FJERDE AVS/EOEF-KONVENTION undertegnet den 15. december 1989 i Lomé

INDHOLD

Side

Praeambel7

>TABELPOSITION>

PRAEAMBEL

HANS MAJESTAET BELGIERNES KONGE,

HENDES MAJESTAET DANMARKS DRONNING,

PRAESIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,

PRAESIDENTEN FOR DEN HELLENSKE REPUBLIK,

HANS MAJESTAET KONGEN AF SPANIEN,

PRAESIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK,

PRAESIDENTEN FOR IRLAND,

PRAESIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK,

HANS KONGELIGE HOEJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF NEDERLANDENE,

PRAESIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK, OG

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,

kontraherende parter i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, i det foelgende benaevnt »Faellesskabet«, og hvis stater i det foelgende benaevnes »medlemsstater«, samt

RAADET OG KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER,

paa den ene side, og

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN ANGOLA,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF ANTIGUA OG BARBUDA,

STATSCHEFEN FOR COMMONWEALTH OF THE BAHAMAS,

STATSCHEFEN FOR BARBADOS,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF BELIZE,

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN BENIN,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BOTSWANA,

FORMANDEN FOR FOLKEFRONTEN, STATSCHEF,

BURKINA FASOS REGERINGSCHEF,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BURUNDI,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CAMEROUN,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KAP VERDE,

PRAESIDENTEN FOR DEN CENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK,

PRAESIDENTEN FOR DEN ISLAMISKE FORBUNDSREPUBLIK COMORERNE,

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN CONGO,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ELFENBENSKYSTEN,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN DJIBOUTI,

REGERINGEN FOR COMMONWEALTH OF DOMINICA,

PRAESIDENTEN FOR DEN DOMINIKANSKE REPUBLIK,

PRAESIDENTEN FOR DEN FOLKEDEMOKRATISKE REPUBLIK ETIOPIEN,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FIJI,

PRAESIDENTEN FOR DEN GABONESISKE REPUBLIK,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GAMBIA,

STATSCHEFEN, FORMAND FOR DET PROVISORISKE RAAD

FOR REPUBLIKKEN GHANAS NATIONALE FORSVAR,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF GRENADA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GUINEA,

PRAESIDENTEN FOR STATSRAADET I GUINEA-BISSAU,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN AEKVATORIALGUINEA,

PRAESIDENTEN FOR DEN KOOPERATIVE REPUBLIK GUYANA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN HAITI,

STATSCHEFEN FOR JAMAICA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KENYA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KIRIBATI,

HANS MAJESTAET KONGEN OVER KONGERIGET LESOTHO,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LIBERIA,

PRAESIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK MADAGASKAR,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALAWI,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALI,

FORMANDEN FOR DEN NATIONALE MILITAERKOMITÉ,

STATSCHEF FOR DEN ISLAMISKE REPUBLIK MAURETANIEN,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF MAURITIUS,

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN MOZAMBIQUE,

FORMANDEN FOR DET OEVERSTE MILITAERRAAD,

STATSCHEF FOR NIGER,

CHEFEN FOR FORBUNDSREGERINGEN FOR NIGERIA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN UGANDA,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF PAPUA NY GUINEA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN RWANDA,

HENDES MAJESTAET AF SAINT KITTS OG NEVIS,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SAINT LUCIA,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SAINT VINCENT OG GRENADINERNE,

STATSCHEFEN FOR VESTSAMOA,

PRAESIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK

SÃO TOMÉ OG PRÍNCIPE,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SENEGAL,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SEYCHELLERNE,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SIERRA LEONE,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SALOMONOEERNE,

PRAESIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK SOMALIA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SUDAN,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SURINAME,

HANS MAJESTAET KONGEN AF KONGERIGET SWAZILAND,

PRAESIDENTEN FOR DEN FORENEDE REPUBLIK TANZANIA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TCHAD,

PRAESIDENTEN FOR DEN TOGOLESISKE REPUBLIK,

HANS MAJESTAET KONG TAUFA'AHAU TUPOU IV AF TONGA,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TRINIDAD OG TOBAGO,

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF TUVALU,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN VANUATU,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZAIRE,

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZAMBIA, OG

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZIMBABWE,

HVILKE STATER I DET FOELGENDE BENAEVNES AVS-STATERNE,

paa den anden side,

SOM HENVISER TIL Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, pae den ene side, og til Georgetown-aftalen om oprettelse af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet, paa den anden side;

SOM TILSTRAEBER paa grundlag af fuldstaendig lighed mellem parterne og i disses gensidige interesse at udbygge deres naere og fortsatte samarbejde ud fra et oenske om international solidaritet;

SOM OENSKER at vise deres faelles vilje til at fastholde og udvikle de venskabelige forbindelser mellem deres respektive lande i overensstemmelse med principperne i De Forenede Nationers Pagt;

SOM PAA NY BEKRAEFTER, at de foeler sig bundet af principperne i naevnte pagt, og at de fuldt ud gaar ind for de grundlaeggende menneskerettigheder, den menneskelige vaerdighed i alle dens aspekter og vaerdien af det enkelte menneske som den centrale faktor i udviklingen i dets egenskab af yder og modtager, samt lige rettigheder for maend og kvinder og for nationer, smaa som store;

SOM ERINDRER OM verdenserklaeringen om menneskerettighederne, den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, og som erkender noedvendigheden af at respektere og sikre de borgerlige og politiske rettigheder og at tilstraebe fuld udoevelse af de oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder;

SOM BETRAGTER Europaraadets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder, den afrikanske pagt om menneskerettighederne og folkenes rettigheder og den amerikanske menneskerettighedskonvention som positive, regionale bidrag til overholdelsen af menneskerettighederne i Faellesskabet og AVS-staterne;

SOM ER BESLUTTET PAA i faellesskab at forstaerke deres bestraebelser paa at bidrage til det internationale samarbejde og til en loesning paa de internationale problemer paa det oekonomiske, sociale, intellektuelle og humanitaere omraade i overensstemmelse med det internationale samfunds straeben hen imod en ny og mere retfaerdig og afbalanceret verdensorden, og

SOM ER BESLUTTET PAA ved deres samarbejde at bidrage vaesentligt til den oekonomiske, sociale og kulturelle udvikling i AVS-staterne og til at skabe bedre levevilkaar for disse staters befolkninger,

HAR VEDTAGET at indgaa denne konvention og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget:

HANS MAJESTAET BELGIERNES KONGE:

André GEENS

minister for udviklingssamarbejde

HENDES MAJESTAET DANMARKS DRONNING:

Jacob RYTTER

fast repraesentant ved De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND:

Irmgard ADAM-SCHWAETZER

viceminister, Udenrigsministeriet

PRAESIDENTEN FOR DEN HELLENSKE REPUBLIK:

Yannis POTTAKIS

stedfortraedende udenrigsminister

HANS MAJESTAET KONGEN AF SPANIEN:

Pedro SOLBES

statssekretaer for forbindelserne med De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK:

Jacques PELLETIER

minister for udviklingssamarbejde

PRAESIDENTEN for IRLAND:

Sean CALLEARY, T. D., M. P.

viceminister, Udenrigsministeriet, med saerligt ansvar for udviklingsbistand

PRAESIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK:

Claudio LENOCI

statssekretaer for udenrigsanliggender

HANS KONGELIGE HOEJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG:

Joseph WEYLAND

fast repraesentant ved De Europaeiske Faellesskaber

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF NEDERLANDENE:

S. H. BLOMBERGEN

chargé d'affaires i Accra

PRAESIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK:

José Manuel DURÃO BARROSO

statssekretaer for udenrigsanliggender og samarbejde

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND:

Lord REAY

regeringens talsmand i Overhuset

RAADET OG KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER:

Michel ROCARD

premierminister for Den Franske Republik

siddende formand for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber

Manuel MARÍN

naestformand for Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN ANGOLA:

Emilio José de CARVALHO GUERRA

chef for Folkerepublikken Angolas mission ved De Europaeiske Faellesskaber

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF ANTIGUA OG BARBUDA;

James THOMAS

hoejkommissaer for Antigua og Barbuda

STATSCHEFEN FOR COMMONWEALTH OF THE BAHAMAS:

Patricia Elaine Joan RODGERS

chef for Bahamas' mission

STATSCHEFEN FOR BARBADOS:

Edward Evelyn GREAVES

minister for handel og industri

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF BELIZE:

Sir Edney CAIN

hoejkommissaer ved Det Forenede Kongerige

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN BENIN:

Amos ELEGBE

minister for handel, haandvaerk og turisme

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BOTSWANA:

Archibald M. MOGWE

minister for mineralske ressourcer og vandforsyning

FORMANDEN FOR FOLKEFRONTEN, STATSCHEF,

BURKINA FASOS REGERINGSCHEF:

Pascal ZAGRE

minister for planlaegning og samarbejde

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BURUNDI:

D. R. Salvator SAHINGUVU

statssekretaer tilknyttet premierministeren, med ansvar for planlaegning

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CAMEROUN:

Elisabeth TANKEU

minister for planlaegning og egnsplanlaegning

PRAEIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CAP VERDE:

Adao ROCHA

industri- og energiminister

PRAESIDENTEN FOR DEN CENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK:

Thierry INGABA

statssekretaer for planlaegning og internationalt samarbejde

PRAESIDENTEN FOR DEN ISLAMISKE FORBUNDSREPUBLIK COMORERNE:

Ali MLAHAILI

ambassadoer i Den Franske Republik

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN CONGO:

Pierre MOUSSA

minister for planlaegning og oekonomi

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ELFENBENSKYSTEN:

Moise Koffi KOUMOUE

oekonomi- og finansminister

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN DJIBOUTI:

Ahmed IBRAHIM ABDI

arbejds- og socialminister

REGERINGEN FOR COMMONWEALTH OF DOMINICA:

Charles Angelo SAVARIN

ambassadoer i Kongeriget Belgien

PRAESIDENTEN FOR DEN DOMINIKANSKE REPUBLIK:

Joaquin RICARDO

udenrigsminister

PRAESIDENTEN FOR DEN FOLKEDEMOKRATISKE REPUBLIK ETIOPIEN:

Aklilu AFEWORK

minister

chef for Statskomitéens Kontor for Udenrigsoekonomi

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FIJI:

Kaliopate TAVOLA

chef for Fijis mission ved De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR DEN GABONESISKE REPUBLIK:

Pascal NZE

minister for planlaegning, udvikling og oekonomi

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GAMBIA:

Saihou S. SABALLY

finans- og handelsminister

STATSCHEFEN, FORMAND FOR DET PROVISORISKE RAAD FOR REPUBLIKKEN

GHANAS NATIONALE FORSVAR:

Dr. KWESI BOTCHWEY, PNDC

statssekretaer for finansvaesen og oekonomisk planlaegning

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF GRENADA:

Denneth Matthew MODESTE

fast sekretaer i Udenrigsministeriet

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GUINEA:

Ibrahim SYLLA

minister for planlaegning og internationalt samarbejde

PRAESIDENTEN FOR STATSRAADET I GUINEA-BISSAU:

Aristides MENEZES

statssekretaer for internationalt samarbejde

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN AEKVATORIALGUINEA:

Alejandro Evuna OWONO

minister med saerligt hverv hos republikkens praesident

PRAESIDENTEN FOR DEN KOOPERATIVE REPUBLIK GUYANA:

James H. E. MATHESON

overordentlig ambassadoer

chef for Den Kooperative Republik Guyanas mission ved De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN HAITI:

Yvon PERRIER

udenrigs- og kulturminister

STATSCHEFEN FOR JAMAICA:

Leslie Armon WILSON

ambassadoer

chef for Jamaicas mission ved De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KENYA:

Dr. Zacharia T. ONYONKA, M. P.

minister for planlaegning og national udvikling

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KIRIBATI:

Michael T. SOMARE

udenrigsminister for Papua Ny Guinea

HANS MAJESTAET KONGEN OVER KONGERIGET LESOTHO:

Dr. M. M. SEFALI

minister for planlaegning og for udvikling af oekonomi og beskaeftigelse

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LIBERIA:

Dr. Elijah TAYLOR

minister for planlaegning og oekonomiske anliggender

PRAESIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK MADAGASKAR:

Georges Yvan SOLOFOSON

handelsminister

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALAWI:

R. W. CHIRWA, M. P.

minister for handel, industri og turisme

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALI:

Dr. N'Golo TRAORE

udenrigsminister og minister for internationalt samarbejde

FORMANDEN FOR DEN NATIONALE MILITAERKOMITÉ,

STATSCHEF FOR DEN ISLAMISKE REPUBLIK MAURETANIEN:

Mohamed Lemine Ould N'DIAYANE

oberstloejtnant

medlem af og fast sekretaer for Den Nationale Militaerkomité

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF MAURITIUS:

Murlidass DULLOO

minister for landbrug, fiskeri og naturrigdomme

PRAESIDENTEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN MOZAMBIQUE:

Pascoal Manuel MOCUMBI

udenrigsminister

FORMANDEN FOR DET OEVERSTE MILITAERRAAD,

STATSCHEF FOR NIGER:

