Foreløbig partnerskabsaftale

mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Stillehavslandene på den anden side

DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt "EF-parten",

på den ene side og

REPUBLIKKEN FIJIØERNE, og

DEN UAFHÆNGIGE STAT PAPUA NY GUINEA, i det følgende benævnt "Papua Ny Guinea",

i det følgende benævnt "Stillehavslandene",

på den anden side,

SOM HENVISER TIL partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 og ændret i 2005, i det følgende benævnt "Cotonouaftalen",

SOM HENVISER TIL, at handelspræferencerne i Cotonouaftalen udløber den 31. december 2007,

SOM HENVISER TIL de negative virkninger, som udløbet af handelspræferencerne i Cotonouaftalen kan få for Stillehavslandenes udførsel til Fællesskabet, hvis de ikke senest den 31. december 2007 afløses af en WTO-forenelig handelsordning, og til, at det derfor er nødvendigt at fastlægge en foreløbig partnerskabsaftale, som kan beskytte de berørte Stillehavslandes handels- og udviklingsmæssige interesser,

SOM HENVISER TIL, at Fællesskabet har tilbudt forbedret markedsadgang som led i forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er), og at Stillehavslandene ønsker at drage fordel af dette tilbud allerede fra den 1. januar 2008,

SOM BEKRÆFTER deres vilje til at fortsætte de igangværende forhandlinger med henblik på senest den 31. december 2008 at indgå samlet ØPA, som skal rumme alle relevante elementer og omfatte alle interesserede Stillehavsøer,

SOM BEKRÆFTER, at udviklingssamarbejde bliver et meget vigtigt element i den endelige ØPA og får væsentlig betydning for gennemførelsen af målene heri,

SOM BEKRÆFTER deres engagement i Cotonouaftalens mål og gennemførelse og ønsker at udbygge de i den forbindelse indgåede forpligtelser,

SOM BEKRÆFTER deres vilje til at respektere menneskerettighederne, de demokratiske principper, retsstaten og god regeringsførelse, som er de væsentlige og grundlæggende elementer i Cotonouaftalen, og til at befordre en bæredygtig og retfærdig udvikling, som i nævnte aftale sammen med et aktivt og organiseret civilsamfund og en privat sektor, der deltager mere, og markedsøkonomi betragtes som de vigtigste medvirkende elementer til gennemførelse af målene med partnerskabet,

SOM BEKRÆFTER deres vilje til at samarbejde om gennemførelse af Cotonouaftalens mål om udryddelse af fattigdom, bæredygtig udvikling og Stillehavslandenes gradvise integration i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politikvalg og udviklingsprioriteringer,

SOM BEKRÆFTER deres vilje til at støtte den regionale integration i Stillehavsregionen, herunder især den regionale økonomiske integration som et vigtigt redskab til at befordre Stillehavslandenes integration i verdensøkonomien og bistå dem med at tackle udfordringerne i forbindelse med globaliseringen og opnå den ønskede økonomiske vækst og sociale fremgang,

SOM ØNSKER at arbejde tæt sammen på nationalt plan inden for rammerne af Cotonouaftalens eksisterende strukturer for at optimere synergien mellem udviklingssamarbejdet og målene med denne aftale,

SOM ØNSKER gradvist at fjerne de handelshindringer, der består mellem dem, under hensyntagen til principperne om asymmetri og fleksibilitet,

SOM ØNSKER at skabe et grundlag for at forbedre handelsordningerne mellem Stillehavslandene og Fællesskabet under overholdelse af deres forpligtelser i Verdenshandelsorganisationen (WTO),

SOM ØNSKER at fastlægge en institutionel ramme for deres foreløbige partnerskabsaftale og en ordning for bilæggelse af tvister, der måtte opstå i den forbindelse, i overensstemmelse med målene i denne aftale,

HAR VEDTAGET AT INDGÅ DENNE AFTALE:

DEL I

HANDELSPARTNERSKAB FOR BÆREDYGTIG UDVIKLING

Artikel 1

Mål

Målene med denne aftale er:

a) at gøre det muligt for Stillehavslandene at drage fordel af den forbedrede markedsadgang, Fællesskabet tilbyder som led i ØPA-forhandlingerne, og undgå at afbryde samhandelen mellem Stillehavslandene og Fællesskabet i tidsrummet mellem udløbet af handelspræferencerne i Cotonouaftalen den 31. december 2007 og indgåelsen af en endelig ØPA mellem Stillehavslandene og Fællesskabet og/eller dets medlemsstater

b) at fremme bæredygtig udvikling og Stillehavslandenes gradvise integration i verdensøkonomien i overensstemmelse med deres politikvalg og udviklingsprioriteringer

c) at oprette et frihandelsområde mellem parterne på grundlag af fælles interesser og opfylde dette mål ved en gradvis liberalisering af handelen under overholdelse af de gældende WTO-regler og princippet om asymmetri, alt efter Stillehavslandenes særlige behov og kapacitetsbegrænsninger, for så vidt angår omfanget af og tidsplanerne for forpligtelserne i denne aftale

d) at fastlægge passende tvistbilæggelsesordninger

e) at fastlægge passende institutionelle ordninger.

Artikel 2

Principper

1. Denne aftale er baseret på de grundlæggende principper samt de væsentlige elementer og det grundlæggende element i Cotonouaftalens artikel 2 og 9. Denne aftale bygger på bestemmelserne i Cotonouaftalen og de tidligere AVS-EF-partnerskabsaftaler inden for regionalt samarbejde og regional integration såvel som økonomisk og handelsmæssigt samarbejde.

2. Parterne er enige om, at Cotonouaftalen og denne aftale skal gennemføres på en sådan måde, at de to aftaler supplerer og styrker hinanden.

Artikel 3

Bæredygtig udvikling

1. Parterne bekræfter, at målet om bæredygtig udvikling skal være en integrerende del af bestemmelserne i denne aftale i overensstemmelse med de overordnede mål og principper, der er fastsat i Cotonouaftalens artikel 1, 2 og 9, særlig den generelle forpligtelse til at mindske og med tiden udrydde fattigdom på en måde, som er forenelig med målet om bæredygtig udvikling.

2. At dette mål skal tilstræbes i forbindelse med denne aftale, opfatter parterne som en forpligtelse til:

a) at der ved anvendelsen af denne aftale tages fuldt ud hensyn til deres respektive befolkningers og fremtidige generationers interesser på det menneskelige, kulturelle, økonomiske, sociale, sundhedsmæssige og miljømæssige område

b) at beslutningsmetoderne tager hensyn til de grundlæggende principper om ejerskab, deltagelse og dialog.

3. Parterne er følgelig enige om at samarbejde med henblik på at opnå en bæredygtig udvikling, hvor mennesket, der primært drager nytte af udviklingen, står i centrum.

Artikel 4

Regional integration

1. Denne aftale bygger på og tilsigter at forstærke den regionale integration, og parterne forpligter sig til at samarbejde om at udvikle den yderligere.

2. Intet i denne aftale er til hinder for, at en part kan indgå en aftale om oprettelse af et frihandelsområde, en toldunion eller en anden frihandelsaftale med et eller flere tredjelande.

Artikel 5

Samarbejde i internationale fora

1. Parterne bestræber sig på at samarbejde i alle internationale fora, hvor emner af relevans for denne aftale tages op.

2. Parterne anerkender det værdifulde bidrag, regionale organisationer kan levere til gennemførelsen af målene i denne aftale. Parterne er enige om at indgå i et tæt samarbejde med eksisterende regionale organisationer og programmer i Stillehavslandene, når det er hensigtsmæssigt og muligt, for at støtte gennemførelsen af denne aftale.

DEL II

VAREHANDEL

Artikel 6

Anvendelsesområde

Denne aftale finder anvendelse på varer med oprindelse i Fællesskabet eller Stillehavslandene henhørende under kapitel 1 til 97 i Fællesskabets og Stillehavslandenes respektive toldnomenklaturer i overensstemmelse med de tariferingsregler, der gælder for det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS).

KAPITEL 1

Told

Artikel 7

Told og andre afgifter

1. Told omfatter også afgifter af enhver art, herunder alle former for tillægsafgifter, der pålægges ved indførsel af varer, men ikke:

a) skatter eller andre interne afgifter, der pålægges i medfør af artikel 23

b) antidumping- udlignings- eller beskyttelsesforanstaltninger, der anvendes i medfør af del II, kapitel 2

c) gebyrer og andre afgifter, der pålægges i medfør af stk. 2.

2. De gebyrer og afgifter, der er omhandlet i stk. 1, litra c), begrænses beløbsmæssigt til de anslåede omkostninger ved de ydede tjenester og må ikke udgøre en indirekte beskyttelse af indenlandske varer eller en beskatning af indførsel til fiskale formål. Sådanne gebyrer og afgifter må ikke anvendes på et ad valorem-grundlag.

Artikel 8

Oprindelsesregler

I dette kapitel anvendes udtrykkene "med oprindelsesstatus", "med oprindelse i" og lignende udtryk om varer, der opfylder oprindelsesreglerne i protokol II til denne aftale. I de fem år, der følger efter denne aftales ikrafttrædelse, tager parterne anvendelsen af disse bestemmelser op til fornyet overvejelse for i lyset af Stillehavslandenes udviklingsbehov yderligere at forenkle de begreber og metoder, der anvendes til bestemmelse af oprindelsen. I den forbindelse tages der fuldt ud hensyn til behovet for investeringssikkerhed, den teknologiske udvikling, produktionsprocesser og alle andre faktorer, herunder de igangværende reformer af oprindelsesreglerne og indførelsen af passende ordninger for administrativt samarbejde mellem parterne og i givet fald de enkelte Stillehavslande, der måtte nødvendiggøre ændringer af bestemmelserne i protokollen. Senest et år inden udløbet af denne periode indleder parterne forhandlinger om ændring eller udskiftning af protokollen. Ændring eller udskiftning sker i givet fald ved afgørelse truffet i Handelsudvalget.

Artikel 9

Tarifering af varer

Tariferingen af de varer, der er omfattet af samhandelen mellem Fællesskabet og Stillehavslandene, er fastsat i parternes respektive toldnomenklaturer, som er baseret på det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS).

Artikel 10

Afskaffelse af told ved udførsel

Hverken Fællesskabet eller Stillehavslandene opretholder eller indfører told, skatter eller andre gebyrer og afgifter ved udførsel af varer til den anden part og ej heller interne skatter, gebyrer eller afgifter af varer, der udføres til den anden part, som overstiger de skatter, gebyrer og afgifter, der pålægges tilsvarende varer bestemt til indenlandsk salg, med undtagelse af:

a) tilfælde, hvor sådanne foranstaltninger er nødvendige, sammen med nationale foranstaltninger, for at sikre et Stillehavslands solvens eller beskytte miljøet

b) helt usædvanlige tilfælde, hvor et Stillehavsland kan godtgøre, at det har et særligt behov for beskyttelse for at kunne udvikle nye industrier, idet det så midlertidigt efter aftale med Fællesskabet kan indføre eksportafgifter på et begrænset antal varer bestemt til sidstnævntes marked [1].

Artikel 11

Told på varer med oprindelse i Stillehavslandene

Varer med oprindelse i Stillehavslandene indføres toldfrit til Fællesskabet, bortset fra de i bilag I anførte varer på de deri angivne betingelser.

Artikel 12

Told på varer med oprindelse i Fællesskabet

Told ved indførsel af varer med oprindelse i Fællesskabet nedsættes eller afskaffes efter bestemmelserne i bilag II.

Artikel 13

Ændring af toldforpligtelser

Hvis der opstår alvorlige vanskeligheder i forbindelse med indførsel af en givet vare, kan det berørte Stillehavsland anmode Handelsudvalget om at tage tidsplanen for toldnedsættelser og -afskaffelser op til fornyet overvejelse med henblik på om nødvendigt at ændre den efter fælles aftale.

Handelsudvalget kan aftale at ændre bilag II på en måde, der anses for hensigtsmæssig.

Parterne sikrer, at sådanne ændringer ikke fører til uoverensstemmelse mellem denne aftale og kravene i artikel XXIV i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994.

Artikel 14

Standstill

Fra denne aftales ikrafttrædelse må der for alle varer, som er omfattet af toldafviklingsforpligtelser, ikke indføres ny told i samhandelen mellem parterne eller ske en forhøjelse af allerede gældende told.

Artikel 15

Varebevægelser

1. Der opkræves kun told én gang for varer med oprindelse i Fællesskabet eller Stillehavslandene. Når tolden er opkrævet, kan varer med oprindelse i en af parterne omsættes inden for henholdsvis Fællesskabets eller Stillehavslandenes territorium, uden at der skal betales yderligere told.

