Amsterdam-traktaten om aendring af traktaten om Den Europaeiske Union, traktaterne om oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber og visse tilknyttede akter - Foerste del - Materielle aendringer - Artikel 2.17

Traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab aendres i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.

Artikel 100 A, stk. 3, 4 og 5, erstattes af foelgende stykker:

»3. Kommissionens forslag i henhold til stk. 1 inden for sundhed, sikkerhed, miljoebeskyttelse og forbrugerbeskyttelse skal bygge paa et hoejt beskyttelsesniveau under hensyntagen til navnlig enhver ny udvikling baseret paa videnskabelige kendsgerninger. Inden for deres respektive kompetenceomraader bestraeber Europa-Parlamentet og Raadet sig ogsaa paa at naa dette maal.

4. Hvis en medlemsstat, efter at Raadet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det noedvendigt at opretholde nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 36, eller som vedroerer miljoebeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljoeet, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om grundene til deres opretholdelse.

5. Naar en medlemsstat endvidere med forbehold af stk. 4 og efter at Raadet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det noedvendigt at indfoere nationale bestemmelser baseret paa nyt videnskabeligt belaeg vedroerende miljoebeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljoeet paa grund af et problem, der er specifikt for den paagaeldende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, giver den Kommissionen meddelelse om de paataenkte bestemmelser og om grundene til deres indfoerelse.

6. Kommissionen bekraefter eller forkaster inden seks maaneder efter meddelelsen som omhandlet i stk. 4 og 5 de paagaeldende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgoer en hindring for det indre markeds funktion.

Hvis Kommissionen ikke har truffet nogen afgoerelse inden for dette tidsrum betragtes de i stk. 4 og 5 omhandlede nationale bestemmelser som godkendt.

Hvis det er begrundet i spoergsmaalets kompleksitet, eller hvis der ikke foreligger risiko for menneskers sundhed, kan Kommissionen meddele den paagaeldende medlemsstat, at den i dette stykke omhandlede periode kan forlaenges med en ny periode paa indtil seks maaneder.

7. Hvis en medlemsstat i medfoer af stk. 6 bemyndiges til at opretholde eller indfoere nationale bestemmelser, der er en undtagelse fra en harmoniseringsforanstaltning, undersoeger Kommissionen omgaaende, om den skal foreslaa en tilpasning af denne foranstaltning.

8. Hvis en medlemsstat rejser et specifikt problem vedroerende folkesundheden paa et omraade, der har vaeret omfattet af tidligere harmoniseringsforanstaltninger, underretter den Kommissionen, der omgaaende undersoeger, om den skal foreslaa Raadet passende foranstaltninger.

9. Uanset den i artikel 169 og 170 fastsatte fremgangsmaade kan Kommissionen eller en medlemsstat henvende sig direkte til Domstolen, hvis de finder, at en anden medlemsstat misbruger de i naervaerende artikel fastsatte befoejelser.

10. De ovennaevnte harmoniseringsforanstaltninger indeholder i de relevante tilfaelde en beskyttelsesklausul, der bemyndiger medlemsstaterne til med en eller flere af de ikke-oekonomiske begrundelser, der er naevnt i artikel 36, at traeffe foreloebige foranstaltninger, der er undergivet en faellesskabskontrolprocedure.«