Yacouba SANDI

statssekretaer tilknyttet udenrigs- og samarbejdsministeren, med ansvar for samarbejde

CHEFEN FOR FORBUNDSREGERINGEN FOR NIGERIA:

Dr. Chu S. P. OKONGWU

finansminister og minister for oekonomisk udvikling

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN UGANDA:

Abbey KAFUMBE-MUKASA

delegeret minister i Finansministeriet

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF PAPUA NY GUINEA:

Michael T. SOMARE, C. H.

udenrigsminister

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN RWANDA:

Aloys NSEKALIJE

oberst

minister for industri og haandvaerk

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SAINT KITTS OG NEVIS:

Edwin LAURENT

Ministerraad ved Hoejkommissariatet for de OEst-Caribiske Stater i London

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SAINT LUCIA:

Edwin LAURENT

Ministerraad ved Hoejkommissariatet for de OEst-Caribiske Stater i London

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SAINT VINCENT OG GRENADINERNE:

Edwin LAURENT

Ministerraad ved Hoejkommissariatet for de OEst-Caribiske Stater i London

STATSCHEFEN FOR VESTSAMOA:

Amua L. IOANE

hoejkommissaer

PRAESIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK SÃO TOMÉ OG PRÍNCIPE:

Carlos FERREIRA

minister for social infrastruktur og miljoe

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SENEGAL:

Seydina Oumar SY

handelsminister

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SEYCHELLERNE:

Claude MOREL

chargé d'affaires a.i. ved Seychellernes ambassade i Paris

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SIERRA LEONE:

Leonard S. FOFANAH

minister med saerrang

minister for national udvikling og oekonomisk planlaegning

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF SALOMONOEERNE:

Lord REAY

regeringens talsmand i Overhuset

PRAESIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK SOMALIA:

Ali HASSAN ALI

ambassadoer

chef for Den Demokratiske Republik Somalias mission ved De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SUDAN:

Dr. SAYED ALI ZAKI

finansmininster og minister for oekonomisk planlaegning

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SURINAME:

Donald Aloysius MACLEOD

overordentlig ambassadoer

chef for Republikken Surinams mission ved De Europaeiske Faellesskaber

HANS MAJESTAET KONGEN AF KONGERIGET SWAZILAND:

NKOMENI Douglas NTIWANE

senator

minister for handel, industri og turisme

PRAESIDENTEN FOR DEN FORENEDE REPUBLIK TANZANIA:

Joseph A. T. MUWOWO

befuldmaegtiget minister

chargé d'affaires a.i. i Den Forenede Republik Tanzanias Ambassade ved De Europaeiske Faellesskaber

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TCHAD:

Ibni Oumar Mahamat SALEH

minister for planlaegning og samarbejde

PRAESIDENTEN FOR DEN TOGOLESISKE REPUBLIK:

Barry Moussa BARQUE

minister for planlaegning og minedrift

HANS MAJESTAET KONG TAUFA'AHAU TUPOU IV AF TONGA:

Hans Kongelige Hoejhed, Kronprins TUPOUTO'A

udenrigsminister

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TRINIDAD OG TOBAGO:

Dr. Sahadeo BASDEO

senator

udenrigsminister og minister for international handel

HENDES MAJESTAET DRONNINGEN AF TUVALU:

Peter FEIST

honoraer konsul i Forbundsrepublikken Tyskland

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN VANUATU:

Harold Colin QUALAO

minister for handel, kooperativer, industri og energi

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZAIRE:

MOBUTU NYIWA

statens befuldmaegtigede i internationalt samarbejde

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZAMBIA:

RABBISON MAFESHI CHONGO, M. P.

handels- og industriminister

PRAESIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZIMBABWE:

Dr. O. M. MUNYARADZI

handelsminister

SOM, efter at de har udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form

ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER:

FOERSTE DEL

ALMINDELIGE BESTEMMELSER VEDROERENDE AVS/EOEF-SAMARBEJDET

Kapitel 1 Maal og principper for samarbejdet

Artikel 1

Faellesskabet og dets medlemsstater paa den ene side og AVS-staterne paa den anden side, i det foelgende benaevnt »kontraherende parter«, indgaar denne samarbejdskonvention med henblik paa at fremskynde og stimulere den oekonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne og paa at uddybe og diversificere deres forbindelser paa grundlag af solidaritet og gensidig interesse.

De kontraherende parter bekraefter saaledes deres tilsagn om at fortsaette, styrke og oege effektiviteten af den samarbejdsordning, der blev indfoert ved foerste, anden og tredje AVS/EOEF-konvention, og bekraefter, at der er tale om privilegerede forbindelser, som bygger paa gensidig interesse og deres samarbejdes saerlige karakter.

De kontraherende parter udtrykker deres vilje til med henblik paa en mere retfaerdig og afbalanceret oekonomisk verdensorden at oege deres bestraebelser for at skabe en model for forbindelser mellem industrilande og udviklingslande og til sammen at arbejde for, at de pricipper, der ligger til grund for deres samarbejde, vinder udbredelse internationalt.

Artikel 2

AVS/EOEF-samarbejdet, der bygger paa en retsorden og faelles institutioner, finder sted paa grundlag af foelgende hovedprincipper:

- parternes ligestilling, respekt for deres suveraenitet, gensidig interesse og indbyrdes afhaengighed

-hver enkelt stats ret til selv at traeffe sine beslutninger paa det politiske, sociale, kulturelle og oekonomiske omraade

-deres forbindelsers stabile karakter, der har sit grundlag i erfaringerne fra deres samarbejdsordning.

Artikel 3

AVS-staterne fastlaegger suveraent principperne, strategierne og modellerne for udviklingen af deres oekonomi og samfund.

Artikel 4

AVS/EOEF-samarbejdet stoetter AVS-staternes bestraebelser paa at opnaa en global, selvstaendig og selvbaerende udvikling paa grundlag af deres sociale og kulturelle vaerdier, deres menneskelige potentiale, deres naturressourcer samt deres oekonomiske potentiale, med henblik paa at fremme AVS-staternes sociale, kulturelle og oekonomiske fremskridt og deres befolkningers velfaerd gennem opfyldelse af deres fundamenatale behov, anerkendelse af kvindens rolle og tilvejebringelse af mulighed for at lade menneskets evner komme til udfoldelse, idet dets vaerdighed respekteres.

Denne udvikling bygger paa en baeredygtig ligevaegt mellem de oekonomiske maal, en rationel forvaltning af miljoeet og en bedre udnyttelse af naturressourcerne og de menneskelige ressourcer.

Artikel 5

1. Samarbejdet tager sigte paa en udvikling, hvor mennesket er i centrum, baade som aktoer og som den, der primaert skal drage nytte deraf; samarbejdet forudsaetter derfor, at samtlige menneskerettigheder overholdes og fremmes. Samarbejdsaktionerne skal ses i dette positive perspektiv, hvor overholdelsen af menneskerettighederne anerkendes som en grundlaeggende faktor i en reel udviklingsproces, og hvor samarbejdet i sig selv er taenkt som et bidrag til fremme af disse rettigheder.

I et saadant perspektiv er udviklingspolitikken og samarbejdet naert forbundet med, at menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder overholdes og frit kan komme til udfoldelse. De enkelte menneskers og gruppers betydning og eventuelle initiativer anerkendes og fremmes ligeledes, saaledes at det konkret sikres, at befolkningerne reelt deltager i udviklingsbestraebelserne i overensstemmelse med artikel 13.

2. Parterne tilkendegiver derfor paa ny deres dybe respekt for menneskets vaerdighed og menneskerettighederne, som udgoer det enkelte menneskes og de enkelte befolkningers legitime straeben. De rettigheder, der saaledes er tale om, er samtlige menneskerettigheder, idet de forskellige kategorier af disse ikke kan opdeles og er indbyrdes afhaengige, da hver enkelt kategori har sin egen berettigelse: ikke-diskriminerende behandling, det enkelte menneskes grundlaeggende rettigheder, de borgerlige og politiske rettigheder og de oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder.

Hvert enkelt menneske har i sit eget land eller i et vaertsland krav paa respekt for sin vaerdighed og paa lovmaessig beskyttelse.

AVS/EOEF-samarbejdet bidrager til at nedbryde hindringerne for det enkelte menneskes og de enkelte befolkningers fulde udnyttelse af deres oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder gennem den for deres vaerdighed, deres velfaerd og deres udfoldelse noedvendige udvikling. Med henblik herpaa bestraeber parterne sig paa i faellesskab eller hver for sig inden for deres ansvarsomraade at bidrage til at fjerne aarsagerne til daarlige levevilkaar, der er uvaerdige for mennesket, og til dybe oekonomiske og sociale skaevheder.

De kontraherende parter bekraefter paa ny deres eksisterende forpligtelser og engagement i henhold til folkeretten til at bekaempe, med henblik paa helt at fjerne, enhver form for forskelsbehandling paa grundlag af etnisk tilhoersforhold, oprindelse, race, nationalitet, hudfarve, koen, sprog, religion eller enhver anden situation. Dette engagement tager mere specielt sigte paa enhver situation i AVS-staterne eller i Faellesskabet, som vil kunne beroere konventionens maal, samt paa apartheidsystemet, ligeledes i betragtning af dette systems destabiliserende virkning udadtil. Faellesskabets medlemsstater (og/eller eventuelt Faellesskabet selv) og AVS-staterne vil fortsat inden for rammerne af de love eller administrative bestemmelser, de har vedtaget eller vil vedtage, soerge for, at vandrende arbejdstagere, studerende og andre udenlandske statsborgere, der lovligt befinder sig paa deres omraade, ikke udsaettes for forskelsbehandling paa grundlag af racemaessige, religioese, kulturelle eller sociale forskelle, navnlig for saa vidt angaar bolig, uddannelse, sundhed, de oevrige sociale ydelser samt for saa vidt angaar beskaeftigelse.

3. Efter anmodning fra AVS-staterne kan der i overensstemmelse med reglerne for samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering anvendes finansielle midler til fremme af menneskerettighederne i AVS-staterne gennem konkrete, offentlige eller private foranstaltninger, som, navnlig paa det juridiske omraade, fastlaegges sammen med organer, hvis kompetence paa omraadet er internationalt anerkendt. Disse foranstaltningers anvendelsesomraade omfatter stoette til oprettelse af strukturer til fremme af menneskerettighederne. Foranstaltninger af regional karakter vil blive prioriteret hoejest.

Artikel 6

1. Med henblik paa en mere afbalanceret og mere selvstaendig oekonomisk udvikling i AVS-staterne skal der i forbindelse med denne konvention goeres en saerlig indsats for at fremme udviklingen i landdistrikterne, foedevaresikkerheden for befolkningerne, den rationelle forvaltning af naturressourcerne samt beskyttelsen, genoprettelsen og udbygningen af landbrugsproduktionspotentialet i AVS-staterne

2. De kontraherende parter erkender, at miljoebeskyttelse og bevarelse af naturressourcerne skal prioriteres hoejt, da de er vaesentlige forudsaetninger for en baeredygtig og afbalanceret udvikling i saavel oekonomisk som menneskelig henseende.

Artikel 7

Faellesskabet og AVS-staterne tillaegger de regionale samarbejds- og integrationsbestraebelser saerlig betydning og hoej prioritet. I denne forbindelse stoetter konventionen effektivt AVS-staternes bestraebelser paa at organisere sig regionalt og paa at udbygge deres samarbejde paa regionalt og interregionalt plan med henblik paa at fremme en mere retfaerdig og afbalanceret oekonomisk verdensorden.

Artikel 8

De kontraherende parter erkender noedvendigheden af at give de mindst udviklede AVS-stater saerbehandling og at tage hensyn til de saerlige problemer, der goer sig gaeldende for AVS-indlandsstaterne og AVS-oestaterne. De laegger saerlig vaegt paa forbedring af de daarligst stillede befolkningsgruppers levevilkaar.

Samarbejdet indebaerer navnlig saerbehandling i forbindelse med fastlaeggelse af de finansielle midlers omfang samt af betingelserne for anvendelsen af disse midler, saaledes at de mindst udviklede AVS-stater kan overvinde strukturmaessige og andre hindringer for deres udvikling.

For AVS-indlandsstaternes og AVS-oestaternes vedkommende er maalene for samarbejdet at fastlaegge og fremme specifikke foranstaltninger med henblik paa at loese udviklingsproblemer, som skyldes deres geografiske beliggenhed.

Artikel 9

For at forbedre effektiviteten af konventionens instrumenter vedtager de kontraherende parter inden for rammerne af deres respektive befoejelser retningslinjer, prioriteter og foranstaltninger, som fremmer virkeliggoerelsen af denne konventions maal, og er enige om under overholdelse af principperne i artikel 2 at fortsaette dialogen inden for de faelles institutioner og i forbindelse med en sammenhaengende ivaerksaettelse af samarbejdet med henblik paa udviklingsfinasiering samt af de oevrige samarbejdsinstrumenter.

