2.

Følgende punkt indsættes efter punkt 30ca (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF): »30caa. 393 L 0022: Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer (EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27), som ændret ved: — 395 L 0026: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26/EF af 29. juni 1995 (EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7), som ændret ved: — 32002 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2001 (EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1), som ændret ved: — 32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26. april 2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35). — 32000 L 0064: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/64/EF af 7. november 2000 (EFT L 290 af 31.11.2000, s. 27), som ændret ved: — 32002 L 0083: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 (EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1), som ændret ved: — 32004 L 0066: Rådets direktiv 2004/66/EF af 26. april 2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35). — 32002 L 0087: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 (EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1). Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasning: For så vidt angår forbindelser med investeringsselskaber i tredjelande beskrevet i artikel 7 i direktivet gælder følgende: 1. Med henblik på at opnå den størst mulige grad af konvergens i anvendelsen af en tredjelandsordning for investeringsselskaber udveksler de kontraherende parter oplysninger som beskrevet i artikel 7, stk. 2, og artikel 7, stk. 6, og der afholdes konsultationer om de i artikel 7, stk. 3, 4 og 5, omtalte anliggender i Det Blandede EØS-udvalg og i overensstemmelse med de af de kontraherende parters aftalte procedurer. 2. Tilladelser, der af en kontraherende parts kompetente myndigheder meddeles investeringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der er underlagt lovgivningen i et tredjeland, har i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv gyldighed overalt på alle de kontraherende parters område. Men (a) hvis et tredjeland indfører kvantitative restriktioner på etableringen af et EFTA-lands investeringsselskaber eller påfører sådanne selskaber restriktioner, som det ikke påfører EF-investeringsselskaber, har tilladelser, som kompetente myndigheder i Fællesskabet har meddelt investeringsselskaber, der direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, som er underlagt lovgivningen i det pågældende tredjeland, kun gyldighed inden for Fællesskabet, medmindre en EFTA-stat bestemmer andet for sit områdes vedkommende (b) såfremt Fællesskabet har bestemt, at beslutninger vedrørende tilladelser til investeringsselskaber, som direkte eller indirekte er datterselskaber af moderselskaber, der er underlagt et tredjelands lovgivning, skal begrænses eller suspenderes, har enhver tilladelse udstedt af en EFTA-stats kompetente myndighed til et sådant investeringsselskab, kun gyldighed inden for den pågældende stats område, medmindre en anden kontraherende part bestemmer andet for sit områdes vedkommende (c) de begrænsninger eller suspensioner, der er nævnt i litra a) og b), gælder ikke for investeringsselskaber og disses datterselskaber, som allerede har tilladelse på en kontraherende parts område. 3. Hvis Fællesskabet forhandler med et tredjeland på grundlag af artikel 7, stk. 4 og 5, om at opnå national behandling og faktisk markedsadgang for sine investeringsselskaber, skal det bestræbe sig på at opnå samme behandling for EFTA-staternes investeringsselskaber.«