KONSOLIDERET UDGAVE 
AF 
TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/13

PRÆAMBEL  
HANS MAJESTÆT BELGIERNES KONGE, HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING, PRÆSIDENTEN FOR 
FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND, PRÆSIDENTEN FOR IRLAND, PRÆSIDENTEN FOR DEN HELLENSKE 
REPUBLIK, HANS MAJESTÆT KONGEN AF SPANIEN, PRÆSIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK, PRÆSIDENTEN 
FOR IRLAND, PRÆSIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK, HANS KONGELIGE HØJHED STORHERTUGEN AF 
LUXEMBOURG, HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF NEDERLANDENE, PRÆSIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE 
REPUBLIK, HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIR ­
LAND (  1 ), 
SOM ER BESLUTTET PÅ  at markere en ny fase i den europæiske integrationsproces, der blev indledt med 
oprettelsen af De Europæiske Fællesskaber,  
SOM HAR LADET SIG INSPIRERE  af Europas kulturelle, religiøse og humanistiske arv, der er grundlaget 
for udviklingen af de universelle værdier: det enkelte menneskes ukrænkelige og umistelige rettig ­
heder samt frihed, demokrati, lighed og retsstaten,  
SOM ERINDRER OM  den historiske betydning af at bringe det europæiske kontinents deling til ophør og 
om behovet for at tilvejebringe et solidt grundlag for opbygningen af fremtidens Europa,  
SOM BEKRÆFTER  den betydning, de tillægger principperne om frihed, demokrati og respekt for menne ­
skerettighederne samt de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstatsprincippet,  
SOM BEKRÆFTER  den betydning, de tillægger de grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale 
rettigheder som defineret i den europæiske socialpagt, der blev undertegnet i Torino den 18. oktober 
1961, og i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale 
rettigheder fra 1989,  
SOM ØNSKER  at styrke solidariteten mellem deres folk, samtidig med at de respekterer disses historie, 
kultur og traditioner,  
SOM ØNSKER  at udbygge institutionernes demokratiske og effektive virkemåde yderligere for at sætte 
disse i stand til inden for en fælles institutionel ramme bedre at udføre de opgaver, der pålægges 
dem,  
SOM HAR DET FORSÆT  at opnå en styrkelse af og konvergens mellem deres økonomier og at indføre 
en Økonomisk og Monetær Union, som i overensstemmelse med denne traktat og traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde omfatter en fælles og stabil valuta,  
SOM ER BESLUTTET PÅ  at fremme økonomiske og sociale fremskridt for deres folk under hensyn til 
princippet om bæredygtig udvikling og som led i gennemførelsen af det indre marked samt i 
tilvejebringelsen af øget samhørighed og miljøbeskyttelse, og på at gennemføre politikker, der 
sikrer, at fremskridt med hensyn til økonomisk integration ledsages af parallelle fremskridt på 
andre områder,DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/15  
( 1 ) Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Cypern, Republikken Letland, 
Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Republikken Østrig, Republikken Polen, Rumænien, 
Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige er efterfølgende blevet 
medlemmer af Den Europæiske Union.
SOM HAR DET FORSÆT  at indføre et fælles borgerskab for statsborgerne i deres lande,  
SOM HAR DET FORSÆT  at gennemføre en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder gradvis 
udformning af en fælles forsvarspolitik, som vil kunne føre til et fælles forsvar i overensstemmelse 
med artikel 42, og derved styrke den europæiske identitet og uafhængighed med det formål at 
fremme fred, sikkerhed og fremskridt i Europa og i verden som helhed,  
SOM ER BESLUTTET PÅ  at lette den frie bevægelighed for personer, samtidig med at deres befolkningers 
sikkerhed og tryghed sikres ved oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i overensstemmelse med bestemmelserne i denne traktat og traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde,
 
SOM HAR DET FORSÆT  at videreføre processen hen imod en stadig snævrere sammenslutning mellem 
de europæiske folk, i hvilken beslutningerne træffes så nært på borgerne som muligt i overens ­
stemmelse med subsidiaritetsprincippet,  
SOM TAGER  de yderligere skridt i betragtning, der skal tages for at fremme den europæiske inte ­
gration,  
HAR VEDTAGET  at oprette en Europæisk Union og har med dette mål for øje udpeget som befuld ­
mægtigede:  
(listen over befuldmægtigede er ikke gengivet) 
SOM , efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form, er blevet enige 
om følgende bestemmelser:  
AFSNIT I  
FÆLLES BESTEMMELSER  
Artikel 1  
(tidl. artikel 1 i TEU) (  1 ) 
Ved denne traktat opretter de  HØJE KONTRAHERENDE PARTER  indbyrdes en  EUROPÆISK UNION , i det 
følgende benævnt »Unionen«, som medlemsstaterne tildeler kompetencer for at nå deres fælles mål.  
Denne traktat udgør en ny fase i processen hen imod en stadig snævrere union mellem de euro ­
pæiske folk, hvor beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt.  
Unionens grundlag er denne traktat samt traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det 
følgende benævnt »traktaterne«). Disse to traktater har samme juridiske værdi. Unionen træder i stedet 
for og efterfølger Det Europæiske Fællesskab.DA C 83/16 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010  
( 1 ) Denne henvisning er kun vejledende. For yderligere oplysninger, se sammenligningstabellerne mellem den tidligere og 
den nye nummerering af traktaterne.
Artikel 2  
Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, 
retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører 
mindretal. Dette er medlemsstaternes fælles værdigrundlag i et samfund præget af pluralisme, ikke- 
forskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd.  
Artikel 3  
(tidl. artikel 2 i TEU)  
1. Unionens mål er at fremme freden, sine værdier og befolkningernes velfærd.  
2. Unionen giver borgerne et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed uden indre grænser, 
hvor der er fri bevægelighed for personer, kombineret med passende foranstaltninger vedrørende 
kontrol ved de ydre grænser, asyl, indvandring og forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet.  
3. Unionen opretter et indre marked. Den arbejder for en bæredygtig udvikling i Europa baseret 
på en afbalanceret økonomisk vækst og prisstabilitet, en social markedsøkonomi med høj konkur ­
renceevne, hvor der tilstræbes fuld beskæftigelse og sociale fremskridt, og et højt niveau for beskyt ­
telse og forbedring af miljøkvaliteten. Den fremmer videnskabelige og teknologiske fremskridt.  
Den bekæmper social udstødelse og forskelsbehandling og fremmer social retfærdighed og beskyt ­
telse, ligestilling mellem kvinder og mænd, solidaritet mellem generationerne og beskyttelse af børns rettigheder.  
Den fremmer økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem medlemsstaterne.  
Den respekterer medlemsstaternes rige kulturelle og sproglige mangfoldighed og sikrer, at den 
europæiske kulturarv beskyttes og udvikles.  
4. Unionen opretter en økonomisk og monetær union, der har euroen som valuta.  
5. Unionen forsvarer og fremmer i forbindelserne med den øvrige verden sine værdier og inter
­
esser og bidrager til beskyttelsen af sine borgere. Den bidrager til fred, sikkerhed, bæredygtig udvik ­
ling af jorden, solidaritet og gensidig respekt folkene imellem, fri og fair handel, udryddelse af 
fattigdom og beskyttelse af menneskerettighederne, især børns rettigheder, samt nøje overholdelse 
og udvikling af folkeretten, herunder overholdelse af principperne i De Forenede Nationers pagt.  
6. Unionen forfølger sine mål med passende midler inden for de beføjelser, der er tildelt den i 
traktaterne.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/17
Artikel 4  
1. I overensstemmelse med artikel 5 forbliver beføjelser, der ikke er tildelt Unionen i traktaterne, 
hos medlemsstaterne.  
2. Unionen respekterer medlemsstaternes lighed over for traktaterne samt deres nationale identitet, 
som den kommer til udtryk i deres grundlæggende politiske og forfatningsmæssige strukturer, 
herunder regionalt og lokalt selvstyre. Den respekterer deres centrale statslige funktioner, herunder 
sikring af statens territoriale integritet, opretholdelse af lov og orden samt beskyttelse af den nationale 
sikkerhed. Navnlig forbliver den nationale sikkerhed den enkelte medlemsstats eneansvar.  
3. I medfør af princippet om loyalt samarbejde respekterer Unionen og medlemsstaterne hinanden 
og bistår hinanden ved gennemførelsen af de opgaver, der følger af traktaterne.  
Medlemsstaterne træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger for at sikre opfyldelsen af de 
forpligtelser, der følger af traktaterne eller af retsakter vedtaget af EU-institutionerne.  
Medlemsstaterne bistår Unionen i gennemførelsen af dens opgaver og afholder sig fra at træffe 
foranstaltninger, der kan bringe virkeliggørelsen af Unionens mål i fare.  
Artikel 5  
(tidl. artikel 5 i TEF)  
1. Afgrænsningen af Unionens beføjelser er underlagt princippet om kompetencetildeling. 
Udøvelsen af Unionens beføjelser er underlagt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.  
2. I medfør af princippet om kompetencetildeling handler Unionen kun inden for rammerne af de 
beføjelser, som medlemsstaterne har tildelt den i traktaterne, med henblik på at opfylde de mål, der 
er fastsat heri. Beføjelser, der ikke er tildelt Unionen i traktaterne, forbliver hos medlemsstaterne.  
3. I medfør af nærhedsprincippet handler Unionen på de områder, der ikke hører ind under dens 
enekompetence, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad 
kan opfyldes af medlemsstaterne på centralt, regionalt eller lokalt plan, men på grund af den 
påtænkte handlings omfang eller virkninger bedre kan nås på EU-plan.  
Unionens institutioner anvender nærhedsprincippet i overensstemmelse med protokollen om anven ­
delse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. De nationale parlamenter sikrer, at dette 
princip overholdes efter proceduren i denne protokol.  
4. I medfør af proportionalitetsprincippet går indholdet og formen af Unionens handling ikke 
videre end nødvendigt for at nå målene i traktaterne.  
Unionens institutioner anvender proportionalitetsprincippet i overensstemmelse med protokollen om 
anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.DA C 83/18 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 6  
(tidl. artikel 6 i TEU)  
1. Unionen anerkender de rettigheder, friheder og principper, der findes i chartret om grund ­
læggende rettigheder af 7. december 2000 som tilpasset den 12. december 2007 i Strasbourg, der 
har samme juridiske værdi som traktaterne.  
Chartrets bestemmelser udvider ikke på nogen måde Unionens beføjelser som fastsat i traktaterne.  
Rettighederne, frihederne og principperne i chartret skal fortolkes i overensstemmelse med de almin ­
delige bestemmelser i chartrets afsnit VII vedrørende fortolkning og anvendelse af chartret og under behørigt hensyn til de forklaringer, der henvises til i chartret, og som anfører kilderne til disse 
bestemmelser.  
2. Unionen tiltræder den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grund
­
læggende frihedsrettigheder. Tiltrædelse af denne konvention ændrer ikke Unionens beføjelser som fastsat i traktaterne.  