Artikel 10

De kontraherende parter traeffer hver for sit vedkommende i henhold til denne konvention alle de generelle eller saerlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, der foelger af konventionen, og lette forfoelgelsen af maalene heri. De afholder sig fra enhver foranstaltning, der vil kunne bringe virkeliggoerelsen af konventionens maal i fare.

Artikel 11

Inden for rammerne af deres respektive befoejelser undersoeger konventionens institutioner regelmaessigt resultaterne af anvendelsen af konventionen, giver de noedvendige impulser og traeffer enhver afgoerelse og foranstaltning, der er hensigtsmaessig for virkeliggoerelsen af konventionens maal.

Ethvert spoergsmaal, der direkte kan hindre den effektive gennemfoerelse af konventionens maal, kan rejses inden for institutionernes rammer.

Der afholdes konsultationer inden for Ministerraadet, saafremt en af de kontraherende parter anmoder herom, i de tilfaelde, der er fastsat i konventionen, eller i tilfaelde af vanskeligheder med anvendelsen eller fortolkningen af dens bestemmelser.

Artikel 12

Saafremt Faellesskabet inden for rammerne af sine befoejelser paataenker at traeffe en foranstaltning, som i henhold til konventionens maal kan beroere AVS-staternes interesser, underretter det i god tid disse herom. Med henblik herpaa giver Kommissionen regelmaessigt AVS-staternes sekretariat meddelelse om forslagene til foranstaltninger af denne art. En anmodning om oplysninger kan ligeledes om noedvendigt indgives paa AVS-staternes initiativ.

Efter anmodning fra disse finder der konsultationer sted i god tid, saaledes at der inden den endelige afgoerelse kan tages hensyn til deres synspunkter hvad angaar virkningen af disse foranstaltninger.

Efter konsultationerne modtager AVS-staterne, paa forhaand saa vidt det overhovedet er muligt, relevante oplysninger om disse afgoerelsers ikrafttraeden.

Kapitel 2 Konventionens maal og retningslinjer paa de vigtigste samarbejdsomraader

Artikel 13

Samarbejdet tager sigte paa at stoette en udviklingsproces i AVS-staterne, der saetter mennesket i centrum, og som er rodfaestet i det enkelte folks kultur. Det skal understoette disse staters politik og foranstaltninger med henblik paa bedre at udnytte deres menneskelige ressourcer, oege deres egne kreative evner og styrke deres kulturelle identitet. Det tager ligeledes sigte paa at fremme befolkningernes deltagelse i udformningen og gennemfoerelsen af udviklingsarbejdet.

Der skal paa de forskellige samarbejdsomraader og i aktionernes forskellige faser laegges vaegt paa den kulturelle dimension og de sociale virkninger af aktionerne samt paa noedvendigheden af, at maend og kvinder paa lige fod deltager i samarbejdet og drager fordel deraf.

Artikel 14

Samarbejdet indebaerer et solidarisk ansvar for at bevare naturarven. Der laegges saerlig vaegt paa beskyttelse af miljoeet og bevaring og genoprettelse af den oekologiske balance i AVS-staterne. Samarbejdsaktionerne er derfor inden for samtlige omraader udformet saaledes, at maalsaetningen om oekonomisk vaekst skal vaere forenelig med en udvikling, der respekterer den oekologiske balance, saaledes at der kan sikres en varig virkning til gavn for mennesket.

I forbindelse med bestraebelserne paa at beskytte miljoeet og genoprette den oekologiske balance bidrager samarbejdet til at fremme specifikke aktioner til bevarelse af fornyelige og ikke-fornyelige naturressourcer, beskyttelse af oekosystemerne, bekaempelse af toerke, oerkendannelse og afskovning, og der ivaerksaettes andre tematiske foranstaltninger med henblik herpaa (navnlig graeshoppebekaempelse, beskyttelse og udnyttelse af vandressourcerne, bevarelse af de tropiske skove og af den biologiske diversitet, fremme af en bedre balance mellem by og land samt miljoeet i byerne).

Artikel 15

Landbrugssamarbejdet tager i foerste raekke sigte paa at tilstraebe foedevareselvforsyning og foedevaresikkerhed i AVS-staterne, at udvikle og organisere produktionssystemet, at forbedre levestandarden for befolkningerne i landdistrikterne, deres levevilkaar og omgivelser samt at sikre en afbalanceret udvikling i landdistrikterne.

Aktionerne paa dette omraade udformes og ivaerksaettes til stoette for de af AVS-staterne fastlagte foedevarepolitikker eller -strategier.

Artikel 16

Samarbejdet inden for minedrift og energi skal i begge parters interesse stimulere og fremskynde en diversificeret oekonomisk udvikling ved at udnytte AVS-staternes menneskelige potentiale og naturressourcer fuldt ud og fremme en bedre integration af disse sektorer og andre sektorer og komplementariteten mellem disse og den oevrige del af oekonomien.

Samarbejdet tilstraeber at skabe og styrke de socio-kulturelle og oekonomiske forudsaetninger og de fysiske infrastrukturer, der er noevendige for at naa dette maal.

Det stoetter AVS-staternes bestraebelser paa at udforme og ivaerksaette en energipolitik, der er tilpasset deres forhold, navnlig for gradvis at mindske flertallet af staterne afhaengighed af importerede olieprodukter og udvikle nye og vedvarende energikilder.

Samarbejdet tager sigte paa at fremme en bedre udnyttelse af energi- og mineressourcerne og tager hensyn til de energimaessige aspekter ved udviklingen af de forskellige oekonomiske og sociale sektorer, saaledes at der herved bidrages til en forbedring af levevilkaarene og af miljoeet samt til en bedre bevaring af biomasseressourcerne, herunder navnlig braendetrae.

Artikel 17

Faellesskabet og AVS-staterne erkender, at industrialiseringen er en afgoerende drivkraft - ud over udviklingen i landdistrikterne og af landbruget - i bestraebelserne for at fremme den oekonomiske omdannelsesproces i AVS-staterne, saaledes at disse kan naa frem til en selvbaerende vaekst og en afbalanceret og diversificeret udvikling. Den industrielle udvikling er noedvendig for at forbedre produktiviteten inden for AVS-staternes oekonomi, saaledes at denne kan daekke de grundlaeggende, menneskelige behov og styrke AVS-staternes deltagelse i verdenshandelen paa konkurrencemaessige vilkaar gennem salget af et stoerre antal foraedlede produkter.

Artikel 18

Da langt de fleste af AVS-staternes oekonomi er staerkt afhaengig af deres eksport af raavarer, er de kontraherende parter enige om at vaere saerlig opmaerksomme paa deres samarbejde paa dette omraade og stoette de politikker eller strategier, som AVS-staterne fastlaegger med henblik paa

- dels at fremme saavel den horisontale som vertikale diversificering af AVS-staternes oekonomi, navnlig gennem udvikling af forarbejdning, markedsfoering, distribution og transport (PMDT)

-dels at forbedre AVS-staternes raavarers konkurrenceevne paa verdensmarkederne gennem omorganisering og rationalisering af deres produktions-, markedsfoerings- og distributionsaktiviteter.

Artikel 19

Samarbejdet paa fiskeriomraadet tager sigte paa at bistaa AVS-staterne med at udnytte deres fiskeressourcer med henblik paa at oege den del af produktionen, der er bestemt til indenlandsk forbrug som led i deres bestraebelser paa at opnaa oeget foedevaresikkerhed, og at oege deres eksportproduktion. Samarbejdet er udformet i de kontraherende parters gensidige interesse og under overholdelse af deres fiskeripolitikker.

Kapitel 3 Samarbejdets aktoerer

Artikel 20

I overensstemmelse med artikel 2, 3 og 13 og for at tilskynde til udfoldelse og mobilisering af de initiativer, der tages af samtlige de aktoerer fra saavel AVS-staterne som Faellesskabet, som vil kunne bidrage til AVS-staternes selvstaendige udvikling, stoetter samarbejdet ligeledes, inden for de af de beroerte AVS-stater fastsatte graenser, de udviklingsaktioner, som gennemfoeres af oekonomiske, sociale og kulturelle aktoerer inden for rammerne af et decentralt samarbejde, navnlig ved, at ligestillede parter fra AVS-staterne og fra Faellesskabet forener deres bestraebelser og midler. Denne samarbejdsform tager navnlig sigte paa at stille disse aktoerers sagkundskab, selvstaendige aktionsformer og ressourcer til raadighed for AVS-staternes udvikling.

De i denne artikel omhandlede aktoerer er lokale offentlige myndigheder, sammenslutninger i landdistrikterne og landsbyerne, kooperativer, virksomheder, fagforeninger, undervisnings- og forskningscentre, ikke-statslige udviklingsorganisationer, forskellige foreninger og alle grupper og aktoerer, der er i stand til og oensker at yde et frivilligt og selvstaendigt bidrag til AVS-staternes udvikling.

Artikel 21

Samarbejdet skal fremme og understoette de i artikel 20 omhandlede AVS-aktoerers initiativer, saafremt de er i overensstemmelse med den prioritering, de retningslinjer og de metoder for udviklingen, som AVS-staterne har fastlagt. Det skal paa disse vilkaar stoette dels AVS-aktoe rernes selvstaendige foranstaltninger, dels foranstaltninger ivaerksat af disse, og hvortil der ydes stoette fra tilsvarende aktoerer i Faellesskabet, som stiller deres sagkundskab og erfaring, deres teknologiske og organisatoriske formaaen eller deres finansielle midler til raadighed.

Samarbejdet skal tilskynde AVS-staternes og Faellesskabets aktoerer til at bidrage med finansielle og faglige midler, der skal supplere udviklingsbestraebelserne. Det kan stoette foranstaltningerne under det decentrale samarbejde gennem finansiel og/eller faglig bistand paa grundlag af midlerne i henhold til konventionen paa de betingelser, der er fastsat i artikel 22.

Denne samarbejdsform tilrettelaegges saaledes, at AVS-staternes offentlige myndigheders rolle og befoejelser tilgodeses fuldt ud.

Artikel 22

De decentrale samarbejdsforanstaltninger kan stoettes ved hjaelp af instrumenterne under samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering, saafremt de beroerte AVS-stater, helst allerede i planlaegningsfasen, har givet deres tilslutning til princippet i og betingelserne for stoetten til denne samarbejdsform. Stoetten ydes, dersom den er noedvendig for, at de foreslaaede foranstaltninger kan gennemfoeres med udbytte, og forudsat at nytten af disse er anerkendt, og bestemmelserne om samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering overholdes. Det er ikke afgoerende, om de projekter, der henhoerer under denne samarbejdsform, er knyttet til programmer, som er ivaerksat inden for de vejledende programmers maalsektorer, men projekter vedroerende saadanne maalsektorer prioriteres hoejest

Kapitel 4 Principper for samarbejdsinstrumenterne Artikel 23

For at bidrage til virkeliggoerelsen af denne konventions maal ivaerksaetter de kontraherende parter samarbejdsinstrumenter, der er i overensstemmelse med principperne om solidaritet og gensidig interesse, og som er tilpasset AVS-staternes og Faellesskabets oekonomiske, kulturelle og sociale forhold samt den internationale udvikling omkring dem.

Disse instrumenter tager i foerste raekke sigte paa gennem en styrkelse af de bestaaende mekanismer og ordninger:

- at oege samhandelen mellem de kontraherende parter

-at stoette AVS-staternes autonome udviklingsbestraebelser ved at styrke deres evne til innovation, tilpasning og omdannelse af teknologi

-at stoette AVS-staternes strukturtilpasningsbestraebelser og dermed bidrage til at lette gaeldsbyrden

-at hjaelpe AVS-staterne med at faa adgang til kapitalmarkederne og at tilskynde til direkte, private europaeiske investeringer som bidrag til AVS-staternes udvikling

-at imoedegaa AVS-staternes ustabile eksportindtaegter fra landbrugsraavarer og at bistaa disse lande med at imoedegaa alvorlige forstyrrelser i deres minesektor.

Artikel 24

Med henblik paa at fremme og diversificere samhandelen mellem de kontraherende parter vedtager Faellesskabet og AVS-staterne:

- almindelige bestemmelser vedroerende samhandelen

-saerlige bestemmelser vedroerende Faellesskabets import af visse AVS-produkter

-bestemmelser til fremme af udviklingen i AVSstaternes handel og servicesektor, herunder turisme

-en gensidig informations- og konsultationsordning, der kan sikre effektiv anvendelse af konventionens bestemmelser om handelssamarbejde.

Artikel 25

Den almindelige samhandelsordning, der er baseret paa de kontraherende parters internationale forpligtelser, skal udgoere et fast og solidt grundlag for handelssamarbejdet mellem AVS-staterne og Faellesskabet.

Ordningen bygger paa princippet om fri adgang til Faellesskabets marked for produkter med oprindelse i AVS-staterne, med saerlige bestemmelser for landbrugsprodukter samt beskyttelsesbestemmelser.

I betragtning af AVS-staternes nuvaerende udviklingsbehov indebaerer ordningen ikke for deres vedkommende gensidighed for saa vidt angaar fri adgang.