2. Uanset stk. 1 tilbagebetales told, som er betalt ved indførsel til et Stillehavsland af varer under toldpositioner, for hvilke tolden endnu ikke er afskaffet i alle Stillehavslandene, fuldt ud, så snart varerne forlader det toldområde, hvortil de først blev indført. Der betales derefter told af varerne i det land, hvor de forbruges.

3. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at lette varebevægelserne og forenkle toldprocedurerne, jf. kapitel 4.

Artikel 16

Klausul om ikke-forskelsbehandling

1. På de områder, der er omfattet af dette kapitel, indrømmer Fællesskabet Stillehavslandene enhver gunstigere behandling, som følger af Fællesskabets indgåelse af en frihandelsaftale med en tredjepart efter undertegnelsen af denne aftale.

2. På de områder, der er omfattet af dette kapitel, indrømmer Stillehavslandene Fællesskabet enhver gunstigere behandling, som følger af Stillehavslandenes indgåelse af en frihandelsaftale med en stor handelsøkonomi efter undertegnelsen af denne aftale.

3. Hvis et eller flere Stillehavslande kan godtgøre, at en tredjepart har tilbudt det/dem en væsentligt gunstigere behandling i forbindelse med varehandel, herunder oprindelsesregler, end den, Fællesskabet tilbyder, rådfører parterne sig med hinanden og kan i fællesskab træffe afgørelse om, hvordan bestemmelserne i stk. 2 bedst kan gennemføres.

4. Bestemmelserne i dette kapitel må ikke fortolkes således, at de forpligter Fællesskabet eller et Stillehavsland til at indrømme den anden part en præferencebehandling, som måtte følge af, at Fællesskabet eller et Stillehavsland er part i en frihandelsaftale med en tredjepart på datoen for undertegnelsen af denne aftale.

5. I denne artikel forstås ved "frihandelsaftale" en aftale, der i væsentlig grad liberaliserer handelen, og som i væsentlig grad fjerner eller afskaffer forskelsbehandling mellem parterne ved at fjerne eksisterende diskriminerende foranstaltninger og/eller forbyde nye diskriminerende foranstaltninger og mere diskriminerende foranstaltninger enten ved ikrafttrædelsen af denne aftale eller i henhold til en rimelig tidsplan.

6. I denne artikel forstås ved "stor handelsøkonomi" ethvert udviklet land eller ethvert land, der året forud for ikrafttrædelsen af den i stk. 2 omhandlede frihandelsaftale tegnede sig for over 1 procent af verdenshandelen, eller enhver gruppe lande, der optræder enkeltvis, samlet eller gennem en frihandelsaftale, og som året forud for ikrafttrædelsen af den i stk. 2 omhandlede frihandelsaftale tegnede sig for over 1,5 procent af verdenshandelen [2].

Artikel 17

Særlige bestemmelser om administrativt samarbejde på toldområdet

1. Parterne er enige om, at administrativt samarbejde er af afgørende betydning for gennemførelsen af og kontrollen med den præferencebehandling, der indrømmes i henhold til denne del, og understreger, at de er fast besluttet på at bekæmpe uregelmæssigheder og svig i toldspørgsmål og hermed beslægtede anliggender.

2. Har en part eller i givet fald et Stillehavsland på grundlag af en objektiv oplysning fået bevis for manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, kan den/det suspendere præferencebehandlingen af den eller de pågældende varer midlertidigt i overensstemmelse med denne artikel.

3. I denne artikel forstås ved manglende administrativt samarbejde bl.a.:

a) gentagne forsømmelser af forpligtelsen til at kontrollere produktets eller produkternes oprindelsesstatus

b) gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at foretage og/eller give meddelelse om resultaterne af efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviset

c) gentagne afslag på eller unødige forsinkelser med at give tilladelse til at udføre opgaver som led i det administrative samarbejde for at kontrollere ægtheden af dokumenter eller korrektheden af oplysninger, der er af betydning for indrømmelsen af den pågældende præferencebehandling.

I denne artikels forstand kan der bl.a. være tale om konstatering af uregelmæssigheder eller svig, hvis der sker en hurtig og ikke tilstrækkeligt begrundet stigning i vareimporten til et niveau, der overskrider den anden parts eller det pågældende Stillehavslands sædvanlige produktions- og eksportkapacitet, og der foreligger objektive oplysninger om uregelmæssigheder eller svig.

4. Præferencebehandlingen kan suspenderes midlertidigt i henhold til stk. 2 på følgende betingelser:

a) Den part eller i givet fald det Stillehavsland, der på grundlag af en objektiv oplysning har fået bevis for manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig, giver uden unødig forsinkelse Handelsudvalget meddelelse om beviset og den objektive oplysning og indleder på grundlag af alle relevante oplysninger og objektive beviser konsultationer i Handelsudvalget med henblik på at nå frem til en for både Fællesskabet og Stillehavslandene eller i givet fald Stillehavslandet acceptabel løsning.

b) Har parterne indledt konsultationer i Handelsudvalget, jf. ovenfor, og er de ikke nået frem til en acceptabel løsning senest tre måneder efter meddelelsen, kan den pågældende part eller det pågældende Stillehavsland midlertidigt suspendere præferencebehandlingen af den eller de pågældende varer. En midlertidig suspension meddeles Handelsudvalget hurtigst muligt.

c) Midlertidige suspensioner i henhold til denne artikel begrænses til, hvad der er nødvendigt for at beskytte den pågældende parts eller det pågældende Stillehavslands finansielle interesser. Suspensionerne må højst vare seks måneder med mulighed for forlængelse med yderligere seks måneder. Midlertidige suspensioner meddeles den berørte part eller det berørte Stillehavsland og Handelsudvalget straks efter vedtagelsen. De er genstand for regelmæssige konsultationer i Handelsudvalget, navnlig med henblik på at bringe dem til ophør, så snart betingelserne for deres anvendelse ikke længere er til stede.

5. Samtidig med at der gives meddelelse til Handelsudvalget i henhold til denne artikels stk. 4, litra a), offentliggør den pågældende part eller det pågældende Stillehavsland en meddelelse til importører i sin officielle tidende. Det bør af meddelelsen til importørerne fremgå, at det på grundlag af objektive oplysninger findes godtgjort, at der for den pågældende vare og den pågældende særlige oprindelse foreligger manglende administrativt samarbejde og/eller uregelmæssigheder eller svig.

Artikel 18

Behandling af administrative fejl

Parterne anerkender, at de hver især har beføjelse til at rette fejl under gennemførelsen af denne aftale. Afdækkes der fejl, kan hver af parterne anmode Handelsudvalget om at undersøge mulighederne for at vedtage passende foranstaltninger med henblik på at løse problemet.

KAPITEL 2

Handelsbeskyttelsesinstrumenter

Artikel 19

Antidumping- og udligningsforanstaltninger

1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel er intet i denne aftale til hinder for, at Fællesskabet eller Stillehavslandene, både WTO-medlemmer og ikke-WTO-medlemmer, enkeltvis eller samlet kan indføre antidumping- eller udligningsforanstaltninger i overensstemmelse med de relevante WTO-aftaler. I forbindelse med denne artikel bestemmes oprindelse efter parternes ikke-præferentielle oprindelsesregler.

2. Fællesskabet må ikke indføre nogen endelig antidumping- eller udligningstold på varer, som indføres fra Stillehavslandene, inden det i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen har overvejet muligheden for en konstruktiv løsning som omhandlet i de relevante WTO-aftaler. I den forbindelse yder Fællesskabet passende bistand til eksportører fra Stillehavslandene, der foreslår sådanne konstruktive løsninger.

3. Har en regional eller subregional myndighed indført en antidumping- eller udligningsforanstaltning på vegne af to eller flere Stillehavslande, skal der være et enkelt forum for domstolsprøvelse, inklusive appelstadiet.

4. Hvis der kan pålægges antidumping- eller udligningsforanstaltninger på regionalt, subregionalt eller nationalt plan, sikrer parterne eller i givet fald Stillehavslandene, at de regionale/subregionale myndigheder og de nationale myndigheder ikke anvender sådanne foranstaltninger samtidigt på samme vare.

5. Fællesskabet meddeler de eksporterende Stillehavslande, at det har modtaget en behørigt dokumenteret klage, inden det indleder en eventuel undersøgelse.

6. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse på alle undersøgelser, der indledes efter ikrafttrædelsen af denne aftale.

7. Bestemmelserne i denne artikel er ikke underlagt tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale.

Artikel 20

Multilaterale beskyttelsesforanstaltninger

1. Med forbehold af bestemmelserne i denne artikel er intet i denne aftale til hinder for, at Stillehavslandene og Fællesskabet kan indføre foranstaltninger i overensstemmelse med artikel XIX i GATT 1994, aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i aftalen om landbrug. I forbindelse med denne artikel bestemmes oprindelse efter parternes ikke-præferentielle oprindelsesregler.

2. Uanset stk. 1 kan Fællesskabet i betragtning af nærværende aftales overordnede udviklingsmål og Stillehavslandenes beskedne økonomiske betydning undtage indførsel fra Stillehavslandene fra enhver foranstaltning, der måtte træffes i medfør af artikel XIX i GATT 1994, WTO-aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i aftalen om landbrug.

3. Bestemmelserne i stk. 2 finder anvendelse i en periode på fem år, der løber fra datoen for ikrafttrædelsen af denne aftale. Senest 120 dage inden udløbet af denne periode tager parterne gennemførelsen af disse bestemmelser op til fornyet overvejelse i lyset af Stillehavslandenes udviklingsbehov med henblik på at tage stilling til, om deres anvendelse bør forlænges.

4. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke underlagt tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale.

Artikel 21

Bilaterale beskyttelsesforanstaltninger

1. Uanset artikel 20 kan Fællesskabet eller et Stillehavsland efter at have undersøgt, om der er alternative løsninger, træffe beskyttelsesforanstaltninger af begrænset varighed, som fraviger bestemmelserne i artikel 11 og 12, på de betingelser og efter de procedurer, der er fastlagt i nærværende artikel.

2. De i stk. 1 omhandlede beskyttelsesforanstaltninger kan træffes, når en vare med oprindelse i Fællesskabet eller et Stillehavsland indføres til den anden parts territorium i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage:

a) alvorlig skade for indenlandske producenter af tilsvarende eller direkte konkurrerende varer på de importerende parters eller de importerende Stillehavslandes territorium

b) økonomiske eller sociale forstyrrelser i en økonomisk sektor eller vanskeligheder, som kunne føre til en alvorlig forværrelse af den økonomiske situation i de importerende parter eller de importerende Stillehavslande

c) forstyrrelser på markederne for tilsvarende eller direkte konkurrerende landbrugsprodukter [3] eller i de mekanismer, der regulerer disse markeder.

3. De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at afhjælpe eller forhindre en alvorlig skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2 og stk. 5, litra b). De importerende parters eller de importerende Stillehavslandes beskyttelsesforanstaltninger må kun være en eller flere af følgende:

a) suspension af den yderligere nedsættelse af importafgiften for den pågældende vare som omhandlet i denne aftale

b) forhøjelse af toldsatsen for den pågældende vare op til et niveau, der ikke overstiger den toldsats, der pålægges indførsel af varer med oprindelse i andre WTO-medlemmer

c) indførelse af toldkontingenter for den pågældende vare.

4. Indføres en vare med oprindelse i et eller flere Stillehavslande i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage en skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2, litra a), b) og c), i en eller flere regioner i Fællesskabets yderste periferi, kan Fællesskabet træffe tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til den eller de pågældende regioner i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-9, jf. dog stk. 1, 2 og 3.

