41. anerkender, at turisme er arbejdskraftkrævende, har en stor andel af kvindelige arbejdstagere og ikke
nødvendigvis er importintensiv, at der ikke er nogen særlige barrierer for indtrængen på markedet, atturisme omfatter alle typer og størrelser virksomheder og skaber muligheder for økonomiske forbin-delser downstream i lokaløkonomien, hvilket giver de fattige mulighed for at få ufaglært og delvistfaglært arbejde;
42. mener, at regeringer kunne skabe incitamenter for virksomheder til at investere og drive virksomhed
til fordel for de fattige ved at tilpasse deres licensudstedelses-, bevillings-, forsyningskæde- og markeds-føringspolitikker;
43. pålægger sine medformænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Ministerrådet, Europa-Kommissi-
onen, FN's Generalsekretær samt til Den Afrikanske Union.
BESLUTNING (1)
om håndvåben, lette våben og bæredygtig udvikling
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,
— forsamlet i Bridgetown (Barbados) den 20.-23. november 2006,
— der henviser til forretningsordenens artikel 17, stk. 1,
— der henviser til Cotonou-aftalen, herunder navnlig til artikel 12,
— der henviser til millenniumtopmødet og -erklæringen samt millenniumudviklingsmålene og beslut-
ningen, hvor der opfordres til fælles foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig handel med håndvåbenog lette våben,
— der henviser til FN's handlingsprogram om forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af alle aspekter
ved ulovlig handel med håndvåben og lette våben (i det følgende benævnt »handlingsprogrammet«),
som blev vedtaget i juli 2001,
— der henviser til den første konference mellem stater, som FN afholder hvert andet år, for at vurdere
gennemførelsen af handlingsprogrammet, som blev afholdt i juli 2003, juli 2005 og juli 2006,
— der henviser til FN's Generalforsamlings vedtagelse i december 2005 af det internationale instrument,
der skal gøre det muligt for staterne at identificere og spore håndvåben og lette våben i rette tid og påen pålidelig måde (
2),
— der henviser til, at protokollen om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben,
dele, komponenter og ammunition hertil trådte i kraft den 6. juli 2006 (3),
— der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000), der omhandler indvirkningen af krig på
kvinder samt kvinders bidrag til konfliktløsning og bæredygtig fred,
— der henviser til konklusionerne fra G8-topmødet i Gleneagles (Det Forenede Kongerige) af juni 2005,
navnlig vedrørende fordoblingen af støtte inden 2010 —yderligere US$ 50 mia. globalt og US$ 25 mia.
til Afrika —og konklusionerne fra G8-topmødet i Skt. Petersborg (Rusland) den 16.-17. juli 2006,
— der henviser til Rom-statutten om oprettelse af ICC,30.12.2006 C 330/22 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling den 23. november 2006 i Bridgetown (Barbados).
(2) A/60/463 (L.55) beslutning af 8. december 2005.
(3) Protokollen, der er kendt som »FN's våbenprotokol«, blev vedtaget i maj 2001 ved Generalforsamlingens resolution
nr. 55/255.
— der henviser til EU-strategien om Afrika, som blev vedtaget den 12. oktober 2005,
— der henviser til »Den Europæiske Konsensus om Udvikling«, der blev underskrevet den 20. december
2005,
— der henviser til Europa-Parlamentets beslutninger af 15. marts 2001 (1), 15. november 2001 (2),
19. juni 2003 (3) og 26. maj 2005 (4) om bekæmpelse af spredning og misbrug af håndvåben og lette
våben og af 17. november 2005 (5) om Rådets sjette årsberetning i henhold til punkt 8 i de operative
bestemmelser i EU-adfærdskodeksen for våbeneksport, og af 6. april 2006 (6) om bistandseffektivise-
ring og korruption i udviklingslandene,
— der henviser til EU-programmet af 26. juni 1997 til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med
konventionelle våben (7), til Rådets fælles aktion 2002/589/FUSP af 12. juli 2002 om Den Europæiske
Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lettevåben (
8), til Rådets fælles holdning 2003/468/FUSP af 23. juni 2003 om kontrol med våbenmægler-
virksomhed (9) og til EU's strategi om bekæmpelse af ulovlig ophobning og handel med håndvåben og
lette våben samt ammunition hertil som vedtaget af Det Europæiske Råd den 15.-16. december2005 (
10),
— der henviser til de konklusioner, som blev vedtaget af Rådet (almindelige anliggender og eksterne
forbindelser) på dets møde den 3. oktober 2005, hvori EU udtrykte sin støtte til en internationalvåbenhandelstraktat inden for rammerne af FN, som fastlægger bindende fælles standarder for denglobale handel med konventionelle våben (
11),
— der henviser til den europæiske sikkerhedsstrategi, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Bruxelles
den 12. december 2003,
— der henviser til Bamako-erklæringen om en fælles afrikansk holdning om ulovlig spredning, distribu-
tion af og handel med håndvåben og lette våben, som blev vedtaget på OAU-ministermødet den 30.november og 1. december 2000 i Bamako, Mali,
— der henviser til »den fælles afrikanske holdning til revisionskonferencen om fremskridtet med hensyn
til gennemførelsen af handlingsprogrammet om forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af alleaspekter ved ulovlig handel med håndvåben og lette våben«, som vedtoges på »Second ContinentalConference of African Governmental Experts and Regional Economic Communities on the Illicit Tradein Small Arms and Light Weapons« i Windhoeck (Namibia) den 14.-16. december 2005 samt til DenAfrikanske Unions beslutning Ex.CL/DE.255 (viii), som vedtoges i januar 2006 i Khartoum (Sudan),