3. De grundlæggende rettigheder, som de er garanteret ved den europæiske konvention til beskyt
­
telse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og som de følger af medlems ­
staternes fælles forfatningsmæssige traditioner, udgør generelle principper i EU-retten.  
Artikel 7  
(tidl. artikel 7 i TEU)  
1. På begrundet forslag af en tredjedel af medlemsstaterne, Europa-Parlamentet eller Europa- 
Kommissionen kan Rådet med et flertal på fire femtedele af sine medlemmer efter godkendelse fra 
Europa-Parlamentet fastslå, at der er en klar fare for, at en medlemsstat groft overtræder de værdier, 
der er nævnt i artikel 2. Inden Rådet fastslår dette, hører det den berørte medlemsstat, og det kan 
efter samme fremgangsmåde rette henstillinger til denne medlemsstat.  
Rådet efterprøver regelmæssigt, om de forhold, der har fået Rådet til at fastslå ovennævnte, stadig er 
gældende.  
2. Det Europæiske Råd kan med enstemmighed på forslag af en tredjedel af medlemsstaterne eller 
Europa-Kommissionen og efter godkendelse fra Europa-Parlamentet fastslå, at en medlemsstat groft 
og vedvarende overtræder de værdier, der er nævnt i artikel 2, efter at have opfordret denne 
medlemsstat til at fremsætte sine bemærkninger.  
3. Hvis en overtrædelse som omhandlet i stk. 2 er fastslået, kan Rådet med kvalificeret flertal 
beslutte at suspendere visse af de rettigheder, der følger af anvendelsen af traktaterne på den pågældende medlemsstat, herunder de stemmerettigheder, der er tillagt repræsentanten for den 
pågældende medlemsstats regering i Rådet. Rådet tager i så fald hensyn til en sådan suspensions 
mulige følger for fysiske og juridiske personers rettigheder og forpligtelser.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/19
Den pågældende medlemsstat er under alle omstændigheder fortsat bundet af sine forpligtelser i 
henhold til traktaterne.  
4. Rådet kan senere med kvalificeret flertal beslutte at ændre eller tilbagekalde foranstaltninger, der 
er truffet i medfør af stk. 3, som følge af ændringer i den situation, som har ført til, at de blev 
indført.  
5. De afstemningsregler, der gælder for Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet i 
forbindelse med anvendelsen af denne artikel, er fastsat i artikel 354 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Artikel 8  
1. Unionen udvikler særlige forbindelser med sine nabolande med henblik på at skabe et område 
med velstand og godt naboskab, der bygger på Unionens værdier og er kendetegnet ved tætte og 
fredelige forbindelser baseret på samarbejde.  
2. Med henblik på stk. 1 kan Unionen indgå særlige aftaler med de berørte lande. Disse aftaler kan 
omfatte gensidige rettigheder og forpligtelser samt muligheden for fælles aktiviteter. Der holdes 
regelmæssigt samråd om aftalernes gennemførelse.  
AFSNIT II
 
BESTEMMELSER OM DE DEMOKRATISKE PRINCIPPER  
Artikel 9  
Unionen respekterer i alle sine aktiviteter princippet om lighed mellem dens borgere, der nyder lige 
stor opmærksomhed fra EU-institutionernes, -organernes, -kontorernes og -agenturernes side. Enhver, 
der er statsborger i en medlemsstat, har unionsborgerskab. Unionsborgerskabet er et supplement til 
det nationale statsborgerskab og træder ikke i stedet for dette.  
Artikel 10  
1. Unionens funktionsmåde bygger på det repræsentative demokrati.  
2. Borgerne repræsenteres direkte på EU-plan i Europa-Parlamentet.  
Medlemsstaterne repræsenteres i Det Europæiske Råd af deres stats- eller regeringschef og i Rådet af 
deres regeringer, der selv er demokratisk ansvarlige enten over for deres nationale parlamenter eller 
over for deres borgere.  
3. Enhver borger har ret til at deltage i Unionens demokratiske liv. Beslutningerne træffes så åbent 
som muligt og så tæt på borgerne som muligt.  
4. Politiske partier på europæisk plan bidrager til at skabe en europæisk politisk bevidsthed og til 
at udtrykke unionsborgernes vilje.DA C 83/20 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 11  
1. Institutionerne giver på passende måder borgere og repræsentative sammenslutninger mulighed 
for at give udtryk for deres opfattelser angående alle Unionens arbejdsområder og for at diskutere 
dem offentligt.  
2. Institutionerne fører en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med de repræsentative 
sammenslutninger og civilsamfundet.  
3. Kommissionen foretager brede høringer af de berørte parter for at sikre sammenhæng og 
gennemsigtighed i Unionens handlinger.  
4. Et antal unionsborgere på mindst en million, der kommer fra et betydeligt antal medlemsstater, 
kan tage initiativ til at opfordre Kommissionen til inden for rammerne af sine beføjelser at fremsætte et egnet forslag om spørgsmål, hvor en EU-retsakt efter borgernes opfattelse er nødvendig til 
gennemførelse af traktaterne.  
De procedurer og betingelser, der er nødvendige for fremsættelsen af et sådant initiativ, fastlægges i 
overensstemmelse med artikel 24, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Artikel 12  
De nationale parlamenter bidrager aktivt til, at Unionen kan fungere tilfredsstillende:  
a) De holdes orienteret af Unionens institutioner og får tilsendt udkast til EU's lovgivningsmæssige 
retsakter i overensstemmelse med protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Euro
­
pæiske Union.  
b) De sikrer, at nærhedsprincippet overholdes i overensstemmelse med procedurerne i protokollen 
om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.  
c) De deltager i forbindelse med området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i mekanismer til 
evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på dette område i overensstemmelse med 
artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og inddrages i den politiske kontrol med Europol og evalueringen af Eurojusts aktiviteter i overensstemmelse med artikel 88 
og 85 i nævnte traktat.  
d) De deltager i procedurer til revision af traktaterne i overensstemmelse med artikel 48 i denne 
traktat.  
e) De underrettes om ansøgninger om medlemskab af Unionen i overensstemmelse med artikel 49 i 
denne traktat.
 
f) De deltager i det interparlamentariske samarbejde mellem de nationale parlamenter og med 
Europa-Parlamentet i overensstemmelse med protokollen om de nationale parlamenters rolle i 
Den Europæiske Union.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/21
AFSNIT III  
BESTEMMELSER OM INSTITUTIONERNE  
Artikel 13  
1. Unionen har en institutionel ramme, der tager sigte på at fremme dens værdier, at forfølge dens 
mål, at tjene dens, dens borgeres og medlemsstaternes interesser samt at sikre sammenhæng, effek ­
tivitet og kontinuitet i dens politikker og tiltag.  
Unionens institutioner er:  
— Europa-Parlamentet  
— Det Europæiske Råd  
— Rådet  
— Europa-Kommissionen (i det følgende benævnt »Kommissionen«)  
— Den Europæiske Unions Domstol  
— Den Europæiske Centralbank  
— Revisionsretten.  
2. Hver institution handler inden for rammerne af de beføjelser, der er tildelt den ved traktaterne, 
og i overensstemmelse med de procedurer, betingelser og mål, der er fastsat i disse. Institutionerne 
samarbejder loyalt med hinanden.  
3. Bestemmelserne om Den Europæiske Centralbank og Revisionsretten samt detaljerede bestem ­
melser om de øvrige institutioner findes i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
4. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen bistås af et økonomisk og socialt udvalg og et 
regionsudvalg med rådgivende funktioner.  
Artikel 14  
1. Europa-Parlamentet udøver sammen med Rådet den lovgivende funktion og budgetfunktionen. 
Det udøver politiske kontrolfunktioner og rådgivende funktioner på de betingelser, der er fastsat i 
traktaterne. Det vælger Kommissionens formand.  
2. Europa-Parlamentet består af repræsentanter for Unionens borgere. Antallet af medlemmer må 
ikke overstige 750 plus formanden. Borgerne repræsenteres degressivt proportionalt med en mind ­
stetærskel på seks medlemmer for hver medlemsstat. Ingen medlemsstat tildeles mere end 96 pladser.DA C 83/22 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Det Europæiske Råd vedtager med enstemmighed på Europa-Parlamentets initiativ og med dettes 
godkendelse en afgørelse om Europa-Parlamentets sammensætning i overensstemmelse med princip ­
perne i første afsnit.  
3. Europa-Parlamentets medlemmer vælges ved direkte almindelige, frie og hemmelige valg for en 
mandatperiode på fem år.  
4. Europa-Parlamentet vælger sin formand og sit præsidium blandt sine medlemmer.  
Artikel 15  
1. Det Europæiske Råd tilfører Unionen den fremdrift, der er nødvendig for dens udvikling, og 
fastlægger dens overordnede politiske retningslinjer og prioriteter. Det udøver ingen lovgivende 
funktioner.  
2. Det Europæiske Råd består af medlemsstaternes stats- og regeringschefer samt af sin formand 
og Kommissionens formand. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikker ­
hedspolitik deltager i dets arbejde.  
3. Det Europæiske Råd træder sammen to gange hvert halvår efter indkaldelse fra sin formand. 
Når dagsordenen kræver det, kan Det Europæiske Råds medlemmer beslutte at lade sig bistå hver 
især af en minister og for Kommissionens formands vedkommende af et medlem af Kommissionen. 
Når situationen kræver det, indkalder formanden til et ekstraordinært møde i Det Europæiske Råd.  
4. Det Europæiske Råd træffer afgørelse ved konsensus, medmindre andet er fastsat i traktaterne.  
5. Det Europæiske Råd vælger sin formand med kvalificeret flertal for en periode på to et halvt år 
med mulighed for genvalg en gang. Hvis formanden får forfald eller har begået en alvorlig forseelse, 
kan Det Europæiske Råd bringe hans eller hendes mandat til ophør efter samme procedure.  
6. Det Europæiske Råds formand:  
a) leder Det Europæiske Råds arbejde og giver det fremdrift  
b) sikrer forberedelsen og kontinuiteten af Det Europæiske Råds arbejde i samarbejde med 
formanden for Kommissionen og på grundlag af arbejdet i Rådet for Almindelige Anliggender  
c) bestræber sig på at fremme sammenhold og konsensus i Det Europæiske Råd  
d) forelægger Europa-Parlamentet en rapport efter hvert møde i Det Europæiske Råd.  
Det Europæiske Råds formand varetager i denne egenskab på sit niveau Unionens repræsentation 
udadtil på de områder, der hører under den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, uden at dette 
berører de beføjelser, der er tildelt Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og 
sikkerhedspolitik.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/23
Det Europæiske Råds formand må ikke bestride et nationalt embede.  
Artikel 16  
1. Rådet udøver sammen med Europa-Parlamentet den lovgivende funktion og budgetfunktionen. 
Det udøver politikformulerende og koordinerende funktioner på de betingelser, der er fastsat i 
traktaterne.  
