BESLUTNING(1)

om det nuværende stade i forhandlingerne om de fremtidige forbindelser AVS-EU,

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Nassau (Bahamas) den 11.- 14. oktober 1999,

- der henviser til sin beslutning af 1. april 1999 i Strasbourg (Frankrig)(2), og som kraftigt understreger punkterne i denne beslutning,

- der henviser til sine beslutninger af 1. april i Strasbourg (Frankrig) om det civile samfunds deltagelse i udviklingsprocessen og om årtusind-forhandlingsrunden, og som kraftigt understreger punkterne i disse beslutninger,

- der henviser til konklusionerne fra den anden forhandlingsrunde på ministerplan om den aftale, der skal efterfølge Lomé IV-konventionen (Bruxelles, 29.- 30. juli 1999) samt til den næste og sidste forhandlingsrunde på ministerplan, der skal afholdes i midten af december,

A. der er stærkt overbevist om, at det er vigtigt for AVS-EU-partnerskabets troværdighed og relevans, at der indgås en ny aftale, inden den nuværende konvention udløber, dvs. i februar 2000,

B. der med tilfredshed noterer sig de fremskridt, der blev opnået under forhandlingerne på den seneste ministerkonference, samt udsigterne til succes på de resterende nøgleområder under den næste ministerrunde om forskellige vigtige emner, navnlig finansielt samarbejde, den private sektors deltagelse, det civile samfunds deltagelse i den politiske dialog samt problemer, der fører til migration,

C. der imidlertid er dybt forurolige over den manglende enighed på en række kritiske områder, nemlig med hensyn til, hvilke principper og mål for handelssamarbejdet, der skal nedfældes i rammeaftalen, varigheden af og formålet med den indledende periode indtil overgangen til alternative handelsaftaler, fortsættelsen af Stabex og Sysmin og den betydning, der skal tillægges god regeringsførelse inden for den fremtidige konvention,

D. der glæder sig over de nuværende forhandlinger om perioden efter Lomé IV-konventionens udløb, som repræsenterer en mulighed for at få fastlagt ny og innovative forbindelser mellem EU og AVS, og som også kan sende et klart budskab til den kommende WTO-millenniumrunde,

E. der glæder sig over EU's tilsagn under ministerforhandlingerne i juli om et snævert samarbejde med AVS inden for WTO med henblik på navnlig at forsvare de aftaler, der er indgået, især for så vidt angår graden af den fremherskende fleksibilitet,

F. der glæder sig over EU's seneste forpligtelse til inden for de næste fem år at yde over en million euro til finansiering af en bedre samordning med AVS-landene inden for WTO, navnlig i forbindelse med den næste runde af multilaterale handelsforhandlinger,

G. der glæder sig over EU's mere fleksible holdning med hensyn til regionale økonomiske partnerskabsaftaler, og over dens accept af, at det ikke er nødvendigt at fastlægge instrumenter eller modeller for alternative handelsaftaler i rammeaftalen,

H. der mener, at EU's forhandlingsmandat skal åbne mulighed for denne fleksibilitet, og opfordrer EU-medlemsstaterne til at give AVS ægte valgmuligheder med hensyn til fremtidige handelsforbindelser med EU,

I. der understreger den politiske betydning af åbenhed, demokratisk kontrol og bekæmpelse af bestikkelse og korruption i den offentlige administration for begge parters vedkommende,

J. der erkender, at det er vanskeligt at fastsætte dette princips omfang og dimensioner, især fordi der er en overlapning mellem begrebet god regeringsførelse og de væsentlige elementer i respekten for menneskerettigheder, demokratiske principper og retsstatsprincipper, der allerede er indbygget i konventionen,

K. der konstaterer, at AVS har forpligtet sig til udarbejde en erklæring om god regeringsførelse, der skal behandles på den næste forhandlingskonference på ministerplan,

L. der glæder sig over, at begge parter anerkender, at det er vigtigt at inddrage en lang række aktører så som det civile samfund, arbejdsmarkedets parter, kvinder, miljøorganisationer og ikke-statslige regeringsorganisationer i partnerskabet, og over den styrkende indflydelse dette vil få på partnerskabet,

