FISKERIAFTALE mellem det Europæiske Fællesskab og Republikken Litauen

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,

i det følgende benævnt »Fællesskabet«,

på den ene side og

REPUBLIKKEN LITAUEN,

i det følgende benævnt »Litauen«,

på den anden side,

i det følgende benævnt »parterne«,

SOM TAGER HENSYN TIL, at der består nære forbindelser mellem Fællesskabet og Litauen, særlig de forbindelser, der blev knyttet ved Europaaftalen mellem Fællesskabet og Litauen og fiskeriaftalen mellem Fællesskabet og Litauen, undertegnet i Bruxelles den 17. december 1993, og som nærer et fælles ønske om at udbygge disse forbindelser,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Kongeriget Sverige og Republikken Finland tiltrådte Fællesskabet den 1. januar 1995,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at de fiskeriaftaler, der er indgået mellem regeringen for Litauen og henholdsvis regeringen for Kongeriget Sverige den 25. november 1993 og regeringen for Republikken Finland den 7. juni 1993, nu forvaltes af Fællesskabet,

SOM NÆRER et fælles ønske om at erstatte disse fiskeriaftaler med en ny aftale mellem Litauen og Fællesskabet i dets sammensætning pr. 1. januar 1995,

SOM NÆRER et fælles ønske om at sikre bevarelsen og en hensigtsmæssig forvaltning af fiskebestandene i farvandene ud for deres kyster,

SOM TAGER bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 1982 i betragtning,

SOM BEKRÆFTER, at kyststaterne ved udvidelsen af områderne for deres jurisdiktion over de levende ressourcer og udøvelsen af deres suveræne rettigheder i disse områder, med henblik på udforskning, udnyttelse, bevarelse og forvaltning af disse ressourcer bør handle i overensstemmelse med folkerettens principper,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Litauen har hævdet fiskerijurisdiktion over farvande, inden for hvilke Litauen udøver sine suveræne rettigheder med henblik på udforskning, udnyttelse, bevarelse og forvaltning af ressourcerne, og at Fællesskabet har godkendt, at medlemsstaternes fiskerizoner, i det følgende benævnt »Fællesskabets fiskerijurisdiktionsområde«, har en bredde på indtil 200 sømil, idet fiskeriet inden for disse zoner er undergivet Fællesskabets fælles fiskeripolitik,

SOM TAGER HENSYN TIL, at en del af fiskeressourcerne i Østersøen udgøres af indbyrdes stærkt afhængige bestande, som udnyttes af begge parters fiskere, og at en effektiv bevarelse og hensigtsmæssig forvaltning kun kan opnås ved hjælp af et samarbejde mellem parterne og i relevante internationale fora, særlig Den Internationale Østersø-Fiskerikommission (IBSFC),

SOM TAGER resultaterne af De Forenede Nationers konference om fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande samt adfærdskodeksen for ansvarligt fiskeri i betragtning,

SOM ØNSKER at fortsætte deres samarbejde inden for rammerne af de relevante internationale fiskeriorganisationer med henblik på fælles bevarelse, hensigtsmæssig udnyttelse og forvaltning af de pågældende fiskeressourcer,

SOM TAGER HENSYN TIL det nævnte samarbejde vedrørende bevarelsen og forvaltningen af fiskeressourcerne og udnyttelsen og befiskningen af disse og til den videnskabelige forsknings betydning for bevarelsen, en hensigtsmæssig udnyttelse og forvaltning af fiskeressourcerne, og som ønsker at fremme yderligere samarbejde på dette område,

SOM TAGER begge parters interesse i at fiske i den anden parts fiskerijurisdiktionsområde i Østersøen i betragtning,

SOM ER BESLUTTET PÅ at forbedre samarbejdet og udviklingen i fiskerisektoren ved at fremme oprettelsen af blandede selskaber og fællesforetagender mellem fiskerivirksomheder,

SOM ER OVERBEVIST OM, at denne nye form for samarbejde inden for fiskerisektoren vil fremme fornyelse og omstilling af den litauiske flåde og omstrukturering af Fællesskabets flåde,

SOM ØNSKER AT fastsætte regler og forskrifter, der kan danne basis for deres fælles forbindelser inden for fiskerisektoren og være bestemmende for, hvordan deres samarbejde udvikler sig -

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1

Parterne samarbejder for at sikre bevarelsen og en hensigtsmæssig forvaltning af de fiskebestande, der findes inden for begge parters fiskerijurisdiktionsområder og i de tilstødende områder. Parterne søger enten direkte eller gennem relevante regionale organer at blive enige med tredjeparter om foranstaltninger for bevarelse og hensigtsmæssig udnyttelse af bestandene, herunder den samlede tilladte fangstmængde og fordelingen heraf.

Artikel 2

Hver part giver den anden parts fiskerfartøjer adgang til at fiske i sit fiskerijurisdiktionsområde i Østersøen uden for tolv sømil fra de basislinjer, hvorfra søterritoriet måles, i overensstemmelse med bestemmelserne i det følgende.