— der henviser til Det Sydlige Afrikas Udviklingsfællesskabs protokol om våben, ammunition og lignende
materiel fra 2001, som trådte i kraft i juli 2005,
— der henviser til Afrikas regeringskonference om gennemførelse af handlingsprogrammet »Needs and
Partnerships« afholdt i Pretoria i marts 2002,
— der henviser til Nairobi-erklæringen og den koordinerede handlingsplan fra 2000 (herunder de tre
ministerrevisionskonferencer i 2002, 2004 og 2005) og Nairobi-protokollen fra 2004 om forebyggelseaf, kontrol med og reduktion af håndskydevåben og lette våben i området omkring De Store Søer ogAfrikas Horn, som trådte i kraft den 5. maj 2006,
— der henviser til Ecowas-moratoriet om import, eksport og fremstilling af håndvåben og lette våben i
Vestafrika fra 1998 og efterfølgende tillæg,30.12.2006 C 330/23 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) EFT C 343 af 5.12.2001, s. 311.
(2) EFT C 140 E af 13.6.2002, s. 587.
(3) EUT C 69 E af 19.3.2004, s. 136.
(4) EFT C 117 E af 18.5.2006, s. 230.
(5) EFT C 280 E af 18.11.2006, s. 443.
(6) EFT C 293 E af 2.12.2006, s. 316.
(7) Vedtaget af Rådet den 26. juni 1997.
(8) EFT L 191 af 19.7.2002, s. 1.
(9) EFT L 156 af 25.6.2003, s. 79.
(10) Rådet for Den Europæiske Union, 5319/06, 13. januar 2006.
(11) Rådet for Den Europæiske Union, 2678. møde i Rådet, Luxembourg, 3. oktober 2005.
— der henviser til, at den interamerikanske konvention om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og
handel med skydevåben, ammunition, sprængstof og lignende materiel (CIFTA) fra 1998,
— der henviser til sin beslutning om den regionale integrations rolle i forbindelse med fremme af fred og
sikkerhed, som vedtoges i Wien den 22. juni 2006 (1),
— der henviser til Generalforsamlingens resolution A/RES/60/68 om imødegåelse af de negative humani-
tære og udviklingsrelaterede følger af fremstilling, overførsel og ulovlig handel med håndvåben samtvoldsom ophobning heraf,
— der henviser til den globale kampagne »One million faces«, som er underskrevet af mere end én
millioner mennesker og 250 ngo'er i hele verden, og som kræver en bindende international våbenhan-delstraktat,
— der henviser til betænkning fra Udvalget om Politiske Spørgsmål,
A. der glæder sig over den stigende internationale støtte til en retligt bindende international våbenhandel-
straktat, der forbyder overførsel af våben, som kan underminere menneskerettighederne og den huma-
nitære folkeret, eller som truer stabiliteten i lande og regioner, eller som kan bidrage til, at væbnede
konflikter bryder ud eller eskalerer, som mere end 50 lande officielt har meddelt deres støtte til,
B. der glæder sig over de globale principper om våbenoverførsler, som er udarbejdet af ngo'er og juridiske
eksperter, og som fastlægger staternes forpligtelser med hensyn til internationale overførsler af våben
og ammunition,
C. der minder om, at alvorlige korruptionssager i henhold til den ændrede Cotonou-aftale kan medføre
høringer i henhold til partnerskabsaftalens artikel 96 og 97, og at disse høringer i særlige tilfælde kangive anledning til særforanstaltninger,
D. der er fast besluttet på at reducere den menneskelige smerte, alle aspekter af den ulovlige handel med
håndvåben og lette våben forårsager, og der minder om behovet for at inddrage nationale foranstalt-ninger til regulering af håndvåben og lette våben i postkonflikt- og fredsskabelsestiltag, og der minderom, at der ikke kan skabes sikkerhed eller bæredygtig udvikling uden fred,
E. der henviser til, at det anslås, at håndvåben dræber en halv million mennesker hvert år,
F. glæder sig over, at der den 24. juli 2006 blev udsendt et udkast til en FN-resolution om effektiv kontrol
med import, eksport og overførsel af konventionelle våben, som indeholdt en opfordring til, at der
nedsættes en gruppe regeringseksperter, som senest i 2008 indleder en undersøgelse af gennemførlig-
heden af, anvendelsesområdet for og udkast til parametre for et omfattende, juridisk bindende instru-ment til indførelse af fælles internationale standarder for import, eksport og overførsel af konventio-nelle våben,
G. der henviser til FN-konferencen om status for gennemførelsen af FN's handlingsprogram om hånd-
våben og lette våben, som blev afholdt mellem den 26. juni og 7. juli 2006 (i det følgende benævnt»revisionskonferencen om håndvåben«), samt til behovet for at sikre en vellykket gennemførelse afkonferencens opfølgning, selv om der ikke blev opnået enighed om tiltag og foranstaltninger til atstyrke handlingsprogrammet,
H. der bemærker, at ovennævnte udkast til resolution, som skal fremlægges ved mødet i FN's Generalfor-
samlings første udvalg i oktober 2006, skal omfatte staternes forpligtelser til at fremme og beskyttemenneskerettighederne, idet en deraf følgende våbenhandelstraktat ellers ikke ville forhindre, at våbenleveres til dem, der krænker menneskerettigheder mest,
I. der bekræfter sin vedvarende bekymring over den stadige spredning af håndvåben og lette våben, som
er udviklingslandenes masseødelæggelsesvåben, forårsager unødig menneskelig lidelse, forværrervæbnede konflikter og ustabilitet, fremmer terrorisme, undergraver bæredygtig udvikling og retsstats-principperne og medvirker til alvorlige overtrædelser af menneskerettighederne og den internationale
humanitære folkeret,30.12.2006 C 330/24 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) EUT C 307 af 15.12.2006.