5. a) Indføres en vare med oprindelse i Fællesskabet i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage en skade eller forstyrrelser som omhandlet i stk. 2, litra a), b) og c), i et Stillehavsland, kan det berørte Stillehavsland træffe tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger begrænset til dets territorium i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-9, jf. dog stk. 1, 2 og 3.

b) Et Stillehavsland kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, når en vare med oprindelse i Fællesskabet som følge af en toldnedsættelse indføres til dets territorium i så forhøjede mængder og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage forstyrrelser for en nyoprettet industri, der fremstiller tilsvarende eller direkte konkurrerende varer. Disse foranstaltninger træffes for at fremme udviklingen af produktive og bæredygtige industrier med henblik på at forbedre befolkningens generelle levestandard. Denne bestemmelse finder kun anvendelse i en periode på tyve år efter datoen for ikrafttrædelsen af denne aftale. Foranstaltningerne skal træffes i overensstemmelse med procedurerne i stk. 6-9, men kan dog indledningsvis træffes for en periode på syv år, hvis der er tale om ikke mindst udviklede lande, hvorefter det i fællesskab overvejes, om de skal forlænges med yderligere tre år, og for en periode på tolv år, hvis der er tale om små ølande og mindst udviklede Stillehavslande, hvorefter det i fællesskab overvejes, om de skal forlænges med yderligere tre år. Et Stillehavsland må ikke på noget tidspunkt i medfør af denne bestemmelse forhøje tolden på varer med oprindelse i Fællesskabet for mere end 3 % af toldpositionerne eller mere end 15 % af den samlede værdi af alle varer med oprindelse i Fællesskabet beregnet som et gennemsnit af importværdien i de seneste tre år.

6. a) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger opretholdes kun så længe, det måtte være nødvendigt for at forebygge eller afhjælpe en alvorlig skade eller forstyrrelser som defineret i stk. 2, 4 og 5.

b) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger anvendes i en periode på højst to år. Under helt usædvanlige omstændigheder kan foranstaltningerne forlænges med en yderligere periode på højst to år. Anvender et Stillehavsland en beskyttelsesforanstaltning, eller træffer Fællesskabet en foranstaltning begrænset til en eller flere regioner i dets yderste periferi, kan den pågældende foranstaltning dog anvendes i en periode på højst fire år, og under helt usædvanlige omstændigheder kan den forlænges med en yderligere periode på fire år.

c) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger, der varer over et år, skal ledsages af klare regler for deres gradvise afvikling senest ved udløbet af den fastsatte periode.

d) De i denne artikel omhandlede beskyttelsesforanstaltninger må ved indførsel af en vare, som tidligere har været genstand for en sådan foranstaltning, ikke anvendes i en periode på mindst et år efter foranstaltningens udløb.

7. Ved gennemførelsen af ovenstående stykker gælder følgende:

a) Er Fællesskabet eller et Stillehavsland af den opfattelse, at en af de i stk. 2, 4 og/eller 5 omhandlede omstændigheder er til stede, indbringer det straks sagen for Handelsudvalget til undersøgelse.

b) Handelsudvalget kan om nødvendigt fremsætte henstillinger for at afhjælpe de opståede omstændigheder. Hvis Handelsudvalget ikke senest 30 dage efter sagens indbringelse for udvalget har fremsat henstillinger, der kan afhjælpe omstændighederne, og der ikke er fundet nogen anden tilfredsstillende løsning, kan den importerende part, det være sig Fællesskabet eller Stillehavslandet, indføre passende foranstaltninger til afhjælpning af omstændighederne i overensstemmelse med denne artikel.

c) Fællesskabet eller det berørte Stillehavsland giver, før det træffer en foranstaltning i henhold til denne artikel, eller hurtigst muligt i de tilfælde, der er omfattet af stk. 8, Handelsudvalget alle relevante oplysninger for en fuldstændig undersøgelse af situationen med henblik på at finde en for begge parter acceptabel løsning.

d) Der vælges i medfør af denne artikel fortrinsvis sådanne beskyttelsesforanstaltninger, som forstyrrer anvendelsen af aftalen mindst muligt.

e) Enhver beskyttelsesforanstaltning, der træffes i medfør af denne artikel, meddeles straks Handelsudvalget og er dér genstand for periodiske konsultationer, navnlig med henblik på fastsættelse af en tidsplan, der gør det muligt at afskaffe den, så snart omstændighederne tillader det.

8. Er et øjeblikkeligt indgreb nødvendigt på grund af helt usædvanlige omstændigheder, kan den berørte importerende part, det være sig Fællesskabet eller et Stillehavsland, træffe de i stk. 3, 4 og/eller 5 omhandlede foranstaltninger på midlertidig basis uden at opfylde kravene i stk. 7. Et sådant indgreb kan iværksættes for en periode på højst 180 dage, når foranstaltningerne træffes af Fællesskabet, og 200 dage, når de træffes af et Stillehavsland, eller når de af Fællesskabet trufne foranstaltninger er begrænset til en eller flere regioner i dets yderste periferi. En sådan midlertidig foranstaltnings varighed medregnes som en del af den indledende periode og en eventuel forlængelse som omhandlet i stk. 6. Når der træffes sådanne midlertidige foranstaltninger, tages der hensyn til alle involverede parters, specielt små ølandes, interesser. Den importerende part eller i givet fald det importerende Stillehavsland underretter den anden berørte part og indbringer straks sagen for Handelsudvalget til undersøgelse.

9. Hvis en importerende part eller i givet fald et importerende Stillehavsland iværksætter en administrativ procedure vedrørende indførslen af en vare med det formål hurtigt at tilvejebringe oplysninger om en udvikling i samhandelen, som kan medføre de i denne artikel omhandlede problemer, underretter den/det straks Handelsudvalget herom.

10. De beskyttelsesforanstaltninger, der indføres i henhold til denne artikel, er ikke underlagt WTO's tvistbilæggelsesbestemmelser.

KAPITEL 3

Kke-toldmæssige foranstaltninger

Artikel 22

Forbud mod kvantitative restriktioner

Medmindre andet er fastsat i denne aftale, afskaffes alle forbud og restriktioner ved indførsel eller udførsel af varer mellem Fællesskabet og Stillehavslandene, bortset fra told og skatter, gebyrer og andre afgifter, uanset om de gennemføres ved hjælp af kontingenter, import- eller eksportlicenser eller andre foranstaltninger, ved ikrafttrædelsen af denne aftale. Der indføres ingen nye foranstaltninger af denne art. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke bestemmelserne i del II, kapitel 2.

Artikel 23

National behandling ved intern beskatning og regulering

1. Varer, der har oprindelse i og indføres fra den anden part, må hverken direkte eller indirekte pålægges skatter eller andre interne afgifter af nogen art, som overstiger dem, der direkte eller indirekte finder anvendelse på tilsvarende nationale varer. Parterne må heller ikke på anden måde anvende skatter eller andre interne afgifter til at beskytte den nationale produktion.

2. Varer, der har oprindelse i og indføres fra den anden part, indrømmes en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, der indrømmes tilsvarende nationale varer i medfør af alle love og administrative bestemmelser og krav gældende for salg, udbud til salg, køb, transport, distribution eller brug. Bestemmelserne i dette stykke er ikke til hinder for anvendelse af differentierede takster for indenlandsk transport, som udelukkende beror på hensynet til transportmidlernes i økonomisk henseende mest hensigtsmæssige drift og ikke på varens oprindelse.

3. Ingen af parterne indfører eller opretholder intern kvantitativ regulering vedrørende blanding, forarbejdning eller anvendelse af varer i bestemte mængder eller forhold, der direkte eller indirekte kræver, at en bestemt mængde eller andel af en vare, som er genstand for den pågældende regulering, skal leveres fra nationale forsyningskilder. Parterne eller de enkelte Stillehavslande må heller ikke på anden måde anvende en intern kvantitativ regulering til at beskytte den nationale produktion.

4. Bestemmelserne i denne artikel ikke til hinder for, at der med henblik på industriel udvikling kan udbetales subsidier eller gives skatteincitamenter til nationale producenter, herunder udbetalinger, hvortil anvendes provenuet af interne skatter eller afgifter, der er pålagt i overensstemmelse med denne artikel, og subsidier i form af offentlige myndigheders indkøb af nationale varer.

5. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anvendelse på love, administrative bestemmelser, procedurer eller praksis vedrørende offentlige indkøb.

Artikel 24

Landbrugseksportsubsidier

1. For de af stk. 3 nævnte produkter, for hvilke Stillehavslandene har forpligtet sig til at afskaffe tolden, afvikler Fællesskabet gradvist de eksisterende subsidier ved udførsel af de pågældende produkter til Stillehavslandenes territorium.

2. Parterne konsulterer hinanden senest den 18. december 2007 med henblik på at fastsætte de nærmere betingelser for afskaffelsen af de i stk. 1 nævnte eksisterende subsidier.

3. Denne artikel finder anvendelse på produkter, som er omfattet af bilag 1 til WTO-aftalen om landbrug.

KAPITEL 4

Told og handelslettelser

Artikel 25

Mål

Målene med dette kapitel er:

a) at bistå Stillehavslandene med deres integration i verdensøkonomien og specielt at lette handelen mellem parterne

b) at styrke samarbejdet på toldområdet med henblik på at sikre, at de relevante retsforskrifter og procedurer samt de relevante myndigheders administrative kapacitet muliggør en effektiv toldforvaltning og letter handelen.

Artikel 26

Forhold til eksisterende programmer og bistand

Parterne bestræber sig på at koordinere og integrere deres samarbejde vedrørende lettelse og fremme af handelen med det arbejde, der udføres af andre aktører og af regionale og nationale organisationer, for at undgå unødvendig overlapning med eksisterende programmer og sikre den bedst mulige udnyttelse af de ressourcer, der sættes ind på handelslettelser, specielt, når det er relevant, ved:

a) udveksling af oplysninger mellem parterne, aktører samt regionale og internationale organisationer og disses medlemmer

b) anvendelse af andre regionale eller internationale organisationers ekspertise og ressourcer

c) samarbejde mellem parterne og med og i andre regionale og internationale organisationer

d) samarbejde med andre regionale og internationale organisationer om udvikling, fastlæggelse og gennemførelse af internationale aftaler om harmoniserede standarder og procedurer eller oprettelse af nye regionale organisationer

e) deltagelse af andre regionale organisationer og disses medlemmer i programmet vedrørende lettelse og fremme af handelen

f) alle andre former for samarbejde, koordinering eller integration af aktiviteter, som parterne måtte anse for relevante.

Artikel 27

Toldsamarbejde og administrativt samarbejde

1. Parterne er enige om:

a) at udveksle oplysninger om toldlovgivning og -procedurer

b) at udforme fælles initiativer på områder, der aftales i fællesskab

c) så vidt muligt at indtage fælles holdninger til toldspørgsmål i internationale fora

d) at tilskynde til koordinering mellem alle berørte organer, både i og mellem landene.

2. Uanset stk. 1 yder parternes myndigheder hinanden administrativ bistand i toldspørgsmål, jf. protokol I.

Artikel 28

Toldprocedurer

1. Fællesskabet og Stillehavslandene er enige om, at deres respektive love, bestemmelser og procedurer på toldområdet skal trække på gældende internationale instrumenter og standarder, herunder de væsentlige elementer i den reviderede Kyotokonvention om forenkling og harmonisering af toldprocedurerne, WCO's "Framework of Standards to Secure and Facilitate Global Trade", WCO's datasæt og konventionen om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS).

2. Fællesskabet og Stillehavslandene er enige om, at deres respektive love, bestemmelser og procedurer på handels- og toldområdet skal tage udgangspunkt i:

a) behovet for at beskytte og lette lovlig handel gennem effektiv håndhævelse og efterlevelse af lovgivningsmæssige krav

b) behovet for at undgå at lægge unødvendige eller diskriminerende byrder på de erhvervsdrivende, sikre beskyttelse mod svig, indføre forenklede procedurer for erhvervsdrivende, der efterlever reglerne, og tilskynde til efterlevelse, og behovet for at undgå at anvende uforholdsmæssigt hårde sanktioner for mindre overtrædelser af toldregulativerne eller procedurekravene

c) anvendelse af moderne toldteknikker, herunder risikoanalyse, forenklede procedurer for indpassage og frigivelse af varer, kontrol efter frigivelse og metoder til virksomhedsrevision

d) behovet for gradvist at udvikle systemer, herunder it-baserede systemer, der kan lette elektronisk udveksling af data mellem erhvervsdrivende, toldmyndigheder og andre beslægtede myndigheder

e) behovet for at lette transitforsendelser

f) behovet for at undgå alle krav om obligatorisk anvendelse af toldklarere. Der skal gælde gennemsigtige, ikke-diskriminerende og rimelige regler for godkendelse af toldklarerere

g) behovet for at undgå alle krav om obligatorisk inspektion før afsendelsen, jf. WTO-aftalen om inspektion før afsendelse, eller tilsvarende krav, bortset fra, hvis der foreligger helt usædvanlige omstændigheder.

3. Stk. 1 og stk. 2, litra c) og d), gennemføres i små ølande under behørig hensyntagen til deres myndigheders beskedne størrelse og kapacitet.

