Aftale

mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer

DET SCHWEIZISKE FORBUND, på den ene side

og

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,

KONGERIGET BELGIEN,

KONGERIGET DANMARK,

FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,

DEN HELLENSKE REPUBLIK,

KONGERIGET SPANIEN,

DEN FRANSKE REPUBLIK,

IRLAND,

DEN ITALIENSKE REPUBLIK,

STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,

KONGERIGET NEDERLANDENE,

REPUBLIKKEN ØSTRIG,

DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,

REPUBLIKKEN FINLAND,

KONGERIGET SVERIGE,

DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND, på den anden side,

i det følgende benævnt "de kontraherende parter",

som er overbeviste om, at personers ret til fri bevægelighed på den anden parts område er et vigtigt element i den harmoniske udvikling af deres forbindelser,

som er besluttede på at gennemføre fri bevægelighed for personer mellem sig på grundlag af de bestemmelser, der gælder i Det Europæiske Fællesskab,

er blevet enige om at indgå følgende aftale:

I. GRUNDLÆGGENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Mål

Målet for denne aftale til fordel for statsborgerne i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Schweiz er:

a) at indrømme ret til indrejse, ophold, adgang til en lønnet økonomisk aktivitet, etablering som selvstændig og ret til at blive boende på de kontraherendes parters område

b) at lette leveringen af tjenesteydelser på de kontraherende parters område og især liberalisere leveringen af tjenesteydelser af kort varighed

c) at indrømme ret til indrejse og ophold på de kontraherende parters område til personer, der ikke udøver nogen økonomisk aktivitet i værtslandet

d) at indrømme de samme leve-, ansættelses- og arbejdsvilkår som dem, der indrømmes til indenlandske statsborgere.

Artikel 2

Ikke-forskelsbehandling

Statsborgere i en af de kontraherende parter, som tager lovligt ophold på en anden kontraherende parts område, må ikke ved anvendelsen af og i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag I, II og III til denne aftale udsættes for forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.

Artikel 3

Indrejseret

Statsborgere i en af de kontraherende parter har ret til indrejse på den anden kontraherende parts område i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag I.

Artikel 4

Ret til ophold og adgang til en økonomisk aktivitet

Retten til ophold og adgang til en økonomisk aktivitet sikres i henhold til bestemmelserne i bilag I, jf. dog bestemmelserne i artikel 10.

Artikel 5

Leverandører af tjenesteydelser

1. Med forbehold af bestemmelserne i andre specifikke aftaler om levering af tjenesteydelser mellem de kontraherende parter (herunder aftalen om offentlige indkøb, såfremt denne omfatter levering af tjenesteydelser) har en leverandør af tjenesteydelser, herunder også selskaber i henhold til bestemmelserne i bilag I, ret til på den anden kontraherende parts område at levere en tjenesteydelse, der ikke overstiger 90 arbejdsdage pr. kalenderår.

2. En leverandør af tjenesteydelser har ret til indrejse og ophold på den anden kontraherende parts område,

a) såfremt leverandøren af tjenesteydelser har ret til at levere en tjenesteydelse i henhold til stk. 1 eller i medfør af bestemmelserne i en aftale som omhandlet i stk. 1

b) eller, hvis betingelserne i litra a) ikke er opfyldt, såfremt vedkommende af den pågældende kontraherende parts kompetente myndigheder har fået tilladelse til at levere en tjenesteydelse.

3. Fysiske personer, der er statsborgere i en af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater eller i Schweiz, og som udelukkende rejser ind i en kontraherende parts område for at modtage tjenesteydelser, har ret til indrejse og ophold.

4. De rettigheder, der indrømmes i kraft af denne artikel, sikres i medfør af bestemmelserne i bilag I, II og III. De i artikel 10 omhandlede kvantitative begrænsninger finder ikke anvendelse på de personer, der er omhandlet i nærværende artikel.

Artikel 6

Opholdstilladelse for personer, der ikke udøver økonomiske aktiviteter

Retten til ophold på en kontraherende parts område indrømmes personer, der ikke udøver økonomiske aktiviteter, i henhold til de i bilag I fastlagte bestemmelser om ikke-erhvervsaktive personer.

Artikel 7

Andre rettigheder

De kontraherende parter fastlægger i overensstemmelse med bilag I især nedenstående rettigheder i tilknytning til den frie bevægelighed for personer:

a) retten til ligebehandling i forhold til de indenlandske statsborgere i forbindelse med adgangen til at optage og udøve en økonomisk aktivitet samt leve-, ansættelses- og arbejdsvilkår

b) retten til erhvervsmæssig og geografisk mobilitet, som gør det muligt for de kontraherende parters statsborgere at bevæge sig frit på værtslandets område og udøve et erhverv efter eget valg

c) retten til at blive boende på en kontraherende parts område, efter at en økonomisk aktivitet er ophørt

d) retten til ophold for familiemedlemmer, uanset disses nationalitet

e) retten til at udøve en økonomisk aktivitet for familiemedlemmerne, uanset disses nationalitet

f) retten til at erhverve fast ejendom, forudsat at denne har tilknytning til udøvelsen af de rettigheder, som indrømmes i henhold til denne aftale

g) retten til i overgangsperioden efter afslutningen på en økonomisk aktivitet eller et ophold på en kontraherende parts område at vende tilbage dertil for at udøve en økonomisk aktivitet samt retten til at få en midlertidig opholdstilladelse ændret til en permanent opholdstilladelse.

Artikel 8

Samordning af socialsikringssystemerne

De kontraherende parter fastlægger i overensstemmelse med bilag II samordningen af socialsikringssystemerne, især med henblik på at sikre:

a) ligebehandling

b) fastsættelse af den lovgivning, der finder anvendelse

c) sammenlægning af alle tidsrum, der i de forskellige nationale lovgivninger tages i betragtning med henblik på at indrømme og opretholde retten til ydelser og på beregning heraf

d) betaling af ydelser til personer, der har bopæl på de kontraherende parters område

e) gensidig administrativ bistand og samarbejde mellem myndigheder og institutioner.

Artikel 9

Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser

For at lette adgangen for statsborgerne i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og i Schweiz til at optage og udøve lønnede og selvstændige aktiviteter samt levere tjenesteydelser træffer de kontraherende parter de nødvendige foranstaltninger som fastsat i bilag III om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser og om samordning af de kontraherende parters love og administrative bestemmelser om adgangen til at optage og udøve lønnede og selvstændige aktiviteter samt levere tjenesteydelser.

II. ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 10

Overgangsbestemmelser og aftalens fremtidige udvikling

1. Schweiz kan i fem år efter aftalens ikrafttræden opretholde kvantitative begrænsninger for adgangen til en økonomisk aktivitet for følgende to kategorier af ophold: ophold af en varighed på over fire måneder, men under ét år, og ophold af en varighed på mindst ét år. Ophold på under fire måneder underlægges ikke begrænsninger.

Fra begyndelsen af det sjette år bortfalder samtlige kvantitative begrænsninger over for statsborgerne i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater.

2. De kontraherende parter kan i en periode på højst to år opretholde kontrollen med fortrinsretten for arbejdstagere, der er integreret på det lovlige arbejdsmarked, samt løn- og arbejdsvilkårene for den anden kontraherende parts statsborgere, herunder leverandører af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 5. Før udgangen af det første år undersøger det blandede udvalg, om det er nødvendigt at opretholde disse begrænsninger. Det kan forkorte maksimumsperioden på to år. Leverandører af tjenesteydelser, som er liberaliseret i kraft af en specifik aftale om levering af tjenesteydelser mellem de kontraherende parter (herunder aftalen om visse aspekter af offentlige indkøb, såfremt denne omfatter levering af tjenesteydelser), underkastes ikke kontrollen med fortrinsretten for arbejdstagere, der er integreret på det lovlige arbejdsmarked.

3. Fra denne aftales ikrafttræden og frem til udgangen af det femte år forbeholder Schweiz inden for rammerne af sine globale kontingenter følgende minimum af nye opholdstilladelser til lønmodtagere og selvstændige fra Det Europæiske Fællesskab: opholdstilladelser med en gyldighedsperiode på mindst ét år: 15000 om året; opholdstilladelser med en gyldighedsperiode på over fire måneder og under ét år: 115500 om året.

4. Uanset bestemmelserne i stk. 3 er de kontraherende parter enige om følgende: Såfremt antallet af nye opholdstilladelser til lønmodtagere og selvstændige fra Det Europæiske Fællesskab efter fem år og op til 12 år efter aftalens ikrafttræden for et givent år overstiger gennemsnittet i de tre foregående år med over 10 %, kan Schweiz ensidigt for det efterfølgende år begrænse antallet af nye opholdstilladelser i de i stk. 1 omhandlede kategorier til lønmodtagere og selvstændige fra Det Europæiske Fællesskab til gennemsnittet for de tre foregående år forhøjet med 5 %. Det efterfølgende år kan antallet begrænses tilsvarende.

Uanset bestemmelserne i foregående afsnit kan antallet af nye opholdstilladelser, der udstedes til lønmodtagere eller selvstændige fra Det Europæiske Fællesskab, ikke begrænses til mindre end 15000 om året, for så vidt angår nye opholdstilladelser med en gyldighedsperiode på mindst ét år, og 115500 om året, for så vidt angår opholdstilladelser med en gyldighedsperiode på over fire måneder og under ét år.

5. Overgangsbestemmelserne i stk. 1 til 4, særlig bestemmelserne i stk. 2 vedrørende fortrinsretten for arbejdstagere, der er integreret på det lovlige arbejdsmarked, og kontrollen med løn- og arbejdsvilkårene, finder ikke anvendelse på lønmodtagere og selvstændige, som på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden har tilladelse til at udøve en økonomisk aktivitet på de kontraherende parters område. Sidstnævnte personer har bl.a. ret til geografisk og erhvervsmæssig mobilitet. Indehavere af opholdstilladelser med en gyldighedsperiode på mindst ét år har ret til at få fornyet deres opholdstilladelse; det kan ikke gøres gældende over for dem, at de kvantitative begrænsninger er opbrugt. Indehavere af en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst ét år har automatisk ret til at få forlænget deres opholdstilladelse. Følgelig har de pågældende lønmodtagere og selvstændige fra aftalens ikrafttræden de rettigheder, der er forbundet med den fri bevægelighed for personer i henhold til de grundlæggende bestemmelser i denne aftale, herunder navnlig artikel 7.

6. Schweiz skal regelmæssigt og hurtigt meddele det blandede udvalg alle relevante statistikker og oplysninger, herunder foranstaltninger til gennemførelse af stk. 2. De kontraherende parter kan hver især anmode om en undersøgelse af situationen i det blandede udvalg.

7. Der gælder ikke nogen kvantitative begrænsninger for grænsearbejdere.

8. Overgangsbestemmelserne vedrørende socialsikring og overførsel af bidrag til arbejdsløshedsforsikring er fastlagt i protokollen til bilag II.

Artikel 11

Behandling af klager

1. De personer, der er omfattet af denne aftale, har ret til over for de kompetente myndigheder at indgive klage med hensyn til anvendelsen af aftalens bestemmelser.

2. Klager skal behandles inden for en rimelig frist.

3. I forbindelse med afgørelser om klager eller ved manglende afgørelse inden for en rimelig frist kan de af denne aftale omfattede personer indgive appel til den kompetente nationale retsinstans.

Artikel 12

Gunstigere bestemmelser

Denne aftale berører ikke de gunstigere nationale bestemmelser, der måtte findes over for såvel de kontraherende parters statsborgere som disses familiemedlemmer.