J. der glæder sig over udkastet til resolution af 24. juli 2006, som Argentina, Australien, Costa Rica,
Finland, Japan, Kenya og Det Forenede Kongerige fremlagde for FN's Generalforsamlings første udvalg,hvori de anmodede om, at der nedsættes en ekspertgruppe med ansvar for udarbejdelse af en rapportom et juridisk bindende instrument om fastlæggelse af fælles internationale standarder for import,eksport og overførsel af konventionelle våben, og indtrængende opfordrede til, at udvalget styrkede
ekspertgruppens mandat ved at medtage en direkte henvisning til menneskerettighedslovgivningen,
stramme tidsplanen op og udskifte de tvetydige formuleringer om undersøgelse af »gennemførligheden«med klar støtte til en bindende våbenhandelstraktat,
K. der minder om, at G8-landene står for ca. 85 % af den globale våbenhandel, og at ifølge en rapport
fremlagt for den amerikanske kongres den 29. august 2005 udgjorde aftaler om overførsler af konven-tionelle våben til udviklingslandene 62,7 % af værdien af alle internationale våbenoverførselsaftalermellem 1997 og 2004, og i 2004 udgjorde våbenleverancerne til udviklingslandene 64,6 % af værdienaf alle sådanne våbenleverancer i verden,
L. der minder om, at G8-landene samlet bruger ca. 63 mia. euro hvert år på udvikling, og at EU og de
europæiske lande selv bidrager med mere end halvdelen af den samlede ODA,
M. der bekræfter, at de udviklede landes eksport af håndvåben og lette våben samt udviklingslandenes
indbyrdes eksport deraf kan føre til konflikter og dermed gå imod politikkerne om udvikling ogteknisk bistand i disse lande,
N. der er opmuntret af støtten fra stats- og regeringsoverhovederne på verdenstopmødet i 2005 til
gennemførelse af handlingsprogrammet og deres anerkendelse af den negative indvirkning af den ulov-lige handel med håndvåben og lette våben på udvikling, fred, sikkerhed og menneskerettigheder,
O. der henviser til, at der bør rettes passende opmærksomhed på forbindelsen mellem ulovlig og ulovlig
fremstilling og overførsel af samt handel med håndvåben og lette våben og korruptionsmetoder i bådeudviklingslandene og de udviklede lande,
P. der bekræfter sin beslutning om at styrke handlingsprogrammet og i højere grad at overtale regerin-
gerne til at indgå bindende aftaler om at kontrollere håndvåben og lette våben (herunder våbenmægler-virksomhed og overførsler) gennem international, national og regional lovgivning,
Q. der er overbevist om, at tiden er moden for det internationale og regionale samfund til at tackle spred-
ningen og misbruget af håndvåben og lette våben gennem bindende internationale standarder, der erbaseret på fuld respekt for de internationale love, herunder menneskerettighederne og den internatio-
nale humanitære folkeret,
R. der er bekymret over, at ammunition og sprængstof er udelukket fra det internationale instrument,
som sætter medlemsstaterne i stand til at identificere og spore ulovlige håndvåben og lette våben i rette
tid og på pålidelig måde, samt at instrumentet ikke er retligt bindende,
S. der beklager, at der i forbindelse med FN's bredt anlagte høringer kun langsomt sker fremskridt med
bekæmpelse af ulovlig handel med håndvåben og lette våben, og at der ikke gives noget tydeligt tilsagn
om, at der skal forhandles en retligt bindende international aftale på plads om kontrol med våben-
handel,
T. der understreger, at handlingsprogrammet kræver, at staterne vurderer ansøgninger om eksportgodken-
delser på grundlag af strenge nationale forordninger og procedurer, som dækker håndvåben og lette
våben, og som er i overensstemmelse med staternes nuværende ansvar og den relevante internationalelovgivning, og at der under denne vurdering tages særligt hensyn til risikoen for spredning af dissevåben til den illegale handel,
U. der glæder sig over og støtter de kampagner, som civilsamfundsorganisationer, navnlig dem, der foku-
serer på støtte til en våbenhandelstraktat, løbende kører,
V. der bekræfter, at reduktionen af tilgængeligheden og udbuddet af samt efterspørgslen på håndvåben og
lette våben er afgørende for alle staters og deres borgeres velfærd og kan opnås gennem foranstalt-ninger/initiativer på nationalt, regionalt, kontinentalt og internationalt plan i den henseende generelt,men især gennem:
—en reduktion i fremstillingen af håndvåben og lette våben,
—en politisk forpligtelse og politiske tiltag til omfattende afhjælpning af de grundlæggende årsager til
konflikt,30.12.2006 C 330/25 Den Europæiske Unions Tidende DA
—forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af ulovlig fremstilling, besiddelse og lagring af, handel med
