BESLUTNING(1)

om WTO's årtusind-forhandlingsrunde

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Strasbourg (Frankrig) den 29. marts - 1. april 1999,

- der henviser til Marrakech-aftalerne,

- der henviser til Europa-Parlamentets forskellige beslutninger om WTO's funktion,

- der henviser til Europa-Parlamentets forskellige beslutninger om handelsstridigheder om den fælles markedsordning for bananer,

A. der henviser til, at fordelene og omkostningerne ved multilaterale handelsliberaliseringer under Uruguay-runden er blevet ujævnt fordelt mellem industrilande og udviklingslande, og at denne ubalance skal afhjælpes til fordel for udviklingslandene,

B. der i den forbindelse erkender den særlige situation for små lande, som i kraft af deres ringe størrelse står over for alvorlige begrænsninger så som urimelig udsættelse for eksterne faktorer og risici, der ligger uden for deres kontrol, og et meget svingende bytteforhold på grund af et snævert grundlag for eksportprodukter og begrænsede muligheder for spredning,

C. der henviser til, at hovedsigtet med Verdenshandelsorganissationen skal være at organisere verdenshandelen på en afbalanceret måde, som gør det muligt for alle dele af verden at udvikle sig harmonisk,

D. der henviser til, at dette er et område, der skal tages op under de nuværende EU/AVS-forhandlinger om forslag til indgåelse af regionale økonomiske partnerskabsaftaler med AVS-landene,

E. der henviser til, at EU og AVS-landene har en fælles opfattelse af afbalanceret udvikling, som respekterer miljøet, samt visse sociale standarder og målsætninger,

F. der henviser til, at der skal indledes en ny runde af multilaterale forhandlinger i de kommende måneder,

G. der erkender, at en øget industrialisering i udviklingslandene, der er baseret på forarbejdning af landbrugsprodukter, hæmmes af mindre effektive men bedre beskyttede produkter fra Europa,

H. der henviser til, at der har været et voksende antal handelsstridigheder mellem Den Europæiske Union og USA, navnlig vedrørende de handelsepræferencer, som Den Europæiske Union har indrømmet for produkter, der importeres fra AVS-lande,

1. anmoder formelt Rådet, Kommissionen, EU's medlemsstater og regeringerne i AVS-staterne om at gøre alt tænkeligt for at sikre, at årtusind-forhandlingsrunden fører til, at WTO anerkender præferenceaftalerne som instrumenter i udviklingsbistanden;

2. understreger nødvendigheden af særlig og differentieret behandling af små stater, både for så vidt angår adgangen til begunstiget finansiering og handelspræferencer, hvor der tages passende hensyn til deres sårbarhed og begrænsede kapacitet til at modstå eksterne risici og trusler;

3. støtter - med opbakning fra de fleste udviklingslande, herunder størstedelen af de AVS-stater, der er medlemmer af WTO - opretholdelse, styrkelse og gennemførelse af WTO's gældende bestemmelser om særlig og differentieret behandling (S& D-provisions), hvoraf mange ikke er blevet håndhævet på grund af deres ikke-bindende karakter;

4. kræver en forlængelse af bestemmelserne om særlig og differentieret behandling, så der skabes mulighed for positiv forskelsbehandling til fordel for sårbare økonomier, der er afhængige af én enkelt vare, gennem oprettelse af et indeks, som små østater kan optages i;

5. minder om EU's og AVS-staternes forpligtelser i henhold til de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de forskellige Lomé-konventioner;

6. betoner, at de aftaler, som EU har indgået inden for rammerne af WTO, ikke har juridisk overhøjhed over aftaler, som er indgået inden for rammerne af Lomé-konventionen;

7. opfordrer Kommissionen og Rådet til at styrke ordningerne for bistand og teknisk rådgivning til AVS-staterne med henblik på at sætte dem i stand til at deltage fuldt ud i de kommende forhandlinger;

8. kræver en revision af WTO-mekanismerne med henblik på at gøre det muligt at tage større hensyn til udviklingslandenes interesser, navnlig med henblik på at bekæmpe fattigdom;

9. opfordrer alle WTO-medlemmer til at sikre, at dagsordenen for nye multilaterale forhandlinger, der skal vedtaget på det tredje WTO-ministermøde (i slutningen af 1999), klart genspejler det ultimative formål med forhandlingerne, nemlig bæredygtig udvikling til fordel for alle;

10. støtter forslag om at konvertere bestemmelser om særlig og differentieret behandling til juridisk bindende forpligtelser, hvilket vil medvirke til at sikre, at kendelser fra WTO-Panelet tager større hensyn til sociale og økonomiske følger i udviklingslandene;

11. kræver, at der tages hensyn til de præcise og særlige omstændigheder inden for de sektorer, der er omfattet af en protokol, og at protokollerne i hvert enkelt tilfælde udformet i overensstemmelse med hver enkelt sektors krav, for så vidt angår revisionen af Lomé-konventionens protokoller;

12. minder også om, at den proces, som har ført til det nuværende udviklingsniveau i mange europæiske lande, har involveret perioder med relativ beskyttelse, og at de lande, som i øjeblikket befinder sig på et udviklingstrin, også i fornødent omfang skal kunne nyde særbehandling;

13. opfordrer de fremtidige AVS- og EU-forhandlere til at udarbejde en fælles strategi med henblik på at øge WTO's erkendelse af det legitime i sundhedsmæssige, miljømæssige og sociale normer, som WTO synes at betragte som hindringer for verdenshandelen;

14. beklager den unilaterale holdning, som USA i øjeblikket har indtaget i forbindelse med forvaltningen af handelsstridigheder, og opfordrer WTO til at skærpe de sanktionsmekanismer, der gælder for lande, som gør brug af sådanne foranstaltninger;

15. beklager navnlig den amerikanske holdning i striden om den fælles markedsordning for bananer;

16. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til Kommissionen, AVS-EU-Ministerrådet og WTO's generaldirektør.

(1) Vedtaget af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 1. april 1999 i Strasbourg (Frankrig).