BESLUTNING(1)

om klimaændringer og små østater inden for rammerne af AVS-EU-samarbejdet

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU

- forsamlet i Strasbourg (Frankrig) den 29. marts - 1. april 1999,

- der henviser til betænkning fra Arbejdsgruppen om Klimaændringer og Små Østater (AVS-EU 2478/A/99/endel. og AVS-EU 2478/B/99/endel.),

- der henviser til sine tidligere beslutninger om klimaændringer, små østater og miljø,

- der henviser til de relevante bestemmelser i FN's rammekonvention om klimaændringer, som udtrykkeligt anerkender den sårbare og særlige situation, som udviklingslandene befinder sig i, navnlig de små østater og andre lande med lavtliggende kystområder eller områder, der er udsat for tørke og ørkendannelse,

- der navnlig henviser til artikel 4, stk. 1, litra e), stk. 3, stk. 4, stk. 5, stk. 7 og stk. 8 i FN's rammekonvention, som fastsætter de udviklede landes (herunder EU's og medlemsstaternes) forpligtelser til at støtte udviklingslandene med finansielle ressourcer og teknologioverførsel,

- der henviser til Kyoto-protokollen til rammekonventionen, navnlig dens artikel 12 om mekanismen for bæredygtig udvikling,

- der henviser til Buenos Aires-handlingsplanen, som er indeholdt i beslutningerne fra den 4. konference mellem parterne i rammekonventionen, som opfordrer industrilandene til at tilvejebringe midler gennem den globale miljøfacilitet (GEF) til at afbøde de negative virkninger af klimaændringerne og til at minimere deres skadevirkninger,

- der henviser til handlingsprogrammet for små østater vedtaget på FN's konference om bæredygtig udvikling i små østater blandt udviklingslandene (Barbados 1994), og navnlig dens kapitel I,

- der henviser til rapporten fra Kommissionen om Bæredygtig Udvikling om fremskridtene med gennemførelsen af handlingsprogrammet for små østater, hvori det konstateres, at der kun er sket få fremskridt i forbindelse med kapitlerne om klimaændringer og energiressourcer,

- der henviser til rapporten fra konferencen mellem donorlandene og de små østater blandt udviklingslandene i De Forenede Nationer den 24.-26. februar 1999 som led i gennemførelsen af Barbados-handlingsprogrammet,

- der henviser til konklusionerne fra Rådet (miljø) den 6. oktober 1998, hvori Kommissionen anmodes om at angive, hvorledes EF's midler til statslig udviklingsbistand bedre kan tjene rammekonferencens mål, idet det dog bemærkes, at disse midler ikke må anvendes til at finansiere erhvervelse af godkendte reduktionsenheder,

- der henviser til den internationale konvention om bekæmpelse af ørkendannelse,

- der henviser til artikel 41 i Lomé IV-konventionen, hvori parterne erkender hensigtsmæssigheden af at drøfte større økonomiske risici, såsom drivhuseffekten, med det formål at vurdere mulighederne for fælles aktioner i henhold til konventionens bestemmelser,

A. der bemærker, at det på konferencen mellem donorlande og små østater blandt udviklingslandene i februar 1999 blev understreget, at udviklingsbistanden til små østater blandt udviklingslandene var dalet væsentligt, og at ressourcemobilisering var en af de største udfordringer; donorlandene, herunder EU's medlemsstater og Kommissionen, bekræftede det kritiske behov for bedre og effektiv koordinering af samarbejdet med de små østater blandt udviklingslandene; bedre koordinering ville nedbringe omkostningerne og forbedre effektiviteten,

B. der henviser til, at klimaændringer er en trussel uden fortilfælde mod menneskers velfærd og overlevelse, som er forårsaget af stigende og ulige fordelt ikke-bæredygtigt forbrug på globalt plan,

C. der har tilsluttet sig målet om 20 % reduktion af drivhusgasemissionerne i 2005 i forhold til 1990-emissionsniveauet for bilag I-lande, som blev foreslået af Alliancen af Små Østater (AOSIS) på den 1. konference mellem parterne i rammekonventionen,