2. Rådet består af en repræsentant for hver medlemsstat på ministerniveau, der er beføjet til at 
forpligte regeringen i den medlemsstat, den pågældende repræsenterer, og til at udøve stemmeretten.  
3. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal, medmindre andet er fastsat i traktaterne.  
4. Fra den 1. november 2014 defineres kvalificeret flertal som mindst 55 % af Rådets medlemmer, 
der omfatter mindst femten af disse og repræsenterer medlemsstater med tilsammen mindst 65 % af 
Unionens befolkning.  
Et blokerende mindretal skal omfatte mindst fire rådsmedlemmer; er der ikke et sådant mindretal, 
anses det kvalificerede flertal for opnået.  
De øvrige regler vedrørende kvalificeret flertal findes i artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde.  
5. De overgangsbestemmelser vedrørende definitionen af kvalificeret flertal, der gælder indtil den 
31. oktober 2014, samt dem, der gælder mellem den 1. november 2014 og den 31. marts 2017, er 
fastlagt i protokollen om overgangsbestemmelser.  
6. Rådet samles i forskellige sammensætninger, og listen over disse vedtages i overensstemmelse 
med artikel 236 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Rådet for Almindelige Anliggender sikrer sammenhæng i de forskellige rådssammensætningers 
arbejde. Det forbereder Det Europæiske Råds møder og sørger for opfølgningen heraf sammen med formanden for Det Europæiske Råd og Kommissionen.  
Rådet for Udenrigsanliggender fastlægger Unionens optræden udadtil på grundlag af strategiske 
retningslinjer fastlagt af Det Europæiske Råd og sikrer sammenhæng i Unionens indsats.  
7. En komité af faste repræsentanter for medlemsstaternes regeringer har til opgave at forberede 
Rådets arbejde.  
8. Rådets samlinger er offentlige, når det forhandler og stemmer om udkast til lovgivningsmæssige 
retsakter. Med henblik herpå er alle samlinger i Rådet opdelt i to dele, der vedrører henholdsvis 
forhandlinger om EU's lovgivningsmæssige retsakter og aktiviteter af ikke-lovgivningsmæssig 
karakter.
 
9. Formandskabet for rådssammensætningerne bortset fra Rådet for Udenrigsanliggender varetages 
af medlemsstaternes repræsentanter i Rådet på grundlag af en ordning med ligelig rotation på 
betingelser fastsat i overensstemmelse med artikel 236 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde.DA C 83/24 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 17  
1. Kommissionen fremmer Unionens almene interesser og tager passende initiativer med henblik 
herpå. Den drager omsorg for gennemførelsen af traktat erne og af de foranstaltninger, der vedtages af 
institutionerne på grundlag heraf. Den fører tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under Den 
Europæiske Unions Domstols kontrol. Den gennemfører budgettet og forvalter programmerne. 
Den udøver koordinerings-, gennemførelses- og forvaltningsfunktioner på de betingelser, der er 
fastsat i traktaterne. Bortset fra den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og de øvrige tilfælde, der 
er nævnt i traktaterne, varetager den Unionens repræsentation udadtil. Den er initiativtager til Unio ­
nens årlige og flerårige programmering med henblik på indgåelse af interinstitutionelle aftaler.  
2. EU's lovgivningsmæssige retsakter kan kun vedtages på forslag af Kommissionen, medmindre 
andet er fastsat i traktaterne. Andre retsakter vedtages på forslag af Kommissionen, når dette er fastsat 
i traktaterne.  
3. Kommissionens tjenesteperiode er fem år.  
Kommissionens medlemmer vælges under hensyn til deres almindelige duelighed og europæiske 
engagement blandt personer, hvis uafhængighed er uomtvistelig.  
Kommissionen udfører sine opgaver i fuldkommen uafhængighed. Kommissionens medlemmer må 
hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering, nogen institution, noget andet organ 
eller nogen anden organisation, jf. dog artikel 18, stk. 2. De afholder sig fra enhver handling, der er 
uforenelig med deres hverv eller udførelsen af deres opgaver.  
4. Den Kommission, der udnævnes mellem datoen for Lissabontraktatens ikrafttrædelse og den 
31. oktober 2014, skal bestå af en statsborger fra hver medlemsstat, herunder formanden for 
Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, 
der skal være en af dens næstformænd.  
5. Fra den 1. november 2014 skal Kommissionen bestå af et antal medlemmer, herunder 
formanden for Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og 
sikkerhedspolitik, der svarer til to tredjedele af antallet af medlemsstater, medmindre Det Europæiske 
Råd med enstemmighed beslutter at ændre dette antal.  
Kommissionens medlemmer vælges blandt medlemsstaternes statsborgere på grundlag af en ordning 
med en strengt ligelig rotation mellem medlemsstaterne, der gør det muligt at afspejle den demo ­
grafiske og geografiske spredning i samtlige medlemsstater. Denne ordning fastsættes med enstem ­
mighed af Det Europæiske Råd i overensstemmelse med artikel 244 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
6. Formanden for Kommissionen:  
a) fastlægger retningslinjerne for Kommissionens udøvelse af sine hverv  
b) træffer afgørelse om Kommissionens interne organisation for at sikre, at den optræder sammen
­
hængende, effektivt og som et kollegiumDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/25
c) udnævner næstformænd, bortset fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender 
og sikkerhedspolitik, blandt Kommissionens medlemmer.  
Medlemmer af Kommissionen træder tilbage, hvis formanden anmoder herom. Unionens højtstående 
repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik træder tilbage efter proceduren i artikel 18, 
stk. 1, hvis formanden anmoder herom.  
7. Under hensyntagen til valget til Europa-Parlamentet og efter passende høringer foreslår Det 
Europæiske Råd med kvalificeret flertal Europa-Parlamentet en kandidat til posten som formand for 
Kommissionen. Denne kandidat vælges af Europa-Parlamentet med et flertal af dets medlemmer. Hvis 
denne kandidat ikke opnår et sådant flertal, foreslår Det Europæiske Råd med kvalificeret flertal inden 
en måned en ny kandidat, der vælges af Europa-Parlamentet efter samme procedure.  
Rådet vedtager efter fælles overenskomst med den valgte formand listen over de øvrige personer, som 
det foreslår udnævnt til medlemmer af Kommissionen. De udvælges på grundlag af medlemsstaternes 
forslag i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i stk. 3, andet afsnit, og stk. 5, andet afsnit.  
Formanden, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og de 
øvrige medlemmer af Kommissionen skal godkendes samlet ved en afstemning i Europa-Parlamentet. 
På grundlag af denne godkendelse udnævnes Kommissionen af Det Europæiske Råd, der træffer 
afgørelse med kvalificeret flertal.  
8. Kommissionen er samlet ansvarlig over for Europa-Parlamentet. Europa-Parlamentet kan 
vedtage et mistillidsvotum til Kommissionen efter artikel 234 i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde. Hvis der vedtages et sådant mistillidsvotum, skal medlemmerne af Kommis ­
sionen samlet nedlægge deres hverv, og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender 
og sikkerhedspolitik skal nedlægge sit hverv i Kommissionen.  
Artikel 18  
1. Det Europæiske Råd udnævner Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og 
sikkerhedspolitik med kvalificeret flertal og med samtykke fra Kommissionens formand. Det Euro ­
pæiske Råd kan bringe hans eller hendes tjenesteperiode til ophør efter samme procedure.  
2. Den højtstående repræsentant varetager Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Den 
højtstående repræsentant bidrager med sine forslag til udarbejdelsen af denne politik og gennemfører 
den som Rådets bemyndigede. Det samme gælder den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik.  
3. Den højtstående repræsentant er formand for Rådet for Udenrigsanliggender.DA C 83/26 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
4. Den højtstående repræsentant er en af Kommissionens næstformænd. Den højtstående repræ ­
sentant påser, at der er sammenhæng i Unionens optræden udadtil. Den højtstående repræsentant 
varetager i Kommissionen de ansvarsområder, Kommissionen har med hensyn til eksterne forbin ­
delser, samt koordineringen af de andre aspekter af Unionens optræden udadtil. I forbindelse med varetagelsen af disse ansvarsområder i Kommissionen og kun med hensyn til disse er den højtstående 
repræsentant underlagt de procedurer, der gælder for Kommissionen, for så vidt dette er i over
­
ensstemmelse med stk. 2 og 3.  
Artikel 19  
1. Den Europæiske Unions Domstol omfatter Domstolen, Retten og et antal specialretter. Den 
sikrer overholdelse af lov og ret ved fortolkningen og anvendelsen af traktaterne.  
Medlemsstaterne tilvejebringer den nødvendige adgang til domstolsprøvelse for at sikre en effektiv 
retsbeskyttelse på de områder, der er omfattet af EU-retten.  
2. Domstolen består af en dommer fra hver medlemsstat. Den bistås af generaladvokater.  
Retten består af mindst en dommer fra hver medlemsstat.  
Til dommere og generaladvokater ved Domstolen og dommere ved Retten vælges personer, hvis 
uafhængighed er uomtvistelig, og som opfylder betingelserne i artikel 253 og 254 i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde. De udnævnes af medlemsstaternes regeringer ved fælles 
overenskomst for et tidsrum af seks år. Afgående dommere og generaladvokater kan genudnævnes.  
3. Den Europæiske Unions Domstol træffer afgørelse i henhold til traktaterne:  
a) i sager anlagt af en medlemsstat, en institution eller fysiske eller juridiske personer  
b) i præjudicielle spørgsmål efter anmodning fra de nationale domstole om fortolkning af EU-retten 
eller om gyldigheden af retsakter vedtaget af institutionerne  
c) i de øvrige tilfælde, der er nævnt i traktaterne.  
AFSNIT IV  
BESTEMMELSER OM FORSTÆRKET SAMARBEJDE  
Artikel 20  
(tidl. artikel 27 A-27 E, 40-40 B og 43-45 i TEU og tidl. artikel 11 og 11 A i TEF)  
1. Medlemsstater, der ønsker at indføre et forstærket indbyrdes samarbejde inden for rammerne af 
Unionens ikke-eksklusive kompetencer, kan anvende Unionens institutioner og udøve disse kompe ­
tencer ved anvendelse af de relevante bestemmelser i traktaterne med de begrænsninger og efter de 
procedurer, der er fastsat i denne artikel og i artikel 326-334 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/27
Et forstærket samarbejde tager sigte på at fremme Unionens mål, beskytte dens interesser og styrke 
integrationsprocessen. Det er til enhver tid åbent for alle medlemsstater i overensstemmelse med 
artikel 328 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
2. Afgørelsen om bemyndigelse til et forstærket samarbejde vedtages af Rådet som en sidste udvej, 
når det fastslår, at de hermed tilstræbte mål ikke kan nås inden for en rimelig frist af Unionen som 
helhed, og på den betingelse, at mindst ni medlemsstater deltager deri. Rådet træffer afgørelse efter proceduren i artikel 329 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
3. Alle Rådets medlemmer kan deltage i dets forhandlinger, men kun medlemmer af Rådet, som 
repræsenterer medlemsstater, der deltager i et forstærket samarbejde, deltager i afstemningen. Afstem
­
ningsreglerne findes i artikel 330 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
4. Retsakter, der vedtages inden for rammerne af et forstærket samarbejde, er kun bindende for de 
deltagende medlemsstater. De betragtes ikke som gældende ret, der skal accepteres af stater, der søger om optagelse i Unionen.  