og misbrug af håndvåben og lette våben,
—fokus på bevidstgørelse og uddannelse af offentligheden,
—deltagelse i effektive indsamlings- og destruktionstiltag for både overskudsproduktionen af våben
og ulovlige våben,
—effektive afvæbnings-, demobiliserings- og reintegrationstiltag, som fremmer menneskers sikkerhed
og bæredygtig udvikling, i fredsaftaler,
—åbning af mulighed for rehabiliterings- og reintegrationsbistand til demobiliserede soldater, tidligere
kombattanter og især børnesoldater, som der henvises til Den Afrikanske Unions konklusioner
vedrørende postkonfliktgenopbygning og -udvikling under hensyntagen til deres særlige behov,navnlig med hensyn til genforening med deres familier, reintegration i civilsamfundet og hensigts-mæssig rehabilitering,
—sikring af, at børn beskyttes mod direkte kontakt med håndvåben og lette våben i konfliktområder,
—anerkendelse af konsekvenserne, herunder kønsrelateret vold, af tilstedeværelsen af håndvåben og
lette våben for især kvinder og børn,
—støtte til gennemførelsen af bestemmelserne i FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000),
—anerkendelse af behovet for, at programmer om håndvåben og lette våben fortsætter efter postkon-
flikt- og overgangsstadierne, ved at ensrette reduktionen og forvaltningen af håndvåben i alle natio-
nale og lokale handlingsplaner og strategier relateret til national sikkerhed, udvikling, sundhed,fattigdomslempelse, forebyggelse af kriminalitet og postkonfliktgenopbygning, gennem høring afog samarbejde med alle i lokalsamfundet og alle berørte parter, herunder ngo'er, idet der gøres brugaf udviklingsincitamenter, der er tilpasset lokale forhold,
W. der glæder sig over EU's strategi om bekæmpelse af ulovlig ophobning af og handel med håndvåben og
lette våben samt ammunition hertil, og der bekræfter behovet for et sammenhængende overordnetkoncept for EU's foranstaltninger udadtil med hensyn til håndvåben og lette våben, som tager højde forlangsigtet bæredygtig udvikling, samt behovet for internationalt samarbejde mellem regeringer i inter-
nationale organisationer samt for overholdelse af deres forpligtelser i henhold til folkeretten,
X. der opfordrer EU's medlemsstater til at prioritere kontrol- og udryddelsesstrategier for håndvåben og
lette våben, herunder projekter rettet mod afvæbning, demobilisering, hjemsendelse, rehabilitering og
reintegration af tidligere kombattanter, i samarbejde med lokalsamfundene og de overlevende fra
væbnede konflikter samt at tildele tilstrækkelige midler gennem den 10. EUF til sådanne programmer,
Y. der henviser til, at en klar, effektiv og harmoniseret fælles våbeneksportkontrolpolitik i EU's medlems-
stater, som er baseret på en juridisk bindende adfærdskodeks om våbeneksport, ville være et afgørende
bidrag fra EU til AVS-staternes bæredygtige udvikling,
Z. der gentager, at forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af alle aspekter af den ulovlige handel med
håndvåben og lette våben er vigtige elementer i tiltag til støtte af konfliktforebyggelse og -løsning samtbæredygtig postkonfliktgenopbygning og til fremme af varig fred og sikkerhed samt forebyggelse af
kriminalitet, hvilket dermed vil bidrage til at skabe betingelser for bæredygtig menneskelige og socio-
økonomisk udvikling,
AA. der endvidere bemærker de særlige behov hos de overlevende fra væbnede konflikter, herunder deres
sundheds-, økonomi- og rehabiliteringsbehov, samt kvinders, mænds, pigers, drenges, ældres og flygt-
ninges særlige behov,30.12.2006 C 330/26 Den Europæiske Unions Tidende DA
AB. der gentager sin alvorlige bekymring for den ødelæggende indvirkning af håndvåben og lette våben på
børn, hvoraf mange er ofre for væbnede konflikter eller tvinges til at blive børnesoldater eller erindblandet i vold i forbindelse med organiseret kriminalitet, idet der i denne henseende tages hensyn tilde særlige samlinger i FN's Generalforsamling om børn samt Sikkerhedsrådets resolution 1379, 1460,1539 og 1612, som bidrager til at skabe en omfattende ramme for skabelse af sikkerhed for børn i
væbnede konflikter,
AC. der minder om, at de militære udgifter og gælden, som ifølge UNDP's rapport om menneskelig udvik-
ling fra 2003 er to af de vigtigste hindringer for opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene, og at
eksportkreditagenturer spiller en vigtig rolle med hensyn til at øge udviklingslandenes militære udgifterog gæld,
1. opfordrer staterne til at nå til enighed om en række globale principper for våbenoverførsler, der som