D. der henviser til, at Kyoto-protokollen er et skridt i den rigtige retning, men at den stadig er utilstrækkelig,

E. der er dybt bekymret over, at EU har gjort sin ratificering af Kyoto-protokollen betinget af andre landes aktioner, og som yderligere er bekymret over, at der i mange EU-medlemsstater registreres hastig vækst i drivhusgasemissionerne,

F. der henviser til, at det afrikanske kontinent er særlig sårbart over for virkningerne af klimaændringer på grund af faktorer som udbredt fattigdom, hyppig tørke, ulige fordeling af jorden og for stor afhængighed af regnvand i landbruget. og som henviser til, at øget tørke kan påvirke fødevareforsyningen alvorligt,

G. der henviser til, at visse afrikanske stater syd for Sahara er særligt følsomme og sårbare over for klimaændringer, fordi de er indlandsstater og umiddelbare naboer til Sahara-ørkenen, samt til, at disse lande hører til verdens fattigste,

H. der henviser til, at kystområder kendetegnes ved rigt varierede økosystemer og et stort antal socioøkonomiske aktiviteter, samt til, at det anslås, at omkring halvdelen af verdens befolkning i dag lever i kystområder,

I. der minder om, at omkring en tredjedel af alle Lomé-konventionens signatarstater er små østater, og at disse lande er særligt sårbare over for negative konsekvenser af klimaændringer, såsom stigninger i havenes middelvandstand, afblegning af koraller samt stadigt hyppigere og mere intense tropiske storme,

J. der henviser til, at små østater blandt udviklingslandene og afrikanske stater syd for Sahara er blandt de lande, som bidrager mindst til den globale klimaændring og stigningen i havenes middelvandstand, og at de samtidig hører til de lande, som lider mest under de negative virkninger af disse fænomener, som i visse tilfælde kan gøre dem ubeboelige,

K. der henviser til de foreløbige resultater af undersøgelserne i Commonwealth/Verdensbankens fælles Arbejdsgruppe om Små Østater, som fremhæver, at de små østater blandt udviklingslandene er de mest sårbare over for økonomiske og miljømæssige chokvirkninger, og at deres evne til at absorbere disse virkninger er stærkt begrænset,

L. der henviser til de igangværende forhandlinger om en kommende aftale mellem AVS-landene og EU og til nødvendigheden af at integrere principperne om bæredygtig udvikling i alle samarbejdsområder,

M. der henviser til, at Den Europæiske Union og Kommissionen til dato ikke har udviklet en sammenhængende politik eller program til gennemførelse af de tilsagn, der er givet i artikel 4, stk. 1, litra e), stk. 3, stk. 4, stk. 5, stk. 7 og stk. 8 i rammekonventionen om klimaændringer, navnlig hvad angår teknologioverførsel og kapacitetsopbygning i udviklingslandene,

Gennemførelsen af Barbados-handlingsplanen for bæredygtig udvikling af de små østater blandt udviklingslandene

1. opfordrer alle parter til at bekræfte vigtigheden af de prioriteter, der er fastlagt i Barbados-handlingsplanen for bæredygtig udvikling af små østater og til fuldstændigt og effektivt at integrere denne plan og en særlig plan for de afrikanske stater syd for Sahara i forbindelse med planlægning og gennemførelse af Lomé-konventionen og den kommende aftale i de små AVS-østater blandt udviklingslandene og i de afrikanske stater syd for Sahara;

2. mener, at regionale mekanismer for interaktion og samarbejde mellem små østater blandt udviklingslandene er et væsentligt grundlag for indsatsen i henhold til Barbados-handlingsplanen;

3. noterer sig en mangel på koordinering mellem EU's medlemsstater i forbindelse med de tilsagn, der er givet i Barbados-handlingsplanen, og insisterer på, at koordinering på landeplan mellem donorer og partnere inden for den generelle ramme af en national strategi er af kritisk betydning for at maksimere virkningerne, effektiviteten og omkostningseffektiviteten af aktioner til fremme af bæredygtig udvikling;

4. mener, at national og regional indsats i forbindelse med gennemførelsen af Barbados-handlingsplanen skal suppleres med effektiv finansiel støtte fra det internationale samfund;