Den bygger ligeledes paa principperne om, at AVS-staterne ikke maa udoeve forskelsbehandling mellem medlemsstaterne, og at mestbegunstigelsesordningen skal gaelde over for Faellesskabet.

Artikel 26

Faellesskabet bidrager til AVS-staternes udviklingsbestraebelser med tilstraekkelige finansielle midler og passende faglig bistand med det formaal at styrke disse staters muligheder for en selvbaerende og integreret oekonomisk, social og kulturel udvikling samt at bidrage til at hoejne deres befolkningers levestandard og velfaerd og fremme og mobilisere midler til stoette for levedygtige, effektive og vaekstfremmende strukturtilpasningsprogrammer.

Dette bidrag ydes paa et mere forudsigeligt og regelmaessigt grundlag. Det ydes paa meget liberale vilkaar. Der tages navnlig hensyn til de mindst udviklede AVS-staters situation.

Artikel 27

De kontraherende parter er enige om at lette en oeget og mere stabil stroem af midler fra den private sektor til AVS-staterne ved at traeffe foranstaltninger, der kan forbedre AVS-staternes adgang til kapitalmarkederne og fremme private europaeiske investeringer i AVS-staterne.

De kontraherende parter understreger behovet for, at investeringerne fremmes, beskyttes, finansieres og stoettes, og at der skabes rimelige og stabile vilkaar for disse investeringer.

Artikel 28

De kontraherende parter er enige om at bekraefte betydningen af ordningen til stabilisering af eksportindtaegterne samt om at intensivere konsultationerne mellem AVS-staterne og Faellesskabet i internationale fora og organisationer, der arbejder for stabilisering af markederne for landbrugsraavarer.

Paa baggrund af den rolle, som minesektoren spiller i udviklingsbestraebelserne i adskillige AVS-stater, og paa baggrund af den gensidige afhaengighed mellem AVSstaterne og Faellesskabet paa dette omraade, bekraefter de kontraherende parter betydningen af den bistandsordning, der er indfoert for AVS-stater, hvis minesektor rammes af alvorlige forstyrrelser, med henblik paa at goere sektoren levedygtig igen og paa at afhjaelpe foelgerne af disse forstyrrelser for de naevnte AVS-staters udvikling.

Kapitel 5 Institutioner

Artikel 29

Denne konventions institutioner er Ministerraadet, Ambassadoerudvalget og Den Paritetiske Forsamling.

Artikel 30

1. Ministerraadet bestaar dels af medlemmerne af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber og medlemmer af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, dels af et regeringsmedlem fra hver AVS-stat.

2. Ministerraadet har foelgende opgaver:

a) at fastlaegge hovedlinjerne for arbejdet i forbindelse med denne konventions ivaerksaettelse, navnlig naar det drejer sig om at bidrage til loesningen af grundlaeggende problemer vedroerende de kontraherende parters solidariske udvikling

b) at traeffe samtlige politiske beslutninger med henblik paa at virkeliggoere konventionens maal

c) at traeffe afgoerelser paa de saerlige omraader, der er naevnt i konventionen

d) at paase, at de konsultationsordninger, der er omhandlet i konventionen, fungerer effektivt

e) at behandle eventuelle fortolkningsproblemer i forbindelse med anvendelsen af konventionens bestemmelser

f) at afgoere procedurespoergsmaal og spoergsmaal om bestemmelserne vedroerende konventionens ivaerksaettelse

g) efter anmodning fra en af de kontraherende parter at behandle spoergsmaal, der enten direkte kan hindre eller fremme konventionens faktiske og effektive ivaerksaettelse, eller andre problemer, der vil kunne hindre virkeliggoerelsen af dens maal

h) at traeffe alle foranstaltninger for at sikre loebende kontakter mellem de oekonomiske, kulturelle og sociale udviklingsaktoerer i Faellesskabet og i AVS-staterne og for at tilrettelaegge regelmaessige konsultationer med repraesentanter for disse om emner af faelles interesse, idet parterne erkender, at det er vigtigt at etablere en effektiv dialog mellem disse aktoerer og sikre, at de yder et bidrag til samarbejds- og udviklingsbestraebelserne.

Artikel 31

1. Ambassadoerudvalget bestaar dels af hver medlemsstats faste repraesentant ved De Europaeiske Faellesskaber og en repraesentant for Kommissionen, dels af chefen for hver AVS-stats mission ved De Europaeiske Faellesskaber.

2. Ambassadoerudvalget bistaar Ministerraadet i udoevelsen af dets funktioner og udfoerer ethvert hverv, som Raadet paalaegger det.

Det foerer tilsyn med konventionens anvendelse og med de fremskridt, der goeres med hensyn til at naa de maal, der er fastsat deri.

Artikel 32

1. Den Paritetiske Forsamling bestaar af lige mange medlemmer fra paa den ene side Europa-Parlamentet for Faellesskabet og paa den anden side parlamentsmedlemmer eller, i mangel heraf, repraesentanter udpeget af AVS-staterne.

2. a) Den Paritetiske Forsamling, som er et raadgivende organ, har til formaal gennem dialog, debat og samraad

- at tilskynde til stoerre forstaaelse mellem medlemsstaternes befolkninger paa den ene side og AVS-staternes befolkninger paa den anden side

-at goere offentligheden opmaerksom paa folkenes indbyrdes afhaengighed og interessefaellesskab samt paa behovet for en solidarisk udvikling

-at overveje spoergsmaal vedroerende AVS/EOEF- samarbejdet, specielt de grundlaeggende udviklingsproblemer

-at igangsaette undersoegelser og initiativer og fremsaette forslag til forbedring og styrkelse af AVS/EOEF-samarbejdet

-at tilskynde de kontraherende parters kompetente myndigheder til at ivaerksaette denne konvention paa den mest effektive maade for at naa dens maal fuldt ud.

b) Den Paritetiske Forsamling foranstalter regelmaessige kontakter og konsultationer med repraesentanter for de oekonomiske, kulturelle og sociale aktoerer i AVS-staterne og i Faellesskabet for at hoere disses mening om virkeliggoerelsen af konventionens maal.

ANDEN DEL OMRAADER FOR AVS/EOEF-SAMARBEJDET

AFSNIT I

MILJOE

Artikel 33

I forbindelse med denne konvention udgoer beskyttelse og bedre udnyttelse af miljoeet og naturressourcerne, standsning af oedelaeggelsen af jord- og skovrigdommene, genoprettelse af den oekologiske balance, beskyttelse af naturressourcerne samt rational udnyttelse af disse grundlaeggende maal, som de beroerte AVS-stater med stoette fra Faellesskabet bestraeber sig paa at naa med henblik paa paa kort sigt at forbedre levevilkaarene for deres befolkninger og vaerne om de kommende generationers.

Artikel 34

AVS-staterne og Faellesskabet erkender, at en raekke AVS-stater er truet i deres eksistens som foelge af en hurtig forringelse af deres miljoe, som laegger hindringer i vejen for enhver udviklingsindsats, specielt de hoejst prioriterede maal, som er foedevareselvforsyning og foedevaresikkerhed.

Kampen mod denne forringelse af miljoeet og for bevarelsen af naturressourcerne udgoer for mange AVS-stater et tvingende noedvendigt krav, som indebaerer udformning og ivaerksaettelse af sammenhaengende udviklingsmetoder, der respekterer den oekologiske balance.

Artikel 35

Omfanget af miljoeproblemet og af de midler, der skal ivaerksaettes, betyder, at de foranstaltninger, der skal gennemfoeres, maa indgaa i en langsigtet helhedspolitik, som AVS-staterne udformer og gennemfoerer paa nationalt, regionalt og internationalt plan som led i international solidaritet.

Med henblik herpaa er de to parter enige om i deres aktiviteter at prioritere:

- en praeventiv metode, der kan afboede et programs eller en foranstaltnings negative miljoevirkninger

-en systematisk metode, som sikrer foranstaltningernes oekologiske baeredygtighed i samtlige faser fra identifikation til gennemfoerelse

-en metode, der gaar paa tvaers af sektorerne, og som tager hensyn til saavel de direkte som de indirekte foelger af de ivaerksatte foranstaltninger.

Artikel 36

Beskyttelsen af miljoeet og naturressourcerne noedvendiggoer en samlet strategi, der omfatter den sociale og kulturelle dimension.

Hensyntagen til denne specifikke dimension noedvendiggoer, at der i projekterne og programmerne indgaar egnede foranstaltninger vedroerende uddannelse, undervisning, oplysning og forskning.

Artikel 37

Der udarbejdes og ivaerksaettes samarbejdsinstrumenter, som er tilpasset denne problematik.

Alt efter behov kan der benyttes saavel kvalitative som kvantitative kriterier. Til vurdering af de foreslaaede foranstaltningers oekologiske baeredygtighed anvendes der, uanset foranstaltningernes omfang, fortegnelser, som er godkendt i faellesskab, over de elementer, der skal tages hensyn til. I forbindelse med omfattende projekter og projekter, der indebaerer en betydelig risiko for miljoeet, kan der eventuelt foretages undersoegelser af miljoevirkningerne.

For effektivt at stoette denne reelle hensyntagen til miljoeet udarbejdes der fysiske fortegnelser, saa vidt muligt med talangivelser.

Med ivaerksaettelsen af disse instrumenter bliver det, saafremt der kan forudses negative miljoevirkninger, muligt at fastlaegge de noedvendige korrigerende foranstaltninger allerede i de planlagte programmers og projekters foerste fase, saaledes at disse kan gennemfoeres efter den fastlagte tidsplan, selv om de er blevet forbedret set ud fra et miljoebeskyttelses- og naturressourcebeskyttelsessynspunkt.

Artikel 38

Parterne oensker en reel beskyttelse og en effektiv forvaltning af miljoeet og naturressourcerne og finder, at de omraader af AVS/EOEF-samarbejdet, der er omfattet af konventionens anden del, maa analyseres og vurderes systematisk i dette perspektiv.

Paa denne baggrund stoetter Faellesskabet de bestraebelser, der udfoldes af AVS-staterne paa nationalt, regionalt og internationalt plan, samt foranstaltninger, som mellemstatslige og ikke-statslige organisationer ivaerksaetter til fremme af nationale og mellemstatslige politikker og prioriteter.

Artikel 39

1. De kontraherende parter forpligter sig for deres vedkommende til at goere alt for, at international transport af farligt og radioaktivt affald generelt bringes under kontrol, og understreger betydningen af et effektivt internationalt samarbejde paa omraadet.

Med henblik herpaa forbyder Faellesskabet al direkte eller indirekte eksport af dette affald til AVS-staterne, og AVS-staterne forbyder samtidig direkte eller indirekte import til deres omraade af saadant affald fra Faellesskabet eller fra et hvilket som helst andet land, med forbehold af de specifikke internationale forpligtelser paa disse to omraader, som de kontraherende parter har indgaaet eller kunne taenkes at indgaa for fremtiden i kompetente internationale fora.

Disse bestemmelser er ikke til hinder for, at en medlemsstat, hvortil en AVS-stat har besluttet at eksportere affald til behandling, reeksporterer det behandlede affald til denne AVS-stat.

De kontraherende parter traeffer hurtigst muligt de interne retlige og administrative foranstaltninger, der er noedvendige for opfyldelsen af denne forpligtelse. Paa anmodning af en af parterne kan der indledes konsultationer i tilfaelde af forsinkelser i saa henseende. Efter disse konsultationer kan hver part traeffe de foranstaltninger, som situationen kraever.

2. Parterne forpligter sig til at foere noeje kontrol med gennemfoerelsen af de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede forbudsforanstaltninger. Opstaar der vanskeligheder i denne forbindelse, kan der indledes konsultationer paa samme vilkaar som fastsat i stk. 1, andet afsnit, og med samme virkninger.

3. I denne artikel forstaas ved udtrykket »farligt affald« affaldskategorierne i bilag 1 og 2 til Basel-konventionen om kontrol med graenseoverskridende overfoersel af farligt affald og bortskaffelse heraf.

For saa vidt angaar radioaktivt affald anvendes de definitioner og taerskler, der vil blive vedtaget inden for IAEA. Indtil da anvendes de definitioner og taerskler, der er anfoert i erklaeringen i bilag VIII til naervaerende konvention.

Artikel 40

Efter anmodning fra AVS-staterne giver Faellesskabet de tekniske oplysninger, der er til raadighed om pesticider og andre kemikalier, for at hjaelpe dem med at udvikle eller oege en hensigtsmaessig og sikker anvendelse af disse produkter.

Om noedvendigt kan der i overensstemmelse med bestemmelserne vedroerende samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering ydes faglig bistand for at soerge for sikre forhold paa alle stadier fra produktion til bortskaffelse af saadanne produkter.

