BESLUTNING [1] om forebyggelse af konflikter i Afrika

[1] Vedtaget af Den Paritetiske Forsamling AVS-EU den 26. septembert 1996 i Luxembourg.

Den Paritetiske Forsamling AVS-EU,

- forsamlet i Luxembourg den 23.-26. september 1996,

- der henviser til sine tidligere beslutninger, navnlig de beslutninger, der blev vedtaget i Dakar, Libreville og Bruxelles,

A. der henviser til antallet, intensiteten og varigheden af konflikter i Afrika; der henviser til den spændte situation, der hersker i Burundi, Niger, Nigeria, Sierra Leone, Rwanda og mange andre regioner,

B. der henviser til, at disse konflikter generelt antager form af borgerkrige eller inter-etnisk strid internt i staterne, og til dels kan tilskrives den katastrofale økonomiske situation, der er opstået,

C. der med stor bekymring konstaterer, at de negative virkninger af væbnet konflikt truer børns overlevelse og udvikling og dermed fremtiden for de lande, der er involveret,

D. der henviser til den enorme strøm af flygtninge mellem afrikanske stater, og af forviste mennesker rundt omkring i verden (8,5 millioner i 1996),

E. der beklager, at der ofte ikke gøres noget som reaktion på appeller fra det civile samfund eller NGO'er til ledende internationale politiske beslutningstagere, der er bekymret over stigningen i omfanget af og omkostningerne til humanitære aktioner, der er sket inden for de seneste ti år, og som erkender omfanget af det finansielle problem, som de større internationale organisationer står overfor,

F. der er overhevlet om, af det internationale samfund har de nødvendige menneskelige og økonomiske ressourcer til at gennemføre an strategi for varsling og forebyggelse af konflikter; der derfor er overbevist om, at der blot er behov for det nødvendige retsgrundlag, som imidlertid er fuldstændig afhængigt af den nødvendige politiske vilje;

G. der henviser til, at OAU-pagten fra 1963 har til formål at fremme enhed og solidaritet mellem de afrikanske stater samt samordne og intensivere samarbejdet mellem dem med henblik på at skabe en bedre tilværelse for deres befolkninger; der henviser til, at OAU i juni 1993 i overensstemmelse med denne politik oprettede en mekanisme til forebyggelse, forvaltning og afgørelse af konflikter; der betoner, at denne organisation har til hensigt at tillægge forebyggelse særlig betydning,

H. der henviser til de beslutninger, som OAU vedtog i Tunis og Addis Abeba, der indeholdt en officiel bekræftelse på nødvendigheden af at etablere afrikanske styrker, der var ansvarlige for forebyggelse af konflikter, samt til den handlingsplan (Agenda for Action), som den vedtog i Cairo i marts 1995, hvori den erklærede, at den har til hensigt om at oprette sit eget konfliktforebyggende organ; der også minder om, at stats- og regeringscheferne, som mødtes ved den lejlighed, erkendte, at uden demokrati og fred vil udvikling være helt udelukket,

1. gentager sine gentagne krav om oprettelsen af internationale politiske samarbejdsstrukturer med tilstrækkelige og passende ressourcer til, at de kan fungere effektivt på området for forebyggelse af konflikter;

2. godkender de henstillinger, som OAU og dens medlemsstater har fremsat, navnlig forslaget om at oprette eller udpege kontingenter fra deres hære, der skal gennemgå specialiserede uddannelseskurser om kriseforebyggende og fredsbevarende operationer, og anmoder om, at der udarbejdes en fortegnelse over de foranstaltninger, der træffes, eller allerede gennemføres;

3. minder om, at den, lige som mange internationale organer, både offentlige og private, er af den opfattelse, at der skal inkorporeres eller kodificeres humanitær lovgivning i internationale lovtekster, og at der bør tages skridt, ikke alene til oprettelse af et tidligt varslingssystem men også for at bedre informationen om humanitære aktioner;

4. mener, at konfliktforebyggende foranstaltninger bør udgøre en integreret del af udviklingsbistanden;

5. henstiller, at der oprettes fredsbevarende zoner og korridorer i tilfælde af væbnet konflikt for at beskytte mødre og børn, lette humanitære hjælpeoperationer og tilvejebringe elementære tjenesteydelser som undervisning og sundhedsforsorg, navnlig vaccinationsprogrammer;

6. minder om, at den er af den opfattelsen, at den kommende regeringskonference bør fastlægge grundlagene og etablere virkemidlerne for en ægte fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik for EU;

7. opfordrer kraftigt Rådet og Kommissionen for Den Europæiske Union til i samarbejde med OAU og de andre store internationale organisationer fortsat af afholde konferencer eller arbejdsgruppe møder med henblik på at behandle de globale problemer i regionen omkring De Store Søer og andre regioner i Afrika, hvor der er sandsynlighed for, at der udbryder konflikt;

8. opfordrer alle internationale organer til at sikre, at der i alle fora tages særligt hensyn til flygtninge og forviste mennesker, og at der ydes den nødvendige bistand til dem i hjemlandene og asyllandene i form af varige løsninger;

9. pålægger sine formænd at sende denne beslutning til AVS-EU-Rådet, Kommissionen, FN's Sikkerhedsråd og OAU.