diez de junio de dos mil catorce. V Bruselu dne desátého června dva tisíce čtrnáct. Udfærdiget i Bruxelles den tiende juni to tusind og fjorten. Geschehen zu Brüssel am zehnten Juni zweitausendvierzehn. Kahe tuhande neljateistkümnenda aasta juunikuu kümnendal päeval Brüsselis. Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα Ιουνίου δύο χιλιάδες δεκατέσσερα. Done at Brussels on the tenth day of June in the year two thousand and fourteen. Fait à Bruxelles, le dix juin deux mille quatorze. Sastavljeno u Bruxellesu desetog lipnja dvije tisuće četrnaeste. Fatto a Bruxelles, addì dieci giugno duemilaquattordici. Briselē, divi tūkstoši četrpadsmitā gada desmitajā jūnijā. Priimta du tūkstančiai keturioliktų metų birželio dešimtą dieną Briuselyje. Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennegyedik év június havának tizedik napján. Magħmul fi Brussell, fl-għaxar jum ta’ Ġunju tas-sena elfejn u erbatax. Gedaan te Brussel, de tiende juni tweeduizend veertien. Sporządzono w Brukseli dnia dziesiątego czerwca roku dwa tysiące czternastego. Feito em Bruxelas, em dez de junho de dois mil e catorze. Întocmit la Bruxelles la zece iunie două mii paisprezece. V Bruseli desiateho júna dvetisícštrnásť. V Bruslju, dne desetega junija leta dva tisoč štirinajst. Tehty Brysselissä kymmenentenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattaneljätoista. Som skedde i Bryssel den tionde juni tjugohundrafjorton. За Европейския съюз Рог la Unión Europea Za Evropskou unii For Den Europæiske Union Für die Europäische Union Euroopa Liidu nimel Για την Ευρωπαϊκή Ένωση For the European Union Pour l'Union européenne Za Europsku uniju Per l'Unione europea Eiropas Savienības vārdā – Europos Sąjungos vardu Az Európai Unió részéről Għall-Unjoni Ewropea Voor de Europese Unie W imieniu Unii Europejskiej Pela União Europeia Pentru Uniunea Europeană Za Európsku úniu Za Evropsko unijo Euroopan unionin puolesta För Europeiska unionen За Конфедерация Швейцария Por la Confederación Suiza Za Švýcarskou konfederaci For Det Schweiziske Forbund Für die Schweizerische Eidgenossenschaft Šveitsi Konföderatsiooni nimel Για την Ελβετική Συνομοσπονδία For the Swiss Confederation Pour la Confédération suisse Za Švicarsku Konfederaciju Per la Confederazione Svizzera Šveices Konfederācijas vārdā – Šveicarijos Konfederacijos vardu A Svájci Államszövetség részéről Għall-Konfederazzjoni Svizzera Voor de Zwitserse Bondsstaat W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej Pela Confederação Suíça Pentru Confederația Elvețiană Za Švajčiarsku konfederáciu Za Švicarsko konfederacijo Sveitsin valaliiton puolesta För Schweiziska edsförbundet

(1) EUT L 132 af 29.5.2010, s. 11.

(2) EUT L 53 af 27.2.2008, s. 5.

(3) Kommissionens beslutning af 26. juli 2000 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF vedrørende tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet for personoplysninger i Schweiz (EFT L 215 af 25.8.2000, s. 1).

(4) EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

(5) EUT L 53 af 27.2.2008, s. 5.

