OVERSÆTTELSE  
NAGOYA-KUALA LUMPUR-TILLÆGSPROTOKOLLEN OM ANSVAR OG ERSTATNING TIL 
CARTAGENAPROTOKOLLEN OM BIOSIKKERHED  
PARTERNE I DENNE TILLÆGSPROTOKOL,  
SOM ER parter i Cartagena-protokollen om biosikkerhed til konventionen om den biologiske mangfoldighed, i det 
følgende benævnt »protokollen«,  
UNDER HENSYN TIL princip 13 i Rio-erklæringen om miljø og udvikling,  
SOM PÅ NY BEKRÆFTER den forsigtige tilgang, der er indeholdt i princip 15 i Rio-erklæringen om miljø og udvikling,  
SOM ERKENDER, at det er nødvendigt at træffe passende beredskabsforanstaltninger, hvor der er sket skader, eller hvor 
der er tilstrækkelig sandsynlighed for skader, i overensstemmelse med protokollen,  
SOM ERINDRER OM artikel 27 i protokollen,  
ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:  
Artikel 1  
Formål  
Formålet med denne tillægsprotokol er at bidrage til bevaring 
og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed, idet 
der også tages hensyn til sundhedsrisikoen for mennesker, ved 
at udarbejde internationale bestemmelser og procedurer for 
ansvar og erstatning i forbindelse med levende modificerede 
organismer.  
Artikel 2  
Definitioner  
1. Definitionerne i artikel 2 i konventionen om den biolo ­
giske mangfoldighed, i det følgende benævnt »konventionen«, og 
protokollens artikel 3 finder anvendelse på denne tillægspro ­
tokol.  
2. I denne tillægsprotokol forstås endvidere ved:  
a) »partskonference i dens egenskab af møde for parterne i 
protokollen«: konferencen af parter i konventionen, der 
tjener som møde for parterne i protokollen  
b) »skade«: en negativ virkning på bevaringen og den bæredyg ­
tige udnyttelse af den biologiske mangfoldighed, idet der 
også tages hensyn til sundhedsrisikoen for mennesker, som:  
i) kan måles eller på anden måde iagttages, idet der tages 
højde for eventuelle videnskabeligt etablerede basislinjer, 
som er anerkendt af en kompetent myndighed, der tager 
højde for enhver anden menneskebetinget variation og 
naturlig variation, og  
ii) er væsentlig i henhold til stk. 3 nedenfor  
c) »operatør«: enhver person, som har direkte eller indirekte 
kontrol med en levende modificeret organisme, der i rele ­vant omfang og som fastsat i national lovgivning bl.a. kan 
omfatte indehaveren af en tilladelse, den person, som 
markedsførte den levende modificerede organisme, en 
udvikler, producent, anmelder, importør, eksportør, befor ­
drer eller leverandør  
d) »beredskabsforanstaltninger«: rimelige tiltag, som bidrager til:  
i) at forebygge, mindske, begrænse, afbøde eller på anden 
måde undgå skade i relevant omfang  
ii) at genoprette den biologiske mangfoldighed ved hjælp af 
tiltag i følgende rækkefølge:  
a. genoprettelse af den biologiske mangfoldighed til den 
tilstand, der eksisterede før skaden opstod, eller til den 
nærmeste tilsvarende tilstand, og hvor de kompetente 
myndigheder bestemmer, at dette ikke er muligt  
b. genoprettelse ved bl.a. at erstatte tabet af biologisk 
mangfoldighed med andre bestanddele af den biolo ­
giske mangfoldighed til den samme eller en anden 
type anvendelse enten på det samme eller i givet 
fald på et andet sted.  
3. En »væsentlig« negativ virkning fastsættes på grundlag af 
faktorer som f.eks.:  
a) den langsigtede eller permanente ændring, hvorved forstås en 
ændring, som ikke bliver afhjulpet gennem naturlig retable ­
ring inden for et rimeligt tidsrum  
b) rækkevidden af de kvalitative eller kvantitative ændringer, 
som har en negativ virkning på bestanddelene af den biolo ­
giske mangfoldighed  
c) nedsættelse af den evne, som bestanddele af den biologiske 
mangfoldighed har til at tilvejebringe varer og tjenesteydelserDA L 46/4 Den Europæiske Unions Tidende 19.2.2013
d) omfanget af eventuelle negative virkninger på menneskers 
sundhed i forbindelse med protokollen.  