AFSNIT V
 
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM UNIONENS OPTRÆDEN UDADTIL OG SÆRLIGE BESTEMMELSER OM 
DEN FÆLLES UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK  
KAPITEL 1  
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM UNIONENS OPTRÆDEN UDADTIL  
Artikel 21  
1. Unionens optræden på den internationale scene bygger på de principper, der har ligget til 
grund for dens egen oprettelse, udvikling og udvidelse, og som den tilstræber at fremme i den øvrige 
verden: demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettighe ­
ders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og 
solidaritet samt respekt for grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten.  
Unionen bestræber sig på at udvikle forbindelser og skabe partnerskaber med tredjelande samt 
internationale, regionale eller globale organisationer, der er enige i de i første afsnit nævnte prin ­
cipper. Den vil fremme multilaterale løsninger på fælles problemer, især inden for De Forenede 
Nationers rammer.  
2. Unionen fastlægger og gennemfører fælles politikker og tiltag og arbejder for en høj grad af 
samarbejde på alle områder i tilknytning til internationale forbindelser med henblik på:  
a) at værne om sine værdier og grundlæggende interesser samt sin sikkerhed, uafhængighed og 
integritetDA C 83/28 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
b) at konsolidere og styrke demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettigheder og folkerettens prin ­
cipper 
c) at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i overensstemmelse 
med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt samt principperne i Helsing ­
forsslutakten og målene i Parischartret, herunder de principper og de mål, der vedrører de ydre 
grænser  
d) at fremme en bæredygtig udvikling i økonomisk, social og miljømæssig henseende i udviklings ­
landene med det hovedformål at udrydde fattigdommen  
e) at tilskynde til alle landes integration i den internationale økonomi, herunder gennem gradvis 
afskaffelse af hindringer for international handel  
f) at bidrage til udarbejdelsen af internationale foranstaltninger med henblik på at beskytte og 
forbedre miljøkvaliteten og en bæredygtig forvaltning af de globale naturressourcer med det 
formål at sikre bæredygtig udvikling  
g) at bistå befolkninger, lande og regioner, der står over for naturkatastrofer eller menneskeskabte 
katastrofer, og  
h) at fremme et internationalt system, der bygger på stærkere multilateralt samarbejde og god global 
styring.  
3. Unionen respekterer de principper og forfølger de mål, der er nævnt i stk. 1 og 2, i forbindelse 
med udarbejdelsen og gennemførelsen af sin optræden udadtil på de forskellige områder, der er 
omfattet af dette afsnit og af femte del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, samt 
af de øvrige politikker for så vidt angår deres eksterne aspekter.  
Unionen påser, at der er sammenhæng mellem de forskellige områder inden for dens optræden 
udadtil og mellem disse og dens øvrige politikker. Rådet og Kommissionen, der bistås af Unionens 
højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, sikrer denne sammenhæng og 
samarbejder i den henseende.  
Artikel 22  
1. Det Europæiske Råd fastlægger Unionens strategiske interesser og mål på grundlag af de 
principper og mål, der er nævnt i artikel 21.  
Det Europæiske Råds afgørelser om Unionens strategiske interesser og mål vedrører såvel den fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik som andre områder i forbindelse med Unionens optræden udadtil. De 
kan vedrøre Unionens forbindelser med et land eller et område eller have en tematisk tilgang. De 
indeholder bestemmelser om varighed samt om de midler, der skal stilles til rådighed af Unionen og 
medlemsstaterne.  
Det Europæiske Råd træffer afgørelse med enstemmighed efter en henstilling fra Rådet, som dette 
vedtager efter de nærmere bestemmelser, der er fastsat for hvert område. Det Europæiske Råds afgørelser gennemføres i overensstemmelse med procedurerne i traktaterne.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/29
2. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Kommis ­
sionen kan, for så vidt angår henholdsvis den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og andre områder 
i forbindelse med Unionens optræden udadtil, forelægge Rådet fælles forslag.  
KAPITEL 2  
SÆRLIGE BESTEMMELSER OM DEN FÆLLES UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK  
1. AFDELING 
FÆLLES BESTEMMELSER  
Artikel 23  
Unionens optræden på den internationale scene i henhold til dette kapitel bygger på principperne i, 
forfølger målene i og varetages i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser om Unionens 
optræden udadtil, der er fastlagt i kapitel 1.  
Artikel 24  
(tidl. artikel 11 i TEU)  
1. Unionens kompetence inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik omfatter alle uden ­
rigspolitiske områder samt alle spørgsmål vedrørende Unionens sikkerhed, herunder gradvis udform ­
ning af en fælles forsvarspolitik, der kan føre til et fælles forsvar.  
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik er underlagt særlige regler og procedurer. Den fastlægges og 
gennemføres af Det Europæiske Råd og Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed, medmindre 
andet er fastsat i traktaterne. Vedtagelse af lovgivningsmæssige retsakter er udelukket. Denne politik 
gennemføres af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og 
af medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne. Europa-Parlamentets og Kommissionens 
specifikke rolle på dette område er fastlagt i traktaterne. Den Europæiske Unions Domstol har 
ingen kompetence med hensyn til disse bestemmelser, borts et fra dens kompetence til at kontrollere 
overholdelsen af artikel 40 i denne traktat og prøve lovligheden af visse afgørelser, jf. artikel 275, stk. 
2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
2. Inden for rammerne af principperne og målene for Unionens optræden udadtil varetager, 
fastlægger og gennemfører denne en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, der bygger på udvikling 
af gensidig politisk solidaritet mellem medlemsstaterne, fastlæggelse af spørgsmål af almen interesse 
og opnåelse af en stadig stigende konvergens i medlemsstaternes optræden.  
3. Medlemsstaterne støtter aktivt og uforbeholdent Unionens udenrigs- og sikkerhedspolitik i en 
ånd af loyalitet og gensidig solidaritet og respekterer Unionens indsats på dette område.DA C 83/30 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Medlemsstaterne samarbejder for at styrke og udvikle deres gensidige politiske solidaritet. De afstår 
fra enhver handling, som strider imod Unionens interesser, eller som kan skade dens effektivitet som 
en sammenhængende faktor i internationale forbindelser.  
Rådet og den højtstående repræsentant påser, at disse principper overholdes.  
Artikel 25  
(tidl. artikel 12 i TEU)  
Unionen varetager den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik ved:  
a) at fastlægge de overordnede retningslinjer  
b) at vedtage afgørelser, der fastlægger:  
i) de aktioner, der skal gennemføres af Unionen  
ii) de holdninger, der skal indtages af Unionen  
iii) de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af de afgørelser, der vedrører nr. i) og ii)  
c) at styrke det systematiske samarbejde mellem medlemsstaterne om deres politik.  
Artikel 26  
(tidl. artikel 13 i TEU)  
1. Det Europæiske Råd definerer Unionens strategiske interesser og fastlægger målene og de 
overordnede retningslinjer for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder for anliggender, 
der har indvirkning på forsvarsområdet. Det vedtager de nødvendige afgørelser.  
Hvis den internationale udvikling kræver det, indkalder formanden for Det Europæiske Råd til et 
ekstraordinært møde i Det Europæiske Råd med henblik på at definere de strategiske linjer for 
Unionens politik i forhold til denne udvikling.  
2. Rådet udformer den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og træffer de afgørelser, der er 
nødvendige for fastlæggelsen og iværksættelsen af denne politik på grundlag af de overordnede 
retningslinjer og de strategiske linjer, som Det Europæiske Råd har fastlagt.  
Rådet og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik påser, at 
Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv.  
3. Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik gennemføres af den højtstående repræsentant og 
medlemsstaterne under anvendelse af nationale midler og Unionens midler.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/31
Artikel 27  
1. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, der er 
formand for Rådet for Udenrigsanliggender, bidrager med sine forslag til udarbejdelsen af den 
fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og sikrer gennemførelsen af de afgørelser, der vedtages af Det 
Europæiske Råd og Rådet.  
2. Den højtstående repræsentant repræsenterer Unionen i anliggender vedrørende den fælles uden ­
rigs- og sikkerhedspolitik. Den højtstående repræsentant fører på Unionens vegne den politiske dialog 
med tredjeparter og udtrykker Unionens holdning i internationale organisationer og på internationale 
konferencer.  
3. Under udøvelsen af sit hverv bistås den højtstående repræsentant af en tjeneste for EU's 
optræden udadtil. Denne tjeneste arbejder sammen med medlemsstaternes diplomatiske tjenester 
og omfatter tjenestemænd fra relevante tjenestegrene i Generalsekretariatet for Rådet og Kommis ­
sionen samt udstationeret personale fra medlemsstaternes nationale diplomatiske tjenester. Rådet fastsætter ved en afgørelse, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og 
fungere. Rådet træffer afgørelse på forslag af den højtstående repræsentant efter høring af Europa- Parlamentet og efter Kommissionens godkendelse.  
Artikel 28
 
(tidl. artikel 14 i TEU)  
1. Hvis en international situation kræver en operationel aktion fra Unionens side, vedtager Rådet 
de nødvendige afgørelser. De fastsætter mål og rækkevidde, de midler, der skal stilles til rådighed for Unionen, om nødvendigt deres varighed, og betingelserne for deres gennemførelse.  
Hvis der sker en ændring af forholdene, der har væsentlig betydning for et spørgsmål, der er 
genstand for en sådan afgørelse, reviderer Rådet principperne og målene for denne afgørelse og 
vedtager de nødvendige afgørelser.  
2. De i stk. 1 nævnte afgørelser forpligter medlemsstaterne i deres stillingtagen og handlinger.  
3. Enhver national stillingtagen eller handling i henhold til en afgørelse som nævnt i stk. 1 
meddeles af den berørte medlemsstat i så god tid, at der om nødvendigt kan holdes forudgående 
samråd i Rådet. Forpligtelsen til at give forhåndsunderretning gælder ikke for foranstaltninger, som 
alene indebærer transformation til det nationale plan af rådsafgørelser.  
4. Gør forholdenes udvikling det påtrængende nødvendigt, og revideres rådsafgørelsen som nævnt 
i stk. 1 ikke, kan medlemsstaterne straks træffe de foranstaltninger, der er absolut nødvendige under 
hensyntagen til de almindelige mål for denne afgørelse. En medlemsstat, der træffer sådanne foran
­
staltninger, underretter omgående Rådet herom.  
5. Volder iværksættelsen af en afgørelse efter denne artikel alvorlige vanskeligheder for en 
medlemsstat, skal denne forelægge sagen for Rådet, der skal drøfte den og søge passende løsninger. 
