BESLUTNING(1)

om situationen i det sydlige Afrika

Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Brazzaville (Republikken Congo) den 31. marts-3. april 2003,

- der henviser til FN's generalsekretærs rapport af 26. juli 2002 og til Sikkerhedsrådets resolutioner nr. 1432 (2002), nr. 1433 (2002) og nr. 1439 (2002) om Angola,

- der henviser til FN's generalsekretærs rapporter af 12. december 2002 og 7. februar 2003,

- der henviser til sine tidligere beslutninger om det sydlige Afrika,

- der henviser til den kampagne vedrørende hungersnød i Afrika, der blev lanceret af Verdensfødevareprogrammet (WFP) den 16. december 2002,

A. der henviser til, at mange lande i Afrika, Asien og Centralamerika oplever katastrofale tilstande, som primært skyldes skiftende vejrmønstre, politisk ustabilitet, mislykkede økonomiske politikker og hiv/aids,

B. der henviser til, at næsten 15 millioner mennesker i seks lande i det sydlige Afrika - Malawi, Zimbabwe, Zambia, Lesotho, Swaziland og Mozambique - trues af sult som følge af tørke, gentagne fejlslagne høster og hiv/aids,

C. der henviser til, at omfanget af krisen er uden fortilfælde og kræver øjeblikkelig handling; i modsat fald vil det humanitære samfund ikke være i stand til at modvirke disse truende katastrofer,

D. der henviser til, at den traditionelle humanitære bistand ikke er nogen holdbar løsning på nuværende tidspunkt, for så vidt angår det sydlige Afrika, eftersom regeringerne i regionen ikke længere er i stand til at håndtere virkningerne af den aktuelle humanitære krise i tilstrækkelig grad som følge af de aktuelle og fremtidige konsekvenser af hiv/aids-epidemien, der udgør en trussel mod en hel generation af voksne i den erhvervsaktive alder, og som efterlader flere millioner forældreløse børn i sit kølvand,

E. der henviser til, at fødevarehjælp ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at skabe en langsigtet fødevaresikkerhed, men at denne hjælp stadig er en vigtig brik i håndteringen af kriser, som savner sidestykke og er uforudsigelige,

F. der noterer sig de berørte sydlige afrikanske staters moralske og suveræne ret til at acceptere eller afvise fødevarehjælp, der indeholder genetisk modificerede organismer, samt Cartagena-protokollen om biosikkerhed, der kræver forudgående oplyst samtykke i forbindelse med anvendelsen af genetisk modificerede fødevarer,

G. der henviser til korruptionsanklager mod europæiske virksomheder i forbindelse med opførelsen af et af verdens største hydrologiske anlæg i Lesotho, der skulle forsyne syv mio. sydafrikanere med drikkevand, og som henviser til de store økonomiske omkostninger i forbindelse med retsforfølgningen,

H. der henviser til, at Lesothos højesteret den 17. september 2002 dømte Acres International, en canadisk rådgivende ingeniørvirksomhed, for at have bestukket sig til en række kontrakter i forbindelse med Lesotho Highlands Water Project,

I. der henviser til, at retssagerne har været ekstremt dyre, og det frygtes, at Lesotho, der er et af Afrikas fattigste lande, ikke vil have tilstrækkelige økonomiske ressourcer til at gennemføre retsforfølgelserne,

J. der henviser til præsident Mwanawasas kamp mod korruption i Zambia, der betyder, at han risikerer at miste sin post,

Sydafrika

1. mener, at Sydafrika spiller en central rolle for fremme af udviklingen og stabiliteten i hele regionen, og opfordrer landet til at deltage mere målbevidst og direkte i bekæmpelsen af fattigdom og sociale uligheder;

2. opfordrer den sydafrikanske regering til at gøre alt, hvad der står i dens magt, for at bekæmpe hiv/aids;

3. opfordrer de relevante myndigheder til at optrappe deres bestræbelser på at bekæmpe kriminalitet, navnlig kriminalitet, der påvirker de svageste medlemmer af samfundet (kvinder og børn) og visse grupper af udlændinge, uden at menneskerettighederne krænkes;

4. opfordrer medlemsstaterne, Kommissionen, Den Europæiske Investeringsbank, AVS-staterne og det internationale samfund til at yde bistand til Sydafrika i henhold til deres respektive programmer for landet;

Angola

5. lykønsker den angolanske regering og UNITA for den stærke politiske vilje, der er udvist i forbindelse med opnåelse af målet om fred og national forsoning, og opfordrer alle parter til at fortsætte det tætte samarbejde på dette område; er bekymret for, om der stadig er uløste konflikter i landet, og hilser alle initiativer, der kan løse disse mulige konflikter og føre til en demokratisk dialog, velkommen;

6. udtrykker sin tilfredshed med, at den fælles kommission har afsluttet sit arbejde, hvilket markerer fuldførelsen af de vigtigste opgaver i forbindelse med fredsprocessen i Angola, og bemærker med tilfredshed visse skridt i retning af normale tilstande, bl.a. udnævnelse af en ny premierminister - en post, der ikke har været besat i tre år - og den løbende dialog mellem partierne i parlamentet vedrørende en ny forfatning for Angola;

7. glæder sig over den angolanske regerings erklæring af 19. november 2002, der understreger regeringens løfte om social reintegration af alle angolanere og anerkender UNITA's fulde deltagelse i fredsprocessen;

8. fremhæver i den forbindelse en række udfordringer for Angola på mellemlang og lang sigt, såsom reintegration af den tidligere regering, UNITA-soldaterne og deres familier i samfundet samt genetablering af civile, der er blevet fordrevet under krigen og genopbygning; bemærker, at disse opgaver nu skal varetages inden for rammerne af den af begge parter godkendte nationale forsoningsproces;