M. der opfordrer begge parter til at skabe mekanismer og procedurer, som vil fremme en mere struktureret dialog mellem AVS-regeringer og den private sektor,

N. der understreger, at målene for den fremtidige AVS-EU-partnerskabsaftale kun vil kunne opnås, hvis der ydes tilstrækkelig finansiering gennem den niende EUF,

O. der er af den faste overbevisning, at en gnidningsløs og succesrig overgang til en ny handelsordning kun kan finde sted, hvis der også vedtages og gennemføres en sammenhængende og global udviklingsbistandspakke,

P. der noterer sig forslaget fra visse EU-medlemsstater om at anvende ikke-udnyttede EUF-midler til at finansiere EU's bidrag på 1 milliard euro til gældslettelse inden for Verdensbankens initiativ til fordel for højt forgældede fattige lande (HIPC-initiativet), navnlig med henvisning til, at ikke-udnyttede EUF-midler i perioden 1993- 1999 kun beløb sig til 25 millioner euro,

1. opfordrer EU- og AVS-ministrene til på deres møde i december at nå til enighed om en fortsættelse af den nuværende Lomé-konvention, samt til at lade overgangsperioden, indtil der er indgået alternative handelsaftaler (ATA), være omfattet;

2. opfordrer EU-forhandlerne til at styrke EU's partnerskab med AVS med henblik på at få ændret WTO-reglerne og få afskaffet de restriktive supranationale regler, som beskytter et hierarkiet værdisæt, hvor handelsliberaliseringen sættes højere end bekæmpelse af fattigdommen og en bæredygtig udvikling;

3. kræver økonomiske aftaler og aftaler om handelssamarbejde, der vil forbedre AVS-landenes nuværende markedsadgang gennem en revision af oprindelsesreglerne, ikke-toldmæssige foranstaltninger, handel med tjenesteydelser og handelsrelaterede områder, men mener ikke, at disse emner skal foregribes under drøftelser under den kommende WTO-millenniumrunde;

4. opfordrer Rådet til at justere den nuværende fælles landbrugspolitik med henblik på at give AVS-produkter bedre adgang til det europæiske marked;

5. kræver overholdelse af princippet om, at AVS-landene i overgangsperioden, indtil der er indgået alternative handelsaftaler, mindst bør nyde lige så god adgang til EU-markedet, som de gør i øjeblikket, idet det britiske formandskab gav tilsagn om dette i en erklæring fra Rådet, hvori det hedder, at "EU vil undersøge alle alternative muligheder for frihandelsaftaler for at give disse lande nye handelsmæssige rammer .... der kan sidestilles med den nuværende situation";

6. kræver accept af princippet om, at et grundlæggende mål med de alternative handelsaftaler skal være at give bedre adgang til EU-markedet, navnlig for produkter fra lavteknologiske industrier og sektorer, hvor AVS-lande i øjeblikket enten er konkurrencedygtige eller vil kunne blive det inden for den nærmeste fremtid;

7. gentager sit krav om en overgangsperiode på mindst 10 år indtil overgangen til alternative handelsaftaler, og at EU i denne periode bør opretholde og forbedre de nuværende ikke-gensidige handelsaftaler;

8. opfordrer EU/AVS til at foretage evalueringer af den nuværende handelsliberaliserings indvirkning på AVS-landenes økonomier (jobskabelse, sundhed, uddannelse, miljø, etc.) under de forskellige strukturtilpasningsprogrammer samt af indvirkningen af EU's revision af de generelle toldpræferencer (GSP), reformen af den fælles landbrugspolitik og EU's udvidelse, med henblik på at udarbejde alternative handelsaftaler;