Artikel 13

Stand still

De kontraherende parter forpligter sig til ikke at træffe nye restriktive foranstaltninger over for den anden parts statsborgere på anvendelsesområderne for denne aftale.

Artikel 14

Det blandede udvalg

1. Der nedsættes et blandet udvalg bestående af repræsentanter for de kontraherende parter, som er ansvarligt for forvaltningen og en korrekt anvendelse af aftalen. Det fremsætter med henblik herpå henstillinger. Det træffer afgørelser i de i aftalen fastsatte tilfælde. Det blandede udvalg udtaler sig efter fælles overenskomst.

2. I tilfælde af alvorlige økonomiske eller sociale vanskeligheder træder det blandede udvalg efter anmodning fra en af de kontraherende parter sammen for at undersøge, hvilke hensigtsmæssige foranstaltninger der kan træffes for at afhjælpe situationen. Det blandede udvalg kan træffe afgørelse om de foranstaltninger, der skal iværksættes, inden for en frist på 60 dage regnet fra datoen for anmodningen. Det blandede udvalg kan forlænge denne frist. Foranstaltningerne skal med hensyn til anvendelsesområde og varighed begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for at afhjælpe situationen. Ved valget af sådanne foranstaltninger skal de, der medfører færrest forstyrrelser i aftalens gennemførelse, foretrækkes.

3. For at sikre, at aftalen gennemføres korrekt, udveksler de kontraherende parter regelmæssigt information og afholder efter anmodning fra en af parterne konsultationer i det blandede udvalg.

4. Det blandede udvalg træder sammen afhængigt af behovene, dog mindst én gang om året. Hver part kan anmode om indkaldelse til et møde. Det blandede udvalg træder sammen senest 15 dage efter, at den i stk. 2 omhandlede anmodning er indgivet.

5. Det blandede udvalg fastsætter sin forretningsorden, der bl.a. indeholder bestemmelser om retningslinjerne for mødeindkaldelse, udpegelse af formanden og fastlæggelse af dennes mandat.

6. Det blandede udvalg kan beslutte at nedsætte arbejds- og ekspertgrupper til at bistå det i udførelsen af dets hverv.

Artikel 15

Bilag og protokoller

Bilagene og protokollerne til denne aftale udgør en integrerende del heraf. Slutakten indeholder erklæringerne.

Artikel 16

Henvisning til fællesskabsretten

1. De kontraherende parter vil for at virkeliggøre målene i denne aftale træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at de rettigheder og forpligtelser, som svarer til dem, der er indeholdt i de EF-retsakter, som der henvises til, anvendes i deres indbyrdes forbindelser.

2. Såfremt anvendelsen af denne aftale omfatter fællesskabsretlige begreber, skal der tages hensyn til EF-Domstolens relevante retspraksis forud for datoen for aftalens undertegnelse. Retspraksis efter datoen for aftalens undertegnelse vil blive meddelt Schweiz. For at sikre, at aftalen fungerer tilfredsstillende, fastlægger det blandede udvalg efter anmodning fra en af de kontraherende parter, hvilke virkninger den pågældende retspraksis vil have.

Artikel 17

Retlig udvikling

1. Når en kontraherende part har indledt arbejdet med at vedtage et udkast til ændring af sin interne lovgivning, eller så snart der indtræffer en ændring af retspraksis hos retsinstanser, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres, på et af de områder, der er omfattet af denne aftale, skal den berørte kontraherende part underrette den anden part herom gennem det blandede udvalg.

2. Det blandede udvalg gennemfører en udveksling af synspunkter om de virkninger, en sådan ændring vil medføre for aftalens rette funktion.

Artikel 18

Revision

Hvis en kontraherende part ønsker en revision af denne aftale, skal den forelægge et forslag herom for det blandede udvalg. Ændringer af denne aftale træder i kraft, når de respektive interne procedurer er afsluttet, undtagen for så vidt angår en ændring af bilag II og III, som det blandede udvalg skal træffe afgørelse om, og som derefter straks kan træde i kraft.

Artikel 19

Bilæggelse af tvister

1. De kontraherende parter kan indbringe enhver tvist, som vedrører fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale, for det blandede udvalg.

2. Det blandede udvalg kan bilægge tvisten. Det skal forsynes med alle oplysninger, som kan være til nytte til at foretage en indgående undersøgelse af situationen med henblik på at finde en acceptabel løsning. Det blandede udvalg undersøger med henblik herpå alle muligheder for at opretholde aftalens rette funktion.

Artikel 20

Forbindelse med bilaterale aftaler vedrørende området socialsikring

De bilaterale aftaler om socialsikring mellem Schweiz og Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater suspenderes fra denne aftales ikrafttræden for så vidt som samme emne er omfattet af denne aftale, jf. dog bestemmelserne i bilag II.

Artikel 21

Forbindelse med bilaterale aftaler vedrørende området dobbeltbeskatning

1. Bestemmelserne vedrørende dobbeltbeskatning i de bilaterale aftaler mellem Schweiz og Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater berøres ikke af bestemmelserne i denne aftale. Især må bestemmelserne i denne aftale ikke berøre den definition af grænsearbejdere, der er fastsat i aftalerne om dobbeltbeskatning.

2. Intet i denne aftale må fortolkes således, at de kontraherende parter ved anvendelsen af de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning hindres i at sondre mellem skattepligtige, der ikke befinder sig i samme situation, særlig hvad angår bopæl.

3. Intet i denne aftale er til hinder for, at de kontraherende parter kan vedtage eller håndhæve foranstaltninger med sigte på at sikre beskatning, effektiv betaling og opkrævning af afgifter eller modvirke skatteunddragelse i henhold til en kontraherende parts nationale skattelovgivning eller aftaler om hindring af dobbeltbeskatning, der er bindende for Schweiz på den ene side og en eller flere af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater på den anden side, eller andre beskatningsordninger.

Artikel 22

Forbindelse med bilaterale aftaler vedrørende andre områder end socialsikring og dobbeltbeskatning

1. Uanset bestemmelserne i artikel 20 og 21 berører denne aftale ikke de aftaler, der er bindende for Schweiz på den ene side og en eller flere af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater på den anden side, såsom aftaler vedrørende enkeltpersoner, erhvervsdrivende, grænseoverskridende samarbejde eller mindre grænsetrafik i det omfang, de er er forenelige med denne aftale.

2. Hvis bestemmelserne i nævnte aftaler og i denne aftale er uforenelige, gælder bestemmelserne i denne aftale.

Artikel 23

Erhvervede rettigheder

Såfremt aftalen opsiges eller ikke videreføres, berører dette ikke de rettigheder, som enkeltpersoner har erhvervet. De kontraherende parter fastlægger efter fælles overenskomst udfaldet med hensyn til rettigheder, der er ved at blive erhvervet.

Artikel 24

Geografisk anvendelsesområde

Denne aftale gælder på den ene side for Schweiz' område og på den anden side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat.

Artikel 25

Ikrafttræden og varighed

1. Denne aftale skal ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter i overensstemmelse med deres respektive procedurer. Den træder i kraft på den første dag i den anden måned efter den sidste notifikation af deponeringen af instrumenterne til ratifikation eller godkendelse af alle følgende syv aftaler:

aftalen om fri bevægelighed for personer

aftalen om luftfart

aftalen om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej

aftalen om handel med landbrugsprodukter

aftalen om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering

aftalen om visse aspekter af offentlige indkøb

aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde.

2. Denne aftale indgås for en indledende periode på syv år. Den videreføres på ubestemt tid, medmindre Det Europæiske Fællesskab eller Schweiz giver den anden kontraherende part meddelelse om det modsatte inden udløbet af den indledende periode. I så fald finder bestemmelserne i stk. 4 anvendelse.

3. Det Europæiske Fællesskab eller Schweiz kan opsige denne aftale ved at underrette den anden kontraherende part herom. I så fald finder bestemmelserne i stk. 4 anvendelse.

4. De i stk. 1 nævnte syv aftaler ophører med at være gældende seks måneder efter modtagelsen af notifikation om ikke-videreførelse som omhandlet i stk. 2 eller opsigelse som omhandlet i stk. 3.

Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve,

en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico./Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems,

i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed./Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig

in zweifacher Ausfertigung in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, spanischer und schwedischer Sprache, wobei jeder dieser Wortlaute gleichermaßen verbindlich ist./Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα,

σε δύο αντίτυπα στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· καθένα από τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικό./Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine,

in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each of those texts being equally authentic./Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf,

en double exemplaire en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi. /Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove,

in duplice esemplare, nelle lingue danese, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede./Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig,

in twee exemplaren in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek./Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove,

em duplo exemplar nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé qualquer dos textos./Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän

kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen./Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittionhundranittionio

i två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Pour le Royaume de Belgique/Voor het Koninkrijk België/Für das Königreich Belgien

>PIC FILE= "L_2002114DA.001201.TIF">

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.

Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

På Kongeriget Danmarks vegne

>PIC FILE= "L_2002114DA.001202.TIF">

Für die Bundesrepublik Deutschland

>PIC FILE= "L_2002114DA.001203.TIF">

Για την Ελληνική Δημοκρατία

>PIC FILE= "L_2002114DA.001301.TIF">

Por el Reino de España

>PIC FILE= "L_2002114DA.001302.TIF">

Pour la République française

>PIC FILE= "L_2002114DA.001303.TIF">

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

>PIC FILE= "L_2002114DA.001304.TIF">

Per la Repubblica italiana

>PIC FILE= "L_2002114DA.001305.TIF">

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

>PIC FILE= "L_2002114DA.001401.TIF">

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

>PIC FILE= "L_2002114DA.001402.TIF">

Für die Republik Österreich

>PIC FILE= "L_2002114DA.001403.TIF">

Pela República Portuguesa

>PIC FILE= "L_2002114DA.001404.TIF">

Suomen tasavallan puolesta

För Republiken Finland

>PIC FILE= "L_2002114DA.001405.TIF">

För Konungariket Sverige

>PIC FILE= "L_2002114DA.001501.TIF">

For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

>PIC FILE= "L_2002114DA.001502.TIF">

Por la Comunidad Europea/For Det Europæiske Fællesskab/Für die Europäische Gemeinschaft/Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα/For the European Community/Pour la Communauté européenne/Per la Comunità europea/Voor de Europese Gemeenschap/Pela Comunidade Europeia/Euroopan yhteisön puolesta/På Europeiska gemenskapens vägnar

>PIC FILE= "L_2002114DA.001503.TIF">

>PIC FILE= "L_2002114DA.001504.TIF">

Für die schweizerischen Eidgenossenschaft

Pour la Confédération suisse

Per la Confederazione svizzera

>PIC FILE= "L_2002114DA.001505.TIF">

>PIC FILE= "L_2002114DA.001506.TIF">

BILAG I

FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER

I. ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Ind- og udrejse

1. De kontraherende parter tillader, at de andre kontraherende parters statsborgere, disses familiemedlemmer som fastsat i artikel 3 i dette bilag samt udstationerede arbejdstagere som fastsat i artikel 17 i dette bilag rejser ind på deres område alene mod forevisning af et gyldigt identitetskort eller pas.

Der kan hverken kræves indrejsevisum eller nogen tilsvarende forpligtelse, undtagen for familiemedlemmer og for udstationerede arbejdstagere som fastsat i artikel 17 i dette bilag, der ikke er statsborgere i de kontraherende parter. Den berørte kontraherende part skal yde disse personer enhver lettelse med henblik på at opnå de fornødne visa.

