BESLUTNING

truffet af Den Parlamentariske Forsamling Euronests om fremtiden for Trio Plus-strategien 2030: opbygning af en fremtid for Det Østlige Partnerskab

(2020/C 134/05)

DEN PARLAMENTARISKE FORSAMLING EURONEST,

— der henviser til akten om oprettelse af Den Parlamentariske Forsamling Euronest af 3. maj 2011 og den fælles erklæring fra topmødet i Det Østlige Partnerskab af 24. november 2017,

— der henviser til associeringsaftalerne mellem EU på den ene side og Georgien, Moldova og Ukraine på den anden side, navnlig de vidtgående og brede frihandelsaftaler (DCFTA'er),

— der henviser til Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens fælles arbejdsdokument af 9. juni 2017 med titlen »Eastern Partnership — 20 Deliverables for 2020 focusing on key priorities and tangible results«,

— der henviser til forretningsordenens artikel 9, stk. 3,

A. der henviser til, at EU har vist sin enorme forandringskraft gennem udvidelsespolitikken, hvilket bekræftes af de central- og østeuropæiske landes vellykkede resultater med at udvikle sig fra posttotalitære økonomier til europæiske demokratier gennem EU-integrationsprocessen;

B. der henviser til, at der allerede er gjort betydelige fremskridt med reformer og harmonisering af national lovgivning med EU's standarder i Ukraine, Georgien og Moldova;

C. der henviser til, at denne forandringskraft i forbindelse med udvidelse skal anvendes på de lande på Vestbalkan og de lande i Det Østlige Partnerskab, der ønsker at tiltræde EU;

D. der henviser til, at EU's udvidelsesproces har potentielle fordele for landene i Det Østlige Partnerskab og vil være til gavn for EU, eftersom, som kommissær Johannes Hahn har udtalt, »vi er nødt til at blive mere intelligente med hensyn til at eksportere stabilitet. Ellers vil Europa fortsætte med at importere ustabilitet«;

E. der henviser til, at dette år markerer 10-årsdagen for Det Østlige Partnerskab, som har vist sig at være et effektivt redskab til at yde skræddersyet støtte ud fra principperne om mere for mere og mindre for mindre i forbindelse med gennemførelsen af reformer;

F. der henviser til, at politikken for Det Østlige Partnerskab er et samarbejdskoncept, der er skræddersyet til de seks lande Armenien, Aserbajdsjan, Hviderusland, Georgien, Moldova og Ukraine, og at deres yderligere fremskridt på vejen hen imod EU er afhængig af overholdelsen af de europæiske værdier og standarder, som disse lande har forpligtet sig til;

G. der henviser til, at det armenske parlaments undertegnelse og ratifikation af den omfattende og udvidede partnerskabsaftale i april 2018 betragtes som et alternativ til at opnå et forbedret og strategisk styrket partnerskab mellem Armenien og EU;

H. der henviser til International IDEA's rapport med titlen »The Global State of Democracy 2019«, hvori det er angivet, at Armenien er det eneste land i Europa, der er gået fra at være et hybridstyre i 2017 til et demokrati i 2018;

I. der henviser til, at landene i Det Østlige Partnerskab, navnlig dem, der viser, at de er rede til at tiltræde EU, fortsat udsættes for aggressive, hybride trusler fra Kreml, som vil bevare dem i sin indflydelsessfære og hindre EU-integrationsprocessen ved ikke at tillade dem at blive fremgangsrige europæiske lande;

J. der henviser til, at det internationale sikkerhedsmiljø og menneskerettighedsdimensionen står over for enorme udfordringer, som skyldes dynamiske ændringer af det internationale system;

1. fremhæver Det Østlige Partnerskabs bløde magtinstrumenter, som f.eks. indførelsen af visumfri indrejse, for at fastholde den politiske motivation til reformer og noterer sig de fremskridt, som dets lande har gjort med hensyn til gennemførelsen af de 20 delmål for 2020, samtidig med at de nye retningslinjer nu drøftes for det næste årti frem til 2030;