4. Parterne er enige om:

a) at der bør anvendes et (evt. elektronisk) administrativt enhedsdokument i både Fællesskabet og Stillehavslandene. Stillehavslandene fortsætter deres bestræbelser med henblik på, at et sådant kan tages i brug på et tidligt stadium af denne aftales løbetid. Situationen tages op til fornyet overvejelse fem år efter ikrafttrædelsen af denne aftale

b) at der bør indføres en ordning med bindende forhåndsbesked i toldspørgsmål, navnlig vedrørende tarifering og oprindelsesregler, i overensstemmelse med deres respektive lovgivning.

5. For at forbedre arbejdsmetoderne og sikre ikke-forskelsbehandling, gennemsigtighed, effektivitet, integritet og ansvarlighed i transaktionerne skal parterne eller i givet fald Stillehavslandene:

a) etablere effektive, hurtige og ikke-diskriminerende procedurer, som gør det muligt at påklage toldmyndighedernes og andre organers administrative handlinger, afgørelser og beslutninger vedrørende indførsel, udførsel eller varer i transit. Klageprocedurer skal være lettilgængelige, også for små og mellemstore virksomheder, og eventuelle gebyrer skal stå i rimeligt forhold til omkostningerne i forbindelse med klager

b) sikre, at der træffes foranstaltninger til opnåelse af høje standarder for integritet i toldbehandlingen i overensstemmelse med de relevante internationale konventioner og instrumenter på dette område.

Artikel 29

Forhold mellem told og erhvervsliv

Fællesskabet og Stillehavslandene er enige om:

a) at tilskynde til samarbejde mellem de erhvervsdrivende og de relevante myndigheder

b) at sikre, at alle retsforskrifter, procedurer samt gebyrer og afgifter gøres offentligt tilgængelige, så vidt muligt i elektronisk form, og, hvis det er relevant og muligt, sammen med en begrundelse

c) at offentliggøre relevante administrative oplysninger, navnlig om de relevante organers krav, om procedurer, åbningstider og arbejdsgang for toldkontorer i havne og ved grænseovergange samt om kontaktpunkter, hvor der kan fås oplysninger

d) at der er behov for rettidigt og regelmæssigt samråd i videst muligt omfang med erhvervslivet om forslag til retsakter og procedurer vedrørende told og handelsspørgsmål. Med henblik herpå indfører parterne hver især passende ordninger for regelmæssig konsultation mellem myndighederne og erhvervslivet

e) at indførelsen af nye eller ændrede retsforskrifter og procedurer og disses ikrafttrædelse bør ske på en sådan måde, at de erhvervsdrivende får de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan forberede sig på at efterleve dem

f) at bestræbe sig på at sikre, at deres respektive toldkrav og -procedurer mv. fortsat opfylder de erhvervsdrivendes behov, følger bedste praksis og forbliver så lidt handelsbegrænsende som muligt.

Artikel 30

Toldværdiansættelse

1. Parterne er enige om at anvende artikel VII i GATT 1994 og aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994 på varehandel, som er omfattet af del II i denne aftale.

2. Uanset stk. 1 anvender Stillehavslande, som ikke er medlemmer af WTO på datoen for ikrafttrædelsen af denne aftale, regler for toldværdiansættelse, som er forenelige med artikel VII i GATT 1994 og aftalen om anvendelsen af artikel VII i GATT 1994, på varehandel, som er omfattet af del II i denne aftale, senest fem år efter ikrafttrædelsen af denne aftale.

Artikel 31

Harmonisering af toldstandarder på regionalt plan

1. Parterne fremmer regional integration på toldområdet og bestræber sig på at udarbejde fælles lovgivning, procedurer og krav i overensstemmelse med de relevante internationale standarder.

2. Der følges regelmæssigt op på gennemførelsen af bestemmelserne i denne artikel.

Artikel 32

Revisionsklausul

Parterne er enige om at tage gennemførelsen af dette kapitel op til fornyet overvejelse senest 3 år efter ikrafttrædelsen af denne aftale for at lægge sig fast på de videre foranstaltninger.

KAPITEL 5

Tekniske handelshindringer og sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger

Artikel 33

Anvendelsesområde og definitioner

1. Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer (i det følgende benævnt TBT-foranstaltninger) som defineret i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer og på sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (i det følgende benævnt SPS-foranstaltninger) som defineret i WTO-aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (i det følgende benævnt SPS-aftalen), for så vidt som de påvirker handel, som er omfattet af del II i denne aftale.

2. I forbindelse med dette kapitel finder definitionerne i TBT- og SPS-aftalen anvendelse.

Artikel 34

Mål

1. Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at lette og øge varehandelen mellem dem ved at kortlægge, forebygge og fjerne handelshindringer, der skyldes TBT- og SPS-foranstaltninger.

2. Parterne er enige om at samarbejde for at styrke den regionale handel i Stillehavsregionen, samt regional integration og regionalt samarbejde vedrørende TBT- og SPS-foranstaltninger.

3. Parterne samarbejder om at fremme efterlevelse af SPS-foranstaltninger for udførsel, samtidig med at de beskytter menneskers, dyrs og planters sikkerhed og sundhed, navnlig ved at opbygge kapacitet i den offentlige og private sektor i Stillehavslandene og bistå disse lande med at forbedre deres lovgivningsmæssige rammer og de hertil relaterede institutioner.

4. Parterne samarbejder med henblik på at styrke den regionale integration og fremme den private og offentlige sektors evne til at efterleve TBT- og SPS-foranstaltninger.

Artikel 35

Prioriterede varer

For bedre at opfylde målene med dette kapitel er parterne enige om at fastsætte en liste over prioriterede varer med henblik på udførsel fra Stillehavslandene til Fællesskabet og en liste over prioriterede varer med henblik på handel mellem Stillehavslandene. Disse lister findes i henholdsvis bilag III A og III B, som gennemgås af Handelsudvalget og kan ændres ved afgørelse truffet i dette udvalg, hvis det er relevant.

Artikel 36

Rettigheder og forpligtelser

1. Parterne er enige om at anvende SPS- og TBT-aftalerne på varehandel, som er omfattet af del II i denne aftale.

2. Uanset stk. 1 anvendes de SPS- og TBT-relaterede foranstaltninger, der gælder i Stillehavslande, som ikke er medlemmer af WTO på datoen for ikrafttrædelsen af denne aftale, i overensstemmelse med kravene i SPS- og TBT-aftalerne.

3. Fællesskabet tager fuldt hensyn til ikke-WTO-medlemmers forbigående kapacitetsbegrænsninger for så vidt angår efterlevelse af bestemmelserne i denne artikel.

4. Parterne er enige om, at bestemmelserne vedrørende særlig og differentieret behandling i WTO-SPS- og TBT-aftalerne om nødvendigt og muligt finder anvendelse på handelen mellem parterne i denne aftale, herunder Stillehavslande, som ikke er medlemmer af WTO.

Artikel 37

Ækvivalens

1. Parterne erkender vigtigheden af at iværksætte bestemmelserne i SPS-aftalens artikel 4 og af, at udviklede importerende lande anerkender Stillehavslandenes SPS-foranstaltninger som værende ækvivalente med deres egne.

2. Parterne bekræfter afgørelsen om gennemførelsen af artikel 4 i aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger truffet den 23. juli 2004 i WTO-udvalget vedrørende sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger. Fællesskabet indvilliger i at tage behørigt hensyn til rimelige anmodninger fra et eller flere Stillehavslande om at undersøge, hvorvidt deres SPS-foranstaltninger kan betragtes som ækvivalente på områder af særlig interesse i forbindelse med udførsel fra Stillehavslandene.

Artikel 38

Kompetente myndigheder

1. Parternes SPS-myndigheder er de myndigheder, der i henholdsvis Stillehavslandene og Fællesskabet er kompetente i forbindelse med gennemførelsen af de i dette kapitel omhandlede foranstaltninger.

2. Parterne underretter i overensstemmelse med denne aftale hinanden om deres respektive kompetente SPS-myndigheder og eventuelle ændringer heraf.

Artikel 39

Løsning af SPS- og TBT-problemer

1. Parterne sørger for at lette adgangen til oplysninger om TBT- og SPS-relaterede foranstaltninger og disses gennemførelse og håndhævelse og om udviklingen på disse områder samt for at undgå og/eller løse eventuelle vanskeligheder mellem Fællesskabet og Stillehavslandene.

2. Parterne oplyser og konsulterer hinanden så hurtigt som muligt med henblik på at finde en gensidigt acceptabel løsning, når en TBT- eller SPS-foranstaltning fører til en handelshindring.

3. Intet i dette kapitel indskrænker parternes rettigheder i henhold til andre internationale aftaler, herunder retten til at benytte internationale organisationers mæglings- eller tvistbilæggelsesordninger eller ordninger, som er fastlagt i internationale aftaler.

Artikel 40

Gennemsigtighed og udveksling af oplysninger

1. Parterne bekræfter deres vilje til at gennemføre gennemsigtighedsbestemmelserne i SPS- og TBT-aftalen for at lette adgangen til relevante oplysninger om TBT- og SPS-foranstaltninger.

2. Fællesskabet indvilliger i at samarbejde med Stillehavslandene om initiativer, der har til formål at indføre en ordning for effektiv underretning om TBT- og SPS-foranstaltninger på regionalt plan.

3. Parterne bestræber sig på at oplyse hinanden på et tidligt stadium vedrørende forslag om ændring eller indførelse af TBT- eller SPS-foranstaltninger, som kan påvirke handelen mellem parterne, i givet fald ved anvendelse af eksisterende systemer.

4. Specielt hvad angår TBT-foranstaltninger aftaler parterne bl.a.:

a) at intensivere samarbejdet med henblik på at lette adgangen til hinandens markeder ved at øge viden om og forståelse af deres respektive ordninger for tekniske forskrifter, standarder, metrologi, akkreditering og overensstemmelsesvurdering

b) at udveksle oplysninger, indkredse og gennemføre passende mekanismer for særlige emner eller sektorer, f.eks. efterlevelse af internationale standarder og anvendelse af leverandørens overensstemmelseserklæring

c) at udvikle fælles synspunkter og holdninger vedrørende praksis for teknisk regulering, herunder gennemsigtighed, konsultation, proportionalitet, anvendelse af internationale standarder, overensstemmelsesvurdering og markedsovervågning.

Artikel 41

Gennemførelse

Parterne er enige om, at Handelsudvalget med hensyn til dette kapitel har beføjelse til:

a) at overvåge dets gennemførelse og tage denne op til fornyet overvejelse

b) at sørge for koordinering og konsultation vedrørende TBT- og SPS-spørgsmål

c) at indkredse og nyoverveje prioriterede sektorer og varer og de heraf følgende prioriterede samarbejdsområder

d) at fremsætte henstillinger vedrørende ændringer til dette kapitel.

KAPITEL 6

Undtagelser

Artikel 42

Almindelig undtagelsesklausul

Idet sådanne foranstaltninger ikke må anvendes på en måde, der udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling mellem parterne, hvor lignende forhold gør sig gældende, eller en skjult begrænsning af handelen med varer eller tjenesteydelser eller af etableringsretten, må intet i denne aftale fortolkes således, at det forhindrer Fællesskabet eller Stillehavslandene i at indføre eller håndhæve foranstaltninger:

a) som er nødvendige af hensyn til den offentlige sikkerhed eller den offentlige sædelighed eller til opretholdelse af den offentlige orden

b) som er nødvendige for at beskytte menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed

c) som er nødvendige for at sikre overholdelse af love eller bestemmelser, der ikke er uforenelige med bestemmelserne i denne aftale, herunder bestemmelser om:

i) forebyggelse af vildledende eller svigagtig praksis eller følgerne af misligholdelse af kontrakter

ii) beskyttelse af enkeltpersoners privatliv i forbindelse med behandling og udbredelse af personoplysninger og beskyttelse af fortroligheden af personlige optegnelser og konti

iii) sikkerhed

iv) toldkontrol

v) beskyttelse af intellektuel ejendomsret

d) som vedrører indførsel og udførsel af guld og sølv

e) som er nødvendige til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi

f) som vedrører bevarelsen af udtømmelige naturressourcer, såfremt sådanne foranstaltninger iværksættes i forbindelse med begrænsning af indenlandsk produktion eller forbrug af varer, begrænsning af indenlandsk levering eller forbrug af tjenesteydelser eller begrænsning af indenlandske investeringer

g) som vedrører varer fremstillet ved fængselsarbejde

h) som er uforenelige med artikel 23, forudsat at forskellen i behandling har til sigte at sikre en retfærdig eller effektiv pålæggelse eller opkrævning af direkte skatter, der vedrører økonomiske aktiviteter, investorer eller tjenesteydere i Fællesskabet eller et Stillehavsland.