2. De kontraherende parter anerkender, at de kontraherende parters statsborgere, disses familiemedlemmer som fastsat i artikel 3 i dette bilag samt udstationerede arbejdstagere som fastsat i artikel 17 i dette bilag har ret til at forlade deres område alene mod forevisning af et gyldigt identitetskort eller pas. De kontraherende parter kan af de andre kontraherende parters statsborgere hverken kræve udrejsevisum eller pålægge nogen anden tilsvarende forpligtelse.

De kontraherende parter udsteder eller fornyer i overensstemmelse med deres lovgivning til disse statsborgere et identitetskort eller et pas, der særligt angiver deres nationalitet.

Passet skal mindst være gyldigt for samtlige kontraherende parter og de gennemrejselande, som ligger umiddelbart mellem disse. Såfremt udrejse kun kan finde sted med pas, skal dette være udstedt med gyldighed i mindst fem år.

Artikel 2

Ophold og økonomisk aktivitet

1. Med forbehold af de bestemmelser for overgangsperioden, der er fastsat i artikel 10 i denne aftale og i kapitel VII i dette bilag, har en kontraherende parts statsborgere ret til at tage ophold og udøve en økonomisk aktivitet på den anden kontraherende parts område efter bestemmelserne i kapitel II til VI. Denne ret fastslås ved udstedelse af en opholdstilladelse eller en særlig tilladelse for grænsearbejdere.

De kontraherende parters statsborgere har ligeledes ret til at rejse ind i en anden kontraherende parts område eller forblive der efter ophøret af en beskæftigelse af under ét års varighed for at søge arbejde og tage ophold for en rimelig frist på op til seks måneder, der giver dem mulighed for at få kendskab til de arbejdstilbud, der svarer til deres erhvervsfaglige kvalifikationer, og i givet fald træffe de fornødne forholdsregler for at blive ansat. De arbejdssøgende har på den pågældende kontraherende parts område ret til at modtage samme bistand som den, der ydes til egne statsborgere af denne stats arbejdsmarkedskontor. De kan være udelukket fra at modtage social bistand under opholdets varighed.

2. De statsborgere i de kontraherende parter, der ikke udøver nogen økonomisk aktivitet i værtslandet, og som ikke er indrømmet ret til ophold i henhold til andre bestemmelser i denne aftale, har opholdsret, hvis de opfylder de forhåndsbetingelser, der er fastsat i kapitel V. Denne ret fastlås ved udstedelse af en opholdstilladelse.

3. Opholdstilladelse eller særlig tilladelse til de kontraherende parters statsborgere skal udstedes og fornyes gratis eller mod betaling af et beløb, der ikke må overstige det gebyr, der betales af indenlandske statsborgere for udstedelse af identitetskort. De kontraherende parter træffer de nødvendige foranstaltninger for mest muligt at forenkle formaliteter og fremgangsmåder ved fremskaffelse af nævnte dokumenter.

4. De kontraherende parter kan kræve, at de andre kontraherende parters statsborgere anmelder deres tilstedeværelse på området.

Artikel 3

Familiemedlemmer

1. Familiemedlemmer til en statsborger i en kontraherende part, som har opholdsret, har ret til at tage bopæl sammen med denne person. Lønmodtageren skal til sin familie råde over en bolig, der anses for at være af normal standard for indenlandske lønmodtagere i det område, hvor han er beskæftiget, idet denne bestemmelse dog ikke må give anledning til forskelsbehandling mellem indenlandske arbejdstagere og arbejdstagere fra den anden kontraherende part.

2. Som familiemedlemmer anses uanset nationalitet:

a) vedkommendes ægtefælle og deres slægtninge i nedstigende linje, når disse er under 21 år eller forsørges

b) vedkommendes og ægtefællens slægtninge i opstigende linje, når disse forsørges af ham

c) for så vidt angår studerende, dennes ægtefælle og deres forsørgelsesberettigede børn.

De kontraherende parter skal lette tilflytningen for familiemedlemmer, som ikke er nævnt under litra a), b) og c), hvis disse forsørges af en statsborger i en kontraherende part eller i de seneste opholdslande er optaget i dennes husstand.

3. Ved udstedelsen af opholdstilladelse til familiemedlemmer til en statsborger i en kontraherende part kan de kontraherende parter kun kræve nedenstående dokumenter forevist:

a) den legitimation, med hvilken de er indrejst på vedkommende område

b) et dokument, der er udstedt af de kompetente myndigheder i den oprindelige hjemstat eller seneste opholdsstat, og som godtgør slægtskabsforholdet

c) for så vidt angår personer, der forsørges, et dokument, der er udstedt af de kompetente myndigheder i den oprindelige hjemstat eller seneste opholdsstat, og som godtgør, at de forsørges af den i stk. 1 omhandlede person, eller at de i den pågældende stat har været optaget i dennes husstand.

4. En opholdstilladelse til et familiemedlem udstedes med samme gyldighed som den, der er udstedt til den person, der forsørger den pågældende.

5. I de tilfælde, hvor en person har opholdsret, har dennes ægtefælle og børn, der er under 21 år eller forsørges, uanset nationalitet ret til at udøve en økonomisk aktivitet.

6. I de tilfælde, hvor en statsborger i en kontraherende part udøver, ikke udøver eller har udøvet en økonomisk aktivitet på den anden kontraherende parts område, har dennes børn adgang til almindelig skolegang, oplæring og erhvervsfaglig uddannelse på samme vilkår som statsborgerne i værtsstaten, såfremt de er bosiddende på dens område.

De kontraherende parter ansporer initiativer, der giver disse børn mulighed for at følge nævnte undervisning under de bedst mulige forhold.

Artikel 4

Ret til at blive boende

1. De kontraherende parters statsborgere og disses familiemedlemmer har ret til at blive boende på en anden kontraherende parts område, når de er ophørt med deres økonomiske aktivitet.

2. I overensstemmelse med aftalens artikel 16 henvises der til forordning (EØF) nr. 1251/70 (EFT L 142 af 30.6.1970, s. 24)(1) og direktiv 75/34/EØF (EFT L 14 af 20.1.1975, s. 10)(2).

Artikel 5

Offentlig orden

1. Rettigheder i henhold til denne aftale kan kun indskrænkes af foranstaltninger, der er begrundet i hensynet til den offentlige orden og sikkerhed eller folkesundheden.

2. I overensstemmelse med aftalens artikel 16 henvises der til direktiv 64/221/EØF (EFT 56 af 4.4.1964, s. 850/64)(3), 72/194/EØF (EFT L 121 af 26.5.1972, s. 32)(4) og 75/35/EØF (EFT L 14 af 20.1.1975, s. 14)(5).

II. LØNMODTAGERE

Artikel 6

Opholdsbestemmelser

1. En lønmodtager, der er statsborger i en kontraherende part (herefter benævnt "lønmodtager"), og som har beskæftigelse af mindst ét års varighed hos en arbejdsgiver i værtsstaten, modtager en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år regnet fra udstedelsestidspunktet. Denne forlænges automatisk for mindst fem år. Ved den første fornyelse kan gyldighedsperioden begrænses, dog ikke til mindre end ét år, såfremt indehaveren uforskyldt er arbejdsløs og har været det i over 12 på hinanden følgende måneder.

2. Såfremt lønmodtageren har beskæftigelse af over tre måneders, men højst et års varighed hos en arbejdsgiver i værtsstaten, modtager vedkommende en opholdstilladelse, hvis gyldighedsperiode svarer til arbejdsaftalens påregnede varighed.

En lønmodtager, som har beskæftigelse af en varighed på indtil tre måneder, behøver ikke nogen opholdstilladelse.

3. Til udstedelse af opholdstilladelse kan de kontraherende parter kun kræve, at lønmodtageren foreviser nedenstående dokumenter:

a) den legitimation, med hvilken han er indrejst på vedkommende område

b) en erklæring fra arbejdsgiveren om ansættelse hos denne eller en arbejdsattest.

4. Opholdstilladelsen skal gælde for hele den udstedende stats område.

5. Afbrydelser af opholdet, der ikke er af en varighed på over seks på hinanden følgende måneder, samt fravær på grund af militærtjeneste berører ikke opholdstilladelsens gyldighed.

6. En gyldig opholdstilladelse kan ikke fratages en lønmodtager udelukkende med den begrundelse, at han ikke længere har beskæftigelse enten som følge af midlertidig arbejdsudygtighed på grund af sygdom eller ulykke eller som følge af uforskyldt arbejdsløshed behørigt bekræftet af den kompetente arbejdsmarkedsmyndighed.

7. Opfyldelsen af de formaliteter, der kræves for at opnå opholdstilladelse, må ikke opstilles som en hindring for rettidig overholdelse af arbejdsaftaler, der er indgået af ansøgerne.

Artikel 7

Lønnede grænsearbejdere

1. En lønnet grænsearbejder er en statsborger i en kontraherende part, der har bopæl på en kontraherende parts område og udøver en lønnet aktivitet på den anden kontraherende parts område, idet han i princippet vender tilbage til sin bopæl hver dag eller mindst én gang om ugen.

2. Grænsearbejdere behøver ikke nogen opholdstilladelse.

De kompetente myndigheder i beskæftigelsesstaten kan dog give den lønnede grænsearbejder en særlig tilladelse, hvis gyldighedsperiode er på mindst fem år eller svarer til beskæftigelsens varighed, hvis denne er over tre måneder, men under ét år. Den forlænges for en periode på mindst fem år, såfremt grænsearbejderen godtgør, at han udøver en økonomisk aktivitet.

3. Den særlige tilladelse skal gælde for hele den udstedende stats område.

Artikel 8

Erhvervsmæssig og geografisk mobilitet

1. Lønmodtagere har ret til erhvervsmæssig og geografisk mobilitet på hele værtsstatens område.

2. Den erhvervsmæssige mobilitet omfatter ændring af arbejdsgiver, arbejde, erhverv samt skift fra en lønnet til en selvstændig aktivitet. Den geografiske mobilitet omfatter ændring af arbejds- og opholdssted.

Artikel 9

Ligebehandling

1. En lønmodtager, der er statsborger i en kontraherende part, må ikke på grund af sin nationalitet behandles anderledes på den anden kontraherende parts område end indenlandske lønmodtagere med hensyn til beskæftigelses- og arbejdsvilkår, navnlig for så vidt angår aflønning, afskedigelse og, i tilfælde af arbejdsløshed, genoptagelse af beskæftigelse i faget eller genansættelse.

2. Lønmodtageren og dennes familiemedlemmer som fastsat i artikel 3 i dette bilag nyder samme skattemæssige og sociale fordele som indenlandske lønmodtagere og disses familiemedlemmer.

3. Lønmodtageren har ligeledes samme ret til på samme vilkår som indenlandske lønmodtagere at deltage i uddannelse i faglige uddannelsesinstitutioner samt omskolings- og revalideringscentre.

4. Enhver bestemmelse i kollektive eller individuelle overenskomster eller andre kollektive aftaler om adgang til og udøvelse af beskæftigelse, aflønning og alle andre arbejds- og afskedigelsesvilkår er retligt ugyldig, hvis den fastsætter eller tillader diskriminerende betingelser for udenlandske lønmodtagere, der er statsborgere i de kontraherende parter.

5. En lønmodtager, der er statsborger i en kontraherende part og er beskæftiget på den anden kontraherende parts område, har ret til ligestilling med hensyn til medlemsskab af fagforeninger og udøvelse af fagforeningsrettigheder, herunder valgret og adgang til administrative eller ledende stillinger; han kan udelukkes fra deltagelse i administration af offentligretlige organer og fra udførelse af offentligretlige hverv. Han er endvidere valgbar til organer, der repræsenterer lønmodtagerne i virksomhederne.

