PROTOKOL

Mellem Den Europæiske Union, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, vedrørende adgang til eurodac med henblik på retshåndhævelse

DEN EUROPÆISKE UNION

og

DET SCHWEIZISKE FORBUND,

og

FYRSTENDØMMET LIECHTENSTEIN,

i det følgende under ét benævnt »parterne«,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (1) (i det følgende benævnt »aftalen af 26. oktober 2004«) blev undertegnet den 26. oktober 2004.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at protokollen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (2) (i det følgende benævnt »aftalen af 28. februar 2008«) blev undertegnet den 28. februar 2008.

SOM MINDER OM, at Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Unionen«) den 26. juni 2013 vedtog Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 603/2013 (3).

SOM MINDER OM, at procedurerne for sammenligning og videregivelse af oplysninger med henblik på retshåndhævelse, som fastsat i forordning (EU) nr. 603/2013, ikke udgør en udvikling, der ændrer eller bygger på bestemmelserne i gældende EU-ret vedrørende Eurodac, jf. aftalen af 26. oktober 2004 og protokollen af 28. februar 2008.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at der bør indgås en protokol mellem Unionen og Det Schweiziske Forbund (i det følgende benævnt »Schweiz«) og Fyrstendømmet Liechtenstein (i det følgende benævnt »Lichtenstein«) for at gøre det muligt for Island og Norge at deltage i retshåndhævelsesaspekterne af Eurodac og således gøre det muligt for udpegede retshåndhævende myndigheder i Schweiz og Lichtenstein at anmode om sammenligning af fingeraftryksoplysninger, som de andre deltagende stater har videregivet til det centrale Eurodac-system.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at anvendelsen af forordning (EU) nr. 603/2013 med henblik på retshåndhævelse på Schweiz og Liechtenstein også bør gøre det muligt for udpegede retshåndhævende myndigheder i de andre deltagende stater og Europol at anmode om sammenligning af fingeraftryksoplysninger, som Schweiz og Liechtenstein har videregivet til det centrale Eurodac-system.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at de deltagende staters udpegede retshåndhævende myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige strafbare handlinger i medfør af denne protokol bør være omfattet af en standard for beskyttelse af personoplysninger i henhold til deres nationale ret, som er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (4).

SOM TAGER I BETRAGTNING, at de yderligere betingelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 603/2013, for så vidt angår de deltagende staters udpegede myndigheders og Europols behandling af personoplysninger med henblik på forebyggelse, afsløring eller efterforskning af terrorhandlinger eller andre alvorlige lovovertrædelser, også bør finde anvendelse.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at der kun bør gives adgang til Schweiz' og Liechtensteins udpegede myndigheder på betingelse af, at sammenligninger med den anmodende medlemsstats nationale fingeraftryksdatabaser og med alle andre deltagende staters automatiske fingeraftryksidentifikationssystemer, jf. Rådets afgørelse 2008/615/RIA (5), ikke har ført til fastslåelse af den registreredes identitet. Den betingelse forudsætter, at den anmodende stat foretager sammenligninger med alle øvrige medlemsstaters automatiske fingeraftryksidentifikationssystemer, jf. nævnte afgørelse, som er teknisk tilgængelige, medmindre den anmodende stat kan godtgøre, at der er rimelige grunde til at antage, at det ikke vil føre til identifikation af den registrerede. Der foreligger navnlig sådanne rimelige grunde, når den konkrete sag ikke har nogen operationel eller efterforskningsmæssig forbindelse til en given deltagende stat. Den betingelse forudsætter, at den anmodende medlemsstat retligt og teknisk forudgående har gennemført nævnte afgørelse, for så vidt angår fingeraftryksoplysninger, da det ikke bør være tilladt at foretage en Eurodac-kontrol med henblik på retshåndhævelse, hvis de ovennævnte foranstaltninger ikke først er truffet.

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Schweiz' og Lichtensteins udpegede myndigheder forud for søgningen i Eurodac også, hvis betingelserne for en sammenligning er opfyldt, bør konsultere visuminformationssystemet, jf. Rådets afgørelse 2008/633/RIA (6).

SOM TAGER I BETRAGTNING, at procedurerne vedrørende ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger i henhold til aftalen af 26. oktober 2004 og protokollen af 28. februar 2008, herunder rollen for det fælles udvalg, der er nedsat i medfør af aftalen af 26. oktober 2004, bør finde anvendelse på al ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger vedrørende adgangen til Eurodac med henblik på retshåndhævelse —

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

Artikel 1 1. Forordning (EU) nr. 603/2013 gennemføres af Schweiz, for så vidt angår sammenligningen af fingeraftryksoplysninger med dem, der er lagret i Eurodacs centrale system til retshåndhævelsesformål, og anvendes i Schweiz' forbindelser med Lichtenstein og med de andre deltagende stater. 2. Forordning (EU) nr. 603/2013 gennemføres af Lichtenstein, for så vidt angår sammenligningen af fingeraftryksoplysninger med dem, der er lagret i Eurodacs centrale system til retshåndhævelsesformål, og anvendes i Lichtensteins forbindelser med Schweiz og med de andre deltagende stater. 3. Unionens medlemsstater bortset fra Danmark betragtes som deltagende stater som omhandlet i denne artikels stk. 1 og 2. De anvender bestemmelserne i forordning (EU) nr. 603/2013 vedrørende adgang til Schweiz og Lichtenstein med henblik på retshåndhævelse. 4. Danmark, Island og Norge betragtes som deltagende stater som omhandlet i stk. 1 og 2, forudsat at der anvendes aftaler svarende til denne protokol mellem dem og Unionen, hvori Schweiz og Lichtenstein anerkendes som deltagende stater.