Disse må ikke stride imod målene for den i stk. 1 nævnte afgørelse eller være til skade for dens 
effektivitet.DA C 83/32 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 29  
(tidl. artikel 15 i TEU)  
Rådet vedtager afgørelser, der fastlægger Unionens tilgang til et bestemt spørgsmål af geografisk eller 
tematisk karakter. Medlemsstaterne drager omsorg for, at deres nationale politik er i overensstem ­
melse med Unionens holdninger.  
Artikel 30  
(tidl. artikel 22 i TEU)  
1. Enhver medlemsstat, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerheds ­
politik eller den højtstående repræsentant med støtte fra Kommissionen kan forelægge Rådet alle 
spørgsmål vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og forelægge det henholdsvis initia ­
tiver eller forslag.  
2. I tilfælde, hvor der hurtigt skal træffes en afgørelse, indkalder den højtstående repræsentant 
enten på egen foranledning eller på anmodning af en medlemsstat inden for 48 timer eller, hvor en afgørelse er uopsættelig, inden for en endnu kortere frist til en ekstraordinær samling i Rådet.  
Artikel 31
 
(tidl. artikel 23 i TEU)  
1. Afgørelser i henhold til dette kapitel vedtages af Det Europæiske Råd og Rådet med enstem ­
mighed, medmindre andet er fastsat i dette kapitel. Der kan ikke vedtages lovgivningsmæssige rets ­
akter.  
Hvis et medlem af Rådet afholder sig fra at stemme i forbindelse med afstemninger, kan medlemmet 
kvalificere sin stemmeundladelse ved at afgive en formel erklæring i henhold til dette afsnit. I så fald 
er det pågældende medlem ikke forpligtet til at anvende afgørelsen, men accepterer, at afgørelsen 
forpligter Unionen. Under udvisning af gensidig solidaritet afholder den pågældende medlemsstat sig 
fra enhver handling, som vil kunne komme i konflikt med eller hindre en handling fra Unionens side 
på grundlag af den pågældende afgørelse, og de øvrige medlemsstater respekterer dens holdning. Hvis 
de medlemmer af Rådet, der på denne måde knytter en erklæring til deres stemmeundladelse, udgør 
mindst en tredjedel af medlemsstaterne med tilsammen mindst en tredjedel af Unionens befolkning, 
er afgørelsen ikke vedtaget.  
2. Uanset stk. 1 træffer Rådet afgørelse med kvalificeret flertal,  
— når det vedtager afgørelser, der fastlægger en EU-aktion eller en EU-holdning på grundlag af en 
afgørelse truffet af Det Europæiske Råd vedrørende Unionens strategiske interesser og mål som nævnt i artikel 22, stk. 1
 
— når det vedtager en afgørelse, der fastlægger en EU-aktion eller en EU-holdning, på forslag af 
Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik efter en specifik 
anmodning fra Det Europæiske Råd fremsat på dettes eget initiativ eller på initiativ af den 
højtstående repræsentantDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/33
— når det træffer afgørelse om iværksættelse af en afgørelse, der fastlægger en EU-aktion eller en 
EU-holdning  
— når det udpeger en særlig repræsentant i henhold til artikel 33.  
Hvis et medlem af Rådet erklærer, at det af vitale, nærmere anførte årsager, der vedrører den 
nationale politik, agter at stemme imod vedtagelsen af en afgørelse, der skal træffes med kvalificeret 
flertal, finder der ikke afstemning sted. Den højtstående repræsentant søger i tæt samråd med den 
pågældende medlemsstat at opnå en løsning, som den kan acceptere. Hvis der ikke opnås et resultat, 
kan Rådet med kvalificeret flertal anmode om, at sagen henvises til Det Europæiske Råd med henblik på en enstemmig afgørelse.  
3. Det Europæiske Råd kan med enstemmighed vedtage en afgørelse om, at Rådet træffer afgørelse 
med kvalificeret flertal i andre tilfælde end dem, der er nævnt i stk. 2.  
4. Stk. 2 og 3 gælder ikke for afgørelser, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet.  
5. I procedurespørgsmål træffer Rådet afgørelse med et flertal af medlemmernes stemmer.  
Artikel 32
 
(tidl. artikel 16 i TEU)  
Medlemsstaterne rådfører sig med hinanden i Det Europæiske Råd og i Rådet om alle udenrigs- og 
sikkerhedspolitiske spørgsmål, som er af almindelig interesse, med henblik på at fastlægge en fælles tilgang. Den enkelte medlemsstat konsulterer, før den træffer foranstaltninger på den internationale scene eller indgår forpligtelser, der kan berøre Unio nens interesser, de øvrige medlemsstater i Det 
Europæiske Råd eller i Rådet. Medlemsstaterne sikrer gennem en konvergent optræden, at Unionen 
kan gøre sine interesser og værdier gældende på den internationale scene. Medlemsstaterne er 
indbyrdes solidariske.  
Når Det Europæiske Råd eller Rådet har fastlagt en fælles EU-tilgang i henhold til stk. 1, samordner 
Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og medlemsstaternes 
udenrigsministre deres aktiviteter i Rådet.  
Medlemsstaternes diplomatiske missioner og Unionens delegationer i tredjelande og ved internatio
­
nale organisationer samarbejder indbyrdes og bidra ger til udformningen og iværksættelsen af den 
fælles tilgang.  
Artikel 33  
(tidl. artikel 18 i TEU)  
Rådet kan på forslag af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerheds ­
politik udpege en særlig repræsentant med et mandat i forbindelse med særlige politikspørgsmål. Den særlige repræsentant udøver sit mandat under den højtstående repræsentants myndighed.DA C 83/34 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 34  
(tidl. artikel 19 i TEU)  
1. Medlemsstaterne samordner deres optræden i internationale organisationer og på internationale 
konferencer. De forsvarer Unionens holdninger i disse fora. Unionens højtstående repræsentant for 
udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik varetager tilrettelæggelsen af denne samordning.  
I internationale organisationer og på internationale konferencer, hvori ikke alle medlemsstaterne 
deltager, forsvarer de medlemsstater, der deltager, Unionens holdninger.  
2. I overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, skal de medlemsstater, der er repræsenteret i inter ­
nationale organisationer eller på internationale konferencer, hvor ikke alle medlemsstaterne er repræ ­
senteret, holde disse samt den højtstående repræsentant underrettet om alle spørgsmål af fælles interesse.  
De medlemsstater, der også er medlemmer af De Forenede Nationers Sikkerhedsråd, rådfører sig med 
hinanden og holder de øvrige medlemsstater samt den højtstående repræsentant fuldt ud underrettet. 
De medlemsstater, der er medlemmer af Sikkerhedsrådet, forsvarer i udøvelsen af deres funktion 
Unionens holdninger og interesser, uden at dette dog berører det ansvar, der påhviler dem i medfør 
af De Forenede Nationers pagt.  
Når Unionen har fastlagt en holdning til et emne på dagsordenen for De Forenede Nationers Sikker
­
hedsråd, anmoder de medlemsstater, der sidder i Sikkerhedsrådet, om, at den højtstående repræsen ­
tant indbydes til at fremlægge Unionens holdning.  
Artikel 35  
(tidl. artikel 20 i TEU)  
Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære missioner og Unionens delegationer i tredjelande og på 
internationale konferencer samt deres repræsentationer ved internationale organisationer samarbejder 
for at sikre, at de afgørelser om fastlæggelse af EU-holdninger og -aktioner, der er vedtaget i medfør 
af dette kapitel, overholdes og iværksættes.  
De intensiverer deres samarbejde ved at udveksle oplysninger og foretage fælles vurderinger.  
De bidrager til iværksættelsen af unionsborgernes ret til beskyttelse på tredjelandes område, jf. 
artikel 20, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, samt af foran ­
staltninger vedtaget i henhold til artikel 23 i nævnte traktat.  
Artikel 36  
(tidl. artikel 21 i TEU)  
Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik hører regelmæssigt 
Europa-Parlamentet om de vigtigste aspekter og grundlæggende valg i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik og underretter det om 
udviklingen i disse politikker. Den højtstående repræsentant påser, at der tages behørigt hensyn til 
Europa-Parlamentets synspunkter. De særlige repræsentanter kan inddrages i underretningen af 
Europa-Parlamentet.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/35
Europa-Parlamentet kan stille spørgsmål eller rette henstillinger til Rådet og den højtstående repræ ­
sentant. Det drøfter to gange om året de fremskridt, der er gjort med iværksættelsen af den fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik.  
Artikel 37  
(tidl. artikel 24 i TEU)  
Unionen kan indgå aftaler med en eller flere stater eller internationale organisationer på de områder, 
der hører under dette kapitel.  
Artikel 38  
(tidl. artikel 25 i TEU)  
Med forbehold af artikel 240 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde følger en 
udenrigs- og sikkerhedspolitisk komité den internationale situation på de områder, der henhører 
under den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og bidrager til at fastlægge politikken ved at 
afgive udtalelser til Rådet på dettes foranledning, på foranledning af Unionens højtstående repræsen ­
tant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik eller på eget initiativ. Komitéen følger ligeledes 
iværksættelsen af den vedtagne politik med forbehold af den højtstående repræsentants beføjelser.  
Inden for dette kapitels område varetager Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité under Rådets 
og den højtstående repræsentants ansvar den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af 
krisestyringsoperationer som omhandlet i artikel 43.  
Rådet kan med henblik på en krisestyringsoperation og for hele dennes varighed, som fastlagt af 
Rådet, bemyndige komitéen til at træffe relevante afgørelser vedrørende den politiske kontrol med og 
den strategiske ledelse af operationen.  
Artikel 39  
I overensstemmelse med artikel 16 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedtager 
Rådet uanset stk. 2 heri en afgørelse, der fastsætter regler for beskyttelse af fysiske personer i 
forbindelse med medlemsstaternes behandling af personoplysninger under udøvelse af aktiviteter, 
der er omfattet dette kapitel, samt regler for den frie udveksling af disse oplysninger. Overholdelsen 
af disse regler kontrolleres af uafhængige myndigheder.DA C 83/36 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 40  
(tidl. artikel 47 i TEU)  
Gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik berører ikke anvendelsen af institutio ­
nernes procedurer og omfanget af deres beføjelser som fastsat i traktaterne med henblik på udøvelsen 
af Unionens kompetencer i artikel 3-6 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
På samme måde berører gennemførelsen af politikkerne i disse artikler ikke anvendelsen af institu ­
tionernes procedurer og omfanget af deres beføjelser som fastsat i traktaterne med henblik på 
udøvelsen af Unionens kompetencer i henhold til dette kapitel.  
Artikel 41  
(tidl. artikel 28 i TEU)  
1. Institutionernes administrationsudgifter i forbindelse med iværksættelsen af dette kapitel 
afholdes over Unionens budget.  