Artikel 43

Undtagelser af sikkerhedshensyn

1. Intet i denne aftale må fortolkes således:

a) at det af Fællesskabet eller et Stillehavsland kræves, at det skal give oplysninger, hvis videregivelse det betragter som stridende mod dets vitale sikkerhedsinteresser

b) at Fællesskabet eller et Stillehavsland forhindres i at foretage en handling, som det anser for nødvendig til beskyttelse af sine vitale sikkerhedsinteresser, når sådanne handlinger:

i) vedrører fissions- og fusionsmaterialer eller materialer, af hvilke disse udvindes

ii) vedrører økonomiske aktiviteter, der udøves direkte eller indirekte med henblik på at forsyne et militært anlæg

iii) har tilknytning til produktion af eller handel med våben, ammunition og krigsmateriel

iv) vedrører offentlige indkøb, der er nødvendige for den nationale sikkerhed eller nationale forsvarsformål

v) foretages i krigstid eller anden krisetilstand i internationale forbindelser

c) at Fællesskabet eller et Stillehavsland forhindres i at handle med henblik på at efterkomme forpligtelser, det har påtaget sig for at opretholde international fred og sikkerhed.

2. Handelsudvalget underrettes i videst muligt omfang om, hvilke foranstaltninger der træffes i medfør af stk. 1, litra b) og c), og om, hvornår de bringes til ophør.

Artikel 44

Skattespørgsmål

1. Intet i denne aftale eller i ordninger, som indføres på grundlag af denne aftale, må fortolkes således, at Fællesskabet eller et Stillehavsland ved anvendelsen af de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning hindres i at sondre mellem skatteydere i forskellige situationer, f.eks. på grundlag af bopæl eller på grundlag af, hvor de har investeret deres kapital.

2. Intet i denne aftale eller i ordninger vedtaget på grundlag af denne aftale må fortolkes således, at det er til hinder for vedtagelse eller håndhævelse af foranstaltninger til bekæmpelse af skattesvig og -unddragelse på grundlag af aftaler om afskaffelse af dobbeltbeskatning eller andre beskatningsaftaler eller på grundlag af indenlandsk skattelovgivning.

3. Intet i denne aftale berører Fællesskabets eller et Stillehavslands rettigheder og forpligtelser i henhold til skatteaftaler. Skulle nærværende aftale på et givet område være uforenelig med en sådan aftale, har sidstnævnte aftale forrang.

Artikel 45

Betalingsbalancevanskeligheder

1. Hvis et Stillehavsland eller Fællesskabet har alvorlige betalingsbalanceproblemer og udefra kommende finansielle vanskeligheder eller risikerer at få det, og specielt hvis en part eller et Stillehavsland fastslår, at:

a) dets monetære reserver er i alvorlig nedgang, eller der består en umiddelbar fare for en sådan alvorlig nedgang, eller dets monetære reserver — når der er tale om et Stillehavsland med meget begrænsede monetære reserver — ikke er nået op på en rimelig stigningstakt

b) dets budgetsituation er blevet alvorligt forværret på grund af et fald i de offentlige indtægter fra toldopkrævning

c) der er sket en naturkatastrofe, som har forårsaget eller kan forårsage et alvorligt fald i de offentlige indtægter eller i den private sektors indtægter

kan den pågældende part eller det pågældende Stillehavsland indføre eller forhøje told i det tidsrum og i det omfang, der er nødvendigt for at standse eller forebygge den alvorlige nedgang i reserverne eller for, at reserverne kan nå op på en rimelig stigningstakt, eller for at standse eller forebygge en alvorlig forværring af budgetsituationen.

2. Stillehavslandene og Fællesskabet bestræber sig på at undgå at anvende de restriktive foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1.

3. De parter eller Stillehavslande, der anvender restriktioner i henhold til denne artikel, kan fastlægge restriktionernes virkninger for indførslen af forskellige varer eller kategorier af varer således, at indførslen af de vigtigste varer prioriteres.

4. Enhver restriktiv foranstaltning, som en part eller et Stillehavsland indfører eller opretholder i henhold til denne artikel, skal være i overensstemmelse med dens/dets WTO- og IMF-forpligtelser. Den part eller det Stillehavsland, der indfører og opretholder den restriktive foranstaltning, tager alle rimelige forholdsregler til at sikre, at foranstaltningen ikke får uforholdsmæssigt store konsekvenser for indførsel af varer, som er omfattet af denne aftale, fra den anden part.

5. Restriktive foranstaltninger, der indføres eller opretholdes i medfør af denne artikel, må ikke give anledning til forskelsbehandling, skal være tidsbegrænsede og må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at rette op på betalingsbalanceproblemerne og de udefra kommende finansielle vanskeligheder, og må herudover ikke:

a) unødigt skade en anden parts eller et Stillehavslands handelsmæssige og økonomiske interesser

b) på urimelig måde forhindre indførsel i kommercielle mindstemængder af varer, hvis udelukkelse ville skade faste handelskanaler

c) forhindre indførsel af vareprøver eller efterlevelse af patent-, varemærke- og ophavsretsprocedurer e.l.

6. Hvis et Stillehavsland eller Fællesskabet opretholder eller indfører restriktive foranstaltninger eller ændringer heraf, skal det straks meddele dem til den part eller de Stillehavslande, hvor de berørte indførte varer har deres oprindelse, og så snart som muligt forelægge en tidsplan for deres afskaffelse.

7. Der afholdes straks konsultationer mellem den part eller det Stillehavsland, der indfører eller opretholder den restriktive foranstaltning, og den part eller de Stillehavslande, hvor de berørte indførte varer har deres oprindelse. Ved disse konsultationer vurderes det pågældende Stillehavslands eller Fællesskabets betalingsbalancesituation og de restriktive foranstaltninger, der er indført eller opretholdes i henhold til denne artikel, under hensyntagen til bl.a.:

a) betalingsbalanceproblemernes og de udefra kommende finansielle vanskeligheders art og omfang

b) det eksterne økonomiske og handelsmæssige miljø

c) alternative afhjælpende foranstaltninger, der kan tages i anvendelse.

Ved konsultationerne undersøges de restriktive foranstaltningers forenelighed med stk. 3 og 4. Alle konklusioner af statistisk eller anden art, der forelægges af Den Internationale Valutafond vedrørende udenlandsk valuta, monetære reserver og betalingsbalancen, accepteres, og konklusionerne baseres på fondens vurdering af det pågældende Stillehavslands eller Fællesskabets betalingsbalancesituation og eksterne finansielle situation.

8. Hvis der vedvarende og i udstrakt grad anvendes restriktioner i henhold til denne artikel og der således er tegn på en generel uligevægt, som begrænser den internationale handel, gennemgår Fællesskabet og Stillehavslandene aftalen for at overveje, om der kan træffes andre foranstaltninger for at fjerne de underliggende årsager til uligevægten.

Artikel 46

Fødevaresikkerhed

1. Parterne erkender, at fjernelsen af handelshindringer mellem parterne som tilsigtet i denne aftale kan stille producenter i landbrugs- og fødevaresektoren i en part eller et Stillehavsland over for store udfordringer, hvorfor de aftaler at konsultere hinanden om disse emner.

2. Fører efterlevelse af bestemmelserne i denne aftale til problemer med udbuddet af eller adgangen til fødevarer eller andre produkter, som er væsentlige for fødevaresikkerheden i en part eller et Stillehavsland, og giver eller kan denne situation give anledning til alvorlige vanskeligheder for den pågældende part eller det pågældende Stillehavsland, kan denne part eller dette land træffe passende foranstaltninger efter procedurerne i artikel 21, stk. 2, litra c).

DEL III

TVISTFOREBYGGELSE OG -BILÆGGELSE

KAPITEL 1

Mål og anvendelsesområde

Artikel 47

Mål

Målet med denne del er at forebygge og bilægge eventuelle tvister mellem Fællesskabet og Stillehavslandene med henblik på at nå frem til gensidigt acceptable løsninger.

Artikel 48

Anvendelsesområde

1. Denne del finder anvendelse på tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af denne aftale, medmindre der udtrykkeligt er fastsat andet heri.

2. Uanset stk. 1 finder proceduren i artikel 98 i Cotonouaftalen anvendelse, hvis der opstår en tvist om samarbejdet om udviklingsfinansiering som omhandlet i Cotonouaftalen.

KAPITEL 2

Konsultationer og mægling

Artikel 49

Konsultationer

1. Parterne bestræber sig på at løse eventuelle tvister som omhandlet i artikel 48 ved loyalt at indlede konsultationer med det formål at nå til enighed om en gensidigt acceptabel løsning.

2. Konsultationer indledes ved, at den ene part fremsender en skriftlig anmodning til den anden part med kopi til Handelsudvalget med angivelse af den pågældende foranstaltning og de bestemmelser i aftalen, som parten finder at foranstaltningen ikke er i overensstemmelse med.

3. Konsultationer afholdes senest 40 dage efter indgivelsen af anmodningen. Konsultationerne anses for at være afsluttet 60 dage efter indgivelsen af anmodningen, medmindre parterne i tvisten enes om at fortsætte konsultationerne. Alle oplysninger, der afgives under konsultationerne, behandles fortroligt.

4. Konsultationer om hastende spørgsmål, herunder spørgsmål om letfordærvelige varer og sæsonvarer, afholdes senest 15 dage efter indgivelsen af anmodningen og anses for at være afsluttet 30 dage efter indgivelsen af anmodningen.

5. Hvis der ikke afholdes konsultationer inden for de frister, der er fastsat i denne artikel, eller hvis konsultationerne er afsluttet, uden at der er opnået enighed om en gensidigt acceptabel løsning, kan den klagende part anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel efter artikel 51.

Artikel 50

Mægling

1. Hvis konsultationer ikke resulterer i en gensidigt acceptabel løsning, kan parterne i tvisten efter aftale henvende sig til en mægler. Medmindre parterne i tvisten aftaler andet, er grundlaget for mæglingen den sag, der er henvist til i anmodningen om konsultationer.

2. Hvis parterne i tvisten ikke når til enighed om en mægler senest 10 dage efter, at de har aftalt at anmode om mægling, vælger den fungerende medformand for Handelsudvalget eller dennes stedfortræder ved lodtrækning en mægler blandt de personer, som er anført på den i artikel 65 omhandlede liste, og som ikke er statsborgere i nogen af parterne. Udvælgelsen foretages senest 20 dage efter meddelelsen af aftalen om at anmode om mægling og under tilstedeværelse af en repræsentant for hver part i tvisten. Mægleren indkalder parterne i tvisten til et møde senest 30 dage efter sin udvælgelse. Parternes indlæg skal være mægleren i hænde senest 15 dage før mødet, og mægleren skal afgive en udtalelse senest 45 dage efter sin udvælgelse.

3. I mæglerens udtalelse kan indgå en henstilling om, hvordan tvisten kan løses i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale. Mæglerens udtalelse er ikke bindende.

4. Parterne i tvisten kan indgå aftale om at ændre de i stk. 2 anførte frister. Mægleren kan også beslutte at ændre disse frister efter anmodning fra en af parterne i tvisten eller på eget initiativ under hensyn til de særlige vanskeligheder, den pågældende part måtte være stødt på, eller under hensyn til sagens kompleksitet.

5. Mæglingsforhandlingerne, særlig alle oplysninger, der kommer frem, og den holdning, parterne i tvisten indtager under forhandlingerne, behandles fortroligt.

KAPITEL 3

Tvistbilæggelsesprocedurer

Afdeling i

Voldgiftsprocedure

Artikel 51

Indledning af voldgiftsproceduren

1. Er det ikke lykkedes parterne i tvisten at løse tvisten gennem konsultationer, jf. artikel 49, eller i givet fald gennem mægling, jf. artikel 50, kan den klagende part anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel.

2. Anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel fremsættes skriftligt over for den indklagede part og Handelsudvalget. Den klagende part eller det klagende Stillehavsland anfører i sin anmodning, hvilke foranstaltninger sagen drejer sig om, og gør rede for, hvordan disse foranstaltninger er i strid med bestemmelserne i denne aftale.

Artikel 52

Nedsættelse af voldgiftspanelet

1. Voldgiftspanelet skal bestå af tre voldgiftsmænd.

2. Senest 10 dage efter indgivelsen af anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel til Handelsudvalget skal parterne i tvisten konsultere hinanden for at nå frem til en aftale om voldgiftspanelets sammensætning.