BILAG I FORMEL TIL BEREGNING AF BIDRAG 1. Schweiz finansielle bidrag til støttekontorets indtægter som defineret i forordningens artikel 33, stk. 3, litra d), skal beregnes på følgende måde: De mest ajourførte endelige tal for bruttonationalproduktet (BNP) i Schweiz, som foreligger den 31. marts hvert år, divideres med summen af BNP-tallene for det samme år for alle de stater, der deltager i støttekontoret. Den relevante procentsats anvendes på den del af støttekontorets godkendte indtægter, som er fastlagt i forordningens artikel 33, stk. 3, litra a), i det pågældende år for at nå frem til det finansielle bidrag, som Schweiz skal betale. 2. Det finansielle bidrag betales i euro. 3. Schweiz betaler sit bidrag senest 45 dage efter at have modtaget debetnotaen. For sen betaling medfører, at Schweiz skal betale morarenter af det udestående beløb fra forfaldsdagen. Rentesatsen er den rentesats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner som offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, serie C, og som er gældende den første dag i den måned, hvor fristen udløber, forhøjet med 3,5 procentpoint. 4. Schweiz finansielle bidrag tilpasses i overensstemmelse med dette bilag, når EU's finansielle bidrag som opført på EU's almindelige budget, jf. forordningens artikel 33, stk. 3, litra a), forhøjes i medfør af artikel 26, 27 eller 41 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1). I påkommende tilfælde forfalder forskellen til betaling 45 dage efter modtagelse af debetnotaen. 5. Såfremt de betalingsbevillinger, som støttekontoret har modtaget fra EU i henhold til forordningens artikel 33, stk. 3, litra a), vedrørende år N, ikke er brugt senest den 31. december i år N, eller støttekontorets budget i år N er blevet nedsat i medfør af artikel 26, 27 eller 41 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, skal den del af disse ubrugte eller nedsatte betalingsbevillinger, der svarer til den procentdel af bidraget, som Schweiz har betalt, overføres til støttekontorets budget i år N + 1. Schweiz' bidrag til støttekontorets budget i år N + 1 nedsættes tilsvarende. (1) EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

