INTERIMSBESLUTNING(1)

om anvendelsen af vedvarende energikilder i AVS-landene

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Abuja (Nigeria) den 20.-23. marts 2000,

- der henviser til Lomé-konventionens afsnit VII - udvikling af energisektoren, hvori Det Europæiske Fællesskab og AVS-staterne anerkender de gensidige fordele, der er forbundet med et samarbejde på energiområdet og fremme den stigende anvendelse af alternative, nye og vedvarende energikilder som et af hovedformålene for udviklingen af energisektoren,

- der henviser til den nye partnerskabsaftale mellem AVS-staterne og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, og navnlig til aftalens artikel 32, stk. 2, hvor begge parter er enige i et samarbejde med henblik på at støtte særlige foranstaltninger og programmer til løsning af problemer i forbindelse med bæredygtig udvikling, f.eks. vedvarende energikilder, især forskellige former for solenergi og energieffektivitet,

- der henviser til artikel 57 i den nye partnerskabsaftale, hvori ansvaret for fastlæggelse og vedtagelse af de målsætninger og prioriteringer, som indikativprogrammerne er baseret på, fastsættes,

- der henviser til sin beslutning om klimaændringer og små østater inden for rammerne af AVS-EU-samarbejdet(2),

- der henviser til arbejdsgruppens interimsbeslutning om anvendelse af vedvarende energikilder i AVS-landene,

A. der henviser til, at efterspørgslen efter primær energi i AVS-landene og andre udviklingslande vil vokse fra 2,5 mio toæ i 1990 til ca. 7,3 mio toæ i 2020, navnlig på grund af den hastige befolkningsvækst (2,6 % årligt i Afrika fra 1990-2010),

B. der henviser til, at to tredjedele af Afrikas befolkning lever i landområder uden at have adgang til moderne energitjenester, brændstoffer og elektricitetsnettet,

C. der henviser til, at kun 8 % af landbefolkningen og 38 % af byboere i Afrika syd for Sahara i 1990 har adgang til elektricitet,

D. der henviser til, at små AVS-østater og øområder, enklaver eller territorier inden for AVS-staterne med en utilstrækkelig infrastruktur er yderst afhængige af importerede fossile brændstoffer til dækning af størstedelen af deres hurtigt voksende energibehov til transport og elektricitetsfremstilling og af ineffektiv biomasse til dækning af deres ikke-kommercielle energiforbrug,

E. der henviser til, at olie importeres til de små AVS-østater til nogle af de højeste priser i verden, i Stillehavsregionen for eksempel til en pris, der ligger 200-300 % over de internationale niveauer,

F. der henviser til, at energi og energitjenester hidtil ikke er blevet tilstrækkeligt integreret som et horisontalt nøgleelement i programmer til bekæmpelse af fattigdom,

G. der henviser til, at Afrika syd for Sahara råder over enorme forskelligartede vedvarende energikilder, som stadig stort set er uudnyttede, samt til, at mange AVS-østater har rigelige ressourcer af alternative vedvarende energikilder, f.eks. vindkraft og solenergi,

H. der henviser til, at moderne vedvarende energiteknologier kan være priseffektive og konkurrencedygtige over for konventionelle energikilder i et gunstigt juridisk og forskriftsmæssigt klima,

I. der henviser til, at de største muligheder for at dække de fattigste energibehov i landområder med de mindst mulige konsekvenser for miljøet ligger i nye vedvarende energiteknologier,

J. der henviser til, at den traditionelle brug af biomasse (træbrændsel) til madlavning i landområder i AVS-staterne tit er ineffektiv og giver sundhedsproblemer og miljøskader,

K. der henviser til, at energi generelt ikke prioriteres i AVS-staternes indikativprogrammer, samt til, at energiprojekter indtil nu kun har spillet en marginal rolle i forbindelse med gennemførelsen af den 7. og 8. europæiske udviklingsfond (EUF) trods den betoning af energisamarbejdet, der fastsættes i Lomé IV-konventionen,

L. der henviser til, at der vil blive udarbejdet nye nationale indikativprogrammer under den nye partnerskabsaftale,

M. der henviser til, at EU har fastsat det mål, at mindst 12 % af dets energibehov skal dækkes fra vedvarende energikilder, men stadig ikke har forelagt en detaljeret plan for, hvordan dette kan opnås,