Artikel 2 1. Denne protokol træder ikke i kraft med hensyn til Schweiz, før bestemmelserne i direktiv (EU) 2016/680 vedrørende behandlingen af personoplysninger og betingelserne i forordning (EU) nr. 603/2013 for så vidt angår sådan behandling er gennemført og anvendes af Schweiz, hvad angår Schweiz' udpegede myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på de formål, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i nævnte forordning. 2. Denne protokol træder ikke i kraft med hensyn til Liechtenstein, før bestemmelserne i direktiv (EU) 2016/680 og betingelserne i forordning (EU) nr. 603/2013 vedrørende behandlingen af personoplysninger er gennemført og anvendes af Liechtenstein, hvad angår Liechtensteins udpegede myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på de formål, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i nævnte forordning.

Artikel 3 Bestemmelserne i aftalen af 26. oktober 2004 og protokollen af 28. februar 2008 vedrørende ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger, herunder dem der angår det fælles udvalg, der er nedsat ved aftalen af 26. oktober 2004, finder anvendelse på al ny lovgivning og nye retsakter eller foranstaltninger vedrørende adgangen til Eurodac med henblik på retshåndhævelse.

Artikel 4 1. Denne protokol ratificeres eller godkendes af parterne. Ratifikation eller godkendelse notificeres til generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union, som er depositar for denne protokol. 2. Denne protokol træder i kraft den første dag i måneden, efter at depositaren har modtaget den i stk. 1 omhandlede notifikation fra Unionen og mindst en af de øvrige parter. 3. Denne protokol finder ikke anvendelse med hensyn til Schweiz, før Schweiz har gennemført kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA, og evalueringsprocedurerne i henhold til kapitel 4 i bilaget til Rådets afgørelse 2008/616/RIA (7) er gennemført med hensyn til fingeraftryksoplysninger, hvad angår Schweiz. 4. Denne protokol finder ikke anvendelse med hensyn til Liechtenstein, før Liechtenstein har gennemført kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA, og evalueringsprocedurerne i henhold til kapitel 4 i bilaget til Rådets afgørelse 2008/616/RIA er gennemført med hensyn til fingeraftryksoplysninger, hvad angår Liechtenstein.

Artikel 5 1. Hver part kan opsige denne protokol ved en skriftlig erklæring til depositaren. Denne erklæring får virkning seks måneder efter dens indgivelse. 2. Denne protokol ophører med at gælde, hvis enten Unionen eller både Schweiz og Liechtenstein har opsagt den. 3. Denne protokol ophører med at gælde med hensyn til Schweiz, hvis aftalen af 26. oktober 2004 ophører med at gælde med hensyn til Schweiz. 4. Denne protokol ophører med at gælde med hensyn til Liechtenstein, hvis aftalen af 28. februar 2008 ophører med at gælde med hensyn til Liechtenstein. 5. En parts tilbagetrækning fra denne protokol eller dens suspension eller ophør med hensyn til en part vil hverken påvirke aftalen af 26. oktober 2004 eller protokollen af 28. februar 2008.

Artikel 6 Denne protokol er udfærdiget i ét eksemplar på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed. Den originale tekst deponeres hos depositaren, som udfærdiger en bekræftet genpart til hver af parterne.

Съставено в Брюксел на двадесет и седми юни две хиляди и деветнадесета година. Hecho en Bruselas, el veintisiete de junio de dos mil diecinueve. V Bruselu dne dvacátého sedmého června dva tisíce devatenáct. Udfærdiget i Bruxelles den syvogtyvende juni to tusind og nitten. Geschehen zu Brüssel am siebenundzwanzigsten Juni zweitausendneunzehn. Kahe tuhande üheksateistkümnenda aasta juunikuu kahekümne seitsmendal päeval Brüsselis. Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι εφτά Ιουνίου δύο χιλιάδες δεκαεννέα. Done at Brussels on the twenty seventh day of June in the year two thousand and nineteen. Fait à Bruxelles, le vingt sept juin deux mille dix-neuf. Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset sedmog lipnja godine dvije tisuće devetnaeste. Fatto a Bruxelles, addì ventisette giugno duemiladiciannove. Briselē, divi tūkstoši deviņpadsmitā gada divdesmit septītajā jūnijā. Priimta du tūkstančiai devynioliktų metų birželio dvidešimt septintą dieną Briuselyje. Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkilencedik év június havának huszonhetedik napján. Magħmul fi Brussell, fis-sebgħa u għoxrin jum ta’ Ġunju fis-sena elfejn u dsatax. Gedaan te Brussel, zevenentwintig juni tweeduizend negentien. Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego siódmego czerwca roku dwa tysiące dziewiętnastego. Feito em Bruxelas, em vinte e sete de junho de dois mil e dezanove. Întocmit la Bruxelles la douăzeci și șapte iunie două mii nouăsprezece. V Bruseli dvadsiateho siedmeho júna dvetisícdevätnásť. V Bruslju, dne sedemindvajsetega junija leta dva tisoč devetnajst. Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattayhdeksäntoista. Som skedde i Bryssel den tjugosjunde juni år tjugohundranitton.

(1) EUT L 53 af 27.2.2008, s. 5.

(2) EUT L 160 af 18.6.2011, s. 39.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 603/2013 af 26. juni 2013 om oprettelse af »Eurodac« til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. 604/2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs og om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 1).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).

(5) Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1).

(6) Rådets afgørelse 2008/633/RIA af 23. juni 2008 om adgang til søgning i visuminformationssystemet (VIS) for de udpegede myndigheder i medlemsstaterne og for Europol med henblik på forebyggelse, afsløring og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 129).

(7) Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12).