Artikel 3  
Anvendelsesområde  
1. Denne tillægsprotokol finder anvendelse på skader som 
følge af grænseoverskridende overførsel af levende modificerede 
organismer. De levende modificerede organismer, der henvises 
til er:  
a) bestemt til direkte anvendelse som fødevarer eller foder eller 
til forarbejdning  
b) bestemt til indesluttet anvendelse  
c) bestemt til forsætlig udsætning i miljøet.  
2. Med hensyn til forsætlige grænseoverskridende overførsler 
finder denne tillægsprotokol anvendelse på skader som følge af 
godkendt anvendelse af de levende modificerede organismer, der 
er nævnt i stk. 1 ovenfor.  
3. Denne tillægsprotokol finder også anvendelse på skader 
som følge af uforsætlige grænseoverskridende overførsler, som 
omhandlet i protokollens artikel 17, samt skader som følge af 
ulovlige grænseoverskridende overførsler, som omhandlet i 
protokollens artikel 25.  
4. Denne tillægsprotokol finder anvendelse på skader som 
følge af en grænseoverskridende overførsel af levende modifice ­
rede organismer, der blev indledt efter denne tillægsprotokols 
ikrafttræden, for den part, til hvis jurisdiktion den grænseover ­
skridende overførsel blev foretaget.  
5. Denne tillægsprotokol finder anvendelse på skader, som 
opstod på områder inden for parternes nationale jurisdiktions 
grænser.  
6. Parterne kan anvende kriterier, som er fastsat i deres 
nationale lovgivning, til at håndtere skader, som opstår inden 
for deres nationale jurisdiktions grænser.  
7. National lovgivning til gennemførelse af denne tillægspro ­
tokol finder også anvendelse på skader som følge af grænse ­
overskridende overførsel af levende modificerede organismer fra 
lande, som ikke er part i protokollen.  
Artikel 4  
Årsagssammenhæng  
Der skal etableres en årsagssammenhæng mellem skaden og den 
pågældende levende modificerede organisme i henhold til 
national lovgivning.  
Artikel 5  
Beredskabsforanstaltninger  
1. Parterne kræver, at den relevante operatør eller de rele ­
vante operatører i tilfælde af skade og med forbehold af den 
kompetente myndigheds krav:  a) omgående underretter den kompetente myndighed  
b) vurderer skaden og  
c) træffer passende beredskabsforanstaltninger.  
2. Den kompetente myndighed skal:  
a) identificere den operatør, som har forvoldt skaden  
b) vurdere skaden og  
c) fastlægge, hvilke beredskabsforanstaltninger operatøren bør 
træffe.  
3. Hvis relevante oplysninger, herunder tilgængelig videnska ­
belig information eller information, som Clearingcentret for 
Biosikkerhed er i besiddelse af, tyder på, at der er tilstrækkelig 
sandsynlighed for, at der vil opstå en skade, hvis der ikke 
iværksættes passende beredskabsforanstaltninger, skal opera ­
tøren træffe passende beredskabsforanstaltninger for at undgå 
en sådan skade.  
4. Den kompetente myndighed kan iværksætte passende 
beredskabsforanstaltninger, herunder navnlig når operatøren 
har undladt at gøre det.  
5. Den kompetente myndighed har ret til at kræve, at opera ­
tøren afholder omkostningerne i forbindelse med vurderingen af 
skaden og gennemførelsen af eventuelle passende beredskabs ­
foranstaltninger. Parterne kan i deres nationale lovgivning fast ­
sætte andre situationer, hvor operatøren ikke kan pålægges at 
afholde omkostningerne.  
6. De beslutninger, som den kompetente myndighed træffer 
om, at operatøren skal iværksætte beredskabsforanstaltninger, 
bør være begrundede. Operatøren skal underrettes om 
sådanne beslutninger. Der skal i national lovgivning fastsættes 
retsmidler, herunder administrative eller retlige muligheder for 
at klage over sådanne beslutninger. Den kompetente myndighed 
skal i overensstemmelse med national lovgivning desuden infor ­
mere operatøren om de tilgængelige retsmidler. Anvendelse af 
sådanne retsmidler forhindrer ikke den kompetente myndighed i 
at træffe beredskabsforanstaltninger, når det findes hensigtsmæs ­
sigt, medmindre andet er fastsat i den nationale lovgivning.  
7. Ved gennemførelsen af denne artikel og med henblik på at 
fastsætte de beredskabsforanstaltninger, som den kompetente 
myndighed skal kræve eller træffe, kan parterne i givet fald 
vurdere, om beredskabsforanstaltninger allerede er omfattet af 
deres nationale erstatningsansvarslovgivning.  
8. Beredskabsforanstaltninger gennemføres i henhold til 
national lovgivning.  
