Artikel 33.

1. Et aar efter denne Traktats ikrafttraeden omdanner hver Medlemsstat de bilaterale kontingenter, der er oprettet over for de oevrige Medlemsstater, til globalkontingenter, som uden forskelsbehandling vil kunne udnyttes af samtlige oevrige Medlemsstater.

Samtidig forhoejer Medlemsstaterne disse globalkontingenter saaledes, at der gennemfoeres en forhoejelse i forhold til det foregaaende aar paa mindst 20% af deres samlede vaerdi. For hver enkelt vare forhoejes globalkontingenter dog med mindst 10%.

Hver aar forhoejes kontingenterne i forhold til det foregaaende aar efter de samme regler og med de samme procenter.

Den fjerde forhoejelse finder sted ved slutningen af det fjerde aar efter denne Traktats ikrafttraeden; den femte et aar efter paabegyndelsen af anden etape.

2. Saafremt globalkontingentet for en ikke-liberaliseret vare ligger under 3% af produktionen i den paagaeldende Stat, fastsaettes senest et aar efter denne Traktats ikrafttraeden et kontingent paa mindst 3% af denne produktion. Dette kontingent forhoejes til 4% efter det andet aar og til 5% efter det tredje aar. Derefter forhoejer den paagaeldende Medlemsstat hvert aar kontingentet med mindst 15%.

Saafremt varen ikke produceres i den paagaeldende Medlemsstat, fastsaetter Kommissionen ved beslutning et passende kontingent.

3. Ved udloebet af det tiende aar skal ethvert kontingent svare til mindst 20% af den indenlandske produktion.

4. Saafremt Kommissionen ved en beslutning fastslaar, at indfoerslen af en vare i to paa hinanden foelgende aar har vaeret mindre end det gaeldende kontingent, kan dette globalkontingent ikke tages i betragtning ved beregning af globalkontingenternes samlede vaerdi. I et saadant tilfaelde ophaever Medlemsstaten kontingenteringen af den paagaeldende vare.

5. For de kontingenter, som svarer til mere end 20% af den indenlandske produktion af vedkommende vare, kan Raadet paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal nedsaette den i stk. 1 foreskrevne minimumssats paa 10%. En saadan aendring beroerer dog ikke forpligtelsen til aarligt at foroege globalkontingenternes samlede vaerdi med 20%.

6. De Medlemsstater, som har foretaget en mere vidtgaaende liberalisering end den, de var forpligtet til i henhold til de af Raadet for Den Europaeiske Organisation for OEkonomisk Samarbejde den 14. januar 1955 trufne beslutninger, er berettiget til at tage stoerrelsen af den autonomt liberaliserede import i betragtning ved beregningen af den i stk. 1 omhandlede samlede aarlige forhoejelse paa 20%. Denne beregning kraever Kommissionens forudgaaende godkendelse.

7. Kommissionen udsteder direktiver for fremgangsmaaden og tempoet for afviklingen mellem Medlemsstaterne af de foranstaltninger med tilsvarende virkning som kontingenter, der bestaar paa tidspunket for denne Traktats ikrafttraeden.

8. Saafremt Kommissionen finder, at anvendelsen af de i denne artikel fastsatte bestemmelser, navnlig anvendelsen af de heri fastsatte procentsatser, ikke goer det muligt at sikre den i artikel 32, stk; 2, foreskrevne afvikling af kontingenterne, kan Raadet paa forslag af Kommissionen, i loebet af foerste etape med enstemmighed og derefter med kvalificeret flertal, aendre den i denne artikel fastsatte fremgangsmaade og isaer gennemfoere en forhoejelse af de fastsatte procentsatser.