2. Aktionsudgifter til iværksættelsen af dette kapitel afholdes ligeledes over Unionens budget 
bortset fra udgifter til operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet, og tilfælde, 
hvor Rådet med enstemmighed træffer anden afgørelse.  
Såfremt udgifterne ikke afholdes over Unionens budget, afholdes de af medlemsstaterne efter forde ­
lingsnøglen baseret på bruttonationalindkomsten, medmindre Rådet med enstemmighed træffer anden afgørelse. Hvad angår udgifter til operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvars
­
området, er medlemsstater, hvis repræsentant i Rådet har afgivet en formel erklæring i henhold til 
artikel 31, stk. 1, andet afsnit, ikke forpligtet til at bidrage til finansieringen heraf.  
3. Rådet vedtager en afgørelse om indførelse af særlige procedurer for at sikre hurtig adgang til 
bevillinger på Unionens budget til hastefinansiering af initiativer som led i den fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik, navnlig forberedende aktiviteter i forbindelse med en opgave som omhandlet i 
artikel 42, stk. 1, og artikel 43. Det træffer afgørelse efter høring af Europa-Parlamentet.  
Forberedende aktiviteter i forbindelse med opgaver som nævnt i artikel 42, stk. 1, og artikel 43, der 
ikke opføres på Unionens budget, finansieres af en opstartsfond, der består af bidrag fra medlems ­
staterne.  
Rådet vedtager med kvalificeret flertal på forslag af Unionens højtstående repræsentant for udenrigs ­
anliggender og sikkerhedspolitik afgørelser til fastlæggelse af:  
a) de nærmere bestemmelser for oprettelse og finansiering af opstartsfonden, navnlig de finansielle 
midler, der tildeles fonden  
b) de nærmere bestemmelser for forvaltning af opstartsfondenDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/37
c) de nærmere bestemmelser for finansiel kontrol.  
Når den opgave, der påtænkes i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, og artikel 43, ikke kan 
opføres på Unionens budget, bemyndiger Rådet den højtstående repræsentant til at anvende denne 
fond. Den højtstående repræsentant aflægger rapport til Rådet om udøvelsen af dette mandat.  
2. AFDELING 
BESTEMMELSER OM DEN FÆLLES SIKKERHEDS- OG FORSVARSPOLITIK  
Artikel 42  
(tidl. artikel 17 i TEU)  
1. Den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik udgør en integrerende del af den fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik. Den sikrer Unionen en operationel kapacitet, der gør brug af civile og militære midler. Unionen kan anvende disse i forbindelse med opgaver uden for Unionens område med henblik på fredsbevarelse, konfliktforebyggelse og styrkelse af den internationale sikkerhed i over
­
ensstemmelse med principperne i De Forenede Nationers pagt. Udførelsen af disse hverv bygger på kapaciteter tilvejebragt af medlemsstaterne.  
2. Den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik omfatter gradvis udformning af en fælles EU-forsvars
­
politik. Denne vil føre til et fælles forsvar, når Det Europæiske Råd med enstemmighed træffer afgørelse herom. Det henstiller i så fald til medlemsstaterne, at de vedtager en sådan afgørelse i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.  
Unionens politik i denne afdelings betydning berører ikke den særlige karakter af visse medlems
­
staters sikkerheds- og forsvarspolitik og skal overholde de forpligtelser, som visse medlemsstater, hvis 
fælles forsvar foregår i Den Nordatlantiske Traktats Organisation (NATO), har i henhold til den 
nordatlantiske traktat, og skal være forenelig med den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, der er fastlagt inden for denne ramme.  
3. Medlemsstaterne stiller civil og militær kapacitet til rådighed for Unionen til gennemførelse af 
den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de mål, Rådet 
har opstillet. De medlemsstater, der opretter multinationale styrker i fællesskab, kan ligeledes stille 
disse styrker til rådighed for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik.  
Medlemsstaterne forpligter sig til gradvis at forbedre deres militære kapacitet. Agenturet for Udvikling 
af Forsvarskapaciteter, Forskning, Anskaffelse og Forsvarsmateriel (i det følgende benævnt »Det Euro
­
pæiske Forsvarsagentur«) klarlægger de operationelle behov, fremmer foranstaltninger til opfyldelse 
heraf, bidrager til at påpege og eventuelt iværksætte alle hensigtsmæssige foranstaltninger til styrkelse af forsvarssektorens industrielle og teknologiske basis, deltager i udformningen af en europæisk 
kapacitets- og forsvarsmaterielpolitik og bistår Rådet med at evaluere forbedringen af den militære 
kapacitet.DA C 83/38 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
4. Afgørelser om den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, herunder afgørelser om iværksættelse af 
en opgave som omhandlet i denne artikel, vedtages af Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed 
på forslag af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik eller på 
initiativ af en medlemsstat. Den højtstående repræsentant kan, eventuelt sammen med Kommis ­
sionen, stille forslag om anvendelse af både nationale midler og EU-instrumenter.  
5. Rådet kan overdrage gennemførelsen af en opgave på EU-plan til en gruppe af medlemsstater 
med henblik på at bevare Unionens værdier og tjene dens interesser. Gennemførelsen af en sådan 
opgave er omfattet af artikel 44.  
6. De medlemsstater, der opfylder højere kriterier for militær kapacitet, og som har indgået mere 
bindende forpligtelser på dette område med henblik på mere krævende opgaver, etablerer et perma ­
nent struktureret samarbejde inden for rammerne af Unionen. Dette samarbejde er omfattet af 
artikel 46. Det berører ikke bestemmelserne i artikel 43.  
7. Hvis en medlemsstat udsættes for et væbnet angreb på sit område, skal de øvrige medlemsstater 
i overensstemmelse med artikel 51 i De Forenede Nationers pagt yde den pågældende medlemsstat al den hjælp og bistand, der ligger inden for deres formåen. Dette berører ikke den særlige karakter af visse medlemsstaters sikkerheds- og forsvarspolitik.  
Forpligtelserne og samarbejdet på dette område skal være i overensstemmelse med de forpligtelser, 
der er indgået inden for Den Nordatlantiske Traktats Organisation, som for de stater, der er medlemmer heraf, fortsat er grundlaget for deres kollektive forsvar og organet for dets iværksættelse.  
Artikel 43  
1. De opgaver, der er omhandlet i artikel 42, stk. 1, i forbindelse med hvilke Unionen kan 
anvende civile og militære midler, omfatter fælles aktioner på nedrustningsområdet, humanitære 
opgaver og redningsopgaver, rådgivnings- og bistandsopgaver på det militære område, konfliktfore
­
byggende og fredsbevarende opgaver og kampstyrkers opgaver i forbindelse med krisestyring, 
herunder fredsskabelse og postkonflikt-stabiliseringsoperationer. Alle disse opgaver kan bidrage til 
bekæmpelse af terrorisme, herunder gennem den støtte, som ydes tredjelande til bekæmpelse af terrorisme på deres område.  
2. Rådet vedtager afgørelser om de opgaver, der er omhandlet i stk. 1, idet det fastlægger deres 
mål og rækkevidde samt de overordnede betingelser for deres gennemførelse. Unionens højtstående 
repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik forestår under Rådets myndighed og i nær 
permanent kontakt med Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité samordningen af opgavernes 
civile og militære aspekter.  
Artikel 44  
1. Rådet kan i medfør af de afgørelser, det vedtager i henhold til artikel 43, overdrage gennem
­
førelsen af en opgave til en gruppe af medlemsstater, der ønsker det og råder over den fornødne 
kapacitet til at udføre en sådan opgave. Disse medlemsstater aftaler indbyrdes sammen med Unionens 
højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, hvorledes opgaven skal 
forvaltes.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/39
2. De medlemsstater, der deltager i gennemførelsen af opgaven, aflægger regelmæssigt situations ­
rapport til Rådet på eget initiativ eller på anmodning af en anden medlemsstat. De deltagende 
medlemsstater forelægger øjeblikkeligt sagen for Rådet, såfremt gennemførelsen af opgaven får væsentlige følger eller nødvendiggør en ændring af målet, rækkevidden eller betingelserne for 
opgaven, jf. de afgørelser, der er nævnt i stk. 1. I sådanne tilfælde vedtager Rådet de nødvendige 
afgørelser.  
Artikel 45  
1. Det Europæiske Forsvarsagentur, der er nævnt i artikel 42, stk. 3, og placeret under Rådets 
myndighed, har til opgave:  
a) at bidrage til fastlæggelse af målene for medlemsstaternes militære kapacitet og vurdere, om de 
kapacitetstilsagn, som medlemsstaterne har givet, overholdes  
b) at fremme harmonisering af de operationelle behov samt vedtagelse af effektive og indbyrdes 
forenelige procedurer i forbindelse med materielanskaffelser  
c) at foreslå multilaterale projekter med henblik på at opfylde målene for militær kapacitet og sikre 
koordineringen af de programmer, der gennemføres af medlemsstaterne, og forvaltningen af 
specifikke samarbejdsprogrammer  
d) at støtte forskningen i forsvarsteknologi samt koordinere og planlægge fælles forskningsaktiviteter 
og undersøgelser af tekniske løsninger, der imødekommer de fremtidige operationelle behov  
e) at bidrage til at identificere og eventuelt genne mføre alle nyttige foranstaltninger med henblik på 
at styrke forsvarssektorens industrielle og teknologiske basis og øge effektiviteten af de militære udgifter.  
2. Det Europæiske Forsvarsagentur er åbent for alle medlemsstater, der ønsker at deltage. Rådet 
vedtager med kvalificeret flertal en afgørelse, der fastlægger statutten, hjemstedet og de nærmere 
bestemmelser for agenturets drift. Denne afgørelse tager hensyn til omfanget af den faktiske delta
­
gelse i agenturets aktiviteter. Inden for agenturet oprettes der specifikke grupper, der omfatter de 
medlemsstater, som gennemfører fælles projekter. Agenturet udfører efter behov sine opgaver i 
samråd med Kommissionen.  
Artikel 46  
1. De medlemsstater, der ønsker at deltage i et permanent struktureret samarbejde, jf. artikel 42, 
stk. 6, og som opfylder kriterierne og tiltræder forpligtelserne med hensyn til militær kapacitet i 
protokollen om permanent struktureret samarbejde, underretter Rådet og Unionens højtstående 
repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik.  
2. Senest tre måneder efter den i stk. 1 nævnte underretning vedtager Rådet en afgørelse om 
etablering af et permanent struktureret samarbejde med en liste over de deltagende medlemsstater. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal efter høring af den højtstående repræsentant.DA C 83/40 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
3. Enhver medlemsstat, der på et senere tidspunkt ønsker at deltage i det permanente strukture ­
rede samarbejde, underretter Rådet og den højtstående repræsentant.  
Rådet vedtager en afgørelse, der bekræfter deltagelsen af den pågældende medlemsstat, der overholder 
kriterierne og tiltræder forpligtelserne i artikel 1 og 2 i protokollen om permanent struktureret 
samarbejde. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal efter høring af den højtstående repræsen ­
tant. Kun de medlemmer af Rådet, der repræsenterer de deltagende medlemsstater, deltager i afstem ­
ningen.  