BILAG II PROTOKOL (Nr. 7) VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER, SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 343 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 191 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) på medlemsstaternes områder skal nyde de for opfyldelsen af deres opgaver nødvendige privilegier og immuniteter, ER BLEVET ENIGE om følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab: KAPITEL I Den Europæiske Unions ejendom, pengemidler, aktiver og forretninger Artikel 1 Unionens lokaler og bygninger er ukrænkelige. De er fritaget for ransagning, rekvisition, beslaglæggelse og ekspropriation. Unionens ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art. Artikel 2 Unionens arkiver er ukrænkelige. Artikel 3 Unionen, dens aktiver, indtægter og øvrige ejendom er fritaget for alle direkte skatter. Medlemsstaternes regeringer skal, hver gang det er muligt, træffe egnede forholdsregler med henblik på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, der indgår i prisen for fast ejendom eller løsøre, når Unionen til tjenestebrug foretager større indkøb, hvis pris omfatter skatter og afgifter af denne art. Anvendelsen af disse bestemmelser må dog ikke fordreje konkurrencevilkårene inden for Unionen. Der indrømmes ingen fritagelse for afgifter, skatter og gebyrer, som blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser. Artikel 4 Unionen er fritaget for al told, såvel som for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af genstande, der er bestemt til tjenestebrug; de således indførte genstande må ikke afhændes i det land, til hvilket de er blevet importeret — hverken mod eller uden vederlag — medmindre det sker på betingelser, som godkendes af det pågældende lands regering. Unionen er endvidere fritaget for al told samt for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel af dens publikationer. KAPITEL II Meddelelser og passérsedler Artikel 5 (Tidl. artikel 6) Unionens institutioner skal med hensyn til deres tjenstlige meddelelser og forsendelse af alle deres dokumenter på enhver medlemsstats område tilstås samme behandling, som den pågældende stat tilstår diplomatiske repræsentationer. Unionens institutioners tjenstlige korrespondance og andre tjenstlige meddelelser må ikke være genstand for censur. Artikel 6 (Tidl. artikel 7) Formændene for Unionens institutioner kan for disse institutioners medlemmer og ansatte udstede passérsedler, hvis form bestemmes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt flertal, og som skal anerkendes af medlemsstaternes myndigheder som gyldig rejselegitimation. Disse passérsedler udstedes til tjenestemænd og andre ansatte i henhold til de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen. Kommissionen kan indgå aftaler om anerkendelse af disse passérsedler som gyldig rejselegitimation på tredjelands område. KAPITEL III Medlemmer af Europa-Parlamentet Artikel 7 (Tidl. artikel 8) Europa-Parlamentets medlemmer er hverken administrativt eller på anden måde undergivet nogen begrænsning i deres bevægelsesfrihed på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested. Med hensyn til toldforhold og valutakontrol tilstås Europa-Parlamentets medlemmer: a) af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der begiver sig til udlandet i midlertidigt officielt hverv b) af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede regeringer i midlertidigt officielt hverv. Artikel 8 (Tidl. artikel 9) Europa-Parlamentets medlemmer kan hverken eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv. Artikel 9 (Tidl. artikel 10) Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne: a) på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling b) på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgning. De er ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested. Immuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet. KAPITEL IV Repræsentanter for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i den Europæiske Unions institutioner Artikel 10 (Tidl. artikel 11) Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Unionens institutioner, såvel som deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser. Denne artikel finder ligeledes anvendelse på medlemmerne af Unionens rådgivende organer. KAPITEL V Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte Artikel 11 (Tidl. artikel 12) Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte skal uanset deres nationalitet på hver af medlemsstaternes områder nyde følgende privilegier og immuniteter: a) fritagelse for retsforfølgning for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne vedrørende tjenestemænds og andre ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør b) fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvandringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge c) med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligvis indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer d) ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og ejendele, samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre deres bohave og ejendele, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne e) ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det pågældende land måtte finde fornødne. Artikel 12 (Tidl. artikel 13) Løn, vederlag og honorarer, som Unionen udbetaler sine tjenestemænd og øvrige ansatte, beskattes til fordel for Unionen på de betingelser og efter den fremgangsmåde, der fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner. Tjenestemændene og de øvrige ansatte fritages for national beskatning af løn, vederlag og honorarer, som de modtager fra Unionen. Artikel 13 (Tidl. artikel 14) Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, som udelukkende med henblik på virksomhed i Unionens tjeneste tager ophold på en anden medlemsstats område end den stat, hvori de ved deres tiltræden i Unionens tjeneste havde bopæl i skattemæssig henseende, skal med hensyn til beskatning af indkomst og formue og til arveafgift samt til anvendelsen af de mellem Unionens medlemsstater indgåede overenskomster til undgåelse af dobbeltbeskatning af begge de nævnte stater betragtes, som om de havde bevaret deres tidligere bopæl, under forudsætning af at denne var beliggende i en af Unionens medlemsstater. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på ægtefællen i det omfang, denne ikke er selverhvervende, og på børn, som de i denne artikel nævnte personer tager vare på og forsørger. Løsøre, der tilhører de i foregående stykke omhandlede personer, og som befinder sig på opholdslandets område, fritages for arveafgift i denne stat; ved fastsættelsen af sådan afgift betragtes løsøret, med forbehold af tredjelands ret og af eventuel anvendelse af bestemmelser i internationale overenskomster vedrørende dobbeltbeskatning, som om det befandt sig i den stat, hvor det skattemæssige hjemsted findes. En bopæl, der udelukkende er erhvervet med henblik på virksomhed i andre internationale organisationers tjeneste, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikels bestemmelser. Artikel 14 (Tidl. artikel 15) Europa-Parlamentet og Rådet fastlægger ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de berørte institutioner den ordning for sociale ydelser, som skal gælde for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte. Artikel 15 (Tidl. artikel 16) Europa-Parlamentet og Rådet bestemmer ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af andre interesserede institutioner, på hvilke grupper af Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte bestemmelserne i artiklerne 11, 12, stk. 2, og 13 finder anvendelse helt eller delvis. Medlemsstaternes regeringer vil med regelmæssige mellemrum blive underrettet om navn, stilling og adresse på de tjenestemænd og øvrige ansatte, der tilhører disse grupper. KAPITEL VI Privilegier og immuniteter for de repræsentationer for tredjelande, der er akkrediteret hos Unionen Artikel 16 (Tidl. artikel 17) Den medlemsstat, på hvis område Unionens hovedsæde befinder sig, indrømmer de af tredjeland hos Unionen akkrediterede repræsentationer sædvanlige diplomatiske privilegier og immuniteter. KAPITEL VII Generelle bestemmelser Artikel 17 (Tidl. artikel 18) Privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte udelukkende i Unionens interesse. Enhver af Unionens institutioner skal ophæve den en tjenestemand eller anden ansat tilståede immunitet, såfremt den skønner, at ophævelse af immuniteten ikke strider mod Unionens interesser. Artikel 18 (Tidl. artikel 19) Ved anvendelse af denne protokol handler Unionens institutioner i gensidig forståelse med de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder. Artikel 19 (Tidl. artikel 20) Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Det Europæiske Råds formand. De finder ligeledes anvendelse på Kommissionens medlemmer. Artikel 20 (Tidl. artikel 21) Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere, generaladvokater, justitssekretærer og assisterende referenter med forbehold af bestemmelserne i artikel 3 i protokollen om statutten for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende dommernes og generaladvokaternes fritagelse for retsforfølgning. Artikel 21 (Tidl. artikel 22) Denne protokol finder ligeledes anvendelse på Den Europæiske Investeringsbank, på medlemmerne af dens organer, på dens personale og på de repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i dens arbejde, dog med forbehold af bestemmelserne i protokollen om Bankens vedtægter. Den Europæiske Investeringsbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning og likvidation heller ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal Bankens og dens organers arbejde, for så vidt det udøves under de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af omsætningsafgifter. Artikel 22 (Tidl. artikel 23) Denne protokol gælder også for Den Europæiske Centralbank, for medlemmerne af dens besluttende organer og for dens personale med forbehold af bestemmelserne i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank. Den Europæiske Centralbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og afgifter eller lignende i anledning af kapitaludvidelser såvel som forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i den stat, hvor banken har sit hjemsted. Bankens og dens besluttende organers virksomhed i henhold til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank pålægges ikke nogen form for omsætningsafgift. Tillæg til BILAG II PROCEDUREN FOR ANVENDELSE I SCHWEIZ AF PROTOKOLLEN VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS PRIVILEGIER OG IMMUNITETER 1. Udvidelse af anvendelsen til Schweiz Henvisninger til medlemsstaterne i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (i det følgende benævnt »protokollen«) omfatter også Schweiz, medmindre andet udtrykkeligt fastsættes i de følgende bestemmelser. 2. Støttekontorets fritagelse for indirekte skatter (herunder moms) Der opkræves ikke schweizisk merværdiafgift (moms) for varer og ydelser, der eksporteres fra Schweiz. For så vidt angår varer og ydelser, der leveres til støttekontoret i Schweiz til tjenestebrug, skal fritagelsen for moms, jf. protokollens artikel 3, stk. 2, ske ved tilbagebetaling. Der indrømmes momsfritagelse, hvis den samlede købspris på varerne og ydelserne angivet på fakturaen eller på et tilsvarende dokument udgør mindst 100 CHF (inkl. skatter og afgifter). Momsen tilbagebetales efter indsendelse af de relevante schweiziske formularer til »Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA«. Ansøgningerne behandles som regel inden tre måneder efter indsendelsen af ansøgningen og de nødvendige bilag. 3. Fremgangsmåden ved anvendelse af reglerne for støttekontorets personale For så vidt angår protokollens artikel 12, stk. 2, fritager Schweiz efter principperne i landets nationale ret støttekontorets tjenestemænd og øvrige ansatte, jf. artikel 2 i Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 549/69 af 25. marts 1969 om fastsættelse af de grupper af De Europæiske Fællesskabers tjenestemænd og øvrige ansatte, på hvilke bestemmelserne i artikel 12, artikel 13, stk. 2, og artikel 14 i protokollen vedrørende Fællesskabernes privilegier og immuniteter (1) skal finde anvendelse, for alle føderale, kantonale og kommunale skatter af løn, vederlag og honorarer, der udbetales til dem af EU, og som beskattes til fordel for EU. Schweiz betragtes ikke som en medlemsstat i den i punkt 1 i dette tillæg forudsatte betydning med henblik på anvendelsen af protokollens artikel 13. Støttekontorets tjenestemænd og øvrige ansatte samt medlemmerne af deres familie, der er tilsluttet ordningen for sociale ydelser for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, tilsluttes ikke obligatorisk den schweiziske socialforsikringsordning. Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence i alle spørgsmål vedrørende forholdet mellem støttekontoret eller Kommissionen og dets personale med hensyn til anvendelsen af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union og andre EU-retlige bestemmelser om arbejdsvilkår. (1) EFT L 74 af 27.3.1969, s. 1, som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 371/2009 (EUT L 121 af 15.5.2009, s. 1).