Artikel 41

Parterne erkender hensigtsmaessigheden af ved hjaelp af de konsultationsmekanismer, der er fastsat i konventionen, at droefte stoerre oekologiske risici, der vedroerer enten jorden som helhed (saasom drivhuseffekten, nedbrydningen af ozonlaget, de tropiske skoves udvikling osv.) eller mere specifikke omraader, og som er en foelge af anvendelsen af industrielle teknologier. Begge parter kan anmode om saadanne konsultationer, dersom disse risici vil kunne beroere de kontraherende parter konkret, og formaalet hermed vil vaere at vurdere mulighederne for faelles aktioner i henhold til konventionens bestemmelser. Konsultationerne kan eventuelt ligeledes aabne mulighed for at udveksle synspunkter, inden der indledes droeftelser om disse spoergsmaal i de relevante internationale fora.

AFSNIT II

LANDBRUGSSAMARBEJDE, FOEDEVARESIKKERHED

OG UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE

Kapitel 1

Landbrugssamarbejde og foedevaresikkerhed

Artikel 42

Samarbejdet vedroerende landbrugssektoren og landdistrikterne, dvs. vedroerende agerbrug, husdyrbrug, fiskeri og skovbrug, tager bl.a. sigte paa:

- vedvarende og systematisk at fremme en holdbar og baeredygtig udvikling, der isaer er baseret paa beskyttelse af miljoeet og rationel forvaltning af naturressourcerne

-at stoette AVS-staternes bestraebelser paa at oege deres selvforsyning med foedevarer, bl.a. ved at styrke deres egen evne til at forsyne deres befolkninger med saavel kvantitativt som kvalitativt tilstraekkelige foedevarer og sikre dem et tilfredsstillende ernaeringsniveau

-at oege foedevaresikkerheden paa saavel nationalt som regionalt og interregionalt plan ved at stimulere den regionale samhandel med foedevarer og ved en bedre samordning af de paagaeldende landes foedevarepolitik

-at sikre landbefolkningerne en indkomst, der saetter dem i stand til at forbedre deres levestandard vaesentligt, saaledes at de kan daekke deres basale behov med hensyn til ernaering, uddannelse, sundhed og levevilkaar

-at fremme landbefolkningernes, kvindernes i lige saa hoej grad som maendenes, aktive deltagelse i deres egen udvikling ved at organisere landbrugerne i sammenslutninger samt ved i hoejere grad at integrere producenterne, baade maend og kvinder, i det nationale og internationale oekonomiske kredsloeb

-at oege kvindernes deltagelse som producenter, bl.a. ved at forbedre deres adgang til samtlige produktionsmidler (jord, input, kredit, konsulenttjeneste og uddannelse)

-at skabe tilfredsstillende levevilkaar og et tilfredsstillende miljoe i landdistrikterne, isaer gennem udvikling af socio-kulturelle aktiviteter

-at forbedre produktiviteten i landdistrikterne, navnlig ved overfoersel af egnet teknologi og ved rationel udnyttelse af planteressourcerne og de animalske ressourcer

-at formindske tab efter hoesten

-at lette kvindernes arbejdsbyrde ved bl.a. at fremme teknologier, der er tilpasset stadiet efter hoesten og foedevareforarbejdningen

-at udbygge de beskaeftigelsesfremmende aktiviteter i landdistrikterne og udvikle aktiviteterne til stoette for produktionen

-at sikre en bedre udnyttelse af produktionen ved forarbejdning paa stedet af produkterne fra agerbrug, husdyrbrug, fiskeri og skovbrug

-at oege balancen mellem foedevareafgroeder og eksportafgroeder

-at udvikle og styrke en agronomisk forskning, der er tilpasset landets og regionens naturforhold og levevilkaar, og hvis resultater kan goeres alment tilgaengelige, og som endvidere imoedekommer kravet om foedevaresikkerhed

-som led i ovennaevnte maal at bevare naturmiljoeet, specielt gennem specifikke foranstaltninger til beskyttelse og bevarelse af oekosystemerne og til bekaempelse af toerke, oerkendannelse og afskovning.

Artikel 43

1. Foranstaltningerne med henblik paa at naa de i artikel 42 naevnte maal skal vaere saa forskelligartede og konkrete som muligt saavel paa nationalt som paa regionalt og interregionalt plan.

2. De udformes og ivaerksaettes for at gennemfoere den politik og de strategier, som AVS-staterne har fastlagt, og tager hensyn til disse staters prioritering.

3. Landbrugssamarbejdet stoetter denne politik og disse strategier i overensstemmelse med konventionens bestemmelser.

Artikel 44

1. Udviklingen af produktionen sker gennem en rationel intensivering af den vegetabilske og animalske produktion og indebaerer foelgende:

- forbedring af dyrkningsmetoderne for afgroeder, der ikke kunstvandes, samtidig med at jordens frugtbarhed bevares

-udvikling af afgroeder, der kunstvandes, isaer ved forskellige typer landbrugsmaessige vandbygningsarbejder (vandforsyning til landsbyer, regulering af vandloeb og jordforbedring), der giver landbrugerne og lokalsamfundene mulighed for selv at udnytte og fordele vandet paa den bedst mulige og mest oekonomiske maade; foranstaltningerne vil desuden omfatte rehabilitering af eksisterende anlaeg

-forbedring og modernisering af dyrkningsmetoder samt bedre udnyttelse af produktionsmidlerne (forbedrede sorter og racer, landbrugsmateriel, goedning og behandlingsmidler)

-inden for husdyrbrug: forbedring af fodringsforholdene (mere hensigtsmaessig drift af graesningsarealerne, udvikling af foderproduktionen, foroegelse af antallet af og rehabilitering af tilgaengelige vandforekomster) og dyrenes sundhedsforhold, herunder udvikling af de infrastrukturer, der er noedvendige med henblik herpaa

-bedre integrering af agerbrug og husdyrbrug

-inden for fiskeri: modernisering af dambrug og udvikling af akvakultur.

2. Udviklingen af produktionen forudsaetter desuden

-udvidelse af de aktiviteter i den sekundaere og tertiaere sektor, der stoetter landbrugsaktiviteterne, saasom fremstilling, modernisering og oeget brug af materiel og udstyr til brug inden for landbruget og i landdistrikterne samt andre input og eventuelt import heraf

-indfoerelse eller styrkelse af opsparings- og kreditordninger inden for landbruget, der er tilpasset de lokale forhold for at lette landbrugernes adgang til produktionsmidlerne;

-fremme af enhver politik og alle foranstaltninger til fordel for producenterne, som er tilpasset de lokale forhold, med henblik paa stoerre produktivitet og hoejere indkomster for landbrugerne.

Artikel 45

For at sikre en bedre udnyttelse af produktionen skal landbrugssamarbejdet bidrage til at sikre

- tilstraekkelige opbevaringsmuligheder og egnede oplagringsfaciliteter i producentleddet

-effektiv bekaempelse af sygdomme, skadedyr og andre aarsager til produktionstab

-et basalt afsaetningssystem, der bygger paa en hensigtsmaessig producentorganisering med de noedvendige finansielle og materielle muligheder samt paa egnede kommunikationsmidler

-velfungerende afsaetningskanaler, hvor der tages hensyn til alle former for offentligt eller privat initiativ, og som muliggoer forsyning af de lokale markeder, af landets underskudsomraader og markederne i byerne, saaledes at afhaengigheden af omverdenen kan mindskes

-ordninger, der goer det muligt at undgaa baade forsyningsstandsninger (sikkerhedslagre) og voldsomme prisudsving (interventionslagre)

-forarbejdning, pakning og markedsfoering af produkter, navnlig gennem udvikling af haandvaerks- og agroindustrielle enheder, saaledes at produkterne tilpasses markedsudviklingen.

Artikel 46

Foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne omfatter foelgende:

- organisering af producenterne i sammenslutninger eller faellesskaber, for at de i forening bedre kan udnytte kontrakter, investeringer og udstyr

-fremme af kvindernes deltagelse og af anerkendelsen af deres aktive rolle som fuldgyldige partnere i produktionsprocessen i landdistrikterne og i den oekonomiske udvikling

-udvikling af socio-kulturelle aktiviteter (sundhed, uddannelse, kultur osv.), der er uomgaengeligt noedvendige for at forbedre landbefolkningens levevilkaar

-uddannelse af producenter i landdistrikterne, saavel kvinder som maend, gennem hensigtsmaessig oplysning og vejledning

-forbedring af forholdene for uddannelse af undervisere paa alle niveauer.

Artikel 47

Samarbejdet inden for agronomisk og agroteknologisk forskning skal bidrage

- til udvikling i AVS-staterne af en national og regional forskningskapacitet, der er tilpasset de naturlige sociooekonomiske forhold i den lokale vegetabilske og animalske produktion; der skal laegges saerlig vaegt paa toerre og halvtoerre omraader

-specielt til forbedring af sorter og racer, af produkternes naeringsvaerdi og deres pakning samt til udformning af teknologier og metoder, som er tilgaengelige for producenterne

-til en bedre formidling af de forskningsresultater, der opnaas i en AVS-stat eller en ikke AVS-stat, og som vil kunne anvendes i andre AVS-stater

-til formidling af resultaterne af denne forskning til det stoerst mulige antal brugere

-til fremme og styrkelse af en samordning af forskningen, navnlig paa regionalt og internationalt plan, i henhold til bestemmelserne i artikel 152, og til ivaerksaettelse af hensigtsmaessige foranstaltninger til virkeliggoerelse af disse maal.

Artikel 48

Foranstaltningerne inden for landbrugssamarbejdet gennemfoeres efter de regler og procedurer, der er fastsat for samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering, og de kan saaledes ogsaa omfatte foelgende:

1) som led i det faglige samarbejde:

- udveksling af oplysninger mellem Faellesskabet og AVS-staterne og mellem AVS-staterne indbyrdes (om anvendelse af vand, metoder til intensivering af produktionen, forskningsresultater)

-udveksling af erfaringer mellem fagfolk inden for kredit og opsparing, kooperativer, sygekasser, haandvaerk og mindre industrivirksomheder i landdistrikterne

2) som led i det finansielle samarbejde:

-levering af produktionsmidler

-stoette til markedsregulerende organisationer paa grundlag af en sammenhaengende plan til loesning af produktions- og afsaetningsproblemer

-deltagelse i tilvejebringelse af midler til landbrugskreditordningerne

-aabning af kreditlinjer for producenter i landdistrikterne, fagorganisationer inden for landbrug, haandvaerk, kvindesammenslutninger og mindre industrivirksomheder i landdistrikterne, i forhold til deres aktiviteter (forsyning, primaer afsaetning, oplagring) og til sammenslutninger, som ivaerksaetter tematiske foranstaltninger

-stoette til samarbejde mellem industri og fagkundskab i AVS-staterne og Faellesskabet i haandvaerks- eller industrienheder til fremstilling af input og materiel, vedligeholdelse, pakning, oplagring, transport og forarbejdning af produkter.

Artikel 49

1. Faellesskabets foranstaltninger med henblik paa foedevaresikkerhed i AVS-staterne gennemfoeres som led i de paagaeldende AVS-staters foedevarestrategier eller -politikker og de udviklingsmaal, som de fastsaetter.

Deres ivaerksaettelse samordnes med denne konventions instrumenter som led i Faellesskabets politikker og de hertil hoerende foranstaltninger under iagttagelse af Faellesskabets politikker og de hertil hoerende foranstaltninger under iagttagelse af Faellesskabets internationale forpligtelser.

2. Der kan i denne forbindelse ivaerksaettes en fleraarig vejledende planlaegning med de AVS-stater, som oensker det, for at goere det lettere at opstille prognoser for deres foedevareforsyning.

Artikel 50

1. Med hensyn til disponible landbrugsprodukter forpligter Faellesskabet sig til at sikre mulighed for forudfastsaettelse paa laengere sigt af restitutionerne ved eksport til alle AVS-stater for en raekke produkter, der udvaelges under hensyn til de foedevarebehov, som disse stater giver udtryk for.

Denne forudfastsaettelse vil kunne gaelde ét aar og vil blive anvendt hvert aar i konventionens loebetid, idet restitutionsniveauet vil blive fastsat efter de metoder, som Kommissionen saedvanligvis anvender.

2. Der vil kunne indgaas saerlige aftaler med de AVS-stater, som anmoder herom som led i deres politik med hensyn til foedevaresikkerhed.

Artikel 51

For saa vidt angaar foedevarehjaelp traeffes der afgoerelse om foranstaltningerne eller de regler og kriterier for tildeling, som Faellesskabet har fastsat for alle modtagere af denne type bistand.