Artikel 6  
Undtagelser  
1. Parterne kan i deres nationale lovgivning fastsætte 
følgende undtagelser:  
a) force majeure ogDA 19.2.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 46/5
b) krigshandling eller civile uroligheder.  
2. Parterne kan i deres nationale lovgivning fastsætte enhver 
anden undtagelse eller afhjælpning, de anser for nødvendig.  
Artikel 7  
Frister  
Parterne kan i deres nationale lovgivning fastsætte:  
a) relative og/eller absolutte frister, herunder for tiltag relateret 
til beredskabsforanstaltninger, og  
b) påbegyndelsen af den periode, for hvilken en frist gælder.  
Artikel 8  
Økonomiske grænser  
Parterne kan i deres nationale lovgivning fastsætte økonomiske 
grænser for afholdelsen af omkostninger i forbindelse med 
beredskabsforanstaltninger.  
Artikel 9  
Klageret  
Denne tillægsprotokol begrænser ikke en hvilken som helst 
klage- eller erstatningsret, som en operatør måtte have over 
for enhver anden person.  
Artikel 10  
Finansiel sikkerhedsstillelse  
1. Parterne bevarer retten til i deres nationale lovgivning at 
fastsætte bestemmelser om finansiel sikkerhedsstillelse.  
2. Parterne skal udøve den i stk. 1 ovenfor omtalte ret på en 
sådan måde, at den er i overensstemmelse med deres rettigheder 
og forpligtelser i henhold til folkeretten, idet der tages højde for 
de tre sidste punkter i præamblen til protokollen.  
3. Partskonferencen anmoder i sin egenskab af møde for 
parterne i protokollen på sit første møde efter tillægsprotokol ­
lens ikrafttræden sekretariatet om at foretage en omfattende 
undersøgelse, som bl.a. omfatter:  
a) betingelserne for finansielle sikkerhedsstillelsesmekanismer  
b) en vurdering af de miljømæssige, økonomiske og sociale 
virkninger af disse mekanismer, særlig på udviklingslandene, 
og 
c) fastlæggelse af de relevante enheder, som kan tilvejebringe 
finansiel sikkerhedsstillelse.  
Artikel 11  
Landenes ansvar for internationalt uretmæssige handlinger  
Denne tillægsprotokol berører ikke landenes rettigheder og 
forpligtelser i henhold til bestemmelserne i den generelle 
folkeret om landenes ansvar for internationalt uretmæssige 
handlinger.  Artikel 12  
Gennemførelse og sammenhæng med erstatningsansvar  
1. Parterne fastsætter i deres nationale lovgivning bestem ­
melser og procedurer for håndtering af skader. For at opfylde 
denne forpligtelse træffer parterne beredskabsforanstaltninger i 
overensstemmelse med denne tillægsprotokol og kan i nødven ­
digt omfang:  
a) anvende deres eksisterende nationale lovgivning, herunder, 
hvor det er relevant, generelle bestemmelser og procedurer 
for civilretligt erstatningsansvar  
b) anvende eller udarbejde bestemmelser og procedurer for 
civilt erstatningsansvar specielt til dette formål, eller  
c) anvende eller udarbejde en kombination af begge.  
2. Parterne skal med henblik på at tilvejebringe tilstrækkelige 
bestemmelser og procedurer i deres nationale erstatnings ­
ansvarslovgivning om ting- eller personskade, som er forbundet 
med skaden i henhold til artikel 2, stk. 2, litra b):  
a) fortsætte med at anvende deres gældende almindelige civile 
erstatningsansvarslovgivning  
b) udarbejde og anvende eller fortsætte med at anvende civil 
erstatningsansvarslovgivning specielt til dette formål, eller  
c) udarbejde og anvende eller fortsætte med at anvende en 
kombination af begge.  
3. Når parterne udarbejder erstatningsansvarslovgivning som 
nævnt i stk. 1 eller 2, litra b) eller c), ovenfor, tager de bl.a. i 
givet fald højde for følgende elementer:  
a) skade  
b) ansvarsstandard, herunder objektivt ansvar eller culpaansvar  
c) kanalisering af ansvar, hvor det er relevant  
d) ret til at anmelde fordringer.  