Disse bestemmelser berører ikke de love og andre forskrifter, som i værtsstaten giver lønmodtagere fra den anden kontraherende part mere omfattende rettigheder.

6. En lønmodtager, der er statsborger i en kontraherende part og er beskæftiget på den anden kontraherende parts område, har samme rettigheder og fordele som indenlandske lønmodtagere med hensyn til bolig, herunder adgang til erhvervelse af ejendomsret til den fornødne bolig, jf. dog artikel 26 i dette bilag.

Den pågældende lønmodtager kan i det område, hvor han er beskæftiget, med samme ret som indenlandske lønmodtagere lade sig opføre på lister for boligsøgende, hvor sådanne lister føres, og således opnå de heraf følgende rettigheder og fordele.

Lønmodtagerens familie, der er forblevet i den seneste opholdsstat, betragtes i denne henseende som bosat i dette område, for så vidt en tilsvarende formodning gælder for indenlandske lønmodtagere.

Artikel 10

Beskæftigelse i den offentlige administration

En statsborger i en kontraherende part, der udøver lønnet aktivitet, kan blive nægtet retten til at besætte en stilling i den offentlige administration, der har tilknytning til udøvelse af offentlig myndighed og tager sigte på at beskytte statens eller andre offentlige institutioners almindelige interesser.

Artikel 11

Samarbejde om arbejdsformidling

De kontraherende parter samarbejder inden for rammerne af EURES-netværket (European Employment Services), bl.a. på områderne kontaktformidling og udligning mellem udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft samt udveksling af informationer vedrørende arbejdsmarkedssituationen og leve- og arbejdsvilkår.

III. SELVSTÆNDIGE

Artikel 12

Opholdsbestemmelser

1. Enhver statsborger i en kontraherende part, der ønsker at etablere sig på en anden kontraherende parts område med henblik på at udøve en selvstændig aktivitet (herefter benævnt "selvstændig"), modtager en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år regnet fra udstedelsestidspunktet, såfremt han over for de kompetente nationale myndigheder kan godtgøre, at han er etableret eller agter at etablere sig med henblik herpå.

2. Opholdstilladelsen forlænges automatisk for mindst fem år, såfremt den selvstændige over for de kompetente nationale myndigheder kan godtgøre, at han udøver en selvstændig økonomisk aktivitet.

3. Til udstedelse af opholdstilladelse kan de kontraherende parter kun kræve, at den selvstændige foreviser:

a) den legitimation, med hvilken han er indrejst på vedkommende område

b) den i stk. 1 og stk. 2 omhandlede dokumentation.

4. Opholdstilladelsen skal gælde for hele den udstedende stats område.

5. Afbrydelser af opholdet, der ikke er af en varighed på over seks på hinanden følgende måneder, samt fravær på grund af militærtjeneste berører ikke opholdstilladelsens gyldighed.

6. En gyldig opholdstilladelse kan ikke fratages de i stk. 1 omhandlede personer udelukkende med den begrundelse, at de ikke længere udøver en aktivitet som følge af midlertidig arbejdsudygtighed på grund af sygdom eller ulykke.

Artikel 13

Selvstændige grænsearbejdere

1. En selvstændig grænsearbejder er en statsborger i en kontraherende part, der har bopæl på en kontraherende parts område og udøver en selvstændig aktivitet på den anden kontraherende parts område, idet han i princippet vender tilbage til sin bopæl hver dag eller mindst én gang om ugen.

2. Selvstændige grænsearbejdere behøver ikke nogen opholdstilladelse.

De kompetente myndigheder i den berørte stat kan dog give den selvstændige grænsearbejder en særlig tilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år, såfremt den pågældende over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han udøver eller agter at udøve en selvstændig aktivitet. Den forlænges for en periode på mindst fem år, såfremt grænsearbejderen godtgør, at han udøver en selvstændig aktivitet.

3. Den særlige tilladelse skal gælde for hele den udstedende stats område.

Artikel 14

Erhvervsmæssig og geografisk mobilitet

1. Selvstændige har ret til erhvervsmæssig og geografisk mobilitet på hele værtsstatens område.

2. Den erhvervsmæssige mobilitet omfatter ændring af erhverv samt skift fra en selvstændig til en lønnet aktivitet. Den geografiske mobilitet omfatter ændring af arbejds- og opholdssted.

Artikel 15

Ligebehandling

1. Selvstændige må i værtslandet ikke behandles mindre gunstigt end indenlandske arbejdstagere med hensyn til adgangen til at optage og udøve en selvstændig aktivitet.

2. Bestemmelserne i artikel 9 i dette bilag gælder tilsvarende for de selvstændige, der er omhandlet i dette kapitel.

Artikel 16

Udøvelse af offentlig myndighed

Den selvstændige kan blive nægtet retten til at udøve en aktivitet, hvorunder der, om end kun lejlighedsvis, udøves offentlig myndighed.

IV. LEVERING AF TJENESTEYDELSER

Artikel 17

Leverandører af tjenesteydelser

I forbindelse med levering af tjenesteydelser forbydes i henhold til artikel 5 i denne aftale:

a) enhver restriktion for en grænseoverskridende levering af tjenesteydelser på en kontraherende parts område, som ikke overstiger 90 effektive arbejdsdage pr. kalenderår

b) enhver restriktion vedrørende indrejse og ophold i de tilfælde, der er omhandlet i denne aftales artikel 5, stk. 2, for så vidt angår:

i) statsborgere i Det Europæiske Fællesskabs medlemstater eller i Schweiz, som er leverandører af tjenesteydelser og etableret på en af de kontraherende parters område, dog ikke det område, hvor modtageren af den pågældende ydelse er bosat

ii) lønmodtagere, uanset nationalitet, som arbejder for en leverandør af tjenesteydelser, som er integreret på det lovlige arbejdsmarked hos en af de kontraherende parter og er udstationeret for at levere en tjenesteydelse på en anden kontraherende parts område, jf. dog artikel 1.

Artikel 18

Artikel 17 i dette bilag finder anvendelse på selskaber, som er oprettet i overensstemmelse med henholdsvis en EF-medlemsstats eller Schweiz' lovgivning, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed er beliggende på en kontraherende parts område.

Artikel 19

En leverandør af tjenesteydelser, som har ret eller tilladelse til at levere en tjenesteydelse, kan med henblik herpå midlertidigt udøve sin aktivitet i den stat, hvor ydelsen leveres, på samme betingelser som dem, den pågældende stat pålægger sine egne statsborgere, i overensstemmelse med bestemmelserne i dette bilag samt bilag II og III.

Artikel 20

1. De i artikel 17, litra b), i dette bilag omhandlede personer, der har ret til at levere en tjenesteydelse, behøver ikke nogen opholdstilladelse for ophold på 90 dage eller derunder. Den i artikel 1 omhandlede legitimation, med hvilken de pågældende personer er indrejst på vedkommende område, dækker deres ophold.

2. De i artikel 17, litra b), i dette bilag omhandlede personer, der har ret til at levere en tjenesteydelse i en periode på over 90 dage, eller som har tilladelse til at levere en tjenesteydelse, modtager til fastslåelse af denne ret en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode, som svarer til ydelsens varighed.

3. Opholdsretten gælder for hele Schweiz' eller den pågældende EF-medlemsstats område.

4. Til udstedelse af opholdstilladelse kan de kontraherende parter kun kræve, at de i artikel 17, litra b), i dette bilag omhandlede personer foreviser:

a) den legitimation, med hvilken de er indrejst på vedkommende område

b) dokumentation for, at de leverer eller ønsker at levere tjenesteydelser.

Artikel 21

1. Den i artikel 17, litra a), omhandlede levering af tjenesteydelser må, hvad enten der er tale om en uafbrudt ydelse eller successive ydelser, ikke overstige 90 effektive arbejdsdage pr. kalenderår.

2. Bestemmelserne i stk. 1 berører hverken opfyldelsen af retslige forpligtelser, som leverandøren af tjenesteydelser har i forbindelse med garantipligten over for modtageren af tjenesteydelser, eller force majeure.

Artikel 22

1. Aktiviteter, som varigt eller lejlighedsvis er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed hos en kontraherende part, er ikke omfattet af bestemmelserne i artikel 17 og 19 i dette bilag.

2. Bestemmelserne i artikel 17 og 19 i dette bilag og de forholdsregler, der træffes i medfør heraf, udelukker ikke anvendelse af love og administrativt fastsatte bestemmelser, der indeholder regler om anvendelse af arbejds- og ansættelsesvilkår for udstationerede arbejdstagere som led i levering af tjenesteydelser. I overensstemmelse med artikel 16 i denne aftale henvises der til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser(6) (EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1).

3. Bestemmelserne i artikel 17, litra a), og i artikel 19 i dette bilag udelukker ikke anvendelse af love og administrativt fastsatte bestemmelser, som gælder hos de enkelte kontraherende parter på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden, for så vidt angår

i) aktiviteter, der udøves af vikarbureauer

ii) finansielle tjenesteydelser, hvortil der kræves en forudgående tilladelse på en kontraherende parts område, og hvor leverandøren er underkastet tilsyn fra den pågældende kontraherende parts offentlige myndigheder.

4. Bestemmelserne i artikel 17, litra a), og i artikel 19 i dette bilag udelukker ikke anvendelse af love og administrativt fastsatte bestemmelser hos de enkelte kontraherende parter med hensyn til levering af tjenesteydelser af en varighed på 90 effektive arbejdsdage eller derunder, der er begrundet i tvingende almene hensyn.

Artikel 23

Modtagere af tjenesteydelser

1. De i denne aftales artikel 5, stk. 3, omhandlede modtagere af tjenesteydelser behøver ikke nogen opholdstilladelse for ophold på tre måneder eller derunder. For ophold på over tre måneder forsynes modtagere af tjenesteydelser med en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode, som svarer til ydelsens varighed. De kan være udelukket fra at modtage social bistand under opholdets varighed.

2. Opholdstilladelsen skal gælde for hele den udstedende stats område.

V. PERSONER, DER IKKE UDØVER ØKONOMISK AKTIVITET

Artikel 24

Opholdsbestemmelser

1. I de tilfælde, hvor en person, der er statsborger i en kontraherende part, ikke udøver en økonomisk aktivitet i bopælsstaten og ikke har opholdsret i henhold til andre bestemmelser i denne aftale, modtager vedkommende en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år, såfremt han over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han for sig selv og sine familiemedlemmer råder over

a) tilstrækkelige finansielle midler til ikke at skulle anmode om social bistand under opholdet

b) en sygeforsikring, der dækker samtlige risici(7).

De kontraherende parter kan, hvis de finder det nødvendigt, kræve, at tilladelsen skal fornyes ved udløbet af de første to år af opholdet.

2. De finansielle midler, der kræves, anses for at være tilstrækkelige, når de overstiger det niveau, der, under hensyntagen til den personlige situation og i givet fald familiemedlemmernes forhold, giver værtsstatens egne statsborgere ret til at modtage sociale ydelser. Hvis denne betingelse ikke kan anvendes, anses ansøgerens finansielle midler for at være tilstrækkelige, når de overstiger den mindste sociale pension, som værtsstaten udbetaler.

3. Personer, som har haft beskæftigelse af under ét års varighed på en af de kontraherende parters område, kan, såfremt de opfylder betingelserne i stk. 1, tage ophold på det pågældende område. De arbejdsløshedsydelser, de i henhold til national lovgivning, eventuelt suppleret af bestemmelserne i bilag II, har ret til, betragtes som finansielle midler i henhold til stk. 1, litra a), og stk. 2.