Artikel 3

1. Hver part skal, i det omfang det er hensigtsmæssigt, hvert år for de relevante områder i Østersøen, der hører under dens fiskerijurisdiktion, med forbehold af eventuelle tilpasninger til imødegåelse af uforudsete omstændigheder:

a) fastlægge de samlede tilladte fangstmængder for enkelte bestande eller for grupper af bestande, idet der tages hensyn til det bedste foreliggende objektive videnskabelige materiale, bestandenes indbyrdes afhængighed, arbejdet i relevante internationale organisationer samt andre relevante faktorer

b) efter passende konsultationer fastlægge fangstmængderne for parternes fiskerfartøjer i overensstemmelse med målsætningen om at tilvejebringe en tilfredsstillende ligevægt i deres indbyrdes forhold på fiskeriområdet

c) træffe beslutning om gensidig adgang i forbindelse med fælles forvaltningsordninger for fælles bestande.

2. Hver part træffer de yderligere foranstaltninger, som den skønner nødvendige for at bevare eller genoprette fiskebestandene på et niveau, der giver det maksimale vedvarende udbytte. Sådanne foranstaltninger og betingelser, der fastsættes efter den årlige fastlæggelse af fiskerimulighederne, må ikke være til hinder for udnyttelsen af de fiskerimuligheder, som er indrømmet den anden parts fiskerfartøjer.

Artikel 4

Litauen kan indrømme yderligere fiskerimuligheder i områder under sin fiskerijurisdiktion; som modydelse vil Fællesskabet yde finansielle bidrag, som Litauen skal anvende til udvikling af fiskeriteknologier, herunder akvakultur, bevarelse af fiskeressourcer, forskning og uddannelse på en sådan måde, at det ikke er til skade for Fællesskabets interesser.

Artikel 5

1. Parterne fremmer oprettelsen af blandede selskaber i fiskerisektoren mellem virksomheder i Fællesskabet og i Litauen.

2. Parterne er enige om at føre konsultationer om, hvordan det vil være mest hensigtsmæssigt at fremme oprettelsen af blandede selskaber i fiskerisektoren mellem litauiske redere og EF-redere med henblik på fælles udnyttelse af fiskeressourcerne i litauiske fiskerijurisdiktionsområder under en ordning, hvorefter Fællesskabet yder økonomisk støtte, mens Litauen giver adgang til fiskerimuligheder, som ikke er omfattet af artikel 3 og 4.

3. Litauen fremmer og søger at opretholde gunstige og stabile vilkår for oprettelsen og gennemførelsen af sådanne blandede selskaber.

I dette øjemed skal Litauen især anvende investeringsstøtte og beskyttelsesordninger, der sikrer alle virksomheder fra Fællesskabet, som deltager i sådanne blandede selskaber, en ikke-diskriminerende og rimelig behandling. Dette omfatter muligheden for at befiske de marine fiskeressourcer.

Artikel 6

Hver part kan kræve, at fiskeri i dens fiskerijurisdiktionsområde af den anden parts fiskerfartøjer betinges af en licens. Begrænsninger i forbindelse med udstedelse af licenser fastlægges efter konsultation mellem parterne. Hver parts myndigheder skal på passende måde og i rette tid meddele den anden part navn, registreringsnummer og andre relevante oplysninger om de fiskerfartøjer, der er berettiget til at fiske i den anden parts fiskerijurisdiktionsområde. Derefter udsteder den anden part licenser i overensstemmelse med de aftale begrænsninger.

Artikel 7

1. Hver part træffer i overensstemmelse med sine egne love og administrative bestemmelser de fornødne foranstaltninger til at sikre, at dens fartøjer overholder de bevarelsesforanstaltninger og andre regler og forskrifter, der er fastsat i den anden parts lovgivning med henblik på udnyttelse af fiskeressourcerne i det område, som hører ind under denne anden parts fiskerijurisdiktion.

2. Hver part kan med hensyn til det område, som hører ind under dens egen fiskerijurisdiktion, og i overensstemmelse med folkeretten træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den anden parts fiskerfartøjer overholder bevarelsesforanstaltninger og andre regler og forskrifter, som er fastsat i dens bestemmelser og foranstaltninger.

3. Hver part skal forud og på passende måde give den anden part meddelelse om sådanne forskrifter og foranstaltninger til regulering af fiskeriet samt om eventuelle ændringer af disse forskrifter og foranstaltninger.

4. De fiskerireguleringsforanstaltninger, som hver part træffer i bevarelsesøjemed, skal være baseret på objektive og videnskabelige kriterier og må ikke være faktisk eller retligt diskriminerende over for den anden part.