5. opfordrer EU til at spille en aktiv rolle under De Forenede Nationers Generalforsamlings særlige 2-dages samling i New York i september 1999 med henblik på en fuldstændig og omfattende revision og vurdering af handlingsplanen for bæredygtig udvikling i små østater for at sikre fuld opfyldelse af de fastsatte mål;

6. opfordrer Kommissionen til at tage initiativ vedrørende det kritiske spørgsmål om donorkoordinering mellem EU's medlemsstater, Kommissionen og de små østater blandt udviklingslandene i forbindelse med gennemførelsen af Barbados-handlingsplanen; opfordrer ligeledes Kommissionen til sammen med EU's medlemsstater at udarbejde en handlingsplan for bedre donorkoordinering, som skal forelægges på De Forenede Nationers Generalforsamlings særlige samling i september 1999;

Klimaændringer inden for rammerne af AVS-EU-samarbejdet

7. mener, at forebyggelse af og tilpasning til klimaændringer er et område, hvor AVS-EU-samarbejdet bør udvides i den nye aftale, som skal afløse Lomé IV-konventionen;

8. er enig i, at aktioner med støtte via nationale og regionale indikativprogrammer skal gennemføres med en integreret strategi for bæredygtig udvikling, at navnlig tilpasningsstrategier i forhold til klimaændringer og stigning af havenes middelvandstand bør indarbejdes i langsigtede udviklingsplaner, og at bilaterale donorer og organer og organisationer under De Forenede Nationer, samt Verdensbanken, bør deltage i bestræbelserne på at fremme koordinerede kapacitetsopbygningsprogrammer til støtte for udvikling og gennemførelse af nationale, subregionale og regionale strategier;

9. anbefaler, at udvikling af politikker og programmer vedrørende klimaændringer inden for rammerne af AVS-EU-samarbejdet koncentreres om tre områder: vedvarende energiressourcer, tilpasning og katastrofeberedskab;

10. noterer sig oprettelsen af mekanismen for bæredygtig udvikling i henhold til Kyoto-protokollen og understreger, at der bør udfoldes bestræbelser med henblik på at skabe sammenhæng mellem projekter i henhold til mekanismen for bæredygtig udvikling og programmer vedrørende vedvarende energi, tilpasning til klimaændringer og katastrofeberedskab i henhold til Lomé-konventionen;

11. noterer sig, at der til dato ikke er fastlagt en fælles metode til vurdering af projekter i henhold til mekanismen for bæredygtig udvikling; mener følgelig, at et gennemskueligt overvågnings- og kontrolsystem med klare deltagelseskrav er af væsentlig betydning, såfremt mekanismen for bæredygtig udvikling skal blive en succes;

12. noterer den bæredygtige udviklingsmekanismes potentiale med hensyn til at tilvejebringe væsentlige ressourcer til finansiering af afhjælpnings- og tilpasningsprojekter i AVS-landene; anbefaler for at sikre, at den bæredygtige udviklingsmekanisme er konkurrencedygtig i forhold til andre gennemførelsesmekanismer i protokollen, og at der gennemføres afhjælpningsprojekter, som markedet længe ikke har vist interesse for, at

- transaktioner i henhold til artikel 6 (fælles gennemførelse) og artikel 17 (handel med emissioner) belægges med en afgift, og at

- kriterier for projektstøtte i henhold til mekanismen for bæredygtig udvikling kan anvendes ved projekter i AVS-landene og de mindst udviklede lande;

13. noterer sig, at Buenos Aires-handlingsplanen opfordrer de udviklede signatarstater til at stille midler til rådighed gennem Den Globale Miljøfacilitet til at gennemføre tilpasningsforanstaltninger i særligt sårbare lande og regioner, og navnlig i lande, der er sårbare over for klimarelaterede naturkatastrofer; opfordrer EU- og AVS-repræsentanterne i Den Globale Miljøfacilitets Råd til at sikre, at denne beslutning gennemføres fuldstændigt i løbet af projekternes løbetid;

14. anbefaler, at der udvikles og gennemføres politikker og programmer til støtte for AVS-landene inden for kapacitetsopbygning, informationsformidling, uddannelse og udvikling af målrettede politikker, således at mekanismen for bæredygtig udvikling gøres mere tilgængelig og acceptabel, og AVS-landene dermed lettere kan ansøge om støtte til projekter fra mekanismen for bæredygtig udvikling;

