BESLUTNING [1] om de foranstaltninger, der skal træffes i forbindelse med den tredje konference mellem parterne i rammekonventionen om klimaændringer (Kyoto, 1997)

[1] Vedtager af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 20. marts 1997 i Bruxelles (Belgien).

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Bruxelles den 17.-20. marts 1997,

A. der henviser til den første konference mellem parterne i rammekonventionen om klimaændringer, der blev afholdt i Berlin den 28. marts til den 7. april 1995, hvor parterne enedes om at forhandle en protokol eller et andet retligt instrument, som tager sigte på at nå målene for en reduktion af emissionerne af drivhusgasser i de lande, der er opført i bilag 1, inden for de fastsatte frister (2005, 2010 og 2020 f.eks.), og som vil kunne vedtages på den tredje konference mellem parterne i rammekonventionen om klimaændringer, der skal finde sted i december 1997 i Kyoto,

B. der henviser til den særlige samling i FN's Generalforsamling i juni 1997, som vil komme til at omhandle Agenda 21,

C. der ligeledes henviser til forslagene til AOSIS-protokollen (Alliancen af Små Østater - AOSIS), hvori det foreslås inden 2005 at reducere 1990-niveauet for CO2-emissioner med 20%, og som Den Paritetiske Forsamling AVS-EU godkendte i princippet i en beslutning vedtaget i Dakar i januar/februar 1995,

D. der glæder sig over det nederlandske formandskabs bestræbelser på at få debatten om klimaændringer til at gøre fremskridt og finder, at resultaterne af samlingen i Rådet (miljø) i marts 1997 var et skridt i den rigtige retning; der dog påpeger, at Rådets konklusioner er utilstrækkelige, for så vidt som:

- der ikke blev fastsat noget mål med hensyn til reduktion inden 2005,

- der ikke blev fastsat noget mål specifikt vedrørende CO2 (til fordel for en såkaldt »kurve«-strategi),

- HFC, PFC og SF6 blev udelukket,

- målene med hensyn til reduktion er underlagt vedtagelsen i Kyoto af retligt bindende strategier og foranstaltninger,

E. der henviser til, at dette mål ligger meget langt fra AOSIS-forslagene, og at de konklusioner, som blev vedtaget på samlingen i Rådet (miljø) i marts 1997, derfor bør betragtes som et absolut minimum,

F. der henleder opmærksomheden på, at AVS-landene generelt og de små østater i særdeleshed er særligt sårbare over for klimaændringer,

1. opfordrer Rådet og Kommissionen til at træffe alle foranstaltninger til at nå frem til den reduktion på 15 % af 1990-niveauet for emissioner af drivhusgasser, som de stater, der har undertegnet rammekonventionen om klimaændringer, er enedes om på den tredje konference mellem parterne i rammekonventionen, som skal finde sted i Kyoto i december 1997;

2. opfordrer indtrængende Rådet til at erkende, at denne reduktion udgør et absolut minimum, og til at gøre enhver bestræbelse for inden 2005 at nå frem til en reduktion på 20% af 1990-niveauet for CO2-emissioner;

3. anmoder Rådet om at godkende de mål, der er foreslået som forhandlingsgrundlag inden for rammerne af klimakonventionen, og om at betragte dem som EU's faste tilsagn med hensyn til reduktion af emissioner;

4. opfordrer indtrængende EU's medlemsstater og AVS-landene til at gøre alt, hvad der står i deres magt på den særlige samling i FN's Generalforsamling i juni 1997 for at sikre, at den politiske erklæring, der vedtages efter dette møde, pointerer nødvendigheden af, at man når frem til en bindende protokol med høje mål med hensyn til emissionsreduktion, præcise frister og foranstaltninger, som gør det muligt at nå dem inden for rammerne af den tredje konference mellem parterne i rammekonventionen om klimaændringer;

5. opfordrer Rådet til at vedtage konkrete foranstaltninger - herunder en CO2-/energi-afgift - med henblik på at reducere emissionerne af drivhusgasser;

6. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EF-Ministerrådet og Kommissionen.