1. betoner, at AVS-staterne står over for en usædvanlig økonomisk og politisk udfordring for at dække den voksende efterspørgsel efter energi, og understreger, at det vil blive nødvendigt med enorme investeringer i energiinfrastrukturer og -tjenester;

2. betoner, at energi skal betragtes som et tværgående spørgsmål med et stort udviklingspotentiale, navnlig med henblik på fattigdomsbekæmpelse, da tilstedeværelsen af energileverandører og -tjenester er af afgørende betydning for opfyldelsen af grundlæggende behov så som adgang til fødevarer, drikkevand, belysning og madlavning i hjemmene, sundhedstjenester og uddannelse;

3. opfordrer AVS-staterne og Kommissionen til at betragte energi som et vigtigt udviklingsinstrument, og anmoder derfor om, at der udarbejdes en sammenhængende og sund energistrategi i AVS-staterne, der er baseret på begrebet bæredygtig tilvejebringelse af energitjenester med henblik på at integrere brugernes sociale og økonomiske behov samtidig med, at energianvendelses konsekvenser for miljøet minimeres;

4. opfordrer Kommissionen og EU's medlemsstater til at integrere aspektet tilvejebringelse af bæredygtig energi i alle udviklings- og samarbejdsprogrammer og -projekter;

5. understreger, at opfyldelsen af energibehovene specielt er hastende i landområder, der ligger langt væk fra elektricitetsnettene, og gør opmærksom på, at de manglende økonomiske og sociale udsigter i landområder har relation til manglen på en tilstrækkelig energiforsyning, hvilket resulterer i en hastigt voksende urbanisering;

6. betoner, at den lille målestok og den modulagtige opbygning, der gør sig gældende for nye og fremtidige vedvarende energiteknologier, som f.eks. solenergianlæg, små vindturbiner, der ikke er koblet på elnettet, mini- eller mikrovandanlæg eller moderne biomassebaserede generatorer, ofte er mere hensigtsmæssig til dækning af det efterspørgselsniveau og den struktur, der er tale om, end konventionelle alternativer, navnlig i landområder;

7. konstaterer, at øget brug af vedvarende energikilder kan begrænse afhængigheden af dyr import af fossile brændstoffer og medvirke til at forbedre betalingsbalancerne; understreger, at gennemførelsen af systemer med nye og vedvarende energiteknologier kan få en væsentlig positiv indvirkning på jobskabelse og beskæftigelse;

8. betoner, at videnskab og teknologi spiller en afgørende rolle, samt at det er nødvendigt at opbygge den lokale kapacitet til udvikling og vedligeholdelse af moderne energiteknologier i AVS-staterne;

9. opfordrer AVS-staterne til at undersøge omfanget af eksisterende hindringer for brugen af vedvarende energikilder, der skal fjernes, f.eks. manglen på en passende juridisk, skattemæssig eller forskriftsmæssig ramme, samt årsagerne til manglen på private udenlandske investeringer;

10. opfordrer Kommissionen til at undersøge mulighederne for at skabe nye, hensigtsmæssig finansieringsmekanismer for vedvarende energiprojekter med henblik på at overvinde manglen på finansielle ressourcer til finansiering af långivning til de store indledende omkostninger til vedvarende energiteknologier;

11. opfordrer Kommissionen og AVS-staterne til at forberede en hensigtsmæssig oplysningskampagne om brugen af vedvarende energikilder i AVS-staterne;

12. opfordrer Kommissionen og AVS-landene til at styrke eksisterende systemer til gensidig undervisning og kapacitetsbygning med særlig betoning på teknologioverførsel, kvalifikationsprogrammer og udvikling af menneskelige ressourcer;

13. opfordrer AVS-staterne til at prioritere energi, herunder fremme af brugen af vedvarende energikilder, i det omfang det er hensigtsmæssigt, i de nye indikativprogrammer under hensyntagen til mulighederne for regionalt samarbejde;

14. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet og Kommissionen.

(1) Vedtaget af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 23. marts 2000 i Abuja (Nigeria).

(2) EFT C 271 af 24.9.1999, s. 30-35.