4. En opholdstilladelse med en gyldighedsperiode, der er begrænset til uddannelsens varighed eller til ét år, når uddannelsen varer længere end ét år, udstedes til enhver studerende, som ikke har ret til ophold på den anden kontraherende parts område i henhold til andre bestemmelser i denne aftale, og som afgiver en erklæring eller på anden tilsvarende måde efter eget valg forsikrer de pågældende nationale myndigheder om, at vedkommende råder over tilstrækkelige finansielle midler til, at han selv, hans ægtefælle og deres forsørgelsesberettigede børn under opholdet ikke vil skulle anmode om social bistand i værtsstaten. Det er en forudsætning, at den studerende er indskrevet ved en anerkendt uddannelsesinstitution med henblik på hovedsagelig at følge en erhvervsuddannelse, og at han er omfattet af en sygeforsikringsordning, der dækker samtlige risici. Denne aftale fastsætter ikke bestemmelserne for adgang til en erhvervsuddannelse eller støtte til underhold for de studerende, der er omhandlet i denne artikel.

5. Opholdstilladelsen forlænges automatisk for mindst fem år, så længe opholdsbetingelserne er opfyldt. For studerende forlænges opholdstilladelsen årligt for en varighed, der svarer til den resterende uddannelsestid.

6. Afbrydelser af opholdet, der ikke er af en varighed på over seks på hinanden følgende måneder, samt fravær på grund af militærtjeneste berører ikke opholdstilladelsens gyldighed.

7. Opholdstilladelsen skal gælde for hele den udstedende stats område.

8. Opholdsretten gælder, så længe indehavere af denne ret opfylder betingelserne i stk. 1.

VI. ERHVERVELSE AF FAST EJENDOM

Artikel 25

1. Enhver statsborger i en kontraherende part, som har ret til ophold og har taget fast bopæl i værtsstaten, nyder samme rettigheder som en indenlandsk statsborger for så vidt angår erhvervelse af fast ejendom. Vedkommende kan til enhver tid tage fast bopæl i værtsstaten efter de nationale regler, uanset varigheden af sin beskæftigelse. Hvis den pågældende forlader værtsstaten, medfører dette ikke nogen forpligtelse til at afhænde erhvervet ejendom.

2. Enhver statsborger i en kontraherende part, som har ret til ophold, men ikke tager fast bopæl i den pågældende stat, nyder samme rettigheder som en indenlandsk statsborger for så vidt angår erhvervelse af fast ejendom, der benyttes til udøvelse af en økonomisk aktivitet; disse rettigheder medfører ikke nogen forpligtelse til at afhænde erhvervet ejendom, når den pågældende forlader værtsstaten. Vedkommende kan ligeledes få tilladelse til at erhverve en sekundær bopæl eller en fritidsbolig. Denne aftale berører for denne kategori af statsborgere ikke de gældende regler vedrørende ren og skær kapitalinvestering og handel med ubebyggede grunde og med boliger.

3. Grænsearbejdere nyder samme rettigheder som indenlandske statsborgere for så vidt angår erhvervelse af fast ejendom, der benyttes til udøvelse af en økonomisk aktivitet og som sekundær bopæl; disse rettigheder medfører ikke nogen forpligtelse til at afhænde erhvervet ejendom, når den pågældende forlader værtsstaten. Vedkommende kan ligeledes få tilladelse til at erhverve en fritidsbolig. Denne aftale berører for denne kategori af statsborgere ikke de gældende regler i værtsstaten vedrørende ren og skær kapitalinvestering og handel med ubebyggede grunde og med boliger.

VII. OVERGANGSBESTEMMELSER OG UDVIKLING AF AFTALEN

Artikel 26

Almindelige bestemmelser

1. Når de begrænsninger, der er omhandlet i artikel 10 i denne aftale, finder anvendelse, supplerer eller erstatter bestemmelserne i dette kapitel de øvrige bestemmelser i dette bilag.

2. Når de begrænsninger, der er omhandlet i artikel 10 i denne aftale, finder anvendelse, skal der for udøvelsen af en økonomisk aktivitet være udstedt en opholds- og/eller arbejdstilladelse.

Artikel 27

Bestemmelser vedrørende lønmodtageres ophold

1. En opholdstilladelse til en lønmodtager, der har en arbejdsaftale af under ét års varighed, forlænges op til en periode, der samlet er under 12 måneder, såfremt lønmodtageren over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han kan udøve en økonomisk aktivitet. Der udstedes en ny opholdstilladelse, såfremt lønmodtageren godtgør, at han kan udøve en økonomisk aktivitet og at de kvantitative begrænsninger, der er omhandlet i artikel 10 i denne aftale, ikke er overskredet. Der består ingen forpligtelse til at forlade landet mellem to arbejdsaftaler i overensstemmelse med artikel 24 i dette bilag.

2. I den periode, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2, i denne aftale, kan de kontraherende parter til udstedelsen af en første opholdstilladelse kræve at få forelagt enten en skriftlig aftale eller et forslag til aftale.

3. a) Personer, der forudgående har haft midlertidig beskæftigelse på værtsstatens område i mindst 30 måneder, har automatisk ret til at tage beskæftigelse af ubegrænset varighed(8). Det kan ikke foreholdes dem, at de garanterede opholdstilladelser eventuelt er opbrugt.

b) Personer, der forudgående har haft sæsonarbejde på værtsstatens område af en samlet varighed på mindst 50 måneder i løbet af de seneste 15 år, og som ikke opfylder betingelserne for at opnå ret til en opholdstilladelse i henhold til bestemmelserne under litra a), har automatisk ret til at tage beskæftigelse af ubegrænset varighed.

Artikel 28

Lønnede grænsearbejdere

1. En lønnet grænsearbejder er en statsborger i en kontraherende part, der har fast bopæl i grænseområderne i enten Schweiz eller dets nabostater og udøver en lønnet aktivitet i den anden kontraherende parts grænseområder, idet han i princippet vender tilbage til sin faste bopæl hver dag eller mindst én gang om ugen. Som grænseområder i henhold til denne aftale betragtes de områder, der er fastlagt i aftalerne mellem Schweiz og dets nabostater vedrørende bevægelighed over grænserne.

2. Den særlige tilladelse skal gælde for hele den udstedende stats grænseområde.

Artikel 29

Lønmodtagernes ret til at vende tilbage

1. En lønmodtager, der på datoen for denne aftales ikrafttræden var indehaver af en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst ét år, og som har forladt værtslandet, har fortrinsret inden for kvoten til en ny opholdstilladelse inden for en frist på seks år efter at have forladt landet, såfremt han godtgør, at han kan udøve en økonomisk aktivitet.

2. En grænsearbejder har i de to år, der følger efter aftalens ikrafttræden, ret til en ny særlig tilladelse inden for en frist på seks år efter ophøret af hans foregående aktivitet, der skal have strakt sig over en uafbrudt periode på tre år, dog med forbehold af en kontrol med løn- og arbejdsvilkår, hvis der er tale om en lønmodtager, såfremt han over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han kan udøve en økonomisk aktivitet.

3. Unge, der har forladt en kontraherende parts område efter at have opholdt sig dér i mindst fem år, inden de er fyldt 21 år, har inden for en frist på fire år ret til at vende tilbage og udøve en økonomisk aktivitet.

Artikel 30

Lønmodtagernes geografiske og erhvervsmæssige mobilitet

1. Lønmodtagere, der er indehavere af en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på under ét år, har inden for 12 måneder efter starten af deres beskæftigelse ret til erhvervsmæssig og geografisk mobilitet. Skift fra lønnet til selvstændig aktivitet kan kun finde sted under iagttagelse af bestemmelserne i artikel 10 i denne aftale.

2. De særlige tilladelser, der er udstedt til lønnede grænsearbejdere, giver disse ret til erhvervsmæssig og geografisk mobilitet i samtlige grænseområder i henholdsvis Schweiz og dets nabostater.

Artikel 31

Bestemmelser vedrørende selvstændiges ophold

Enhver statsborger i en kontraherende part, der ønsker at etablere sig på en anden kontraherende parts område med henblik på at udøve en selvstændig aktivitet (herefter benævnt "selvstændig"), modtager en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på seks måneder. Såfremt han inden udløbet af perioden på seks måneder over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han udøver en selvstændig aktivitet, modtager han en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år. Perioden på seks måneder kan om fornødent forlænges med højst to måneder, hvis den pågældende har faktisk mulighed for at fremlægge et sådant bevis.

Artikel 32

Selvstændige grænsearbejdere

1. En selvstændig grænsearbejder er en statsborger i en kontraherende part, der har fast bopæl i grænseområderne i enten Schweiz eller dets nabostater og udøver selvstændig aktivitet i den anden kontraherende parts grænseområder, idet han i princippet vender tilbage til sin faste bopæl hver dag eller mindst én gang om ugen. Som grænseområder i henhold til denne aftale betragtes de områder, der er fastlagt i aftalerne mellem Schweiz og dets nabostater vedrørende bevægelighed over grænserne.

2. En statsborger i en kontraherende part, der ønsker at udøve selvstændig aktivitet som grænsearbejder i grænseområderne i enten Schweiz eller dets nabostater, modtager en foreløbig særlig tilladelse med en gyldighedsperiode på seks måneder. Såfremt han inden udløbet af perioden på seks måneder over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han udøver en selvstændig aktivitet, modtager han en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år. Perioden på seks måneder kan om fornødent forlænges med højst to måneder, hvis den pågældende har faktisk mulighed for at fremlægge et sådant bevis.

3. Den særlige tilladelse skal gælde for hele den udstedende stats grænseområde.

Artikel 33

Selvstændiges ret til at vende tilbage

1. En selvstændig, der har været indehaver af en opholdstilladelse med en gyldighedsperiode på mindst fem år, og som har forladt værtsstaten, har ret til en ny opholdstilladelse inden for en frist på seks år efter at have forladt den pågældende stat, såfremt han allerede har arbejdet i værtslandet i en uafbrudt periode på tre år og over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han kan udøve en økonomisk aktivitet.

2. En selvstændig grænsearbejder har ret til en ny særlig tilladelse inden for en frist på seks år efter ophøret af hans foregående aktivitet, der skal have strakt sig over en uafbrudt periode på fire år, såfremt han over for de kompetente nationale myndigheder godtgør, at han kan udøve en økonomisk aktivitet.

3. Unge, der har forladt en kontraherende parts område efter at have opholdt sig dér i mindst fem år inden de er fyldt 21 år, har inden for en frist på fire år ret til at vende tilbage og udøve en økonomisk aktivitet.

Artikel 34

Selvstændiges geografiske og erhvervsmæssige mobilitet

De særlige tilladelser, der er udstedt til selvstændige grænsearbejdere, giver disse ret til erhvervsmæssig og geografisk mobilitet i grænseområderne i henholdsvis Schweiz og dets nabostater. De foreløbige opholdstilladelser (særlige tilladelser i forbindelse med grænsearbejdere) med en gyldighedsperiode på seks måneder giver kun ret til geografisk mobilitet.

(1) Som gældende på datoen for aftalens undertegnelse.

(2) Som gældende på datoen for aftalens undertegnelse.

(3) Som gældende på datoen for aftalens undertegnelse.

(4) Som gældende på datoen for aftalens undertegnelse.

(5) Som gældende på datoen for aftalens undertegnelse.

(6) Som gældende på datoen for aftalens undertegnelse.