9. mener, at EU og AVS bør påberåbe sig de særlige omstændigheder, der kræves i henhold til WTO-aftalens artikel IX, som begrundelse for 10-års fritagelse, navnlig i lyset af, at mindst 39 af AVS-landene er mindst udviklede lande, som WTO allerede har besluttet at indrømme ikke-gensidige handelspræferencer, at 24 af AVS-landene er østater og 14 er landfaste stater, og at de fleste har små økonomier, samt at WTO har erkendt, at disse stater er marginaliserede; der desuden henviser til, at mange AVS-stater også er sårbare, og at de større finans- og handelsinstitutioner, herunder også WTO, i højere grad er ved at erkende dette;

10. mener, at der findes vigtige fortilfælde, der berettiger til en 10-års fritagelse fra WTO-reglerne (f.eks. den fritagelse for Vestindien, der blev indrømmet Canada i "Carribean Basin Economic Recovery Act");

11. opfordrer EU til at samarbejde med AVS og andre udviklingslande for at få indledt en samlet aktion med henblik på at få ændret WTO's bemyndigelsesklausul, artikel XXIV og andre WTO-regler, der er relevante for opnåelsen af deres vedtagne mål, samt for at få ændret WTO-reglerne, så de anerkende de særlige omstændigheder og nødvendigheden af differentieret behandling af små sårbare stater;

12. mener, at WTO-tvistbilæggelsesmekanismen er uacceptabel og udemokratisk, da der kun træffes afgørelser på baggrund af kommercielle kriterier, som det fremgik af bananstriden mellem EU og USA, og opfordrer AVS-EU-forhandlerne til at ændre WTO's status på en måde, der skaber mulighed for, at organisationen kan fungere som dommer og jury;

13. støtter AVS-landenes krav om, at forhandlingerne om alternative handelsaftaler indledes i 2006, så de kan indgås i 2010 og således give AVS tid til at forberede sig på forhandlinger og økonomisk liberalisering;

14. kræver, at forhandlingerne om alternative handelsaftaler skal tage hensyn til udviklingsniveauet og handelsforanstaltningers socioøkonomiske indvirkning på AVS-landene og deres kapacitet til at tilpasse og justere deres økonomier til liberaliseringsprocessen;

15. mener, at opnåelsen af bæredygtig udvikling bør prioriteres i overensstemmelse med Agenda 21, Basel-konventionen, FN's konvention om den biologiske mangfoldighed, etc.;

16. gentager, at disse forhandlinger bør være så fleksible som muligt med hensyn til fastlæggelsen af overgangsperiodens varighed og graden af asymmetri i overensstemmelse med de til den tid fremherskende WTO-regler;

17. mener, at fastlæggelsen og gennemførelsen af eventuelle fremtidige valgmuligheder for handel - enten frihandelsaftaler eller alternative muligheder - ikke alene bør være afhængig af en vedtaget tidsplan men også af opnåelsen af fælles vedtagne tærskler, der er baseret på finansielle og økonomiske indikatorer og indikatorer for udvikling af menneskelige ressourcer;

18. betoner, at sådanne finansielle og økonomiske indikatorer og indikatorer for udviklingen af menneskelige ressourcer for eksempel bør genspejle de statslige finanser og indtægter, institutionel kapacitet, menneskelige ressourcer, konkurrenceevne samt fysiske og sociale infrastrukturer;

19. gentager, at de ustabile indtægter fra basisprodukter og minedrift fortsat er en væsentlig trussel mod AVS-landene, og at det alvorligt bør overvejes at opretholde Stabex og Sysmin, selv om disse ordninger skal gøres mere åbne og effektive, og betalingerne skal målrettes, så de kommer producenter i de berørte sektorer til gode;

20. gentager sit krav om, at der foretages en nyvurdering af banan- og okse-/kalvekødsprotokollerne og en undersøgelse af de præcise og specielle omstændigheder inden for hver enkelt sektor, samt at disse protokoller i hvert enkelt tilfælde skræddersyes til de enkelte sektorers behov og forlænges, så disse industriers overlevelse sikres;