9. konstaterer, at UNITA er blevet genforenet som et frit organiseret ikke-væbnet politisk parti;

10. mener, at konsolideringen af fred i Angola ligeledes afhænger af, at valgprocessen genetableres, at demokratiske, frie og pluralistiske institutioner normaliseres, at menneskerettighederne respekteres, at loven respekteres, at domstolene er uafhængige, at de offentlige administrative myndigheder er neutrale og upartiske, og at statsapparatet og den sociale retfærdighed fungerer efter hensigten;

11. glæder sig i den forbindelse over præsidentens og regeringens tilsagn om at sikre de nationale institutioners demokratiske legitimitet ved snarest muligt at afholde frie og pluralistiske lokale og nationale valg; anmoder Kommissionen om at medvirke til, at der ydes den nødvendige internationale bistand til dette formål;

12. mener endvidere, at fred, forsoning og demokrati i Angola er betinget af, at alle angolanere er villige til at deltage i en omfattende dialog med aktiv deltagelse af repræsentanter for alle politiske partier, civilsamfundet samt traditionelle og religiøse myndigheder;

13. opfordrer Kommissionen til i sine hjælpeprogrammer for Angola at medtage bestemmelser vedrørende civilsamfundets og kirkens deltagelse i den nationale forsoningsproces og i civile undervisningsprogrammer med henblik på at styrke demokratiet;

14. opfordrer Kommissionen og AVS-EU-Ministerrådet til at støtte programmer vedrørende minerydning, humanitær bistand og social reintegration af fordrevne, demobiliseret personale, handicappede og forældreløse samt til at støtte tilrettelæggelse af en international konference med donorer af humanitær bistand og genopbygning af Angola efter fredens genoprettelse;

15. opfordrer indtrængende Kommissionen og det internationale samfund til at stille yderligere midler til rådighed til genopbygning af de infrastrukturer, der blev ødelagt under krigen, og til genoprettelse af den økonomiske aktivitet, særligt i landbrugs- og fiskerisektoren, således at befolkningen gøres mindre afhængig af fødevarehjælp;

16. glæder sig over de tilsagn, som republikkens præsident har givet, og de foranstaltninger, som lederen af det parlamentariske flertal har opfordret til vedrørende bekæmpelse af korruption; opfordrer myndighederne til at handle med beslutsomhed, således at denne kampagne kan blive en succes;

17. opfordrer den angolanske regering samt dens industri- og handelspartnere til at iværksætte passende mekanismer til gennemsigtig og ansvarlig forvaltning af Angolas naturressourcer i overensstemmelse med IMF's anbefalinger;

18. tilslutter sig FN's forslag om at overvåge den humanitære situation og respekt for menneskerettighederne i landet nøje efter udløbet af UNMA's (FN's mission i Angola) mandat;

Lesotho

19. glæder sig over den holdning, som Lesothos regering har indtaget over for bestikkelse og korruption; håber, at dette vil tjene som eksempel for andre lande i det sydlige Afrika;

20. anmoder Kommissionen om at yde den nødvendige økonomiske støtte til Lesothos regering, således at sidstnævnte kan bringe retssagen til ende;

God regeringsførelse

21. udtrykker sin fulde støtte til alle, der forsøger at bekæmpe korruption, navnlig præsident Mwanawasa i Zambia;

22. opfordrer Kommissionen og regeringerne i EU-medlemsstaterne til at opfylde deres forpligtelser til god regeringsførelse samt til at yde økonomisk og teknisk bistand til og samarbejde med de udviklingslande, der er villige til at forhindre og straffe korrupt adfærd i forbindelse tildeling af kontrakter vedrørende offentlige arbejder;

Fødevarekrise

23. udtrykker dyb bekymring over de truende humanitære katastrofer i det sydlige Afrika og opfordrer EU og andre donorer til øjeblikkeligt og beslutsomt at følge op på kampagnen om hungersnød i Afrika, der blev lanceret af Verdensfødevareprogrammet (WFP), samt at optrappe både fødevarehjælpen og den humanitære bistand i regionen og støtten til de mere langsigtede bestræbelser på at opnå fødevaresikkerhed;

24. støtter den zambiske regerings standpunkt om at afvise fødevarehjælp i form af genetisk modificerede fødevarer på grundlag af forsigtighedsprincippet med henblik på at beskytte zambiske landmænd, landets landbrugsproduktion og udsigterne til eksport;

25. mener, at et lands suveræne ret til at modtage oplysninger og træffe forsigtighedsbeslutninger om import af fødevarer indeholdende genetisk modificerede organismer er indarbejdet i Cartagena-protokollen om biosikkerhed;

26. bekræfter, at retten til fødevarer er en grundlæggende menneskerettighed, og at det er et modtagerlands suveræne ret at acceptere eller afvise fødevarehjælp i form af genetisk modificerede fødevarer;

27. advarer om, at de globale omkostninger ved ikke at udrydde hungersnød - for så vidt angår konflikter, tilbagevendende krisesituationer, international kriminalitet, narkotikahandel, økonomisk stagnation, ulovlig migration og for tidlig død - er enorme;

28. opfordrer EU og andre donorer til snarest muligt at gribe ind over for de alvorlige samfundsøkonomiske virkninger af hiv/aids-epidemien i den sydlige afrikanske region og at fremskynde den langsomme udbetaling af øremærkede midler fra den globale fond til bekæmpelse af hiv/aids;

29. er stadig dybt bekymret over omfanget af fødevarekrisen i visse lande i det sydlige Afrika;

30. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Ministerrådet, Europa-Kommissionen, FN's generalsekretær, Den Afrikanske Union, SADC og regeringerne i Angola og Sydafrika.

(1) Vedtaget af Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU den 3. april 2003 i Brazzaville (Republikken Congo).