(7) I Schweiz skal sygeforsikringen for personer, der ikke tager bopæl der, også omfatte ydelser i tilfælde af ulykke eller moderskab.

(8) De er ikke underlagt betingelsen om indenlandske arbejdstageres fortrinsret eller kravet om iagttagelse af arbejds- og lønvilkårene for det pågældende fag og sted.

BILAG II

KOORDINERING AF DE SOCIALE SIKRINGSORDNINGER

Artikel 1

1. De kontraherende parter er enige om på området for koordineringen af de sociale sikringsordninger at anvende de fællesskabsakter, som der henvises til i, og som ændres ved, del A i dette bilag, eller tilsvarende bestemmelser.

2. Udtrykket "medlemsstat(er)", der er anført i de akter, som der henvises til i del A i dette bilag, anses for at finde anvendelse på Schweiz ud over de stater, der er omfattet af de pågældende fællesskabsakter.

Artikel 2

1. Ved anvendelsen af dette bilag tager de kontraherende parter hensyn til de fællesskabsakter, som der henvises til i, og som tilpasses ved, del B i dette bilag.

2. Ved anvendelsen af dette bilag tager de kontraherende parter de fællesskabsakter, som der henvises til i del C i dette bilag, ad notam.

Artikel 3

1. Ordningen vedrørende arbejdsløshedsforsikring for arbejdstagere i Fællesskabet, der er i besiddelse af en schweizisk opholdstilladelse på under et år, er fastsat i en protokol til dette bilag.

2. Protokollen udgør en integrerende del af dette bilag.

DEL A: AKTER, SOM DER HENVISES TIL

1. 371 R 1408(1): Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet,

som ajourført ved:

397 R 118: Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT L 28 af 30.1.1997, s. 1) om ændring og ajourføring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

397 R 1290: Rådets forordning (EF) nr. 1290/97 af 27. juni 1997 (EFT L 176 af 4.7.1998, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

398 R 1223: Rådets forordning (EF) nr. 1223/98 af 4. juni 1998 (EFT L 168 af 13.6.1998, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

398 R 1606: Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998 (EFT L 209 af 25.7.1998, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, med henblik på at udvide anvendelsen heraf til at omfatte særordningerne for tjenestemænd.

399 R 307: Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 af 8. februar 1999 (EFT L 38 af 12.2.1999, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, med henblik på at udvide dem til at omfatte studerende.

Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordningen:

a) Artikel 95a finder ikke anvendelse.

b) Artikel 95b finder ikke anvendelse.

c) Der foretages følgende tilføjelser til bilag I, afdeling I:

Schweiz

Hvis en schweizisk institution er den kompetente institution for tilkendelse af sygehjælp i overensstemmelse med forordningens afsnit III, kapitel 1:

Som arbejdstager i den i forordningens artikel 1, litra a), nr. ii), anførte forstand betragtes enhver person, som er arbejdstager i henhold til forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring.

Som selvstændig erhvervsdrivende i den i forordningens artikel 1, litra a), nr. ii), anførte forstand betragtes enhver person, som er selvstændig erhvervsdrivende i henhold til forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring.

d) Der foretages følgende tilføjelser til bilag I, afdeling II:

Schweiz

Ved fastsættelsen af retten til naturalydelser i henhold til forordningens afsnit III, kapitel 1, betyder udtrykket "familiemedlem" en ægtefælle eller et barn under 18 år og et barn under 25 år, som går i skole, studerer eller står i lære.

e) Der foretages følgende tilføjelser til bilag II, afdeling I:

Schweiz

Børnetilskud til selvstændige erhvervsdrivende i medfør af den relevante kantonale lovgivning (Graubünden, Luzern og Sankt-Gallen).

f) Der foretages følgende tilføjelser til bilag II, afdeling II:

Schweiz

Ydelser i forbindelse med fødsel og adoption i medfør af den relevante kantonale lovgivning om familieydelser (Fribourg, Genève, Jura, Luzern, Neuchâtel, Schaffhausen, Schwyz, Solothurn, Uri, Valais, Vaud).

g) Der foretages følgende tilføjelser til bilag II, afdeling III:

Schweiz

Ingen

h) Der foretages følgende tilføjelser til bilag II a:

Schweiz

a) Tillægsydelser (forbundslov om tillægsydelser af 19. marts 1965) og dermed ligestillede ydelser i henhold til den kantonale lovgivning.

b) Pension i alvorlige tilfælde fra invalideforsikringen (artikel 28, stk. 1 a, i forbundslov om invalideforsikring af 19. juni 1959 i den reviderede udgave af 7. oktober 1994).

c) Ikke-bidragspligtige ydelser ved arbejdsløshed af blandet karakter i henhold til den kantonale lovgivning.

i) Der foretages følgende tilføjelser til bilag III, del A:

Tyskland - Schweiz

a) Hvad angår overenskomsten om social sikring af 25. februar l964, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 9. september 1975 og nr. 2 af 2. marts 1989:

i) artikel 4, stk. 2, for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland

ii) punkt 9b, stk. 1, punkt 2-4, i slutprotokollen

iii) punkt 9e, stk. 1, litra b), punktum 1, 2 og 4, i slutprotokollen.

b) Hvad angår overenskomsten af 20. oktober 1982 om arbejdsløshedsforsikring, som ændret ved tillægsoverenskomsten af 22. september 1992:

i) Artikel 7, stk. 1

ii) artikel 8, stk. 5. Med et beløb svarende til størrelsen af det kantonale bidrag i henhold til schweizisk lovgivning yder Tyskland (kommunen Büsingen) tilskud til udgifterne til de faktiske stillinger i forbindelse med arbejdsmarkedsforanstaltninger, som er besat af arbejdstagere, der er omfattet af denne bestemmelse.

Østrig - Schweiz

Artikel 4 i overenskomst om social sikring af 15. november l967, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 17. maj 1973, nr. 2 af 30. november 1977 og nr. 3 af 14. december 1987 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Belgien - Schweiz

a) Artikel 3, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 24. september 1975 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Punkt 4 i slutprotokollen til den nævnte overenskomst for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Danmark - Schweiz

Artikel 6 i overenskomst om social sikring af 5. januar 1983, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 18. september 1985 og nr. 2 af 11. april 1996 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Spanien - Schweiz

a) Artikel 2 i overenskomst om social sikring af 13. oktober 1969, som ændret ved tillægsoverenskomst af 11. juni 1982 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Punkt 17 i slutprotokollen til den nævnte overenskomst; personer, der er omfattet af den spanske forsikring i henhold til denne bestemmelse, er fritaget for at være omfattet af den schweiziske sygeforsikring.

Finland - Schweiz

Artikel 5, stk. 2, i overenskomst om social sikring af 28. juni 1985.

Frankrig - Schweiz

Artikel 3, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 3. juli 1975 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Grækenland - Schweiz

Artikel 4 i overenskomst om social sikring af 1. juni 1973 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Italien - Schweiz

a) Artikel 3, andet punktum, i overenskomst om social sikring af 14. december 1962, som ændret ved tillægsoverenskomst af 18. december 1963, tillægsaftale nr. 1 af 4. juli 1969, tillægsprotokol af 25. februar 1974 og tillægsaftale nr. 2 af 2. april 1980 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Artikel 9, stk. 1, i den nævnte overenskomst.

Luxembourg - Schweiz

Artikel 4, stk. 2, i overenskomst om social sikring af 3. juni 1967, som ændret ved tillægsoverenskomst af 26. marts 1976.

Nederlandene - Schweiz

Artikel 4, andet punktum, i overenskomst om social sikring af 27. maj 1970.

Portugal - Schweiz

Artikel 3, andet punktum, i overenskomst om social sikring af 11. september 1975, som ændret ved tillægsaftale af 11. maj 1994 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Det Forenede Kongerige - Schweiz

Artikel 3, stk. 1 og 2, i overenskomst om social sikring af 21. februar 1968 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Sverige - Schweiz

Artikel 5, stk. 2, i overenskomst om social sikring af 20. oktober 1978.

j) Der foretages følgende tilføjelser til bilag III, del B:

Tyskland - Schweiz

a) Hvad angår overenskomsten om social sikring af 25. februar l964, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 9. september 1975 og nr. 2 af 2. marts 1989, artikel 4, stk. 2, for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Hvad angår overenskomsten af 20. oktober 1982 om arbejdsløshedsforsikring, som ændret ved tillægsoverenskomsten af 22. september 1992:

i) artikel 7, stk. 1

ii) artikel 8, stk. 5. Med et beløb svarende til størrelsen af det kantonale bidrag i henhold til schweizisk lovgivning yder Tyskland (kommunen Büsingen) tilskud til udgifterne til de faktiske stillinger i forbindelse med arbejdsmarkedsforanstaltninger, som er besat af arbejdstagere, der er omfattet af denne bestemmelse.

Østrig - Schweiz

Artikel 4 i overenskomst om social sikring af 15. november 1967, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 17. maj 1973, nr. 2 af 30. november 1977 og nr. 3 af 14. december 1987 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

Belgien - Schweiz

a) Artikel 3, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 24. september 1975 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Punkt 4 i slutprotokollen til den nævnte overenskomst for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

Danmark - Schweiz

Artikel 6 i overenskomst om social sikring af 5. januar 1983 som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 18. september 1985 og nr. 2 af 11. april 1996 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Spanien - Schweiz

a) Artikel 2 i overenskomst om social sikring af 13. oktober 1969, som ændret ved tillægsoverenskomst af 11. juni 1982 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Punkt 17 i slutprotokollen til den nævnte overenskomst; personer, der er omfattet af den spanske forsikring i henhold til denne bestemmelse, er fritaget for at være omfattet af den schweiziske sygeforsikring.

Finland - Schweiz

Artikel 5, stk. 2, i overenskomst om social sikring af 28. juni 1985.

Frankrig - Schweiz

Artikel 3, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 3. juli 1975 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser til personer, der er bosat i et tredjeland.

Grækenland - Schweiz

Artikel 4 i overenskomst om social sikring af 1. juni 1973 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

Italien - Schweiz

a) Artikel 3, andet punktum, i overenskomst om social sikring af 14. december 1962, som ændret ved tillægsoverenskomst af 18. december 1963, tillægsoverenskomst nr. 1 af 4. juli 1969, tillægsprotokol af 25. februar 1974 og tillægsaftale nr. 2 af 2. april 1980 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

b) Artikel 9, stk. 1 i den nævnte overenskomst.

Luxembourg - Schweiz

Artikel 4, stk. 2, i overenskomst om social sikring af 3. juni 1967, som ændret ved tillægsoverenskomst af 26. marts 1976.

Nederlandene - Schweiz

Artikel 4, andet punktum, i overenskomst om social sikring af 27. maj 1970.

Portugal - Schweiz

Artikel 3, andet punktum, i overenskomst om social sikring af 11. september 1975 som ændret ved tillægsaftalen af 11. maj 1994, for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

Det Forenede Kongerige - Schweiz

Artikel 3, stk. 1 og 2, i overenskomst om social sikring af 21. februar 1968 for så vidt angår udbetaling af kontantydelser, til personer, der er bosat i et tredjeland.