Kvalificeret flertal defineres som angivet i artikel 238, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde.  
4. Hvis en deltagende medlemsstat ikke længere opfylder kriterierne eller ikke længere er i stand til 
at overholde forpligtelserne i artikel 1 og 2 i protokollen om permanent struktureret samarbejde, kan Rådet vedtage en afgørelse om suspension af den pågældende medlemsstats deltagelse.  
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Kun de medlemmer af Rådet, der repræsenterer de 
deltagende medlemsstater, bortset fra den pågældende medlemsstat, deltager i afstemningen.  
Kvalificeret flertal defineres som angivet i artikel 238, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde.  
5. Hvis en deltagende medlemsstat ønsker at forlade det permanente strukturerede samarbejde, 
underretter den Rådet om sin beslutning, og Rådet tager til efterretning, at den pågældende medlems
­
stats deltagelse ophører.  
6. Rådets afgørelser og henstillinger inden for rammerne af det permanente strukturerede samar ­
bejde, bortset fra dem, der er nævnt i stk. 2-5, vedtages med enstemmighed. Med henblik på nærværende stykke tæller i forbindelse med enst emmighed kun de deltagende medlemsstaters repræ
­
sentanters stemmer.  
AFSNIT VI  
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  
Artikel 47  
Unionen har status som juridisk person.  
Artikel 48  
(tidl. artikel 48 i TEU)  
1. Traktaterne kan ændres efter en almindelig revisionsprocedure. De kan ligeledes ændres efter 
forenklede revisionsprocedurer.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/41
Den almindelige revisionsprocedure  
2. Enhver medlemsstats regering, Europa-Parlamentet eller Kommissionen kan forelægge Rådet 
forslag til revision af traktaterne. Disse forslag kan blandt andet tage sigte på at udvide eller 
indskrænke de beføjelser, der er tildelt Unionen i traktaterne. Disse forslag fremsendes af Rådet til Det Europæiske Råd og meddeles de nationale parlamenter.  
3. Hvis Det Europæiske Råd efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen med simpelt 
flertal vedtager en afgørelse om at behandle de foreslåede ændringer, indkalder formanden for Det 
Europæiske Råd et konvent sammensat af repræsentanter for de nationale parlamenter, medlems
­
staternes stats- og regeringschefer, Europa-Parlamentet og Kommissionen. Den Europæiske Central ­
bank skal også høres, hvis det drejer sig om institutionelle ændringer på det monetære område. 
Konventet behandler udkastene til revision og vedtager ved konsensus en anbefaling til en konference 
mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer som nævnt i stk. 4.  
Det Europæiske Råd kan med simpelt flertal og efter Europa-Parlamentets godkendelse beslutte ikke 
at indkalde et konvent, hvis ændringernes omfang ikke berettiger hertil. I så fald fastlægger Det 
Europæiske Råd mandatet til en konference mellem repræsentanterne for medlemsstaternes rege ­
ringer.  
4. En konference mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer indkaldes af 
formanden for Rådet for efter fælles overenskomst at fastlægge de ændringer, der skal foretages i traktaterne.  
Ændringerne træder i kraft efter at være blevet ratificeret af alle medlemsstaterne i overensstemmelse 
med deres forfatningsmæssige bestemmelser.  
5. Hvis fire femtedele af medlemsstaterne to år efter undertegnelsen af en traktat om ændring af 
traktaterne har ratificeret denne, og en eller flere medlemsstater er stødt på vanskeligheder i forbin
­
delse med ratifikationen, tager Det Europæiske Råd spørgsmålet op.  
De forenklede revisionsprocedurer  
6. Enhver medlemsstats regering, Europa-Parlamentet eller Kommissionen kan forelægge Det 
Europæiske Råd forslag til revision af alle eller en del af bestemmelserne i tredje del af traktaten 
om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende Unionens interne politikker og foranstalt ­
ninger.  
Det Europæiske Råd kan vedtage en afgørelse om ændring af alle eller en del af bestemmelserne i 
tredje del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det Europæiske Råd træffer 
afgørelse med enstemmighed efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen samt Den Euro ­
pæiske Centralbank i tilfælde af institutionelle ændringer på det monetære område. En sådan afgø ­
relse træder først i kraft, når medlemsstaterne har godkendt den i overensstemmelse med deres 
forfatningsmæssige bestemmelser.  
Den afgørelse, der er nævnt i andet afsnit, kan ikke udvide de kompetencer, der er tildelt Unionen i 
traktaterne.DA C 83/42 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
7. Når Rådet i henhold til tredje del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde eller 
afsnit V i nærværende traktat træffer afgørelse med enstemmighed på et bestemt område eller i et 
bestemt tilfælde, kan Det Europæiske Råd vedtage en afgørelse, der gør det muligt for Rådet at træffe 
afgørelse med kvalificeret flertal på dette område eller i dette tilfælde. Dette afsnit gælder ikke for afgørelser, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet.  
Når lovgivningsmæssige retsakter i henhold til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
skal vedtages af Rådet efter en særlig lovg ivningsprocedure, kan Det Europæiske Råd vedtage en 
afgørelse, der gør det muligt at vedtage sådann e retsakter efter den almindelige lovgivningsprocedure.  
Ethvert initiativ, som Det Europæiske Råd tager på grundlag af første eller andet afsnit, fremsendes til 
de nationale parlamenter. Hvis et nationalt parlament gør indsigelse inden for en frist på seks 
måneder efter denne fremsendelse, vedtages den i første eller andet afsnit nævnte afgørelse ikke. Hvis der ikke gøres indsigelse, kan Det Europæiske Råd vedtage den pågældende afgørelse.  
I forbindelse med vedtagelsen af de afgørelser, der er nævnt i første og andet afsnit, træffer Det 
Europæiske Råd afgørelse med enstemmighed, når Europa-Parlamentet har givet sin godkendelse med 
et flertal af sine medlemmer.  
Artikel 49
 
(tidl. artikel 49 i TEU)  
Enhver europæisk stat, som respekterer værdierne i artikel 2 og forpligter sig til at fremme dem, kan 
ansøge om at blive medlem af Unionen. Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter underrettes om denne ansøgning. Den ansøgende stat retter sin ansøgning til Rådet, som træffer afgørelse med 
enstemmighed efter høring af Kommissionen og efter godkendelse fra Europa-Parlamentet, der 
udtaler sig med et flertal blandt sine medlemmer. De kriterier for medlemskab, som Det Europæiske 
Råd er nået til enighed om, skal tages i betragtning.  
Vilkårene for optagelsen og sådanne tilpasninger af de til grund for Unionen liggende traktater, som 
optagelsen medfører, fastlægges ved en aftale mellem medlemsstaterne og den ansøgende stat. Denne 
aftale forelægges samtlige kontraherende stater til ratifikation i overensstemmelse med deres forfat
­
ningsmæssige bestemmelser.  
Artikel 50  
1. Enhver medlemsstat kan i overensstemmelse med sine forfatningsmæssige bestemmelser 
beslutte at udtræde af Unionen.  
2. Hvis en medlemsstat beslutter at udtræde, meddeler den det til Det Europæiske Råd. På 
baggrund af Det Europæiske Råds retningslinjer forhandler og indgår Unionen en aftale med den 
pågældende stat om de nærmere bestemmelser for statens udtræden under hensyn til rammen for 
dens fremtidige forbindelser med Unionen. Denne aftale forhandles i overensstemmelse med 
artikel 218, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Den indgås på Unionens 
vegne af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal efter Europa-Parlamentets godkendelse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/43
3. Traktaterne ophører med at finde anvendelse på den pågældende medlemsstat på datoen for 
udtrædelsesaftalens ikrafttræden eller, hvis en sådan aftale ikke foreligger, to år efter meddelelsen i 
stk. 2, medmindre Det Europæiske Råd efter aftale med den pågældende medlemsstat med enstem ­
mighed beslutter at forlænge denne frist.  
4. Ved anvendelsen af stk. 2 og 3 deltager det medlem af Det Europæiske Råd og Rådet, der 
repræsenterer den udtrædende medlemsstat, ikke i Det Europæiske Råds eller Rådets drøftelser eller 
afgørelser vedrørende denne stat.  
Kvalificeret flertal defineres som angivet i artikel 238, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde.  
5. Hvis en stat, der er udtrådt af Unionen, på ny anmoder om medlemskab, behandles dens 
anmodning efter proceduren i artikel 49.  
Artikel 51  
Protokollerne og bilagene til traktaterne udgør en integrerende del af disse.  
Artikel 52  
1. Traktaterne gælder for Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, 
Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken 
Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken 
Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Repub
­
likken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.  
2. Traktaternes territoriale anvendelsesområde er præciseret i artikel 355 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde.  
Artikel 53  
(tidl. artikel 51 i TEU)  
Denne traktat er indgået for ubegrænset tid.  
Artikel 54  
(tidl. artikel 52 i TEU)  
1. Denne traktat skal ratificeres af De Høje Kontraherende Parter i overensstemmelse med deres 
forfatningsmæssige bestemmelser. Ratifikationsdokumenterne deponeres hos Den Italienske Republiks 
regering.DA C 83/44 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
2. Denne traktat træder i kraft den 1. januar 1993, forudsat at samtlige ratifikationsinstrumenter 
er deponeret eller, hvis dette ikke er tilfældet, den første dag i den måned, der følger efter depone ­
ringen af det sidste ratifikationsdokument.  
Artikel 55  
(tidl. artikel 53 i TEU)  
1. Denne traktat, der er udarbejdet i ét eksemplar på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, 
græsk, irsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, 
slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ung arsk, hvilke tekster alle har samme gyldighed, depo ­
neres i Den Italienske Republiks regerings arkiver. Denne regering fremsender en bekræftet genpart til 
hver af de øvrige signatarstaters regeringer.  
2. Denne traktat kan også oversættes til ethvert andet sprog som fastlagt af medlemsstaterne 
blandt de sprog, der i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige orden har officiel status på 
hele eller en del af deres område. En bekræftet genpart af sådanne oversættelser tilvejebringes af de 
pågældende medlemsstater og deponeres i Rådets arkiver.  
TIL BEKRÆFTELSE HERAF  har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne traktat.  
Udfærdiget i Maastricht, den syvende februar nitten hundrede og tooghalvfems.  