21. kræver, at der inden for partnerskabsaftalen ydes støtte til AVS-romindustrien, navnlig til de traditionelle AVS-eksportører af handelsrom, med henblik på at forbedre effektiviteten og konkurrenceevnen, kræver desuden overgangsforanstaltninger for perioden 2000- 2002 for at hjælpe AVS-industrien til at opretholde deres markedsadgang på baggrund af liberaliseringen den 1. januar 2000;

22. opfordrer endnu en gang Kommissionen til at sikre, at markedsadgangen for bananer fra AVS-leverandører opretholdes og beskyttes;

23. opfordrer indtrængende EU til at støtte risindustrierne i AVS-landene, så de kan blive mere effektive og konkurrencedygtige ud fra en erkendelse af, at dette hovednæringsmiddel er af grundlæggende vigtighed både for nettoimportører og -eksportører i AVS;

24. opfordrer parterne til at forsvare Lomé-protokollerne i WTO med henblik på at opretholde og forbedre dem;

25. opfordrer begge parter til at sikre, at den nye partnerskabsaftale maksimerer turismens bidrag til den økonomiske og sociale udvikling i AVS-stater, minimerer eksisterende eller potentielle negative virkninger af turisme og respekterer miljøet, den lokale og kulturelle arv, skaber nye rammer for offentlige/private partnerskaber til støtte for en bæredygtig udvikling inden for AVS-turistindustrien og sikrer inddragelse af den private AVS-sektor, det civile samfund, lokalsamfundet og indfødte befolkninger i de fremtidige AVS/EU-udviklingssamarbejdsprogrammer inden for sektoren for turisme;

26. opfordrer mere generelt parterne til at nå til enighed om den rolle, som aktører i det civile samfund skal spille, herunder en erklæret målsætning om det civile samfunds deltagelse i formuleringen, udarbejdelsen, gennemførelsen og evalueringen af nationale/regionale indikativprogrammer, observatørstatus i alle relevante EU/AVS-institutioner og adgang til finansiering af udviklingsaktiviteter, herunder kapacitetsbygning;

27. foreslår, at begrebet god regeringsførelse defineres som ansvarlig forvaltning af offentlige ressourcer med henblik på bæredygtig og retfærdig udvikling; dette begreb skal derfor indebære:

a) klare procedurer i den offentlige beslutningsproces,

b) ansvarsbærende forvaltning og effektiv kontrol,

c) transparente institutioner,

d) effektive foranstaltninger til forebyggelse samt aktiv og passiv bekæmpelse af korruption;

28. anerkender, at EU for nylig har taget denne udfordring op, og at der som følge heraf er blevet vedtaget et nyt sæt procedurer, og erkender, at god regeringsførelse er et prioriteret spørgsmål, som Den Europæiske Union internt skal beskæftige sig med som et vigtigt instrument til bekæmpelse af korruption i moderne samfund;

29. erkender, at god regeringsførelse er et langt vanskeligere mål at opnå i lande, der kæmper med fattigdom; opfordrer derfor indtrængende AVS-landene og EU til at samarbejde for at opnå et helhjertet fælles engagement vedrørende dette problem;

30. mener, at korruption er yderst skadelig for et samfund, og at der derfor skal træffes effektive foranstaltninger for at standse og forhindre både hvidvaskning af penge og narkohandel;

31. fastholder navnlig at der - for så vidt angår bekæmpelsen af korruption - skal trækkes en klar skillelinje mellem tilfælde af institutionaliseret korruption og enkeltpersoners uretmæssige brug af midler; understreger, at begrebet god regeringsførelse ikke kan anvendes i sidstnævnte tilfælde, og at der derfor ikke skal idømmes sanktioner under påberåbelse af dette princip;

32. mener, at klausulen om "god regeringsførelse" først og fremmest skal bruges som et middel til at give fordele til de lande, som opfylder det;

33. er sig yderst bevidst, at der er mangler i definitionen på og gennemførelsesbestemmelserne for klausulen om manglende overholdelse af forpligtelser i den nuværende konventions artikel 366A; fastholder, at denne klausul om manglende overholdelse af forpligtelser skal revideres, så der undgås for vilkårlige foranstaltninger, mener i den forbindelse, at en samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet, før der gennemføres sanktioner af nogen art vil være en garanti for større objektivitet;