Sverige - Schweiz

Artikel 5, stk. 2, i overenskomst om social sikring af 20. oktober 1978.

k) Der foretages følgende tilføjelser til bilag IV, del A:

Schweiz

Ingen.

l) Der foretages følgende tilføjelser til bilag IV, del B:

Schweiz

Ingen.

m) Der foretages følgende tilføjelser til bilag IV, del C:

Schweiz

Alle ansøgninger om alders-, efterladte- og invalidepension efter den almindelige ordning, samt alderspension efter erhvervsordningen.

n) Der foretages følgende tilføjelser til bilag IV, del D 2:

Efterladte- og invalidepension i henhold til forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning af 25. juni 1982.

o) Der foretages følgende tilføjelser til bilag VI:

1. Artikel 2 i forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt artikel 1 i forbundslov om invalideforsikring, som omhandler frivillig forsikring inden for disse forsikringsgrene for schweiziske statsborgere med bopæl i en medlemsstat, som ikke er omfattet af aftalen, finder anvendelse på personer, der er bosat uden for Schweiz, og som er statsborgere i de øvrige stater, som er omfattet af aftalen, samt på flygtninge og statsløse, der er bosat i disse stater, når disse personer tilmelder sig den frivillige forsikring senest et år efter den dag, hvor de er ophørt med at være forsikret efter den schweiziske alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år.

2. Når en person ophører med at være forsikret efter den schweiziske alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år, har den pågældende ret til at fortsætte forsikringen med arbejdsgiverens samtykke, hvis han er beskæftiget i en medlemsstat, som ikke er omfattet af aftalen, for en arbejdsgiver i Schweiz, og hvis han indgiver ansøgning herom inden seks måneder efter, at han er ophørt med at være forsikret.

3. Tvungen omfattelse af den schweiziske sygeforsikringsordning og muligheder for fritagelse

a) Følgende personer, som ikke er bosat i Schweiz, er tvungent omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning:

i) personer, som er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til forordningens afsnit II

ii) personer, for hvem Schweiz er den kompetente stat i henhold til forordningens artikel 28, artikel 28a eller artikel 29

iii) personer, som oppebærer ydelser ved arbejdsløshed fra den schweiziske forsikring

iv) personer, som er familiemedlemmer til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Spanien, Portugal, Sverige, Det Forenede Kongerige.

b) De personer, der er omhandlet i litra a) kan efter ansøgning blive fritaget for at være omfattet af den tvungne forsikring, hvis de er bosat i en af følgende medlemsstater, og kan dokumentere, at de er forsikret mod sygdom i den pågældende stat: Tyskland, Østrig, Finland, Italien, samt i de i litra a), nr. i)-iii), omhandlede tilfælde Portugal.

Denne ansøgning skal indgives inden tre måneder efter det tidspunkt, hvor den pågældende har pligt til at blive forsikret i Schweiz; når ansøgningen indgives efter udløbet af denne frist, træder forsikringen i kraft ved tilmeldingen.

4. De personer, der er bosat i Tyskland, Østrig, Belgien eller Nederlandene, men som er forsikret i Schweiz med henblik på sygehjælp, er under ophold i Schweiz tilsvarende omfattet af forordningens artikel 20, første og andet punktum. I disse tilfælde afholder den schweiziske assurandør samtlige fakturerede udgifter.

5. Ved anvendelsen af forordningens artikel 22, 22a, 22b, 22c, 25 og 31 afholder den schweiziske assurandør samtlige fakturerede udgifter.

6. De sygesikringsydelser, som er blevet udredt af institutionen på bopælsstedet til de i stk. 4 omhandlede personer, refunderes i overensstemmelse med artikel 93 i forordning (EØF) nr. 574/72.

7. De perioder med dagpengeforsikring, som er blevet tilbagelagt efter forsikringen i en anden medlemsstat, som er omfattet af aftalen, tages i betragtning med henblik på at mindske eller fjerne et eventuelt forbehold i dagpengeforsikringen i tilfælde af sygdom eller moderskab, når den pågældende tilmelder sig en schweizisk assurandør inden tre måneder efter udmeldingen af den udenlandske forsikring.

8. Enhver arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning om invalideforsikring, anses ved anvendelsen af forordningens afsnit III, kapitel 3, for omfattet af denne forsikring med henblik på tilkendelse af en almindelig invalidepension

a) i ét år efter afbrydelsen af arbejdet forud for invaliditetens indtræden, hvis den pågældende har måttet opgive sin beskæftigelse eller selvstændige virksomhed i Schweiz som følge af et ulykkestilfælde eller sygdom, og hvis invaliditeten er blevet konstateret i Schweiz; den pågældende er endvidere forpligtet til at indbetale bidrag til alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringen, som om han var bosat i Schweiz

b) i den periode, hvor han får tilkendt revalideringsforanstaltninger fra invalideforsikringen efter at være ophørt med beskæftigelsen eller den selvstændige virksomhed; den pågældende har i denne periode fortsat pligt til at indbetale bidrag til alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringen

c) i de tilfælde, hvor litra a) og b) ikke finder anvendelse, hvis

i) den pågældende er forsikret i henhold til lovgivningen om alderdoms-, efterladte- eller invalideforsikring i en anden stat, som er omfattet af aftalen, på det tidspunkt, hvor forsikringsbegivenheden indtræder i henhold til schweizisk lovgivning om invalideforsikring, eller

ii) den pågældende har ret til en pension efter invalide- eller alderdomsforsikringen i en anden stat, som er omfattet af aftalen, eller hvis han oppebærer en sådan pension, eller

iii) den pågældende er uarbejdsdygtig i henhold til lovgivningen i en anden stat, som er omfattet af aftalen, og har ret til ydelser fra syge- eller ulykkesforsikringen i den pågældende stat eller oppebærer en sådan ydelse, eller

iv) den pågældende på grund af arbejdsløshed har ret til kontantydelser fra arbejdsløshedsforsikringen i en anden stat, som er omfattet af aftalen, eller oppebærer sådanne ydelser, eller

v) den pågældende arbejder som grænsearbejder i Schweiz og i løbet af de seneste tre år forud for forsikringsbegivenhedens indtræden i henhold til schweizisk lovgivning i mindst 12 måneder har indbetalt bidrag i henhold til denne lovgivning.

9. Stk. 8, litra a), finder tilsvarende anvendelse ved tilkendelse af revalideringsforanstaltninger fra den schweiziske invalideforsikring.

p) Der foretages følgende tilføjelser til bilag VII:

Udøvelse af en selvstændig virksomhed i Schweiz og en lønnet beskæftigelse i en anden stat, som er omfattet af aftalen.

2. 372 R 0574: Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet,

som ajourført ved:

397 R 118: Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT L 28 af 30.1.1997, s. 1) om ændring og ajourføring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

397 R 1290: Rådets forordning (EF) nr. 1290/97 af 27. juni 1997 (EFT L 176 af 4.7.1998, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

398 R 1223: Rådets forordning (EF) nr. 1223/98 af 4. juni 1998 (EFT L 168 af 13.6.1998, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

398 R 1606: Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998 (EFT L 209 af 25.7.1998, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, med henblik på at udvide anvendelsen heraf til at omfatte særordningerne for tjenestemænd.

399 R 307: Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 af 8. februar 1999 (EFT L 38 af 12.2.1999, s. 1) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, med henblik på at udvide dem til at omfatte studerende.

Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordningen:

a) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 1:

Schweiz

1. Bundesamt für Sozialversicherung, Bern - Office fédéral des assurances sociales, Berne - Ufficio federale delle assicurazioni sociali, Berna (Forbundskontoret for Socialforsikring, Bern).

2. Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern - Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne - Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna (Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern).

b) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 2:

Schweiz

1. Sygdom og moderskab

Den Versicherer - Assureur - Assicuratore (forsikringsinstitution) i henhold til forbundslov om sygeforsikring, som den pågældende er tilsluttet.

2. Invaliditet

a) Invalideforsikring:

i) Personer, der er bosat i Schweiz:

IV-Stelle - Office AI - Ufficio AI (kontoret for invalideforsikring) i bopælskantonen.

ii) Personer, der bosat uden for Schweiz:

IV-Stelle für Versicherte im Ausland, Genf - Office AI pour les assurés à l'étranger, Genève - Ufficio AI per gli assicurati all'estero, Ginevra (Kontoret for Invalideforsikring for Forsikrede i Udlandet, Genève).

b) Erhvervsordning:

Den pensionskasse, som den seneste arbejdsgiver er tilsluttet.

3. Alderdom og dødsfald

a) Alderdoms- og efterladteforsikring:

i) Personer, der er bosat i Schweiz:

Den Ausgleichskasse - Caisse de compensation - Cassa di compensazione - (kompensationskasse), hvortil der senest er indbetalt bidrag.

ii) Personer, der er bosat uden for Schweiz:

Schweizerische Ausgleichskasse, Genf - Caisse suisse de compensation, Genève - Cassa svizzera di compensazione, Ginevra (Den Schweiziske Kompensationskasse, Genève).

b) Erhvervsordning:

Den pensionskasse, som den seneste arbejdsgiver er tilsluttet.

4. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme

a) Arbejdstagere:

Den ulykkesforsikringsinstitution, hvor arbejdsgiveren er forsikret.

b) Selvstændige erhvervsdrivende:

Den ulykkesforsikringsinstitution, hvor den pågældende person er frivilligt forsikret.

5. Arbejdsløshed

a) Ved fuld arbejdsløshed:

Den arbejdsløshedskasse, som arbejdstageren har valgt.

b) Ved delvis arbejdsløshed:

Den arbejdsløshedskasse, som arbejdsgiveren har valgt.

6. Familieydelser

a) Forbundsordning:

i) Arbejdstagere:

Den Kantonale Ausgleichskasse - Caisse cantonale de compensation - Cassa cantonale di compensazione (kantonale kompensationskasse), som arbejdsgiveren er tilsluttet.

ii) Selvstændige erhvervsdrivende:

Den Kantonale Ausgleichskasse - Caisse cantonale de compensation - Cassa cantonale di compensazione (kantonale kompensationskasse) i bopælskantonen.

b) Kantonale ordninger:

i) Arbejdstagere:

Den Familienausgleichskasse - Caisse de compensation familiale - Cassa di compensazione familiale (familiekompensationskasse), som arbejdsgiveren er tilsluttet, eller arbejdsgiveren.

ii) Selvstændige erhvervsdrivende:

Den institution, som kantonen har udpeget.

c) Der foretages følgende ændringer til bilag 3:

Schweiz

1. Sygdom og moderskab

Gemeinsame Einrichtung KVG, Solothurn - Institution commune LaMal, Soleure - Istitutione commune LaMal, Soletta (fællesinstitutionen i henhold til forbundslov om sygeforsikring, Solothurn)

2. Invaliditet

a) Invalideforsikring:

Schweizerische Ausgleichskasse, Genf - Caisse suisse de compensation, Genève - Cassa svizzera di compensazione, Ginevra (Den Schweiziske Kompensationskasse, Genève).

b) Erhvervsordning:

Sicherheitsfonds - Fonds de garantie - Fondo di garanzia LPP (Garantifonden).

3. Alderdom og dødsfald

a) Alderdoms- og efterladteforsikring:

Schweizerische Ausgleichskasse, Genf - Caisse suisse de compensation, Genève - Cassa svizzera di compensazione, Ginevra (Den Schweiziske Kompensationskasse, Genève).

b) Erhvervsordning:

Sicherheitsfonds - Fonds de garantie - Fondo di garanzia LPP (Garantifonden).

4. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme

Schweizerische Unfallversicherungsanstalt, Luzern - Caisse nationale suisse d'assurance en cas d'accidents, Lucerne - Cassa nazionale svizzera di assicurazione contro gli incidenti, Lucerna (Den Nationale Schweiziske Ulykkesforsikringsanstalt, Luzern).