Med forbehold af disse regler og Faellesskabets autonome beslutninger paa omraadet vil foranstaltningerne vedroerende foedevarehjaelp blive gennemfoert efter foelgende retningslinjer:

a) bortset fra oejeblikkelige noedtilstande skal Faellesskabets foedevarehjaelp, der er en overgangsforanstaltning, indgaa i AVS-staternes udviklingspolitik. Dette indebaerer, at der skal vaere sammenhaeng mellem foedevarehjaelpen og de oevrige samarbejdsforanstaltninger

b) hvis de produkter, der leveres som foedevarehjaelp, saelges, skal dette ske til en pris, der ikke forstyrrer det nationale marked. »Counterpart«-midlerne herfra anvendes til finansiering af ivaerksaettelse eller drift af projekter eller programmer, der foerst og fremmest vedroerer udviklingen i landdistrikterne; midlerne kan ogsaa anvendes til alle begrundede formaal, der er godkendt af begge parter under hensyn til bestemmelserne i artikel 226, litra d)

c) hvis de leverede produkter uddeles gratis, skal de bidrage til gennemfoerelse af ernaeringsprogrammer, der isaer tager sigte paa de udsatte befolkningsgrupper, eller gives som vederlag for arbejde

d) der kan foretages en fleraarig planlaegning af den foedevarehjaelp, der indgaar i udviklingsprojekter eller -programmer eller i ernaeringsprogrammer

e) de leverede produkter skal foerst og fremmest opfylde modtagernes behov. Der boer ved udvaelgelsen heraf isaer tages hensyn til forholdet mellem omkostninger og specifik ernaeringsvaerdi samt til foelgerne af dette valg for forbrugsvanerne

f) naar foedevarestituationen i en AVS-modtagerstat udvikler sig paa en saadan maade, at det er oenskeligt helt eller delvis at lade foedevarehjaelpen afloese af aktioner, som har til formaal at styrke den igangvaerende udvikling, kan der gennemfoeres alternative aktioner i form af finansiel og faglig bistand, i overensstemmelse med faelllesskabsbestemmelserne paa omraadet. Aktionerne vedtages efter anmodning fra den paagaeldende AVS-stat.

g) for at stille produkter til raadighed, der svarer til forbrugernes vaner, fremskynde leveringen af produkter i forbindelse med noedhjaelpsaktioner eller bidrage til at oege foedevaresikkerheden, kan indkoebene af produkter til foedevarehjaelp ske ikke blot i Faellesskabet, men ogsaa i modtagerlandet, i en anden AVS-stat eller i et andet udviklingsland, helst i samme geografiske omraade.

Artikel 52

Ved gennemfoerelsen af bestemmelserne i dette kapitel skal der isaer goeres en indsats for at hjaelpe de mindst udviklede stater, indlandsstaterne og oestaterne til at udnytte dette kapitels bestemmelser fuldt ud. Efter anmodning fra de paagaeldende stater tages der saerligt hensyn til:

- de mindst udviklede AVS-staters specifikke vanskeligheder med at gennemfoere den politik eller de strategier, de har fastlagt, og som skal oege deres selvforsyning med foedevarer og foedevaresikkerhed. Samarbejdet omfatter i denne sammenhaeng navnlig produktion (herunder forsyning med fysisk, teknisk og finansielt input), transport, afsaetning, pakning og oprettelse af oplagringsinfrastrukturer

-indfoerelse af en sikkerhedslagerordning i AVS- indlandsstaterne for at undgaa risikoen for forsyningsafbrydelse

-diversificering af AVS-oestaternes basale landbrugsproduktion og forbedring af deres foedevaresikkerhed.

Artikel 53

1. Det Tekniske Center for Samarbejde paa Landbrugsomraadet og i Landdistrikterne staar til raadighed for AVS-staterne, saaledes at de kan faa bedre adgang til information, forskning, uddannelse og innovationer med hensyn til udvikling af og konsulent- og oplysningsvirksomhed inden for landbruget og landdistrikterne.

Inden for rammerne af sine befoejelser arbejder det snaevert sammen med de institutioner og organer, som er naevnt i denne konvention.

2. Centret har foelgende opgaver:

a) paa AVS-staternes anmodning at soerge for udbredelse af videnskabelig og teknisk information om metoder og midler til fremme af landbrugsproduktionen og udviklingen i landdistrikterne, samt at yde videnskabelig og teknisk stoette til udarbejdelse af regionale programmer inden for dets egne aktivitetsomraader

b) at tilskynde til, at AVS-staterne selv, paa saavel nationalt som regionalt plan, udvikler deres egen kapacitet med hensyn til produktion, erhvervelse og udveksling af videnskabelige og tekniske oplysninger inden for landbrug, udvikling af landdistrikterne og fiskeri

c) at kanalisere AVS-staternes forespoergsler om information til de kompetente organer eller besvare disse forespoergsler direkte

d) at lette adgangen for de regionale og nationale dokumentationscentre i AVS-staterne og for forskningsinstitutterne til videnskabelig og teknisk dokumentation om problemerne i forbindelse med udvikling af landbruget og landdistrikterne samt til databaser i Faellesskabet og AVS-staterne

e) generelt at lette AVS-staternes adgang til resultaterne af det arbejde, der udfoeres af nationale, regionale og internationale organer, og mere specielt organer baseret i Faellesskabet og AVS-staterne, som kan besvare tekniske spoergsmaal vedroerende udvikling af landbruget og landdistrikterne, og opretholde kontakten med disse organer

f) at tilskynde de forskellige aktoerer i udviklingen af landbruget og landdistrikterne, herunder navnlig forskere, instruktoerer, teknikere og konsulenter, til at udveksle oplysninger om resultaterne af foranstaltninger til udvikling af landbruget og landdistrikterne

g) at tilskynde til og medvirke ved tilrettelaeggelsen af moeder mellem eksperter, forskere, planlaeggere og ansvarlige inden for udviklingsarbejdet, saaledes at disse kan udveksle erfaringer indvundet i specifikke oekologiske miljoeer

h) at lette adgangen for AVS-staternes instruktoerer og konsulenter til de oplysninger, der er noedvendige, for at de kan udfoere deres arbejde, og kanalisere ansoegninger om saerlig uddannelse til de eksisterende kompetente organer

i) at bidrage til, at disponibel teknisk og videnskabelig information lettere kan tilpasses behovet hos de myndigheder i AVS-staterne, som er ansvarlige for udvikling, konsulentvirksomhed og uddannelse, herunder bekaempelse af funktionel analfabetisme i landdistrikterne

j) at fremme udbredelsen af videnskabelig og teknisk information med henblik paa integration heraf i udviklingsstrategierne for landbruget og landdistrikterne, afhaengigt af de prioriterede krav for udviklingen.

3. Centret laegger i sit arbejde saerlig vaegt paa de mindst udviklede AVS-staters behov.

4. Under udfoerelsen af sine opgaver stoetter centret sig til de decentrale informationsnet, der findes paa regionalt eller nationalt plan. Saadanne net skal ivaerksaettes gradvis og effektivt, efterhaanden som behovene klarlaegges, og de skal i saa hoej grad som muligt stoette sig til de mest relevante organisationer og institutioner.

5. Ambassadoerudvalget er centrets tilsynsmyndighed. Det fastsaetter de naermere regler for centrets drift og proceduren for vedtagelse af dets budget. Dette budget finansieres i henhold til bestemmelserne i denne konvention om samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering.

6. a) Centret ledes af en direktoer, der udnaevnes af Ambassadoerudvalget.

b) Centrets direktoer bistaas af medarbejdere, der ansaettes inden for rammerne af de af Ambassadoerudvalget fastsatte personalemaessige bevillinger paa budgettet.

c) Centrets direktoer aflaegger beretning om centrets virksomhed til Ambassadoerudvalget.

7.a)Der nedsaettes et paritetisk raadgivende udvalg bestaaende af eksperter inden for udvikling af landbruget og landdistrikterne til at bistaa centrets direktoer teknisk og videnskabeligt, dels med henblik paa fastsaettelse af passende loesninger paa AVS-staternes problemer, navnlig for at forbedre AVS-staternes adgang til information, tekniske innovationer, forskning og uddannelse vedroerende udvikling af landbruget og landdistrikterne, dels med henblik paa fastlaeggelsen af programmerne for centrets virksomhed.

b) Medlemmerne af det raadgivende udvalg udnaevnes af Ambassadoerudvalget efter de af dette fastlagte procedurer og kriterier.

Kapitel 2

Bekaempelse af toerke og oerkendannelse

Artikel 54

AVS-staterne og Faellesskabet erkender, at en raekke AVS-stater staar over for betydelige vanskeligheder som foelge af endemisk toerke og tiltagende oerkendannelse, som haemmer enhver udviklingsindsats, specielt det prioriterede maal for denne indsats, nemlig selvforsyning med foedevarer og foedevaresikkerhed.

De to parter er enige om, at bekaempelse af toerke og oerkendannelse for en raekke AVS-stater er en stor udfordring, der er af afgoerende betydning for, at deres udviklingspolitik kan krones med held.

Artikel 55

En genopretning af situationen og en baeredygtig udvikling i de lande, der er ramt eller truet af disse katastrofer, kraever en politik, der fremmer genopretning af naturmiljoeet og af balancen mellem paa den ene side ressourcer og paa den anden side mennesker og dyr, navnlig gennem en bedre styring og forvaltning af vandressourcerne, hensigtsmaessige landbrugs-, skovagerbrugs- og genbeplantningsforanstaltninger og bekaempelse af de aarsager og forhold, som er skyld i denne oerkendannelse.

Artikel 56

En hurtigere genopretning af den oekologiske balance forudsaetter isaer, at der i forbindelse med alle udviklingsaktioner vedroerende landbruget og landdistrikterne indgaar et afsnit om »bekaempelse af toerke og oerkendannelse«, som blandt andet omfatter:

1) - udbredelse af skovagerbrugssystemer, der kombinerer landbrug og skovbrug, forskning i og udvikling af plantearter, der er bedre tilpasset de lokale forhold

-indfoerelse af tilpassede teknikker med henblik paa foroegelse og opretholdelse af landbrugsjordens, den dyrkbare jords og de naturlige graesganges produktivitet med det formaal at kunne kontrollere de forskellige former for erosion

-genindvinding af oedelagte jorder ved genplantning med skov eller jordforbedring kombineret med vedligeholdelsesaktiviteter, der i videst muligt omfang inddrager de beroerte befolkninger og myndigheder med henblik paa at fastholde de opnaaede resultater

2) udvikling af foranstaltninger, der goer det muligt at spare paa trae som energikilde ved en intensiveret forskningsindsats, ved anvendelse af samt oplysningsvirksomhed om nye og vedvarende energikilder saasom vind-, sol- og biomasseenergi og ved anvendelse af mere braendselsoekonomiske ovne

3) udvikling og rationel forvaltning af skovressourcerne ved infoerelse paa nationalt eller regionalt niveau af skovdriftsplaner med henblik paa den bedst mulige udnyttelse af skovressourcerne

4) fortsaettelse af de loebende kampagner til bevidstgoerelse og uddannelse af de beroerte befolkninger med hensyn til faenomenerne toerke og oerkendannelse, samt oplysning om, hvorledes disse faenomener kan bekaempes

5) en samordnet helhedspolitik, som paa baggrund af resultaterne af foranstaltningerne under punkt 1 til 4 har til formaal at sikre genopretning af en passende oekologisk balance mellem paa den ene side naturressourcer og paa den anden side mennesker og dyr, uden at dette beroerer maalsaetningen om en harmonisk oekonomisk og social udvikling.

Artikel 57

De foranstaltninger, der skal gennemfoeres, og som eventuelt kan understoettes af forskning, vedroerer bl.a.

1) forbedring af kendskabet til og mulighederne for at forudsige oerkendannelsesfaenomenerne gennem iagttagelse af terraenets udvikling bl.a. ved hjaelp af telemaaling, gennem udnyttelse af de opnaaede resultater samt gennem bedre forstaaelse af de forandringer, som det menneskelige miljoe undergaar i tid og rum

2) udarbejdelse af en oversigt over grundvandsforholdene og over grundvandets gendannelseskapacitet med henblik paa at skabe bedre forudsaetninger for at forudsige vandforsyningsmulighederne, udnyttelse af overfladevand og grundvand samt en bedre forvaltning af disse ressourcer navnlig ved hjaelp af daemninger eller andre hensigtsmaessige anlaeg, for at kunne daekke menneskers og dyrs behov, samt forbedring af vilkaarene for udarbejdelse af vejrprognoser

3) indfoerelse af et system til forebyggelse og bekaempelse af steppe- og savannebrande samt afskovning.

AFSNIT III

UDVIKLING AF FISKERIET

Artikel 58

Faellesskabet og AVS-staterne erkender, at det er bydende noedvendigt at fremme udviklingen af AVS-staternes fiskeressourcer, saavel for at bidrage til udviklingen af fiskeriet generelt som for at fremme deres respektive oekonomiske sektorers gensidige interesser.

Formaalet med samarbejdet paa dette omraade er at fremme en optimal anvendelse af AVS-staternes fiskeressourcer under anerkendelse af indlandsstaternes ret til at deltage i udnyttelsen af havfiskeriressourcerne og kyststaternes ret til at udoeve deres jurisdiktion over de levende marine ressourcer i deres eksklusive oekonomiske zoner i over ensstemmelse med gaeldende folkeret og navnlig konklusionerne fra De Forenede Nationers Tredje Havretskonference.

Artikel 59

For at fremme udviklingen af udnyttelsen af AVSstaternes fiskeressourcer finder alle konventionens bistands- og samarbejdsmekanismer anvendelse paa fiskerisektoren, herunder finansiel og faglig bistand i overensstemmelse med bestemmelserne i tredje del, afsnit III.