3. Hvis parterne i tvisten ikke kan nå til enighed om panelets sammensætning inden for fristen i stk. 2, kan begge parter anmode den fungerende medformand for Handelsudvalget eller dennes stedfortræder om ved lodtrækning at udvælge alle tre medlemmer fra den liste, der er fastsat i henhold til artikel 65, hvoraf ét vælges blandt de personer, som den klagende part eller det klagende Stillehavsland foreslår, ét vælges blandt de personer, der foreslås af den indklagede part eller det indklagede Stillehavsland, og ét vælges blandt de personer, som parterne har udpeget til at fungere som formand. Er parterne enige om et eller flere medlemmer af voldgiftspanelet, udvælges de øvrige medlemmer efter samme procedure.

4. Den fungerende medformand for Handelsudvalget eller dennes stedfortræder udvælger voldgiftsmændene senest 5 dage efter parternes fremsættelse af anmodningen som omhandlet i stk. 3 og under overværelse af en repræsentant for hver part.

5. Voldgiftspanelet anses for nedsat på den dato, på hvilken de tre voldgiftsmænd udvælges.

Artikel 53

Interimsrapport fra panelet

Almindeligvis senest 120 dage efter nedsættelsen af voldgiftspanelet fremsender dette til parterne en interimsrapport indeholdende både en beskrivende del og dets konklusioner. Parterne i tvisten kan fremsætte skriftlige kommentarer over for voldgiftspanelet vedrørende præcise aspekter af dets interimsrapport senest 15 dage efter forelæggelsen af rapporten.

Artikel 54

Voldgiftspanelets kendelser

1. Voldgiftspanelet meddeler parterne i tvisten og Handelsudvalget sin kendelse senest 150 dage efter nedsættelsen af voldgiftspanelet. Finder voldgiftspanelet, at denne frist ikke kan overholdes, skal formanden for panelet meddele parterne i tvisten og Handelsudvalget dette skriftligt med angivelse af årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår panelet efter planen vil afslutte sit arbejde. Kendelsen bør under ingen omstændigheder meddeles senere end 180 dage efter nedsættelsen af voldgiftspanelet.

2. I hastende tilfælde, herunder hvis der er tale om letfordærvelige varer og sæsonvarer, bestræber voldgiftspanelet sig bedst muligt på at afsige sin kendelse senest 75 dage efter nedsættelsen af panelet. Under ingen omstændigheder bør kendelsen afsiges senere end 90 dage efter nedsættelsen af panelet. Voldgiftspanelet kan senest 10 dage efter nedsættelsen af panelet afsige en foreløbig kendelse om, hvorvidt det anser sagen for at haste.

Afdeling II

Efterlevelse

Artikel 55

Efterlevelse af voldgiftspanelets kendelse

Hver part i tvisten eller i givet fald det pågældende Stillehavsland træffer de fornødne foranstaltninger til at efterleve voldgiftspanelets kendelse, og parterne i tvisten bestræber sig på i fællesskab at fastsætte en frist for at efterleve kendelsen.

Artikel 56

Rimelig frist til efterlevelse

1. Senest 30 dage efter voldgiftspanelets meddelelse af kendelsen til parterne i tvisten, meddeler den indklagede part den klagende part og Handelsudvalget, hvor lang en frist der er nødvendig for at efterleve kendelsen (i det følgende benævnt "en rimelig frist").

2. Hvis der er uenighed mellem parterne i tvisten om, hvad der er en rimelig frist til at efterleve voldgiftspanelets kendelse, anmoder den klagende part senest 20 dage efter meddelelsen som omhandlet i stk. 1 skriftligt voldgiftspanelet om at fastsætte en rimelig frist. En sådan anmodning meddeles samtidig til den anden part i tvisten og til Handelsudvalget. Voldgiftspanelet meddeler parterne i tvisten og Handelsudvalget sin kendelse senest 30 dage efter indgivelsen af anmodningen.

3. Ved fastsættelsen af en rimelig frist tager voldgiftspanelet hensyn til, hvor lang tid det normalt vil tage den indklagede part eller i givet fald det pågældende Stillehavsland at indføre love eller administrative bestemmelser som dem, denne part eller dette land har anført som nødvendige for at sikre efterlevelsen. Voldgiftspanelet tager også hensyn til kapacitetsbegrænsninger, som kan påvirke den indklagede parts indførelse af de nødvendige foranstaltninger.

4. Hvis det oprindelige voldgiftspanel eller nogle af dets medlemmer ikke kan træde sammen, finder de i artikel 52 fastlagte procedurer anvendelse. Fristen for meddelelse af kendelsen er 45 dage fra indgivelsen af den i stk. 2 omhandlede anmodning.

5. Den rimelige frist kan forlænges efter aftale mellem parterne i tvisten.

Artikel 57

Prøvelse af foranstaltninger, der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse

1. Den indklagede part meddeler, inden den rimelige frist udløber, den anden part og Handelsudvalget, hvilke foranstaltninger den har truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse.

2. Hvis der er uenighed mellem parterne i tvisten om, hvorvidt en foranstaltning meddelt efter stk. 1 er forenelig med denne aftales bestemmelser, kan den klagende part skriftligt anmode voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. Det skal af anmodningen fremgå, hvilke foranstaltninger sagen drejer sig om, og hvordan disse foranstaltninger er i strid med bestemmelserne i denne aftale. Voldgiftspanelet meddeler sin kendelse senest 90 dage efter indgivelsen af anmodningen. I hastende tilfælde, herunder hvis der er tale om letfordærvelige varer og sæsonvarer, meddeler voldgiftspanelet sin kendelse senest 45 dage efter indgivelsen af anmodningen.

3. Hvis det oprindelige voldgiftspanel eller nogle af dets medlemmer ikke kan træde sammen, finder de i artikel 52 fastlagte procedurer anvendelse. Fristen for meddelelse af kendelsen er 105 dage fra indgivelsen af den i stk. 2 omhandlede anmodning.

Artikel 58

Midlertidige afbødende foranstaltninger i tilfælde af manglende efterlevelse

1. Hvis den pågældende part eller det pågældende Stillehavsland ikke meddeler, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterleve voldgiftpanelets kendelse, inden udløbet af den rimelige frist, eller hvis voldgiftspanelet finder, at den foranstaltning, der er meddelt i henhold til artikel 57, stk. 1, ikke er forenelig med bestemmelserne i denne aftale, skal den indklagede part eller i givet fald det pågældende Stillehavsland på anmodning af den klagende part eller det klagende Stillehavsland fremsætte et tilbud om kompensation. Kompensationen kan være økonomisk, helt eller delvis, men aftalen forpligter ikke den indklagede part eller i givet fald det pågældende Stillehavsland til at tilbyde en sådan økonomisk kompensation.

2. Hvis der ikke senest 30 dage efter udløbet af den rimelige frist eller efter voldgiftspanelets kendelse i henhold til artikel 57 om, at en efterlevelsesforanstaltning ikke er forenelig med bestemmelserne i denne aftale, er opnået enighed om kompensation, er den klagende part eller det klagende Stillehavsland berettiget til efter underretning af den anden part at indføre passende foranstaltninger. Disse foranstaltninger kan indføres enten af den klagende part eller i givet fald af det klagende Stillehavsland.

3. Ved indførelsen af passende foranstaltninger vælger den klagende part eller i givet fald det klagende Stillehavsland foranstaltninger, som står i rimeligt forhold til overtrædelsen og mindst muligt påvirker opfyldelsen af målene i denne aftale, og tager hensyn til deres konsekvenser for økonomien og udviklingen i den indklagede part eller de enkelte indklagede Stillehavslande.

4. Fællesskabet udviser tilbageholdenhed ved indførelse af passende foranstaltninger efter stk. 1 og 2, specielt hvis den manglende efterlevelse af aftalen skyldes kapacitetsbegrænsninger.

5. Kompensation eller passende foranstaltninger er midlertidige og må kun anvendes, indtil de foranstaltninger, hvorom det er konstateret, at de er i strid med denne aftale, er trukket tilbage eller ændret og gjort forenelige med denne aftale, eller indtil parterne er nået til enighed om at løse tvisten.

Artikel 59

Prøvelse af efterkommelsesforanstaltninger, der er truffet efter indførelsen af passende foranstaltninger

1. Den indklagede part eller det indklagede Stillehavsland meddeler den anden part eller det Stillehavsland, der er part i tvisten, og Handelsudvalget de foranstaltninger, der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse, og sin anmodning om, at den klagende parts eller det klagende Stillehavslands anvendelse af passende foranstaltninger bringes til ophør.

2. Hvis parterne i tvisten ikke når til en aftale om de meddelte foranstaltningers forenelighed med bestemmelserne i denne aftale senest 30 dage efter indgivelsen af meddelelsen, anmoder den klagende part eller det klagende Stillehavsland skriftligt voldgiftspanelet om at træffe afgørelse. En sådan anmodning meddeles den anden part eller det Stillehavsland, der er part i tvisten, og Handelsudvalget. Voldgiftspanelets kendelse meddeles parterne i tvisten og Handelsudvalget senest 45 dage efter indgivelsen af anmodningen. Hvis voldgiftspanelet når frem til, at de foranstaltninger, der er truffet, ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale, afgør voldgiftspanelet, om den klagende part eller i givet fald det klagende Stillehavsland fortsat kan anvende passende foranstaltninger. Hvis voldgiftspanelet når frem til, at efterkommelsesforanstaltningerne er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale, bringes de passende foranstaltninger til ophør.

3. Hvis det oprindelige voldgiftspanel eller nogle af dets medlemmer ikke kan træde sammen, finder de i artikel 52 fastsatte procedurer anvendelse. Fristen for meddelelse af kendelsen er 60 dage fra indgivelsen af den i stk. 2 omhandlede anmodning.

Afdeling III

Fælles bestemmelser

Artikel 60

Gensidigt acceptabel løsning

Det står parterne i tvisten frit for til enhver tid at finde en gensidigt acceptabel løsning på tvister, som falder ind under del III. De meddeler Handelsudvalget en eventuel sådan løsning. Når den gensidigt acceptable løsning er blevet vedtaget, indstilles proceduren.

Artikel 61

Forretningsorden og adfærdskodeks

1. Den forretningsorden og den adfærdskodeks, som parterne vedtager, gælder for tvistbilæggelsesprocedurerne i del III i denne aftale.

2. Parterne kan beslutte at ændre forretningsordenen og adfærdskodeksen.

3. Voldgiftspanelets møder er offentlige i overensstemmelse med forretningsordenen, medmindre det på eget initiativ eller på anmodning af parterne i tvisten træffer anden afgørelse.

Artikel 62

Information og teknisk rådgivning

Efter anmodning fra en part i tvisten eller på eget initiativ kan voldgiftspanelet fra enhver kilde, herunder tvistens parter, indhente de oplysninger, det finder nødvendige med henblik på voldgiftspanelproceduren. Voldgiftspanelet har også ret til at søge relevant ekspertrådgivning efter behov. Interesserede parter har tilladelse til at indgive amicus curiae-indlæg til voldgiftspanelet i overensstemmelse med forretningsordenen. Alle oplysninger, der er indhentet på denne måde, skal være tilgængelige for parterne i tvisten, og de skal kunne fremsætte bemærkninger hertil.

Artikel 63

Sprogordning for partsindlæg

1. Skriftlige og mundtlige indlæg fra parterne i tvisten fremsættes på et af parternes officielle sprog.

2. Parterne bestræber sig på at nå til enighed om et fælles arbejdssprog i forbindelse med sager, der er omfattet af denne del. Hvis parterne ikke kan nå til enighed om et fælles arbejdssprog, foranstalter og bekoster hver part eller hvert Stillehavsland oversættelse af sine indlæg og tolkning ved møderne til det sprog, som den indklagede part eller det indklagede Stillehavsland har valgt, medmindre dette sprog er et officielt sprog i denne part eller dette Stillehavsland [4].

Artikel 64

Voldgiftspanelets kendelser

1. Voldgiftspanelet bestræber sig på at træffe afgørelse ved enstemmighed. Hvis det imidlertid ikke er muligt at nå frem til en enstemmig afgørelse, afgøres sagen ved flertalsafstemning.

2. I kendelsen redegøres der for de faktiske omstændigheder, anvendeligheden af de relevante bestemmelser i denne aftale og begrundelsen for panelets resultater og konklusioner. Handelsudvalget offentliggør voldgiftspanelets kendelser, medmindre det træffer afgørelse om ikke at gøre det.