5. Arbejdsløshed

a) Ved fuld arbejdsløshed:

Den arbejdsløshedskasse, som arbejdstageren har valgt.

b) Ved delvis arbejdsløshed:

Den arbejdsløshedskasse, som arbejdsgiveren har valgt.

6. Familieydelser

Den institution, som bopæls- eller opholdskantonen har udpeget.

d) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 4:

Schweiz

1. Sygdom og moderskab

Gemeinsame Einrichtung KVG, Solothurn - Institution commune LaMal, Soleure - Istitutione commune LaMal, Soletta (fællesinstitutionen i henhold til forbundslov om sygeforsikring, Solothurn).

2. Invaliditet

a) Invalideforsikring:

Schweizerische Ausgleichskasse, Genf - Caisse suisse de compensation, Genève - Cassa svizzera di compensazione, Ginevra (Den Schweiziske Kompensationskasse, Genève).

b) Erhvervsordning:

Sicherheitsfonds - Fonds de garantie - Fondo di garanzia LPP (Garantifonden).

3. Alderdom og dødsfald

a) Alderdoms- og efterladteforsikring:

Schweizerische Ausgleichskasse, Genf - Caisse suisse de compensation, Genève - Cassa svizzera di compensazione, Ginevra (Den Schweiziske Kompensationskasse, Genève).

b) Erhvervsordning:

Sicherheitsfonds - Fonds de garantie - Fondo di garanzia LPP (Garantifonden).

4. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme

Schweizerische Unfallversicherungsanstalt, Luzern - Caisse nationale suisse d'assurance en cas d'accidents, Lucerne - Cassa nazionale svizzera di assicurazione contro gli incidenti, Lucerna (Den Nationale Schweiziske Ulykkesforsikringsanstalt, Luzern).

5. Arbejdsløshed

Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern - Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne - Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna (Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern).

6. Familieydelser

Bundesamt für Sozialversicherung, Bern - Office fédéral des assurances sociales, Berne - Ufficio federale delle assicurazioni sociali, Berna (Forbundskontoret for Socialforsikring, Bern).

e) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 5:

Schweiz

Ingen.

f) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 6:

Schweiz

Direkte betaling.

g) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 7:

Schweiz

Schweizerische Nationalbank, Zürich - Banque nationale suisse, Zurich - Banca nazionale svizzera, Zurigo (Schweiz's nationalbank, Zürich).

h) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 8:

Schweiz

Ingen.

i) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 9:

Schweiz

De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen til de ydelser, som tilkendes af assurandørerne i overensstemmelse med forbundsloven om sygeforsikring.

j) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 10:

Schweiz

1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 11, stk. 1, og

a) forordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 14b, stk. 1:

Den kompetente udligningskasse for alders-, efterladte- og invalideforsikring (Ausgleichskasse der Alters-, Hinterlassenen- und Invalidenversicherung - Caisse de compensation de l'assurance-vieillesse, survivants et invalidité - Cassa di compensazione dell'assicurazione vecchiaia, superstiti e invalidità)

b) forordningens artikel 17:

Bundesamt für Sozialversicherung, Bern - Office fédéral des assurances sociales, Berne - Ufficio federale delle assicurazioni sociali, Berna (Forbundskontoret for Socialforsikring, Bern).

2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 11a, stk. 1, og

a) forordningens artikel 14a, stk. 1, og artikel 14b, stk. 1:

Den kompetente udligningskasse for alders-, efterladte- og invalideforsikring (Ausgleichskasse der Alters-, Hinterlassenen- und Invalidenversicherung - Caisse de compensation de l'assurance-vieillesse, survivants et invalidité - Cassa di compensazione dell'assicurazione vecchiaia, superstiti e invalidità)

b) forordningens artikel 17:

Bundesamt für Sozialversicherung, Bern - Office fédéral des assurances sociales, Berne - Ufficio federale delle assicurazioni sociali, Berna (Forbundskontoret for Socialforsikring, Bern).

3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 12a:

Den kompetente udligningskasse for alders-, efterladte- og invalideforsikring (Ausgleichskasse der Alters-, Hinterlassenen- und Invalidenversicherung - Caisse de compensation de l'assurance-vieillesse, survivants et invalidité - Cassa di compensazione dell'assicurazione vecchiaia, superstiti e invalidità);

4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 13, stk. 2 og 3, og artikel 14, stk. 1 og 2:

Eidgenössige Ausgleichskasse, Bern - Caisse fédérale de compensation, Berne - Cassa federale di compensazione, Berna (Forbundsudligningskassen, Bern).

5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk. 1, artikel 82, stk. 2, og artikel 86, stk. 2:

Gemeindevervaltung - Administration communale - Amministrazione communale (kommunalforvaltningen) på bopælsstedet.

6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 80, stk. 2, og artikel 81:

Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern - Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne - Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna (Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern).

7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 102, stk. 2, og

a) forordningens artikel 36:

Gemeinsame Einrichtung KVG, Solothurn - Institution commune LaMal, Soleure - Istitutione commune LaMal, Soletta (fællesinstitutionen i henhold til forbundslov om sygeforsikring, Solothurn)

b) forordningens artikel 63:

Schweizerische Unfallversicherungsanstalt, Luzern - Caisse nationale suisse d'assurance en cas d'accidents, Lucerne - Cassa nazionale svizzera de assicurazione conto gli incidenti, Lucerna (Den Nationale Schweiziske Ulykkesforsikringsanstalt, Luzern)

c) forordningens artikel 70:

Bundesamt für Wirtschaft und Arbeit, Bern - Office fédéral du développement économique et de l'emploi, Berne - Ufficio federale dell'industria, dello sviluppo economico e del lavoro, Berna (Forbundskontoret for Økonomi og Arbejde, Bern).

8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 113, stk. 2, og

a) gennemførelsesforordningens artikel 20, stk. 1:

Gemeinsame Einrichtung KVG, Solothurn - Institution commune LaMal, Soleure - Istitutione commune LaMal, Soletta (fællesinstitutionen i henhold til forbundslov om sygeforsikring, Solothurn)

b) gennemførelsesforordningens artikel 62, stk. 1:

Schweizerische Unfallversicherungsanstalt, Luzern - Caisse nationale suisse d'assurance en cas d'accidents, Lucerne - Cassa nazionale svizzera di assicurazione contro gli incidenti, Lucerna (Den Nationale Schweiziske Ulykkesforsikringsanstalt, Luzern).

k) Der foretages følgende tilføjelser til bilag 11:

Schweiz

Ingen.

3. 398 L 49: Rådets direktiv 98/49/EF af 29. juni 1998 (EFT L 209 af 25.7.1998, s. 46) om beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet.

DEL B: RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE BEHØRIGT HENSYN TIL

4.1. 373 D 0919(02): Beslutning nr. 74 af 22. februar 1973 vedrørende ydelse af lægebehandling i tilfælde af midlertidigt ophold i medfør af artikel 22, stk. 1, litra a), nr. i), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og artikel 21 i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 4).

4.2. 373 D 0919(03): Beslutning nr. 75 af 22. februar 1973 vedrørende behandling af begæringer om fornyet afgørelse, indgivet af invalidepensionister på grundlag af artikel 94, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 5).

4.3. 373 D 0919(06): Beslutning nr. 78 af 22. februar 1973 vedrørende fortolkningen af artikel 7, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om gennemførelse af reglerne om nedsættelse eller suspension (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 8).

4.4. 373 D 0919(07): Beslutning nr. 79 af 22. februar 1973 vedrørende fortolkningen af artikel 48, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om sammenlægning af forsikringsperioder og dermed ligestillede perioder inden for invalide-, alderdoms- og efterladteforsikringen (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 9).

4.5. 373 D 0919(09): Beslutning nr. 81 af 22. februar 1973 om medregning af forsikringsperioder tilbagelagt inden for en bestemt beskæftigelse i henhold til artikel 45, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 11).

4.6. 373 D 0919(11): Beslutning nr. 83 af 22. februar 1973 om fortolkningen af artikel 68, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og artikel 82 i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 angående familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 14).

4.7. 373 D 0919(13): Beslutning nr. 85 af 22. februar 1973 om fortolkning af artikel 57, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og af artikel 67, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om bestemmelse af den lovgivning, der skal anvendes, og af den kompetente institution for så vidt angår tilkendelse af ydelser i anledning af erhvervssygdomme (EFT C 75 af 19.9.1973, s. 17).

4.8. 373 D 1113(02): Afgørelse nr. 86 af 24. september 1973 vedrørende forretningsordenen for og sammensætningen af Revisionsudvalget under De Europæiske Fællesskabers Administrative Kommission For Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring (EFT C 96 af 13.11.1973, s. 2), som ændret ved:

395 D 0512: Afgørelse nr. 159 af 3. oktober 1995 (EFT L 294 af 8.12.95, s. 38).

4.9. 374 D 0720(06): Afgørelse nr. 89 af 20. marts 1973 om fortolkningen af artikel 16, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 vedrørende tjenstgørende personale ved diplomatiske missioner og konsulater (EFT C 86 af 20.7.1974, s. 7).

4.10. 374 D 0720(07): Afgørelse nr. 91 af 12. juli 1973 om fortolkningen af artikel 46, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 angående fastsættelse af de ydelser, hvorpå der haves krav i medfør af samme artikels stk. 1 (EFT C 86 af 20.7.1974, s. 8).

4.11. 374 D 0823(04): Afgørelse nr. 95 af 24. januar 1974 om fortolkningen af artikel 46, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 vedrørende "pro rata temporis"-beregning af pensioner (EFT C 99 af 23.8.1974, s. 5).

4.12. 374 D 1017(03): Afgørelse nr. 96 af 15. marts 1974 om fornyet fastsættelse af ret til ydelser i henhold til artikel 49, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT C 126 af 17.10.1974, s. 23).

4.13. 375 D 0705(02): Afgørelse nr. 99 af 13. marts 1975 om fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 574/72, i henseende til forpligtelsen til at foretage omberegning af løbende ydelser (EFT C 150 af 5.7.1975, s. 2).

4.14. 375 D 0705(03): Afgørelse nr. 100 af 23. januar 1975 om refusion af kontantydelser, udredt af opholdsstedets eller bopælsstedets institution for den kompetente institutions regning samt enkeltheder vedrørende refusion af disse ydelser (EFT C 150 af 5.7.1975, s. 3).

4.15. 376 D 0526(03): Afgørelse nr. 105 af 19. december 1975 om anvendelse af artikel 50 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT C 117 af 26.5.1976, s. 3).

4.16. 378 D 0530(02): Afgørelse nr. 109 af 18. november 1977 om ændring af afgørelse nr. 92 af 22. november 1973 om det i artikel 19, stk. 1 og 2, artikel 22, artikel 25, stk. 1, 3 og 4, artikel 26, artikel 28, stk. 1, artikel 28a, artikel 29 og artikel 31 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede begreb naturalydelser fra syge- og moderskabsforsikringen, om opgørelse af refusionsbeløb i henhold til artikel 93-95 i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72, og om de forskud, der skal ydes i henhold til samme forordnings artikel 102, stk. 4 (EFT C 125 af 30.5.1978, s. 2).

4.17. 383 D 0115: Afgørelse nr. 115 af 15. december 1982 om bevilling af proteser, større bandager eller andre større naturalydelser, der er omhandlet i artikel 24, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT C 193 af 20.7.1983, s. 7).

4.18. 383 D 0117: Afgørelse nr. 117 af 7. juli 1982 om regler til gennemførelse af artikel 50, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 (EFT C 238 af 7.9.1983, s. 3), som ændret ved:

1 94 N: Akt vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21, som ændret ved EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1).

Ved anvendelsen af af