Hovedformaalene med dette samarbejde er foelgende:

- at forbedre kendskabet til miljoeet og ressourcerne

-at oege midlerne til beskyttelse af fiskeressourcerne og til overvaagning af en rationel udnyttelse heraf

-at oege AVS-staternes deltagelse i udnyttelsen af de ressourcer i det aabne hav, der befinder sig inden for deres eksklusive oekonomiske zone

-at tilskynde til rationel udnyttelse af AVS-staternes fiskeressourcer og af ressourcerne i det aabne hav, hvor AVS-staterne og Faellesskabet har faelles interesser

-at oege det bidrag, som fiskeriet, herunder akvakultur, ikke-industrielt fiskeri og ferskvandsfiskeri yder til udviklingen i landdistrikterne, dersom man i hoejere grad udnytter fiskeriet i forbindelse med styrkelsen af foedevaresikkerheden og forbedringen af ernaeringsniveauet og af de beroerte lokalsamfunds sociooekonomiske vilkaar; dette forudsaetter bl.a., at kvindernes arbejde i stadiet efter fangsten og i afsaetningsleddet anerkendes og stoettes

-at oege fiskeriets bidrag til udvikling af industrien ved at oege fangst, produktion, forarbejdning og eksport.

Artikel 60

Faellesskabets bistand til udviklingen af fiskeriet omfatter blandt andet stoette til foelgende omraader:

a) produktion af fiskerivarer, herunder erhvervelse af fartoejer, materiel og udstyr, udvikling af den noedvendige infrastruktur i fiskersamfund i landdistrikterne og i fiskeindustrien samt stoette til akvakulturprojekter, bl.a. ved at aabne saerlige kreditlinjer for de AVS-institutioner, der har til opgave at formidle laanene til de paagaeldende personer

b) forvaltning og beskyttelse af fiskeriet, herunder vurdering af fiskebestanden og akvakulturkapaciteten; bedre forvaltning af og kontrol med miljoeet og udvikling af AVS-kyststaternes mulighed for rationelt at forvalte fiskeressourcerne i deres eksklusive oekonomiske zone

c) forarbejdning og afsaetning af fiskeriprodukter, herunder udvikling af faciliteter og aktiviteter med henblik paa forarbejdning, fangst, distribution og afsaetning; begraensning af tab efter fangst samt fremme af programmer med henblik paa at goere brugen af fisk og fiskeriprodukters andel i ernaeringen stoerre.

Artikel 61

I samarbejdet vedroerende udvikling af fiskeressourcerne skal der laegges saerlig vaegt paa AVS-statsborgernes uddannelsesbehov paa alle omraader inden for fiskeriet, paa udvikling og udbygning af AVS-staternes forskningskapacitet samt paa fremme af samarbejdet mellem AVS-staterne indbyrdes og paa regionalt plan om forvaltning og udvikling af fiskeriet.

Artikel 62

Ved anvendelsen af artikel 60 og 61 skal det isaer sikres, at de mindst udviklede AVS-stater, AVS-indlandsstaterne og AVS-oestaterne faar mulighed for fuldt ud at udnytte deres evne til at forvalte deres fiskeressourcer.

Artikel 63

AVS-staterne og Faellesskabet erkender behovet for at samarbejde direkte eller regionalt, eller hvor det er hensigtsmaessigt gennem internationale organisationer med henblik paa at fremme bevarelsen og den optimale anvendelse af havets biologiske marine ressourcer.

Artikel 64

Faellesskabet og AVS-staterne erkender kyststaternes ret til at udoeve suveraene rettigheder for saa vidt angaar efterforskning, udnyttelse, bevaring og forvaltning af fiskeressourcerne i deres respektive eksklusive oekonomiske zoner i overensstemmelse med gaeldende folkeret. AVS-staterne erkender, at Faellesskabets medlemsstaters fiskerflaader, der fisker lovligt i farvande henhoerende under AVS-staternes jurisdiktion, kan bidrage til udviklingen af AVS-staternes fiskeripotentiale og til AVS-kyststaternes oekonomiske udvikling generelt. Derfor erklaerer AVS-staterne sig villige til med Faellesskabet at forhandle fiskeriaftaler, som har til formaal at sikre gensidigt tilfredsstillende vilkaar for fiskeri fra fartoejer, der foerer en medlemsstats flag.

Ved indgaaelsen eller ivaerksaettelsen af saadanne aftaler udoever AVS-staterne ingen forskelsbehandling af Faellesskabet eller dets medlemsstater, dog med forbehold af saerlige aftaler mellem udviklingslande inden for samme geografiske omraade, herunder gensidige fiskeriaftaler. Paa samme maade udoever Faellesskabet ikke forskelsbehandling af AVS-staterne.

Artikel 65

Saafremt AVS-stater, der er beliggende i samme underomraade som territorier, hvor Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab finder anvendelse, oensker at udoeve fiskeri i den hertil hoerende fiskerizone, indleder Faellesskabet og de beroerte AVS-stater forhandlinger med henblik paa indgaaelse af en fiskeriaftale i artikel 64's aand under hensyn til deres saerlige situation i omraadet og til maalsaetningen om et styrket regionalt samarbejde mellem disse territorier og de tilgraensende AVS-stater.

Artikel 66

Faellesskabet og AVS-staterne erkender vaerdien af en regionalpolitik for saa vidt angaar adgangen til fiskerizonerne og vil fremme ethvert initiativ fra AVS-kyststater, der tager sigte paa indgaaelse af harmoniserede aftaler vedroerende fiskerfartoejernes adgang til fiskerizonerne.

Artikel 67

Faellesskabet og AVS-staterne er enige om at traeffe alle foranstaltninger, der kan sikre, at samarbejdsbestraebelserne paa fiskeriomraadet inden for rammerne af denne konvention foerer til resultater, navnlig under hensyn til faelleserklaeringen om oprindelsesstatus for fiskerivarer.

For saa vidt angaar eksport af fiskerivarer til Faellesskabets markeder vil der blive taget behoerigt hensyn til artikel 358.

Artikel 68

De i artikel 64 omhandlede gensidigt tilfredsstillende vilkaar vedroerer i saerdeleshed arten og omfanget af den kompensation, som de paagaeldende AVS-stater modtager i henhold til bilaterale aftaler.

Denne kompensation gives ud over ydelserne i forbindelse med projekter i fiskerisektoren, der gennemfoeres i henhold til konventionens tredje del, afsnit III.

Kompensationen ydes dels af Faellesskabet som saadant, dels af skibsrederne, og ydes i form af finansiel kompensation, der kan omfatte licensafgifter og i givet fald ethvert andet element, som parterne i fiskeriaftalerne er enige om, som f.eks. obligatorisk landing af en del af fangsten, ansaettelse af statsborgere fra AVS-staterne, tilstedevaerelse af observatoerer om bord, overfoersel af teknologi, stoette til forskning og uddannelse.

Kompensationen fastsaettes i forhold til omfanget og vaerdien af de fiskerimuligheder, der tilbydes i de paagaeldende AVS-staters eksklusive oekonomiske zone.

For saa vidt angaar fiskeri af staerkt vandrende fiskearter skal karakteren af parternes forpligtelser i henhold til aftalerne, herunder finansiel kompensation, tage hensyn til de saerlige forhold, der goer sig gaeldende for dette fiskeri.

Faellesskabet traeffer alle noedvendige foranstaltninger for, at dets fartoejer overholder bestemmelserne i de forhandlede aftaler samt den paagaeldende AVS-stats love og regler.

AFSNIT IV

SAMARBEJDE PAA RAAVAREOMRAADET

Artikel 69

AVS/EOEF-samarbejdet paa raavareomraadet tager hensyn til,

- at et stort antal AVS-staters oekonomi er staerkt afhaengig af deres eksport af basisprodukter

-at deres eksportsituation i de fleste tilfaelde forvaerres, hovedsagelig paa grund af den ugunstige udvikling i verdensmarkedspriserne

-at vanskelighederne i mange raavaresektorer, saavel inden for AVS-staternes oekonomi som paa internationalt plan, og navnlig i Faellesskabet, er strukturelt betingede.

Artikel 70

Faellesskabet og AVS-staterne erkender behovet for en faelles indsats for at loese de strukturproblemer, der goer sig gaeldende inden for mange raavaresektorer, og de har som vaesentlige maal for deres samarbejde paa dette omraade sat sig:

- saavel horisontal som vertikal diversificering af AVS-staternes oekonomi, navnlig gennem udvikling af forarbejdning, markedsfoering, distribution og transport (PMDT)

-forbedring af AVS-staternes raavarers konkurrenceevne paa verdensmarkederne gennem omorganisering og rationalisering af deres produktions-, markedsfoerings- og distributionsaktiviteter.

Faellesskabet og AVS-staterne forpligter sig til at bringe alle egnede midler i anvendelse med henblik paa saa vidt muligt at naa disse maal; de er enige om til dette formaal at goere samordnet brug af samtlige instrumenter og midler i konventionen.

Artikel 71

For at naa de maal, der er fastsat i artikel 70, udformes og ivaerksaettes samarbejdet inden for raavaresektoren, herunder navnlig PMDT, paa en saadan maade, at det, under overholdelse af de af AVS-staterne opstillede prioriteter, understoetter disse staters politikker og strategier.

Artikel 72

Samarbejdsaktionerne paa raavareomraadet tager sigte paa udvikling af de internationale, regionale og nationale markeder; de udfoeres efter konventionens bestemmelser og procedurer, navnlig dem, der gaelder for samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering. I denne sammenhaeng kan de ligeledes vedroere:

1) bedre udnyttelse af de menneskelige ressourcer, herunder isaer:

- programmer vedroerende uddannelse og praktikophold beregnet for beslutningstagere fra de beroerte sektorer

-stoette til nationale eller regionale skoler og uddannelsesinstitutioner, der er specialiserede inden for den paagaeldende sektor

2) tilskyndelse til, at de oekonomiske beslutningstagere i Faellesskabet og AVS-staterne investerer i den paagaeldende sektor, navnlig gennem:

-informations- og opmaerksomhedskampagner, der er rettet mod de beslutningstagere, som kan taenkes at ville investere i aktiviteter til diversificering og bedre udnyttelse af AVS-landenes raavarer

-en mere dynamisk anvendelse af risikovillig kapital for virksomheder, der oensker at investere i disse PMDT-aktiviteter

-anvendelse af de relevante bestemmelser vedroerende investeringsfremme, -beskyttelse, -finansiering og -stoette

3) udvikling og forbedring af den infrastruktur, der er noedvendig for aktiviteterne i den paagaeldende sektor, og navnlig af transport- og telekommunikationsnettene.

Artikel 73

Under forfoelgelsen af den maal, der er omhandlet i artikel 70, laegger de kontraherende parter saerlig vaegt paa

- at sikre, at der tages behoerigt hensyn til markedets signaler, saavel det nationale som det regionale og internationale marked

-at tage hensyn til de oekonomiske og sociale virkninger af de ivaerksatte foranstaltninger

-at sikre en stoerre sammenhaeng paa regionalt og internationalt plan mellem de strategier, der forfoelges af de forskellige beroerte AVS-stater

-at fremme en effektiv fordeling af midlerne mellem de forskellige aktiviteter og beslutningstagere i de beroerte produktionssektorer.

Artikel 74

Faellesskabet og AVS-staterne erkender noedvendigheden af at sikre, at de internationale raavaremarkeder fungerer bedst muligt, og at deres gennemsigtighed oeges.

De bekraefter, at de er villige til at intensivere konsultationerne mellem AVS-staterne og Faellesskabet i de internationale fora og organisationer, der beskaeftiger sig med raavarer.

Med henblik herpaa skal der paa en af parternes anmodning finde udveksling af synspunkter sted

- om, hvorledes de gaeldende internationale aftaler eller de specialiserede mellemstatslige arbejdsgrupper fungerer, med det formaal at forbedre dem og goere dem mere effektive under hensyntagen til markedstendenserne

-naar det paataenkes at indgaa eller forny en international aftale eller oprette en specialiseret mellemstatslig gruppe.

Formaalet med disse udvekslinger af synspunkter er at tage hensyn til begge parters respektive interesser, og de kan om noedvendigt finde sted inden for rammerne af Raavareudvalget.

Artikel 75

Faellesskabet og AVS-staterne er enige om at nedsaette et raavareudvalg, som bl.a. skal medvirke til at finde loesninger paa strukturproblemerne paa raavareomraadet.

Raavareudvalget har til opgave, idet det tager hensyn til parternes gensidige interesser, at overvaage den generelle gennemfoerelse af konventionen paa raavareomraadet, og navnlig

a) at behandle de generelle problemer i forbindelse med handelen med disse varer mellem AVS-staterne og Faellesskabet, der maatte blive forelagt det af de kompetente underudvalg under konventionen

b) at anbefale egnede foranstaltninger til loesning af disse problemer og at udvikle produktions- og eksportsystemers konkurrenceevne

c) at udveksle synspunkter og oplysninger om udsigterne og prognoserne for produktion, forbrug og handel paa kort og mellemlang sigt.