Artikel 8

Hver part erklærer sig indforstået med inspektioner af sine fiskerfartøjer foretaget af den anden parts organer med ansvar for fiskeriaktiviteter i det område, der hører ind under den anden parts fiskerijurisdiktion. Hver part letter sådanne inspektioner med henblik på overvågning af, om de i artikel 7 omhandlede reguleringsforanstaltninger og forskrifter overholdes.

Artikel 9

1. Hver parts myndigheder skal i tilfælde af tilbageholdelse af den anden parts fiskerfartøjer straks gennem diplomatiske kanaler underrette den anden parts myndigheder om, hvilke foranstaltninger der yderligere er truffet.

2. Hver parts myndigheder skal søge at bane vej for hurtig frigivelse af fartøjer og besætninger, som er tilbageholdt eller arresteret for overtrædelse af bevarelsesforanstaltninger og andre fiskeriforskrifter, mod at rederen eller dennes repræsentant stiller en rimelig kaution eller anden sikkerhed, som fastlægges i overensstemmelse med gældende lovgivning.

Artikel 10

Parterne erklærer sig indforstået med at udveksle oplysninger om den videnskabelige og tekniske udvikling i deres nationale fiskerisektorer samt oplysninger om fangstmængder og udnyttelsen af disse fangstmængder.

Artikel 11

1. Parterne samarbejder om gennemførelse af den videnskabelige forskning, der er nødvendig for bevarelse og optimal udnyttelse af fiskeressourcerne i de områder, der hører ind under deres fiskerijurisdiktion, gennem indsamling af prøver og tilvejebringelse af biostatiske data, herunder statistikker om fangster, fiskeriindsats, anvendelsen af fiskeredskaber, undersøgelse af nye målarter og fiskeriområder og den fremtidige fælles udnyttelse heraf.

2. Parterne fremmer samarbejdet mellem deres forskere og eksperter i fiskerisektoren, herunder udveksling af sådanne forskere og eksperter; de samarbejder også om at forbedre Litauens forskningsfaciliteter og uddannelse af videnskabsmænd. Samarbejdet finder sted som led i godkendte programmer af fælles interesse.

Artikel 12

1. Parterne samarbejder direkte og gennem relevante internationale organisationer, bl.a. i form af videnskabelig forskning, med henblik på bevarelse, optimal udnyttelse og hensigtsmæssig forvaltning af fiskeressourcerne inden for de ydre grænser for parternes og tredjelandes områder, hvor deres fiskerfartøjer udøver fiskeri. Parterne konsulterer hinanden i spørgsmål, der berører deres fælles interesser, og som kan tages op af sådanne internationale organisationer.

2. Parterne samarbejder om at sikre deres rettigheder og opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med folkeretten med henblik på at koordinere bevarelsen, den optimale udnyttelse og den hensigtsmæssige forvaltning af levende ressourcer i Østersøen og Nordatlanten.

Artikel 13

1. Med henblik på bevarelsen af anadrome fiskearter bekræfter parterne, at de vil overholde de relevante principper og bestemmelser i De Forenede Nationers havretskonvention af 1982, særlig artikel 66.

2. Med henblik herpå vil parterne navnlig samarbejde på et bilateralt grundlag og gennem passende internationale fiskeriorganisationer, specielt IBSFC.

Artikel 14

1. Parterne erklærer sig indforstået med at føre konsultationer med hinanden om spørgsmål, der opstår i forbindelse med gennemførelsen og den korrekte anvendelse af denne aftale.

2. I tilfælde af tvist om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale behandles en sådan tvist ved konsultationer mellem parterne.

Artikel 15

Bestemmelserne i denne aftale berører eller foregriber på ingen måde parternes stilling i havretsspørgsmål.

Artikel 16

Denne aftale berører ikke afgrænsningen af de eksklusive økonomiske zoner eller fiskerizoner mellem Litauen og Fællesskabets medlemsstater.

Artikel 17

Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Republikken Litauens område.

Artikel 18

Denne aftale træder i kraft på den dato, hvor parterne giver hinanden meddelelse om, at de nødvendige procedurer for dens ikrafttræden er afsluttet.

På den pågældende dato træder den i stedet for fiskeriaftalen mellem Fællesskabet og Litauen, undertegnet den 17. december 1993, aftalen mellem regeringen for Republikken Finland og regeringen for Republikken Litauen, undertegnet den 7. juni 1993, og aftalen mellem regeringen for Kongeriget Sverige og regeringen for Republikken Litauen, undertegnet den 25. november 1993.

Artikel 19

Denne aftale gælder i en indledende periode på seks år efter datoen for dens ikrafttræden. Såfremt aftalen ikke bringes til ophør af en af parterne med et opsigelsesvarsel på mindst ni måneder inden datoen for udløbet af denne periode, gælder den fortsat i perioder på tre år herefter, medmindre den opsiges med et varsel på mindst ni måneder inden hver periodes udløb.

Artikel 20

Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk, tysk og litauisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

For Det Europæiske Fællesskab

For Republikken Litauen