KAPITEL 4

Almindelige bestemmelser

Artikel 65

Liste over voldgiftsmænd

1. Handelsudvalget fastsætter senest 3 måneder efter påbegyndelsen af den midlertidige anvendelse af denne aftale en liste over 15 personer, som er villige og i stand til at fungere som voldgiftsmænd. Hver af parterne udvælger 5 personer til at fungere som voldgiftsmænd. De to parter enes også om 5 personer, som ikke er statsborgere i nogen af parterne, og som skal fungere som formand for voldgiftspanelet. Handelsudvalget sørger for, at listen altid er ajourført.

2. Voldgiftsmændene skal have specialiseret viden eller erfaringer inden for jura og international handel. De skal være uafhængige og handle efter deres egen overbevisning og må ikke modtage instruktioner fra nogen organisation eller regering eller være tilknyttet nogen af parternes regering, og de skal overholde den adfærdskodeks, der er knyttet som bilag til forretningsordenen.

Artikel 66

Forhold til WTO-forpligtelser

1. Voldgiftsorganer, der nedsættes efter denne aftale, træffer ikke afgørelse om tvister vedrørende parternes eller de pågældende Stillehavslandes rettigheder og forpligtelser i henhold til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO).

2. Anvendelse af tvistbilæggelsesbestemmelserne i denne aftale er ikke til hinder for, at en sag indbringes for WTO, herunder også tvistbilæggelsessager. Har en part eller i givet fald et Stillehavsland imidlertid med hensyn til en særlig foranstaltning indledt en tvistbilæggelsesprocedure enten i henhold til artikel 51, stk. 1, i denne aftale eller i henhold til WTO-overenskomsten, må vedkommende ikke indlede en tvistbilæggelsesprocedure vedrørende samme foranstaltning i et andet forum, før den første procedure er afsluttet. Med henblik på anvendelsen af dette stykke anses en tvistbilæggelsesprocedure i henhold til WTO-overenskomsten for at være indledt af en part eller i givet fald et Stillehavsland, når parten eller landet anmoder om, at der nedsættes et panel i henhold til artikel 6 i WTO-forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse.

3. Denne aftale er ikke til hinder for, at en part eller et Stillehavsland gennemfører en af WTO's tvistbilæggelsesorgan godkendt suspension af forpligtelser. WTO-overenskomsten er ikke til hinder for, at parterne suspenderer fordele i henhold til denne aftale.

Artikel 67

Frister

1. Alle i denne del fastsatte frister, herunder voldgiftspanelernes frist til at meddele deres kendelser, regnes i kalenderdage fra dagen efter den handling eller den kendsgerning, som de vedrører.

2. Alle frister, der er omhandlet i denne aftale, kan forlænges efter aftale mellem parterne i tvisten.

DEL IV

INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER

Artikel 68

Handelsudvalget

1. Der nedsættes herved et Handelsudvalg bestående af repræsentanter for parterne.

2. Handelsudvalget fastsætter selv sin forretningsorden, og formandskabet varetages i fællesskab af en repræsentant for Fællesskabet og en repræsentant for Stillehavslandene. De to medformænd leder møderne på skift. Lederen af et givet møde anses i forbindelse med anvendelsen af denne aftale for at være "fungerende medformand" indtil det øjeblik, hvor det næste møde begynder og rollen som fungerende medformand overtages af den anden part.

3. Handelsudvalget behandler alle spørgsmål, som er nødvendige for gennemførelsen af denne aftale.

4. Ved udførelsen af sine opgaver kan Handelsudvalget:

a) nedsætte og overvåge særlige udvalg og organer, som er nødvendige for gennemførelsen af denne aftale

b) træde sammen til enhver tid efter aftale mellem parterne

c) behandle alle spørgsmål i henhold til denne aftale og træffe egnede foranstaltninger

d) træffe afgørelser eller fremsætte henstillinger i de tilfælde, der er omhandlet i denne aftale.

5. Handelsudvalget uddelegerer bestemte gennemførelses- og beslutningsbeføjelser til de særlige udvalg, navnlig Det Særlige Udvalg for Toldsamarbejde og Oprindelsesregler, jf. de relevante bestemmelser i aftalen.

DEL V

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 69

Bestemmelser om fortsættelse af forhandlingerne

1. Fællesskabet og de Stillehavslande, der er omfattet af denne aftale, ønsker i overensstemmelse med Cotonouaftalen og forudgående erklæringer og konklusioner fra ministermøder at fortsætte de igangværende forhandlinger og indgå en endelig økonomisk partnerskabsaftale (ØPA), der skal rumme alle elementer og omfatte alle interesserede lande i Stillehavsregionen. De bekræfter deres vilje til som planlagt at afslutte disse forhandlinger senest den 31. december 2008.

2. Parterne erkender, at udviklingssamarbejde bliver et meget vigtigt element i den endelige ØPA og en væsentlig medvirkende faktor for virkeliggørelsen af målene heri. De bekræfter deres vilje til at støtte målet om, at udviklingssamarbejdet med henblik på regionalt økonomisk samarbejde og regional integration, jf. Cotonouaftalen, gennemføres således, at de fordele, man forventer ved den endelige ØPA, bliver så store som muligt.

3. Parterne noterer sig, at denne foreløbige partnerskabsaftale ikke foregriber den holdning, regionen vil indtage i forhandlingerne om en endelig ØPA om udviklingssamarbejde. De aftaler, at der hurtigst muligt skal udarbejdes endelige bestemmelser om udviklingssamarbejde inden for den bredere ramme, der består af AVS-staterne i Stillehavsregionen. Indtil dette sker, er de enige om at arbejde tæt sammen på nationalt plan inden for rammerne af Cotonouaftalens eksisterende strukturer for at lette gennemførelsen og virkeliggørelsen af fordelene og optimere synergierne mellem udviklingssamarbejdet og målene i denne aftale.

4. Den samlede økonomiske partnerskabsaftale træder ved ikrafttrædelsen i stedet for denne aftale, der herefter ophæves.

Artikel 70

Definitioner og opfyldelse af forpligtelser

1. De kontraherende parter i denne aftale er Det Europæiske Fællesskab, benævnt "EF-parten", på den ene side og Papua Ny Guinea og Republikken Fijiøerne, benævnt "Stillehavslandene", på den anden side.

2. I denne aftale forstås ved:

a) "parterne": de i stk. 1 nævnte Stillehavslande, der handler i fællesskab, og Fællesskabet. Ved "part" forstås de i stk. 1 nævnte Stillehavslande, der handler i fællesskab, eller Fællesskabet, alt efter det enkelte tilfælde.

b) "Stillehavslandene": de i stk. 1 nævnte Stillehavslande, der handler enkeltvis.

3. I denne aftale forstås i givet fald ved "små ølande": Cookøerne, Kiribati, Nauru, Niue, Palau, Republikken Marshalløerne og Tuvalu.

4. I denne aftale forstås ved "mindst udviklet land": et Stillehavsland, som FN ved ikrafttrædelsen af denne aftale anser for at være et mindst udviklet land.

5. Stillehavslandene og Fællesskabet træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er nødvendige, for at de kan opfylde deres forpligtelser i henhold til denne aftale, og drager omsorg for, at sådanne foranstaltninger er i overensstemmelse med målene i denne aftale.

Artikel 71

Koordinatorer og udveksling af oplysninger

1. For at fremme kommunikationen og sikre en effektiv gennemførelse af aftalen udpeger parterne en koordinator inden for et rimeligt tidsrum efter den midlertidige anvendelse af denne aftale. Udpegelsen af koordinatorer berører ikke den specifikke udpegelse af kompetente myndigheder i henhold til bestemte afsnit eller kapitler i denne aftale.

2. Hvis parterne anmoder herom, skal koordinatorerne oplyse, hvilken myndighed eller hvilken embedsmand der er ansvarlig i spørgsmål vedrørende gennemførelsen af denne aftale, og yde den fornødne støtte med henblik på at lette kommunikationen med den anmodende part.

3. Hvis en part anmoder herom, skal den anden part, inden for lovens rammer, gennem sine koordinatorer levere oplysninger og straks besvare ethvert spørgsmål om en foreslået eller allerede indført foranstaltning, der kan påvirke handelen mellem parterne.

4. Fællesskabet og Stillehavslandene sikrer, at deres love, bestemmelser, procedurer og administrative afgørelser af generel rækkevidde vedrørende handelsspørgsmål, der er omfattet af denne aftale, straks offentliggøres, herunder ved eventuelt at stille oplysningerne til rådighed på Fællesskabets eller de pågældende Stillehavslandes officielle, offentligt tilgængelige og gratis websteder. Foranstaltningerne bringes også til den anden parts kendskab.

5. Uden at det berører specifikke gennemsigtighedsbestemmelser i denne aftale, anses de i stk. 4 omhandlede oplysninger for at være blevet bragt til den anden parts kendskab, når de er stillet til rådighed gennem passende underretning af WTO og af Stillehavslandenes koordinator.

Artikel 72

Regional præference

1. Denne aftale forpligter ikke Fællesskabet eller noget Stillehavsland til at udvide en gunstigere behandling, som de anvender som led i deres respektive regionale integrationsproces, til også at omfatte en anden part i denne aftale.

2. Enhver gunstigere behandling og fordel, som et Stillehavsland indrømmer Fællesskabet i henhold til denne aftale, skal også omfatte alle de øvrige Stillehavslande, der er parter i denne aftale.

Artikel 73

Forhold til Cotonouaftalen

1. Med undtagelse af bestemmelserne om udviklingssamarbejde i Cotonouaftalens del 3, afsnit II, har bestemmelserne i denne aftale forrang i tilfælde af uoverensstemmelse mellem bestemmelserne i denne aftale og bestemmelserne i Cotonouaftalens del 3, afsnit II.

2. Intet i denne aftale må fortolkes således, at det forhindrer anvendelsen af alle bestemmelser i Cotonouaftalen uden for del 3, afsnit II, i overensstemmelse med procedurerne i nævnte aftale.

Artikel 74

Forhold til WTO-overenskomsten

Fællesskabet og Stillehavslandene er enige om, at Fællesskabet eller i givet fald Stillehavslandene ikke i henhold til denne aftale er forpligtede til at handle i modstrid med deres gældende WTO-forpligtelser.

Artikel 75

Forhold til andre internationale organisationer

Intet i denne aftale må fortolkes således, at det fritager en part fra dens gældende forpligtelser eller ophæver en parts rettigheder i henhold til eksisterende internationale aftaler, medmindre andet udtrykkeligt er fastsat.

Artikel 76

Ikrafttrædelse og varighed

1. Denne aftale træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter den dato, hvor de kontraherende parter skriftligt har meddelt hinanden, at deres nødvendige interne procedurer med henblik på at lade aftalen træde i kraft er afsluttet.

2. Fællesskabet og Stillehavslandene er enige om at anvende aftalen midlertidigt frem til dens ikrafttrædelse. Dette kan ske ved midlertidig anvendelse i henhold til Fællesskabets eller Stillehavslandenes lovgivning eller ved ratificering af aftalen. Aftalen anvendes midlertidigt fra 10 dage efter, at de kontraherende parter skriftligt har meddelt hinanden, at deres nødvendige interne procedurer med henblik herpå er afsluttet.

3. Når et Stillehavsland tiltræder denne aftale, anvendes den midlertidigt som fastsat i stk. 2, når Fællesskabet og det pågældende Stillehavsland har givet notifikation i overensstemmelse hermed.

4. Uanset stk. 2 kan Fællesskabet og Stillehavslandene træffe foranstaltninger til at anvende aftalen før den midlertidige anvendelse, i det omfang det er muligt.

5. Hver part kan skriftligt meddele den anden part, at den agter at opsige denne aftale.

6. Opsigelsen får virkning tolv måneder efter meddelelsen til den anden part.

Artikel 77

Territorial anvendelse

Aftalen gælder på den ene side de territorier, der er omfattet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og på de betingelser, der er fastlagt i denne traktat, og på den anden side på Stillehavslandenes territorier. Begrebet "territorium" i denne aftale skal forstås i denne betydning.

Artikel 78

Revisionsklausul

Handelsudvalget kan om nødvendigt tage denne aftale, dens gennemførelse, anvendelse og resultater op til fornyet overvejelse og forelægge parterne relevante forslag til ændring af aftalen.