minimum bør sikre, at:
—alle overførsler autoriseres ved hjælp af en specifik tilladelse eller licens,
—de eksisterende forpligtelser i den relevante internationale lovgivning respekteres,
—de våbenembargoer, som FN's Sikkerhedsråd indfører, respekteres og håndhæves, og
—udstedelse af tilladelser eller licenser skal nægtes, hvis der er risiko for, at de eksporterede våben
bruges til at begå alvorlige krænkelser af menneskerettighederne eller den humanitære folkeret,herunder risiko for, at sådanne våben kommer i hænderne på uautoriserede brugere såsom terrori-ster, lejesoldater og guerillaer og truer den regionale og/eller nationale sikkerhed og stabilitet;
2. anmoder indtrængende det internationale samfund om straks at indlede forhandlinger med FN om en
international traktat om våbenhandel inden for FN med henblik på at oprette et juridisk bindendeinstrument til reduktion af fremstillingen af håndvåben og lette våben i alle producentlande samt tilkontrol med våbenoverførsler i hele verden som anført i drøftelserne om globale principper, der
henvises til i foranstående punkt;
3. understreger, at de forpligtelser med hensyn til våbenoverførsler, som allerede eksisterer i henhold til
international lov, og som navnlig vedrører menneskerettighederne og kriterierne for folkeretten, bør
kodificeres;
4. anmoder alle de kontraherende parter i FN's våbenprotokol om at ratificere protokollen og indarbejde
den i deres nationale lovgivning uden yderligere forsinkelser;
5. anmoder indtrængende de stater, som deltager i handlingsprogrammet, våbenprotokollen og andre
lignende internationale og regionale instrumenter og initiativer, om at udarbejde tekniske bistandspro-
grammer for at bistå tredjelande eller regionale organisationer, som ønsker at udvikle lovgivningstiltag
for at kontrollere handelen med våben;
6. opfordrer indtrængende de stater, der deltager i handlingsprogrammet og andre lignende internationale
instrumenter, til at vedtage en fælles rapporteringsmekanisme til brug i efterfølgende revisionskonfe-
rencer eller -processer, som bør udvikles og samordnes af FN's afdeling for nedrustning (DDA) gennemhøringer af parterne;
På regionalt plan
7. kræver, at der i forhold til omstændighederne enten oprettes eller udpeges et kontaktpunkt i subregio-
nale og regionale organisationer, som kan fungere som kontakt vedrørende spørgsmål om gennemfø-relse af handlingsprogrammet;
8. støtter forhandlinger med henblik på at indgå juridisk bindende instrumenter rettet mod at forebygge,
bekæmpe og udrydde alle aspekter af den ulovlige handel med håndvåben og lette våben, og opfordrerstaterne til at ratificere og gennemføre dem fuldt ud;
På nationalt plan
9. anmoder indtrængende staterne om at gøre overtrædelse af våbenembargoer (herunder finansiel og
logistisk støtte) til en kriminel handling i henhold til international lovgivning;
10. anmoder indtrængende staterne om at forbedre funktionaliteten, gennemsigtigheden og den demokra-
tiske kontrol med væbnede styrker, retshåndhævende myndigheder samt strafferetlige systemer kan
bidrage til et sikkert miljø, hvor borgerne ikke længere føler, at de er nødt til at bære våben;30.12.2006 C 330/27 Den Europæiske Unions Tidende DA
11. anbefaler, at nationale love bør gennemføres og håndhæves aktivt for at regulere private militære tjene-
ster og sikkerhedstjenester, som arbejder oversøisk, og såfremt sådanne love ikke findes, at de skaludarbejdes og anvendes for at forbedre lovgivningen og kontrollen med denne voksende sikkerheds-sektor;
12. opfordrer indtrængende alle stater til at indføre adfærdskodeksen for retshåndhævelsespersonale (
1) og
de grundlæggende principper om retshåndhævelsespersonalets magtanvendelse (2);
13. anbefaler kraftigt regeringerne at forbyde civil besiddelse og brug af alle håndvåben og lette våben samt
automatiske og halvautomatiske rifler og maskingeværer;
14. anmoder indtrængende staterne om at udvikle national lovgivning om screening af håndvåben og lette
våben samt automatiske og halvautomatiske maskingeværer, og at hindre, at folk, som tidligere harbegået vold, navnlig vold i hjemmet, eller som tidligere er straffet for handel med eller for overtrædelse
af reglerne om våbenkontrol, erhverver disse våben;
15. fremhæver behovet for at sikre nationale initiativers bæredygtighed ved bl.a. at udarbejde behovs- og
ressourcevurderinger, fremme relevante partnerskaber for gennemførelse med civilsamfundet og accep-tere staternes hovedansvar for gennemførelsen af foranstaltninger;
16. opfordrer alle aktører til at styrke de eksisterende nationale knudepunkter/nationale koordinations-