15. understreger, at der, selvom mange prioriterede områder i Barbados-handlingsplanen allerede findes i den nuværende Lomé-konvention, mangler visse områder i konventionen, såsom integreret kystforvaltning og integreret arealanvendelse, som er af stor betydning for små østater, kystområder og indlandsstater;

16. mener, at integreret kystområdeforvaltning er en udviklingsproces, som identificerer og gennemfører muligheder for at opnå bæredygtig udvikling og tilpasning til klimaændringer i kystområder og på små øer, og er af den opfattelse, at Lomé-konventionen bør skabe en ramme for fremme af integreret kystområdeforvaltning i AVS-stater og -kystområder;

17. påpeger behovet for at styrke systematiske obsevationsnet til identificering af eventuel indtræden og spredning af klimaændringer og vurdering af potentielle følgevirkninger, navnlig på regionalt niveau; mener, at der bør ydes støtte til sårbare AVS-staters bestræbelser på at udvikle klima- og vejrovervågningskapacitet;

18. mener, at katastrofeforebyggelse og -beredskab bør udgøre en integreret del af udviklingssamarbejdet og mener, at det er væsentligt, at dette aspekt tages i betragtning under forhandlingerne om en ny AVS-EU-konvention, samt at det integreres i nationale indikativprogrammer og individuelle projekter;

19. bekræfter, at der i denne sammenhæng er særligt behov for kapacitetsopbygning i forbindelse med katastrofeplanlægning og -forvaltning og fremme af overførsel af teknologier for tidlig varsling til lande, der er særligt udsatte for katastrofer;

Handel og økonomisk samarbejde

20. understreger betydningen af at anerkende de små AVS-østaters særlige behov, idet disse stater er fysisk og økonomisk sårbare over for virkningerne af klimaændringer, herunder navnlig naturkatastrofer som orkaner og tørke, der alle rammer landenes økonomiske aktiviteter på områder som landbrug, fiskeri og turisme, som de er afhængige af på grund af deres begrænsede ressourcegrundlag;

21. opfordrer Den Europæiske Union til at lægge større vægt på sårbarhedsfaktoren i al udviklingsbistand i forhold til de lande, der er udsatte for sådanne risici, under hensyntagen til det igangværende arbejde i Commonwealth/Verdensbankens fælles Arbejdsgruppe om Små Stater;

22. opfordrer ligeledes Den Europæiske Union til at indrømme små stater og østater særbehandling i form af præferentiel markedsadgang;

Internationale aftaler

23. mener, at der som følge af det stigende antal beslutningstagende organer, som er involveret i de forskellige aspekter af bæredygtig udvikling, herunder internationale konventioner, er et stadig større behov for såvel bedre koordinering af politikker på mellemstatsligt plan som for fortsatte og mere samordnede bestræbelser for at udvide samarbejdet mellem disse beslutningstagende organers sekretariater;

24. henstiller indtrængende til regeringerne at gennemføre De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ørkendannelse i de lande, som lider under alvorlig tørke eller ørkendannelse, navnlig i Afrika;

25. opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvorledes Lomé-konventionen kan anvendes til at gennemføre dele af rammekonventionen om klimaændringer; henstiller i den forbindelse at der nedsættes en arbejdsgruppe med repræsentanter for de relevante generaldirektorater; denne arbejdsgruppe skal:

- kortlægge strukturer, instrumenter og programmer inden for EU-AVS-samarbejdet, som kan anvendes til at støtte gennemførelsen af Den Europæiske Unions, EU's medlemsstaters og AVS-landenes forpligtelser i henhold til rammekonventionen om klimaændringer, navnlig hvad angår teknologioverførsel og kapacitetsopbygning; det foreslås, at undersøgelsen navnlig lægger vægt på vedvarende energiressourcer, tilpasning til virkningerne af klimaændringerne og katastrofeberedskab