Artikel 79

Regionerne i Det Europæiske Fællesskabs yderste periferi

Denne aftale er ikke til hinder for, at Fællesskabet anvender eksisterende foranstaltninger, der har til formål at tage hensyn til den strukturelle sociale og økonomiske situation i regionerne i den yderste periferi, jf. artikel 299, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Artikel 80

Stillehavslandes tiltrædelse

1. Denne aftale er på grundlag af indgivelsen af et tilbud om markedsadgang, som er foreneligt med artikel XXIV i GATT 1994, åben for tiltrædelse af alle Stillehavsølande, som er parter i Cotonouaftalen, og Stillehavsøer, som med hensyn til struktur og økonomisk og social situation kan sammenlignes med de lande, der er parter i Cotonouaftalen. Anmodninger om tiltrædelse forelægges parterne i denne aftale, som træffer afgørelse herom.

2. Hvis anmodningen godkendes, tiltræder den pågældende Stillehavsø denne aftale ved at deponere en tiltrædelsesakt, som fremsendes til de kontraherende parter.

Artikel 81

Autentiske tekster

Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed..

Artikel 82

Bilag

Bilagene og protokollerne til denne aftale udgør en integrerende del heraf.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.

Съставено в Лондон на тридесети юли две хиляди и девета година

Hecho en Londres, el treinta de julio de dos mil nueve.

V Londýně dne třicátého července dva tisíce devět.

Udfærdiget i London den tredivte juli to tusind og ni.

Geschehen zu London am dreißigsten Juli zweitausendneun.

Kahe tuhande üheksanda aasta juulikuu kolmekümnendal päeval Londonis.

Έγινε στο Λονδίνο, στις τριάντα Ιουλίου δύο χιλιάδες εννιά.

Done at London on the thirtieth day of July in the year two thousand and nine.

Fait à Londres, le trente juillet deux mille neuf.

Fatto a Londra, addì trenta luglio duemilanove.

Londonā, divi tūkstoši devītā gada trīsdesmitajā jūlijā.

Priimta du tūkstančiai devintų metų liepos trisdešimtą dieną Londone.

Kelt Londonban, a kétezer-kilencedik év július harmincadik napján.

Magħmul f’Londra, fit-tletin jum ta’ Lulju tas-sena elfejn u disgħa.

Gedaan te Londen, de dertigste juli tweeduizend negen.

Sporządzono w Londynie dnia trzydziestego lipca roku dwa tysiące dziewiątego.

Feito em Londres, em trinta de Julho de dois mil e nove.

Încheiat la Londra, la treizeci iulie două mii nouă.

V Londýne dňa tridsiateho júla dvetisícdeväť.

V Londonu, dne tridesetega julija leta dva tisoč devet.

Tehty Lontoossa kolmantenakymmenentenä päivänä heinäkuuta vuonna kaksituhattayhdeksän.

Som skedde i London den trettionde juli tjugohundranio.

За Европейската общност

Por la Comunidad Europea

Za Evropské společenství

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Euroopa Ühenduse nimel

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Eiropas Kopienas vārdā

Europos bendrijos vardu

Az Európai Közösség részéről

Għall-Komunità Ewropea

Voor de Europese Gemeenschap

W imieniu Wspólnoty Europejskiej

Pela Comunidade Europeia

Pentru Comunitatea Europeană

Za Európske spoločenstvo

Za Evropsko skupnost

Euroopan yhteisön puolesta

För Europeiska gemenskapen

For the Republic of the Fiji Islands

For the Independent State of Papua New Guinea

[1] Parterne erkender, at en sådan foranstaltning skal anvendes på basis af princippet om mestbegunstigelsesbehandling (MFN-princippet).

[2] Til denne beregning anvendes officielle WTO-data om førende eksportører inden for verdenshandelen med varer (ekskl. handel EU-medlemsstaterne imellem).

[3] I denne artikel forstås ved landbrugsprodukter de produkter, der er omfattet af bilag I til WTO-aftalen om landbrug.

[4] Stillehavslandenes officielle sprog er engelsk, og Fællesskabets officielle sprog er dem, der er anført i artikel 81.

--------------------------------------------------

BILAG I

TOLD PÅ VARER MED OPRINDELSE I STILLEHAVSLANDENE

1. Fællesskabets told (i det følgende benævnt "fællesskabstold") afskaffes fuldstændigt for alle varer i kapitel 1-97, undtagen kapitel 93, i det harmoniserede system med oprindelse i et Stillehavsland, jf. dog afsnit 2, 4, 5, 6 og 7. For varer i kapitel 93 anvender Fællesskabet fortsat de gældende MFN-toldsatser. Tidsplanen for anvendelse af fællesskabstold på varer med oprindelse i et Stillehavsland er til orientering vedlagt dette bilag.

2. Fællesskabstolden på varer under toldposition 1006 (ris) med oprindelse i Stillehavslandene afskaffes pr. 1. januar 2010, med undtagelse af told på varer under toldposition 10061010, der afskaffes ved ikrafttrædelsen af denne aftale.

3. Fællesskabet og Stillehavslandene aftaler, at bestemmelserne i protokol 3 i Cotonouaftalen (i det følgende benævnt "sukkerprotokollen") fortsat skal gælde indtil den 30. september 2009, og at sukkerprotokollen derefter ikke længere skal finde anvendelse mellem dem. Med henblik på anvendelsen af artikel 4, stk. 1, i sukkerprotokollen løber leveringsperioden 2008/2009 fra den 1. juli 2008 til den 30. september 2009. Den garanterede pris fra den 1. juli til den 30. september 2009 vil blive fastsat efter de i artikel 5, stk. 4, omhandlede forhandlinger.

4. Fællesskabstolden på varer under toldposition 1701 (sukker) med oprindelse i et Stillehavsland afskaffes pr. 1. oktober 2009. Indtil fællesskabstolden er fuldstændigt afskaffet og som supplement til anvendelsen af toldkontingenter med nulsats som fastsat i sukkerprotokollen, åbnes der et toldkontingent med nulsats på 30000 ton for produktionsåret [1] 2008/2009 for varer henhørende under toldposition 1701, udtrykt i hvidt sukker, med oprindelse i Stillehavslandene. Der tildeles importlicenser for varer, som indføres under dette supplerende toldkontingent, medmindre importøren forpligter sig til at købe de pågældende varer til en pris, der mindst svarer til de garanterede priser, der er fastsat for sukker, som indføres til Fællesskabet i henhold til sukkerprotokollen.

5. a) I perioden fra den 1. oktober 2009 til den 30. september 2015 kan Fællesskabet opkræve MFN-told af varer henhørende under toldposition 1701 (sukker) med oprindelse i Stillehavslandene, som indføres i mængder, der overstiger de nedenfor anførte, udtrykt i hvidt sukker, og som derfor betragtes som forstyrrende for sukkermarkedet i Fællesskabet:

i) 3,5 mio. ton i et produktionsår for varer med oprindelse i de lande, der er medlemmer af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-stater), som har undertegnet Cotonouaftalen,

ii) 1,38 mio. ton i produktionsåret 2009/2010 for varer med oprindelse i AVS-stater, som De Forenede Nationer ikke har anerkendt som mindst udviklede lande. De 1,38 mio. ton forhøjes til 1,45 mio. ton i produktionsåret 2010/2011 og 1,6 mio. ton i de fire efterfølgende produktionsår.

b) Indførsel af varer under toldposition 1701 med oprindelse i en AVS-stat i Stillehavsregionen, som De Forenede Nationer har anerkendt som mindst udviklet land, er ikke underlagt bestemmelserne i afsnit 5, litra a). Disse varer er dog fortsat underlagt bestemmelserne i artikel 21 [2].

c) MFN-tolden ophæves ved udløbet af det produktionsår, for hvilket den blev indført.

d) Enhver foranstaltning, der træffes i henhold til dette afsnit, meddeles straks Handelsudvalget og er dér genstand for periodiske drøftelser.

6. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i artikel 21 kan situationer, hvor markedsprisen på hvidt sukker i Fællesskabet i to på hinanden følgende måneder falder til under 80 % af markedsprisen på hvidt sukker i Fællesskabet i det foregående produktionsår, pr. 1. oktober 2015 betragtes som forstyrrelser på markedet for varer under toldposition 1701.

7. Fra den 1. januar 2008 til den 30. september 2015 føres der tilsyn med varer under toldposition 17049099, 18061030, 18061090, 21069059 og 2106 90 98 efter en særlig tilsynsordning for at sikre, at bestemmelserne i afsnit 4 og 5 ikke omgås. Hvis importen af sådanne produkter med oprindelse i et Stillehavsland samlet er steget med mere end 20 % i mængde i løbet af tolv på hinanden følgende måneder i forhold til den gennemsnitlige årlige import i de sidste tre tolvmånedersperioder, analyserer Fællesskabet handelsmønstret, den økonomiske begrundelse og importens sukkerindhold og kan, hvis det er af den opfattelse, at denne import anvendes til at omgå foranstaltningerne i afsnit 4 og 5, suspendere præferencebehandlingen og indføre den specifikke MFN-told, der i henhold til Det Europæiske Fællesskabs fælles toldtarif finder anvendelse på importen af produkter henhørende under toldposition 17049099, 18061030, 18061090, 21069059 og 2106 90 98 med oprindelse i et Stillehavsland. Afsnit 5, litra b), c) og d), finder tilsvarende anvendelse på foranstaltninger på de i dette afsnit omhandlede tiltag.

8. I perioden fra den 1. oktober 2009 til den 30. september 2012 tildeles der ikke præferenceimportlicenser for varer under toldposition 1701, medmindre importøren accepterer at købe disse varer til en pris ikke under 90 % af den referencepris, Fællesskabet fastsætter for det pågældende produktionsår.

9. Afsnit 1 finder ikke anvendelse på varer under toldposition 08030019 med oprindelse i et AVS-Stillehavsland, som er bragt i fri omsætning i regionerne i Fællesskabets yderste periferi. Afsnit 1, 3, 4 og 5 finder ikke anvendelse på varer henhørende under toldposition 1701 med oprindelse i Stillehavslandene, som er bragt i fri omsætning i de franske oversøiske departementer. Disse bestemmelser gælder i 10 år. Denne periode forlænges med en ny periode på 10 år, medmindre parterne aftaler andet.

[1] I forbindelse med stk. 4, 5, 6 og 7 forstås ved "produktionsår" perioden fra den 1. oktober til den 30. september.

[2] Med henblik herpå og som undtagelse fra artikel 21 kan enkelte Stillehavslande, som De Forenede Nationer har anerkendt som mindst udviklede lande, underkastes beskyttelsesforanstaltninger.

--------------------------------------------------

BILAG II

TOLD PÅ VARER MED OPRINDELSE I FÆLLESSKABET

TOLD VED INDFØRSEL TIL REPUBLIKKEN FIJIØERNE

Resumé af tilbud om markedsadgang for varer

VAREBESKRIVELSE | A Told, der afskaffes pr. 1. januar 2008 | B Told, der afskaffes ved udgangen af år 5 | C Told, der afskaffes ved udgangen af år 10 | D Told, der afskaffes ved udgangen af år 15 | G Varer, der ikke er omfattet af toldafviklingsforpligtelser |

Antal varer | 498 | 765 | 2240 | 1106 | 1173 |

Andel af samlet indførsel fra EU (i værdi) | 14,5 % | 2,5 % | 59,5 % | 10,7 % | 12,8 % |

Andel af nationale toldpositioner | 8,6 % | 13,2 % | 38,7 % | 19,1 % | 20,3 % |

Liberalisering efter handelsværdi, i alt (i procent) | 87,2 % |

Liberalisering efter antal positioner i alt (i procent) | 79,7 % |

Varer, der ikke er omfattet af toldafviklingsforpligtelser, i alt | 1173 |

Samlet antal nationale toldpositioner | 5782 |

Kilde: Fijiøernes told- og skattemyndigheder og Fijiøernes statistikkontor.

De data, der er anvendt til beregning af gennemsnit og "praktisk taget al handel", er baseret på handelstal for 2003, 2004 og 2005. Beregningerne efter handelsværdi er baseret udelukkende på 2007-data for at tage hensyn til ændringerne i HS 2007.

TOLDAFVIKLINGSPLAN FOR REPUBLIKKEN FIJIØERNE

| TOLDSATS | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 | 01.01 |

værditold, i % | ikke værditold | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 |

01 | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

0101 | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

0101.10 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 |

0101.90 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 |

0102 | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

0102.10 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 |

0102.90 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 |

0103 | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

0103.10 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 |

0103.91 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

0103.92 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

0104 | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

0104.10 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

0104.20 | 5 | | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

0105 | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

0105.11 | 5 | | Ikke-omf. | Ikke-omf. | Ikke-omf. | Ikke-omf. | Ikke-omf. | Ikke-