centre og deres forbindelser med de internationale og bilaterale donorer;
17. mener, at følgende skal prioriteres (som det anbefales i Bamako-erklæringen og handlingsprogrammet):
—etablering og udvikling af operative nationale knudepunkter, nationale handlingsplaner og/eller
nationale koordinationscentre, hvis sådanne ikke allerede findes;
—behovet for at styrke reglerne for våbenkontrol, herunder behovet for at styrke og harmonisere
lovgivningen i den forbindelse; behovet for, at de retshåndhævende myndigheder deltager i uddan-
nelses- og kapacitetsopbygningsprogrammer om alle aspekter af dette, men navnlig om grænsekon-
trol, lagerstyring og registrering;
—styrkelse af den operationelle håndhævelseskapacitet, hvor det er nødvendigt, herunder lagerstyring,
overvågning, destruktion, registrering og grænsekontrol;
—forbedring af udvekslingen af oplysninger om og samarbejdsmekanismerne til forebyggelse, bekæm-
pelse og udryddelse af den ulovlige handel med håndvåben og lette våben;
18. anmoder indtrængende alle de stater, der endnu ikke deltager i gennemførelsen af handlingspro-
grammet, om at gøre det;
19. anmoder indtrængende alle stater om at regulere lagerstyring og sikre lagre mod tyv eller forsvinden;20. anmoder indtrængende alle stater, herunder AVS- og EU-stater om at udveksle oplysninger om våben-
mæglervirksomhed;
21. anmoder indtrængende alle stater om så hurtigt som muligt at vedtage de nødvendige lovgivningsmæs-
sige og andre foranstaltninger til at gøre ulovlig fremstilling af, handel med og ulovlig besiddelse og
anvendelse af håndvåben og lette våben, ammunition og lignende materiel til strafbare handlinger i dennationale lovgivning;
22. anmoder indtrængende alle stater til at bekræfte deres løfte om at beskytte børn mod indvirkningen af
spredning og misbrug af håndvåben og lette våben samt mod at blive udnyttet som børnesoldater ikrigstider;30.12.2006 C 330/28 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Adfærdskodeks for retshåndhævelsespersonale, vedtaget ved generalforsamlingsbeslutning 34/169 af 17. december 1979.
(2) Grundprincipper for retshåndhævelsespersonales magtanvendelse og brug af skydevåben, vedtaget på FN's ottende kongres
om forebyggelse af forbrydelser og behandling af lovovertrædere i Havana, Cuba, fra den 27. august til den 7. september
1990.
23. anmoder indtrængende alle stater om at opfylde deres ansvar i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolu-
tion 1325 (2000) ved at sætte en stopper for straffrihed og retsforfølge dem, der er ansvarlige forfolkemord, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, herunder seksuel vold mod kvinderog piger; fremhæver i denne forbindelse behovet for at udelukke disse forbrydelser fra amnestireglerne,hvor det er muligt;
24. anmoder indtrængende alle stater om at tage højde for kønsspørgsmål samt kvinders særlige behov i
deres arbejde med alle aspekter af den ulovlige handel med håndvåben og lette våben med henblik påeffektivt at gennemføre handlingsprogrammet og FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000) omkvinder, fred og sikkerhed;
Endelige overvejelser og prioriterede foranstaltninger
25. understreger, at den er fast besluttet på at gennemføre og udvide handlingsprogrammet, hvis integritet
skal fastholdes, og som ikke bør gøres til genstand for forhandlinger;
26. anbefaler, at der bør udgives en årlig rapport om FN's fremskridt med hensyn til gennemførelsen af
handlingsprogrammet på trods af de skuffende resultater af revisionskonferencen;
27. anbefaler efter FN's revisionskonference om handlingsprogrammet, idet den anerkender, at denne
proces vil finde sted uden for rammerne af og parallelt med handlingsprogrammet, at der udarbejdesgenerelle principper for våbenoverførsler, som de interesserede stater skal iværksætte i 2006, og/eller
som skal være en parallel og supplerende proces i FN-systemet, som kan resultere i oprettelse af et
internationalt instrument;
28. glæder sig over, at FN's Generalforsamlings Internationale Nedrustningskomité den 26. oktober 2006
vedtog en resolution om oprettelse af et omfattende, juridisk bindende instrument til fastlæggelse afinternationale standarder for handlen med konventionelle våben; anmoder AVS-EU-staterne om atstøtte denne resolution i Generalforsamlingen;
29. beklager dybt, at FN's revisionskonference i juli 2006 ikke kunne nå frem til en fælles holdning og
navnlig ikke kunne nå til enighed om principperne for en fremtidige våbenhandelstraktat og ikke etab-lerede en opfølgningsmekanisme;