2. noterer sig de gode resultater, som østpartnerskabsinitiativet har opnået med hensyn til at støtte EU-associerede lande ved at lade dem komme hurtigere i gang med gennemførelsen af reformer og en dybere politisk og økonomisk integration med EU;

3. understreger, at vi i dag befinder os på et afgørende tidspunkt, hvor vi bør tilføje nye supplerende langsigtede instrumenter i vores strategi for at hjælpe mere udviklede lande i Det Østlige Partnerskab med at fastholde deres motivation og momentum til reformer i det næste årti frem til 2030, og fremhæver, at EU er nødt til at forbedre og reformere sine politiske instrumenter for at matche vores østlige partneres fremskridt;

4. anmoder om, at der indledes en drøftelse om en fremadrettet strategisk dagsorden for Det Østlige Partnerskab for det næste årti med henblik på at fremme en mere ambitiøs anvendelse af differentiering og principperne om mere for mere og mindre for mindre og at fremlægge et nyt flagskibsinitiativ — Trio Plus-strategien 2030;

5. foreslår, at der i forbindelse med Trio Plus-strategien 2030 skal etableres en europæisk Trio-proces med instrumenter for dybere integration for EU og de associerede lande, sådan som det blev gjort i forbindelse med Berlinprocessen, der blev indledt i 2014, og som havde til formål at styrke EU's lederskab og en koalition af ligesindede EU-medlemsstater med henblik på at integrere lande på det vestlige Balkan i EU; foreslår endvidere, at der føres en aktiv EU-politik med en åben dør for de lande i Det Østlige Partnerskab, der opnår betydelige og værdifulde fremskridt;

6. opfordrer indtrængende til, at Trio Plus-strategien 2030 bliver et ambitiøst europæisk geopolitisk instrument, der anvender en ny generation af institutioner og politikker, bæredygtige handels- og stabiliseringsaftaler og deres instrumenter (EU's støttegruppe for Trioen, Trioens investeringsplatform, den europæiske grønne pagt, et digitalt Europa, fremme af den europæiske levevis og det europæiske demokrati, AOG, dagsorden for konnektivitet, TEN, Horisont 2020, konferencen om Europas fremtid og andre EU-initiativer);

7. understreger, at yderligere tilbageslag for demokratiet, reformerne og retsstaten og nedbrydningen af en europæisk orientering i Trio-landene vil være til fare for Trio Plus-strategien 2030 som beskrevet ovenfor;

8. understreger, at Trio Plus-strategien 2030 bør supplere instrumenterne inden for Det Østlige Partnerskab, ikke vil sigte mod at erstatte de eksisterende initiativer på dette område og vil bidrage til drøftelserne om, hvordan vi kan gøre politikken for Det Østlige Partnerskab mere effektiv;

9. foreslår et mere omfattende og udvidet strategisk format for Trio + 1 med inddragelse af Armenien og på grundlag af de principper og holdninger, der er bekræftet i den omfattende og udvidede partnerskabsaftale mellem Armenien og Den Europæiske Union;

10. bemærker, at de EU-associerede Trio-landes succes med at gennemføre EU-integrationsreformer vil skabe nye incitamenter for de resterende lande i Det Østlige Partnerskab til at vælge en ambitiøs vej til europæisk integration;

11. understreger, at Trio Plus-strategien 2030, der støttes af den europæiske Trio-proces, vil have en betydelig positiv forandringsfremmende indvirkning på russiske borgers holdning ved at hjælpe dem med at tilstræbe et åbent demokratisk europæisk land;

12. opfordrer til, at der hurtigst muligt udvikles fælles mekanismer til at modstå Kremls hybride trusler, der underminerer EU's enhed og sikkerhed i de lande i Det Østlige Partnerskab, der stræber efter en tilnærmelse til EU;

13. bemærker, at Det Østlige Partnerskabs succes med at inddrage den europæiske Trio-proces og Trio Plus-strategien 2030 vil være afgørende for både landene i Det Østlige Partnerskab og EU, eftersom dette er det bedste bidrag til at skabe et Europa, der er »helt, frit og i fred«, og at denne succes vil udrydde de skillelinjer på det europæiske kontinent, som stadig adskiller landene i Det Østlige Partnerskab fra resten af EU;