- udarbejde en handlingsplan på grundlag af ovennævnte undersøgelse, som fører til a) større kendskab til rammekonventionen om klimaændringer, Kyoto-protokollen og beslægtede instrumenter hos de aktører, der er involveret i planlægning og gennemførelse af Lomé-konventionens instrumenter og vice-versa, b) større sammenhæng i gennemførelsen af rammekonventionen om klimaændringer, Kyoto-protokollen og Lomé-konventionen, navnlig på områderne vedvarende energiressourcer, tilpasning til virkningerne af klimaændringer og katastrofeberedskab;

arbejdsgruppen underretter Det Paritetiske Forsamling AVS-EU regelmæssigt; der forelægges en første rapport 6 måneder efter vedtagelsen af denne beslutning, som efterfølges af årlige rapporter om fremskridt og aktiviteter;

26. opfordrer AVS-landene og EU til at anvende de eksisterende mekanismer i henhold til Lomé-konventionen (artikel 41) til indkaldelse af en fælles ministerkonference om klimaændringer;

27. opfordrer EU og USA til hurtig og ubetinget at ratificere Kyoto-protokollen og til omgående at forberede en hurtig gennemførelse gennem vedtagelse af stærke politikker og foranstaltninger;

Informationsdeling og teknologioverførsel

28. er af den faste overbevisning, at tilgængeligheden af videnskabelig og teknisk information og adgang til og overførsel af miljøvenlige teknologier er væsentlige forudsætninger for bæredygtig udvikling;

29. understreger, at det til støtte for den nationale kapacitetsopbygning er nødvendigt at fremskynde iværksættelsen af nettet af små østater blandt udviklingslandene og det faglige bistandsprogram for små østater blandt udviklingslandene med støtte til eksisterende regionale og subregionale institutioner;

30. mener, at adgang til elektroniske net giver en enestående lejlighed til at afhjælpe en række særlige problemer i små østater blandt udviklinglandene, herunder afsides beliggenhed, isolation, mangel på infrastrukturer; i den forstand kan nettet af små østater blandt udviklingslandene blive en yderst effektiv mekanisme, der kan lette indsamling, analyse og deling af relevant information, viden og erfaring på tværs af regionale grænser og til at fremme en global dagsorden om spørgsmål af relevans for små øer og stater, som er sårbare over for klimaændringer;

31. opfordrer Kommissionen (DGVIII/C) til at gøre information om EU-aktiviteter/programmer/projekter, der er relaterede til små østater blandt udviklinglandene, tilgængelige på nettet af små østater;

32. anbefaler, at hver enkelt lille østat eller gruppe af stater i en region udvikler en plan for gennemførelse og forvaltning af elektroniske net for bæredygtig udvikling og anmoder Kommissionen om i koordinering med UNDP (FN's Udviklingsprogram) at yde teknisk og finansiel støtte hertil;

Bevidstgørelse af offentligheden

33. er opmuntret over, at den almindelige bevidstgørelse i befolkningen om problemerne i forbindelse med klimaændringerne, er højnet betydeligt siden miljøtopmødet i 1992, men beklager, at den endnu ikke er udmøntet i væsentlig og effektiv handling;

34. opfordrer regeringerne i Lomé-konventionens signatarstater og Kommissionen til at gennemføre offentlige oplysningskampagner, som på kort sigt fremmer accepten af de nødvendige initiativer og på lang sigt sikrer livsstilsændringer og dermed støtter de nødvendige administrative og økonomiske initiativer; mener, at der bør lægges særligt vægt på uddannelse for at høje befolkningernes bevidstgørelse og ansvarlighed over for de miljømæssige virkninger af energiproduktion og -forbrug;

35. er af den overbevisning, at klimaændringer vil påvirke de eksisterende systemer og aktiviteter, og at tilpasninger sandsynligvis vil blive overladt til beslutningstagere, hvis daglige interesser ligger på et andet felt end klimaændringer, og at der bør gennemføres programmer i AVS-landene og EU med henblik på at bevidstgøre om nødvendigheden af at tage hensyn til klimaændringer, når der træffes beslutning om vejrfølsomme aktiviteter inden for sektorer som vandressourcer, landbrug, transport, elproduktion, byplanlægning osv.;

36. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Kommissionen og sekretariatet for FN's rammekonvention om klimaændringer med anmodning om at omdele den til alle de kontraherende parter, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, samt til sekretariatet for De Forenede Nationers Kommission for Bæredygtig Udvikling.

(1) Vedtaget af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 1. april 1999 i Strasbourg (Frankrig).