30. anmoder om, at de multilaterale og regionale finansielle institutioner, hvor det er passende, træffer
foranstaltninger til at oprette programmer om håndvåben og lette våben inden for rammerne af genop-
bygnings- og rehabiliteringsbestræbelserne i postkonfliktområder og bestræbelserne på at konsolidere
forvaltningsmæssige spørgsmål, styrke lovgivningen og forbedre retshåndhævelsesmyndighedernesoperationelle kapacitet med hensyn til håndvåben og lette våben;
31. opfordrer også disse finansielle institutioner til at fremme socioøkonomiske udviklingsprogrammer, der
omfatter bevidstgørelse af befolkningen med hensyn til problemerne ved og konsekvenserne af alleaspekter af den ulovlige handel med håndvåben og lette våben;
32. tilskynder, hvor det er hensigtsmæssigt, til regional støtte til nationale nedrustnings-, demobiliserings-
og reintegrationsprogrammer, navnlig i postkonfliktsituationer, med særlig henvisning til indførelse,overholdelse, gennemførelse eller styrkelse af relevante love, forordninger og administrative procedurer;
33. opfordrer regionerne til at fremme effektiv lagerstyring og -sikkerhed, navnlig med fysiske sikkerheds-
tiltag;
34. opfordrer regionerne til, hvor det er hensigtsmæssigt og på frivillig basis, at udvikle foranstaltninger til
at styrke gennemsigtigheden med henblik på at forebygge, bekæmpe og udrydde alle aspekter af den
ulovlige handel med håndvåben og lette våben;
35. anmoder indtrængende alle EU- og AVS-stater og de relevante internationale og regionale organisati-
oner, som er i stand til det, til seriøst at overveje at yde bistand, herunder teknisk og økonomiskbistand, til støtte for gennemførelsen af foranstaltningerne i handlingsprogrammet;
36. anmoder indtrængende alle stater og internationale og regionale organisationer, både på regerings- og
parlamentsplan, om at samarbejde og udvikle og styrke partnerskaber om deling af ressourcer og
oplysninger om alle aspekter af den ulovlige handel med håndvåben og lette våben;30.12.2006 C 330/29 Den Europæiske Unions Tidende DA
37. anmoder indtrængende alle EU- og AVS-stater og internationale og regionale organisationer om med
henblik på at fremme gennemførelsen af handlingsprogrammet seriøst at overveje på anmodning atbistå interesserede stater med at opbygge kapacitet på områder som udarbejdelse af passende lovgiv-ning og forordninger, retshåndhævelse, sporing og mærkning, lagerstyring og -sikkerhed, destruktionaf håndvåben og lette våben og indsamling og udveksling af oplysninger, hvilket vil sætte fokus på alle
medlemsstaters ansvar for at sikre nationale initiativers bæredygtighed i gennemførelsen af alle foran-
staltninger vedrørende handlingsprogrammet;
38. opfordrer alle stater til at oprette en offentlig database med oplysninger, som medlemsstaterne samt
internationale, regionale og andre relevante organisationer frivilligt har givet om de berørte landesbehov, erfaringerne med gennemførelsen af handlingsprogrammet samt andre oplysninger, som kunne
forbedre samordningen og tilpasse ressourcerne til behovet;
39. minder om OECD's Komité for Udviklingsbistands retningslinjer og andre foranstaltninger truffet af
udviklingspartnerne for at give mulighed for at bruge officiel udviklingsbistand til gennemførelsen afhandlingsprogrammet; opfordrer alle stater, agenturer og institutioner til at drage fuld fordel af denneudvikling; kræver en yderligere revision af disse retningslinjer med henblik på at forbedre anvendelsen
af ODA til at støtte gennemførelsen af handlingsprogrammet og bekæmpe de negative følger af spred-
ningen og den ulovlige brug af håndvåben og lette våben;
40. opfordrer FN's Sekretariat til at udvise lederskab og koordinere gennemførelsen af foranstaltninger
under handlingsprogrammet;
41. opfordrer AVS-EU-Rådet til at forpligte sig til at styrke EU-AVS-samarbejdet om gennemførelsen af
handlingsprogrammet samt at afholde regionale konferencer om behov og partnerskaber hvert andetår for at vurdere gennemførelsen i de enkelte regioner, i lighed med »African Needs and PartnershipsConference« i 2002;
42. kræver, at spørgsmål vedrørende håndvåben og lette våben skal integreres i de relevante EU- og
AVS-processer og -dokumenter, navnlig i alle freds- og sikkerhedspolitikker og -foranstaltninger fra
deres respektive regionale og nationale organer, med henblik på reform af sikkerhedssektoren og
nedrustnings-, demobiliserings- og reintegrationsprocessen;
43. kræver, at parlamentariske tiltag og det parlamentariske arbejde vedrørende god regeringsførelse priori-