Artikel 13  
Vurdering og revision  
Partskonferencen foretager i sin egenskab af møde for parterne i 
protokollen fem år efter denne tillægsprotokols ikrafttræden og 
hvert femte år derefter en vurdering af tillægsprotokollens effek ­
tivitet, forudsat at parterne har fået oplysninger, som nødven ­
diggør en sådan vurdering. Vurderingen foretages på grundlag af 
vurderingen og revisionen af protokollen som fastsat i protokol ­
lens artikel 35, medmindre andet bestemmes af parterne i denne 
tillægsprotokol. Den første vurdering omfatter en vurdering af, 
om artikel 10 og 12 er effektive.DA L 46/6 Den Europæiske Unions Tidende 19.2.2013
Artikel 14  
Partskonferencen i dens egenskab af møde for parterne i 
denne protokol  
1. I henhold til konventionens artikel 32, stk. 2, tjener parts ­
konferencen i sin egenskab af møde for parterne i protokollen 
som møde for parterne i denne tillægsprotokol.  
2. Partskonferencen overvåger, i sin egenskab af møde for 
parterne i denne protokol, gennemførelsen af denne protokol 
og træffer, inden for rammerne af sine beføjelser, de beslutnin ­
ger, der kræves til at fremme en effektiv gennemførelse af 
protokollen. Den udfører de opgaver, den er pålagt i henhold 
til denne tillægsprotokol, og de opgaver, den er pålagt i henhold 
til protokollens artikel 29, stk. 4, litra a) og f).  
Artikel 15  
Sekretariat  
Det sekretariat, der er oprettet ved konventionens artikel 24, 
tjener som sekretariat for denne tillægsprotokol.  
Artikel 16  
Sammenhæng med konventionen og protokollen  
1. Denne tillægsprotokol supplerer protokollen, og den 
hverken ændrer eller tilføjer protokollen.  
2. Denne tillægsprotokol berører ikke de rettigheder og 
forpligtelser, som parterne i denne tillægsprotokol har i 
henhold til konventionen og protokollen.  
3. Medmindre andet er fastlagt i denne tillægsprotokol, finder 
bestemmelserne i konventionen og protokollen tilsvarende 
anvendelse på denne tillægsprotokol.  
4. Med forbehold af stk. 3 ovenfor berører denne tillægspro ­
tokol ikke en parts rettigheder og forpligtelser i henhold til 
folkeretten.  
Artikel 17  
Undertegnelse  
Denne tillægsprotokol er åben for undertegnelse i De Forenede 
Nationers hovedkvarter i New York fra den 7. marts 2011 til 
den 6. marts 2012.  
Artikel 18  
Ikrafttræden  
1. Denne tillægsprotokol træder i kraft på den halvfemsinds ­
tyvende dag efter datoen for deponering af det fyrretyvende 
ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument 
for stater eller regionale organisationer for økonomisk integra ­
tion, som er parter i protokollen.  2. Denne tillægsprotokol træder i kraft for en stat eller en 
regional organisation for økonomisk integration, som ratificerer, 
accepterer eller godkender denne protokol eller tiltræder den 
efter deponeringen af det fyrretyvende instrument i henhold 
til stk. 1, på den halvfemsindstyvende dag efter den dato, 
hvor den pågældende stat eller regionale organisation for 
økonomisk integration har deponeret sit ratifikations-, accept-, 
godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, eller på den dato, 
hvor protokollen træder i kraft for den pågældende stat eller 
regionale organisation for økonomisk integration, idet den 
seneste dato er gældende.  
3. Med hensyn til stk. 1 og 2 kan intet instrument, der 
deponeres af en regional organisation for økonomisk integra ­
tion, føjes til de instrumenter, som medlemsstater af den nævnte 
organisation allerede har deponeret.  
Artikel 19  
Forbehold  
Der må ikke tages forbehold over for denne tillægsprotokol.  
Artikel 20  
Opsigelse  
1. Efter udløbet af en frist på to år fra datoen for denne 
tillægsprotokols ikrafttræden for en part kan den pågældende 
part når som helst opsige tillægsprotokollen ved skriftlig medde ­
lelse til depositaren.  
2. Enhver opsigelse får virkning efter udløbet af en frist på et 
år efter datoen for depositarens modtagelse heraf eller på en 
hvilken som helst anden senere dato, som måtte være anført i 
opsigelsesmeddelelsen.  
3. Enhver part, som opsiger protokollen i henhold til 
protokollens artikel 39, anses for også at have opsagt denne 
tillægsprotokol.  
Artikel 21  
Autentiske tekster  
Originaleksemplaret af denne tillægsprotokol, hvis arabiske, 
kinesiske, engelske, franske, russiske og spanske versioner er 
lige autentiske, deponeres hos De Forenede Nationers general ­
sekretær.  
TIL BEKRÆFTELSE HERAF  har undertegnede, som er behørigt 
bemyndiget hertil, undertegnet denne tillægsprotokol.  
UDFÆRDIGET  i Nagoya den femtende oktober to tusind og ti.DA 19.2.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 46/7