34. mener, at det er af afgørende betydning, at vilkårlige elementer reduceres til et minimum i beslutningsprocessen for gennemførelsen af klausulen om manglende overholdelse af forpligtelser, for så vidt angår god regeringsførelse;

35. foreslår, at det undersøges, om er kan oprettes et fælles organ bestående af repræsentanter for de europæiske rigsrevisioner og deres modstykker i AVS-landene, og at dette organ skal høres forud for anvendelse af klausulen om manglende overholdelse af forpligtelser på dette specielle område;

36. konstaterer, at der er divergerende synspunkter om arten og omfanget af de risici, der skal være omfattet af en AVS-EU-investeringsfacilitet, der skal oprettes til støtte for udviklingen af den private sektor og investeringer, og kræver, at risikokapital fortsat skal betragtes som begunstiget kapital inden for denne facilitet;

37. kræver rationalisering og forenkling af instrumenterne til finansielt samarbejde, som vil gøre det muligt at fokusere og målrette midlerne bedre;

38. opfordrer indtrængende det finske formandskab til at tage de nødvendige skridt for at sikre, at budgettet for den næste EUF genspejler medlemsstaternes vilje til at yde konsekvent støtte til de udviklingsbestræbelser, der gøres i AVS-landene på et tidspunkt, hvor disse lande står over for udfordringer som følge af globaliseringen; gentager, at det er nødvendigt at få EUF opført på budgettet, så den kan komme under Europa-Parlamentets kontrol;

39. opfordrer EU-medlemsstaterne til at øge omfanget af den næste EUF betydeligt, så der kan ydes tilstrækkelig støtte til de store strukturtilpasningsomkostninger, som AVS-staterne vil skulle bære i overgangsperioden, under hensyntagen til kriterier som befolkningsvækst, udviklingen i varepriser, gældsbyrden, behovet for kapacitetsbygning samt nødvendigheden af at styrke eksisterende instrumenter og finde nye samarbejdsområder og -metoder;

40. gentager, at det er vigtigt at udvide partnerskabet mellem AVS-landene og EU til også at omfatte de lande, der er engageret i udvikling, samt navnlig repræsentanterne for organiserede civile samfund, som bør høres, når der udarbejdes og gennemføres udviklingsprogrammer; kræver, at det fælles AVS-EU rådgivningsudvalg, som er blevet nedsat i Det Økonomiske og Sociale Udvalg, specifikt nævnes i teksten til den nye konvention som et redskab til fremme og overvågelse af det udvidede partnerskab;

41. kræver, at der oprettes en AVS-EU-arbejdsgruppe om det civile samfund bestående af repræsentanter for det civile samfund i AVS og EU samt fra AVS-Sekretariatet og Europakommissionen, samt at den fremtidige AVS-EU-samarbejdsaftale skal indeholde bestemmelser om årlige møder og samråd mellem udpegede repræsentanter for de relevante AVS-EU-institutioner og arbejdsgruppen;

42. henstiller, at indeværende Paritetiske Forsamling giver Arbejdsgruppen om De Fremtidige Forbindelser et udvidet mandat, så det sikres, at den fortsat kan overvåge alle aspekter af AVS-EU-samarbejdet;

43. opfordrer kraftigt Den Europæiske Union (Rådet og Kommissionen) til at betragte de midler, der er blevet tildelt til AVS-modtagerlande under den 7. og 8. EUF (programmerbar bistand, Stabex, Sysmin, etc.) som disse landes rettelige ejendom; mener derfor, at sådanne midler ikke kan genanvendes som EU's bidrag, når budgettet for den 9. EUF opstilles (2000- 2005), eller anvendes uden for rammerne af den reviderede Lomé-konvention (Kosovo, justering af de fattigste landes gæld, etc.);

44. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet og Kommissionen.

(1) Vedtaget af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 14. oktober 1999 i Nassau (Bahamas).

(2) AVS-EU 2688/endel.