teres som afgørende elementer i enhver strategi for håndtering af håndvåben og lette våben og regio-nale konflikter;
44. anmoder EU- og AVS-medlemsstaterne, Kommissionens delegationer og de siddende EU- og
AU-formandskaber om at forsvare principperne og anbefalingerne i denne beslutning;
45. kræver, at Kommissionen og Rådet i denne henseende hurtigt får afsluttet deres retssag om kompeten-
cespørgsmålet i en sag om programmer om lette våben og, hvis de ikke kan løse problemet selv, bede
Europa-Parlamentet om at mægle med bindende virkning;
46. opfordrer medlemsstaterne til at opfylde de løfter, de afgav i Rådets fælles holdning fra 2003 om
våbenmæglervirksomhed; kræver endvidere, at revision af strategien, der foretages hvert andet år,offentliggøres og omfatter en liste over de medlemsstater, der ikke har opfyldt deres løfter på detteområde;
47. kræver, at EU's adfærdskodeks om våbeneksport fra 1998 gøres juridisk bindende; opfordrer EU til at
underrette AVS-partnerne om de årlige betænkninger om adfærdskodeksen og fremskridtet medhensyn til at gennemføre den;
48. opfordrer specifikt Rådet og Kommissionen til at give mulighed for, at der mobiliseres passende
ressourcer til håndvåben og lette våben gennem forordningerne om oprettelse af førtiltrædelsesinstru-
mentet, det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument og instrumentet for førtiltrædelsesbi-
stand;30.12.2006 C 330/30 Den Europæiske Unions Tidende DA
49. opfordrer EU's medlemsstater til at undersøge de højst problematiske konsekvenser af kreditter fra
deres eksportkreditagenturer for tredjelandes fred, sikkerhed og udvikling; anmoder alle medlemsstaterom at udlevere detaljerede oplysninger om kreditter til våbeneksport, som ifølge nogle overslag i dagudgør ca. 20 % af de samlede eksportkreditter, der bevilges, og i nogle medlemsstater endda 50 % ellermere; anmoder især medlemsstaterne om at forpligte sig til ikke at bevilge kreditter til våbeneksport i
fremtiden;
50. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Europa-Kommissionen, medlems-
staternes parlamenter, FN's Generalsekretær, Det Parlamentariske Forum for Håndvåben og Lette Våben,den amerikanske kongres samt det panafrikanske parlament.
BESLUTNING (1)
om vand i udviklingslandene
Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,
— forsamlet i Bridgetown (Barbados) den 20.-23. november 2006,
— der henviser til artikel 177, 178, 179, 180, 181 og 181a i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab,
— der henviser til AVS-EU-partnerskabsaftalen, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou (Benin), og
navnlig til artikel 32, som anerkender behovet for at optimere udnyttelsen af AVS-staternes naturres-sourcer,
— der henviser til resultatet af det fjerde verdensforum om vand afholdt i Mexico den 16.-22. marts
2006,
— der henviser til Agenda 21, som blev vedtaget på FN's konference om miljø og udvikling i Rio de
Janeiro i 1992, og navnlig til punkt 18,
— der henviser til millenniumerklæringen og millenniumudviklingsmålene og den endelige rapport
(2005) fra FN's Millennium Project Task Force om vand og sanitet med titlen »Health, dignity, anddevelopment: what will it take?«,
— der henviser til den politiske erklæring, der blev vedtaget på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling
afholdt i Johannesburg den 26. august til 4. september 2002, hvor prioriterede foranstaltninger på femhovedområder blev identificeret med henblik på at sikre, at FN's millenniumudviklingsmål opfyldes:vand og sanitet, energi, sundhed, landbrug og biodiversitet,
— der henviser til verdenstopmødet om social udvikling afholdt i København (1995) og erklæringen
herfra om vandforsyning og sanitære installationer i forbindelse med bekæmpelse af fattigdom,
— der henviser til den internationale ferskvandskonference i Bonn (2001),
— der henviser til FN's konference om vand afholdt i Mar del Plata og handlingsplanen derfra om vurde-
ring og anvendelse af vandressourcer (1977),
— der henviser til den globale høring i New Delhi (1990) om sikkert vand og hensigtsmæssig deponering
af affald,
— der henviser til rammedokumentet vedtaget på det 37. møde i Den Afrikanske Enhedsorganisation
(OAU), i henhold til hvilket det niende af de 10 mål for nyt partnerskab for Afrikas udvikling (NEPAD)er at opbygge og forbedre infrastrukturen, herunder informations- og kommunikationsteknologi (IKT),
energi, transport, vand og sanitet,30.12.2006 C 330/31 Den Europæiske Unions Tidende DA
(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling den 23. november 2006 i Bridgetown (Barbados).