Artikel 76

Raavareudvalget holder moede mindst én gang om aaret paa ministerplan. Dets forretningsorden fastsaettes af Ministerraadet. Det sammensaettes af repraesentanter for AVS-staterne og Faellesskabet, der udpeges af Ministerraadet. Dets arbejde forberedes af Ambassadoerudvalget efter de procedurer, der er fastsat i Raavareudvalgets forretningsorden.

AFSNIT V

INDUSTRIEL UDVIKLING, PRODUKTION OG

FORARBEJDNING

Artikel 77

For at lette virkeliggoerelsen af AVS-staternes maal for industriel udvikling skal der udarbejdes en integreret, holdbar udviklingsstrategi, der sammenknytter aktiviteterne i de forskellige sektorer. Der skal saaledes udarbejdes sektorstrategier for landbrug og udvikling af landdistrikterne, produktionssektoren, minedrift, energi, infrastrukturer og tjenesteydelser, saaledes at der opnaas et samspil inden for og mellem sektorerne, og den lokale vaerditilvaekst derved bliver stoeret mulig, og der saa vidt muligt skabes en reel eksportkapacitet for forarbejdede produkter, samtidig med at miljoeet og naturressourcerne beskyttes.

Under forfoelgelsen af disse maal ivaerksaetter de kontraherende parter, ud over de saerlige bestemmelser vedroerende industrielt samarbejde, desuden bestemmelserne om samhandelsordningen, handelsfremmende foranstaltninger for AVS-varer og private investeringer.

Artikel 78

Det industrielle samarbejde, der er et noegleinstrument i den industrielle udvikling, har foelgende maal:

a) at skabe grundlaget for og rammen om et effektivt samarbejde mellem Faellesskabet og AVS-staterne inden for produktion og forarbejdning, bedre udnyttelse af mine- og energiressourcerne, transport og kommunikation

b) at fremme tilvejebringelsen af vilkaar, der er gunstige for udviklingen af industrivirksomheder og for lokale og udenlandske investeringer

c) at forbedre kapacitetsudnyttelsen og rehabilitere de eksisterende industrivirksomheder, der kan blive levedygtige, saaledes at produktionskapaciteten inden for AVS-staternes oekonomi genoprettes

d) at fremme AVS-statsborgeres oprettelse af samt deltagelse i virksomheder, herunder navnlig oprettelse af smaa og mellemstore virksomheder, som fremstiller og/eller anvender lokalt input, og at stoette nye virksomheder og styrke de bestaaende

e) at stoette oprettelsen af nye industrier, der paa rentabel vis forsyner det lokale marked og soerger for vaekst i sektoren for ikke-traditionel eksport, saaledes at valutaindtjeningen oeges, at der skabes beskaeftigelsesmuligheder, og at realindkomsten oeges

f) at udvikle stadig snaevrere forbindelser mellem Faellesskabet og AVS-staterne paa industriomraadet og yderligere fremme navnlig en hurtig etablering af faelles AVS/EOEF-joint ventures inden for industrien

g) at fremme de faglige sammenslutninger i AVS-staterne samt andre institutioner, der beskaeftiger sig med industrivirksomheder eller virksomhedsudvikling.

Artikel 79

Faellesskabet bistaar AVS-staterne med at forbedre deres institutionelle rammer, styrke deres finansieringsinstitutter og skabe, rehabilitere og forbedre deres infrastrukturer med tilknytning til industrien. Faellesskabet vil ligeledes stoette AVS-staterne i deres bestraebelser for oeget integration af industristrukturerne paa regionalt og interregionalt plan.

Artikel 80

Efter anmodning fra en AVS-stat yder Faellesskabet den noedvendige bistand til industriel uddannelse paa alle niveauer, navnlig med henblik paa vurdering af behovene for industriel uddannelse og udarbejdelse af hertil svarende programmer, oprettelse og drift af nationale eller regionale AVS-institutioner for industriel uddannelse, uddannelse af statsborgere fra AVS-staterne i egnede institutioner samt paa arbejdspladsen baade i Faellesskabet og i AVS-staterne og samarbejde mellem institutioner for industriel uddannelse i Faellesskabet og AVS-staterne samt mellem saadanne institutioner i AVS-staterne indbyrdes og mellem sidstnaevnte og tilsvarende institutioner i andre udviklingslande.

Artikel 81

For at maalene for den industrielle udvikling kan naas, bidrager Faellesskabet til oprettelse og udbygning af alle former for levedygtige industrier, som AVS-staterne betragter som vigtige for gennemfoerelsen af deres maalsaetninger og prioriteringer paa industrialiseringsomraadet.

I denne forbindelse boer opmaerksomheden saerlig rettes mod foelgende omraader:

i) produktion og forarbejdning af raavarer:

a) industrier, som paa nationalt eller regionalt plan forarbejder raavarer bestemt til eksport

b) industrier, som opfylder lokale behov og anvender lokale ressourcer, og som er rettet mod de nationale og regionale markeder og hovedsagelig er smaa og mellemstore virksomheder; industrier, der tager sigte paa modernisering af landbruget, effektiv forarbejdning af landbrugsproduktionen og fremstilling af landbrugsinput og -redskaber

ii) maskinindustri, metalindustri og kemisk industri:

a) maskinvirksomheder, der fremstiller vaerktoej og udstyr, og som isaer er oprettet med henblik paa vedligeholdelse af de fabrikker og det udstyr, der findes i AVS-staterne. Disse virksomheder skal i foerste raekke stoette den forarbejdende sektor og fremstillingssektoren, den overvejende eksportorienterede sektor og de smaa og mellemstore virksomheder, som daekker basale behov

b) metalindustrier, der foretager sekundaer forarbejdning af AVS-staternes mineprodukter for at forsyne AVS-staternes maskinindustri og kemiske industri

c) kemiske industrier, navnlig smaa og mellemstore virksomheder, der foretager sekundaer forarbejdning af de mineralske produkter, der er bestemt til den oevrige industri samt til landbruget og sundhedssektoren

iii) rehabilitering og udnyttelse af industrikapaciteten: genopretning, bedre udnyttelse, sanering, omstrukturering og bevarelse af den eksisterende, potentielt levedygtige industrikapacitet. I denne forbindelse boer de industrier prioriteres, der anvender meget faa importerede bestanddele i deres produkter, og som har virkninger i det foregaaende og efterfoelgende led og en gunstig indvirkning paa beskaeftigelsen. Rehabiliteringsaktiviterne boer sigte mod tilvejebringelse af de vilkaar, der er noedvendige for, at de rehabiliterede virksomheder kan overleve.

Artikel 82

I konventionens gyldighedsperiode bistaar Faellesskabet som en prioriteret foranstaltning AVS-staterne med at udvikle levedygtige industrier, som defineret i artikel 81, alt efter hver enkelt AVS-stats kapacitet og beslutninger og under hensyn til deres respektive midler, og saaledes at der tages hensyn til den tilpasning af industristrukturerne, der sker mellem de kontraherende parter og paa verdensplan.

Artikel 83

Faellesskabet bidrager i begge parters interesse til at udvikle samarbejdet mellem virksomheder i Faellesskabet og i AVS-staterne og mellem virksomheder i forskellige AVS-stater ved industriinformation og industrifremme.

Formaalet med saadanne aktiviteter er at oege regelmaessig udveksling af oplysninger, at tilvejebringe de noedvendige kontakter paa industriomraadet mellem de industripolitisk ansvarlige, igangsaetterne og de oekonomiske beslutningstagere i Faellesskabet og i AVS-staterne, at gennemfoere bl.a. feasibility-undersoegelser, at lette oprettelse og drift af AVS-organer inden for industrifremme og at tilskynde til indgaaelse af aftaler om faelles investeringer, underleveranceaftaler og enhver anden form for industrielt samarbejde mellem virksomheder i Faellesskabets medlemsstater og i AVS-staterne.

Artikel 84

Faellesskabet bidrager til oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore haandvaerks-, handels- og industrivirksomheder under hensyn dels til den vaesentlige rolle, som disse virksomheder spiller i de moderne, uformelle sektorer, idet de udgoer en diversificeret oekonomisk struktur, samt for AVS-staternes generelle udvikling, dels til de fordele, som saadanne virksomheder giver med hensyn til erhvervelse af faglig kompetence, integreret overfoersel af egnede teknologier og tilpasning af disse samt muligheden for at drage stoerst mulig nytte af den lokale arbejdskraft. Faellesskabet bidrager ligeledes til sektoranalyser og udarbejdelse af aktionsprogrammer, til tilvejebringelse af hensigtsmaessige infrastrukturer samt til styrkelse og drift af institutioner til information, industrifremme, uddannelse paa forskellige niveauer samt af kreditgivnings- eller garantiinstitutioner og institutioner til overfoersel af teknologi.

Faellesskabet og AVS-staterne tilskynder til samarbejde og kontakt mellem smaa og mellemstore virksomheder i medlemsstaterne og i AVS-staterne.

Artikel 85

For at hjaelpe AVS-staterne til at udvikle deres teknologiske grundlag og foroege deres egne muligheder for videnskabelig og teknologisk udvikling og for at lette erhvervelse, overfoersel og tilpasning af teknologi paa saadanne vilkaar, at udbyttet heraf bliver stoerst muligt, og saaledes at omkostningerne reduceres mest muligt, er Faellesskabet rede til via de forskellige instrumenter inden for samarbejdet med henblik paa udviklingsfinansiering at bidrage til bl.a.:

a) oprettelse og udbygning af videnskabelige og tekniske infrastrukturer med tilknytning til industrien i AVS-staterne

b) fastlaeggelse og gennemfoerelse af forsknings- og udviklingsprogrammer

c) kortlaegning og tilvejebringelse af muligheder for samarbejde mellem forskningsinstitutter, hoejere laereanstalter og virksomheder i AVS-staterne, Faellesskabet, medlemsstaterne og andre lande

d) ivaerksaettelse og fremme af aktiviteter til konsolidering af egnet lokal teknologi og til erhvervelse af relevant udenlandsk teknologi, navnlig fra andre udviklingslande

e) identifikation, vurdering og erhvervelse af industriteknologi, herunder forhandling paa gunstige vilkaar om erhvervelse af udenlandsk teknologi, udenlandske patenter og anden udenlandsk industriel ejendomsret, navnlig ved finansiering og/eller andre egnede arrangementer med virksomheder og institutioner i Faellesskabet

f) raadgivende virksomhed i AVS-staterne med henblik paa udarbejdelse af regler for overfoersel af teknologi og tilvejebringelse af tilgaengelig information, navnlig om betingelser i teknologiaftaler, teknologityper og -kilder og AVS-staternes og andre landes erfaringer med hensyn til anvendelsen af visse former for teknologi

g) fremme af det teknologiske samarbejde mellem AVS-staterne indbyrdes og mellem disse stater og andre udviklingslande, herunder forsknings- og udviklingsenheder navnlig paa regionalt plan, med henblik paa den bedst mulige udnyttelse af saerligt velegnede videnskabelige og tekniske faciliteter, som disse stater maatte vaere i besiddelse af

h) i videst muligt omfang lettere adgang til og bedre udnyttelse af dokumentation og andre disponible datakilder i Faellesskabet.

Artikel 86

For at saette AVS-staterne i stand til at drage stoerre nytte af samhandelsordningen og de oevrige bestemmelser i denne konvention gennemfoeres der foranstaltninger til fremme af afsaetningen af AVS-staternes industrivarer baade paa Faellesskabets marked og paa de oevrige udenlandske markeder, ligeledes med henblik paa at stimulere og udvikle AVS-staternes indbyrdes handel med industrivarer. Foranstaltningerne skal bl.a. omfatte markedsundersoegelser, afsaetning, kvalitet og standardisering af forarbejdede varer i overensstemmelse med artikel 229 og 230 og under hensyn til artikel 135 og 136.

Artikel 87

1. Et udvalg for industrielt samarbejde, der er under tilsyn af Ambassadoerudvalget, har foelgende opgaver:

a) at goere status over de fremskridt, der goeres med hensyn til det samlede program for industrielt samarbejde i henhold til denne konvention, og om fornoedent at forelaegge henstillinger for Ambassadoerudvalget; i denne forbindelse undersoeger det og afgiver udtalelse om de beretninger, der er foreskrevet i artikel 327, om de fremskridt, der er gjort inden for det industrielle samarbejde samt om vaeksten i investeringsstroemmene, og overvaager regelmaessigt mekanismerne vedroerende interventionerne fra Den Europaeiske Investeringsbank, i det foelgende benaevnt »Banken«, Kommissionen, Centret for Industriel Udvikling, i det foelgende benaevnt »CIU«, og de myndigheder i AVS-staterne, der har til opgave at udfoere industriprojekterne, for at sikre den bedst mulige samordning

b) at behandle de problemer og spoergsmaal vedroerende den industrielle samarbejdspolitik, som AVS-staterne eller Faellesskabet forelaegger det, og