(listen over befuldmægtigede er ikke gengivet)DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/45
PROTOKOLLERDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/201

PROTOKOL (nr. 1)  
OM DE NATIONALE PARLAMENTERS ROLLE I DEN 
EUROPÆISKE UNION  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM MINDER OM , at den måde, hvorpå de nationale parlamenter udøver kontrol med deres regering i 
relation til Den Europæiske Unions aktiviteter, falder ind under den enkelte medlemsstats særlige 
forfatningsmæssige system og praksis,  
SOM ØNSKER  at tilskynde til, at de nationale parlamenter i højere grad inddrages i Den Europæiske 
Unions aktiviteter, og at øge deres muligheder for at udtrykke deres synspunkter vedrørende såvel 
udkast til EU's lovgivningsmæssige retsakter som andre spørgsmål, der kan være af særlig interesse for dem,
 
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:  
AFSNIT I
 
INFORMATION TIL DE NATIONALE PARLAMENTER  
Artikel 1  
Kommissionen sender sine høringsdokumenter (grøn- og hvidbøger og meddelelser) direkte til de 
nationale parlamenter, så snart de bliver offentliggjort. Kommissionen sender ligeledes det årlige lovgivningsprogram og alle andre instrumenter vedrøren de planlægning af lovgivningen eller politik
­
strategier til de nationale parlamenter samtidig med fremsendelsen til Europa-Parlamentet og Rådet.  
Artikel 2  
Udkast til lovgivningsmæssige retsakter, der forelægges Europa-Parlamentet og Rådet, sendes samtidig 
til de nationale parlamenter.  
I denne protokol forstås ved udtrykket »udkast til lovgivningsmæssig retsakt« forslag fra Kommis ­
sionen, initiativer fra en gruppe medlemsstater, initiativer fra Europa-Parlamentet, anmodninger fra Domstolen, henstillinger fra Den Europæiske Centralbank og anmodninger fra Den Europæiske Investeringsbank, der tager sigte på vedtagelse af en lovgivningsmæssig retsakt.  
Kommissionen sender sine udkast til lovgivningsmæssige retsakter direkte til de nationale parla
­
menter samtidig med fremsendelsen til Europa-Parlamentet og Rådet.  
Europa-Parlamentet sender sine udkast til lovgivningsmæssige retsakter direkte til de nationale parla ­
menter.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/203
Rådet sender de udkast til lovgivningsmæssige retsakter, der hidrører fra en gruppe medlemsstater, 
Domstolen, Den Europæiske Centralbank eller Den Europæiske Investeringsbank, til de nationale 
parlamenter.  
Artikel 3  
De nationale parlamenter kan efter den procedure, der er fastlagt i protokollen om anvendelse af 
nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, sende formændene for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en begrundet udtalelse om, hvorvidt et udkast til lovgivningsmæssig retsakt over
­
holder nærhedsprincippet.  
Hvis udkastet til lovgivningsmæssig retsakt hidrører fra en gruppe medlemsstater, sender Rådets 
formand den eller de begrundede udtalelser til disse medlemsstaters regeringer.  
Hvis udkastet til lovgivningsmæssig retsakt hidrører fra Domstolen, Den Europæiske Centralbank 
eller Den Europæiske Investeringsbank, sender Rådets formand den eller de begrundede udtalelser til 
den pågældende institution eller det pågældende organ.  
Artikel 4  
Der skal forløbe en periode på otte uger mellem det tidspunkt, hvor et udkast til lovgivningsmæssig 
retsakt stilles til rådighed for de nationale parlamenter på Unionens officielle sprog, og det tidspunkt, 
hvor det sættes på Rådets foreløbige dagsorden med henblik på vedtagelse eller vedtagelse af en 
holdning inden for rammerne af en lovgivningsprocedure. Denne frist kan dog fraviges i tilfælde af en sags hastende karakter, som begrundes i retsakten eller Rådets holdning. Bortset fra i behørigt 
begrundede hastetilfælde må der ikke i denne otteugers periode fastslås enighed om et udkast til 
lovgivningsmæssig retsakt. Bortset fra i behørigt begrundede hastetilfælde skal der gå ti dage mellem det tidspunkt, hvor et udkast til lovgivningsmæssig retsakt optages på Rådets foreløbige dagsorden, 
og Rådets vedtagelse af en holdning.  
Artikel 5  
Rådets dagsordener og resultaterne af Rådets samlinger, herunder protokollerne fra de samlinger, 
hvor Rådet har drøftet udkast til lovgivningsmæssige retsakter, sendes direkte til de nationale parla
­
menter samtidig med fremsendelsen til medlemsstaternes regeringer.  
Artikel 6  
Når Det Europæiske Råd påtænker at gøre brug af artikel 48, stk. 7, første eller andet afsnit, i 
traktaten om Den Europæiske Union, underrettes de nationale parlamenter om Det Europæiske Råds 
initiativ mindst seks måneder før vedtagelsen af en afgørelse.  
Artikel 7  
Revisionsretten sender sin årsberetning til de nationale parlamenter til orientering samtidig med 
fremsendelsen til Europa-Parlamentet og Rådet.DA C 83/204 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 8  
Hvis det nationale parlamentariske system ikke er et etkammersystem, finder artikel 1-7 anvendelse 
på de kamre, det består af.  
AFSNIT II  
INTERPARLAMENTARISK SAMARBEJDE  
Artikel 9  
Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter tilrettelægger i fællesskab og fremmer et effektivt og 
regelmæssigt interparlamentarisk samarbejde inden for Unionen.  
Artikel 10  
En konference af parlamentariske organer med ansvar for EU-anliggender kan forelægge Europa- 
Parlamentet, Rådet og Kommissionen de bidrag, som den finder hensigtsmæssige. Denne konference 
fremmer endvidere udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem de nationale parlamenter og 
Europa-Parlamentet, herunder mellem deres fagudvalg. Den kan ligeledes afholde interparlamentariske konferencer om specifikke emner, navnlig for at drøfte spørgsmål vedrørende den fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik, herunder den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik. Bidrag fra konferencen forpligter 
ikke de nationale parlamenter og foregriber ikke deres holdning.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/205
PROTOKOL (nr. 2)  
OM ANVENDELSE AF NÆRHEDSPRINCIPPET OG 
PROPORTIONALITETSPRINCIPPET  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER,  at beslutningerne træffes så tæt på borgerne som muligt,  
SOM ER BESLUTTET PÅ  at fastsætte betingelser for anvendelse af nærhedsprincippet og proportionali ­
tetsprincippet som defineret i artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union samt på at indføre et 
system for kontrol med anvendelsen af disse principper,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Hver enkelt institution sikrer til stadighed, at nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet som 
defineret i artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union overholdes.  
Artikel 2  
Inden Kommissionen fremsætter forslag til en lovgivningsmæssig retsakt, foretager den omfattende 
konsultationer. Disse konsultationer skal, når det er relevant, tage hensyn til de planlagte foranstalt ­
ningers regionale og lokale dimension. I ekstraordinært hastende tilfælde foretager Kommissionen 
ikke sådanne konsultationer. Den begrunder sin beslutning i forslaget.  
Artikel 3  
I denne protokol forstås ved udtrykket »udkast til lovgivningsmæssig retsakt« forslag fra Kommis ­
sionen, initiativer fra en gruppe medlemsstater, initiativer fra Europa-Parlamentet, anmodninger fra 
Domstolen, henstillinger fra Den Europæiske Centralbank og anmodninger fra Den Europæiske 
Investeringsbank, der tager sigte på vedtagelse af en lovgivningsmæssig retsakt.  
Artikel 4  
Kommissionen sender sine udkast til lovgivningsmæssige retsakter samt sine ændrede udkast til 
medlemsstaternes nationale parlamenter samtidig med fremsendelsen til EU-lovgiveren.  
Europa-Parlamentet sender sine udkast til lovgivningsmæssige retsakter samt sine ændrede udkast til 
de nationale parlamenter.  
Rådet sender de udkast til lovgivningsmæssige retsakter, der hidrører fra en gruppe medlemsstater, 
Domstolen, Den Europæiske Centralbank eller Den Europæiske Investeringsbank, samt ændrede 
udkast til de nationale parlamenter.DA C 83/206 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Så snart Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutninger og Rådets holdninger er vedtaget, 
sendes de til de nationale parlamenter.  
Artikel 5  
Udkastene til lovgivningsmæssige retsakter begrundes med hensyn til nærhedsprincippet og propor ­
tionalitetsprincippet. Ethvert udkast til lovgivningsmæssig retsakt bør indeholde en detaljeret analyse, 
der gør det muligt at vurdere overholdelsen af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. 
Analysen bør omfatte oplysninger, der gør det muligt at vurdere de finansielle virkninger og, når 
der er tale om et direktiv, følgerne for den lovgivning, som medlemsstaterne skal iværksætte, herunder eventuelt regional lovgivning. Begrundelsen for at fastslå, at et af Unionens mål bedre kan nås på EU-plan, underbygges af kvalitative og om muligt kvantitative indikatorer. Der skal i 
udkastene til lovgivningsmæssige retsakter tages hensyn ti l, at enhver byrde af finansiel eller admini
­
strativ art, der pålægges Unionen, nationale regeringer, regionale eller lokale myndigheder, erhvervs ­
drivende og borgere, skal begrænses mest muligt og stå i rimeligt forhold til det mål, der skal nås.  
Artikel 6  
Ethvert nationalt parlament eller ethvert kammer i et af disse parlamenter kan senest otte uger efter 
fremsendelsen af et udkast til lovgivningsmæssig retsakt på Unionens officielle sprog sende formæn ­
dene for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en begrundet udtalelse, der forklarer, hvorfor 
det mener, at det pågældende udkast ikke er i overensstemmelse med nærhedsprincippet. De natio ­
nale parlamenter eller kamrene i de nationale parlamenter skal, når det er relevant, konsultere de regionale parlamenter, der har lovgivningskompetence.  
Hvis udkastet til lovgivningsmæssig retsakt hidrører fra en gruppe medlemsstater, sender Rådets 
formand udtalelsen til disse medlemsstaters regeringer.  
Hvis udkastet til lovgivningsmæssig retsakt hidrører fra Domstolen, Den Europæiske Centralbank 
eller Den Europæiske Investeringsbank, sender Rådets formand udtalelsen til den pågældende insti
­
tution eller det pågældende organ.  
Artikel 7  
1. Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen samt i givet fald gruppen af medlemsstater, 
Domstolen, Den Europæiske Centralbank eller Den Europæiske Investeringsbank, hvis udkastet til 
lovgivningsmæssig retsakt hidrører fra dem, tager hensyn til de begrundede udtalelser, der fremsættes 
af de nationale parlamenter eller af et kammer i et af disse parlamenter.  
Hvert nationalt parlament råder over to stemmer fordelt alt efter det nationale parlamentariske 
system. I et nationalt parlamentarisk tokammersystem råder hvert af de to kamre over én stemme.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/207
2. Såfremt de begrundede udtalelser om, at et udkast til lovgivningsmæssig retsakt ikke er i 
overensstemmelse med nærhedsprincippet, repræsenterer mindst en tredjedel af samtlige de stemmer, 
der er tildelt de nationale parlamenter i overensstemmelse med stk. 1, andet afsnit, skal udkastet tages 
op til fornyet overvejelse. Denne tærskel er en fjerdedel, når der er tale om et udkast til lovgivnings ­
mæssig retsakt, der forelægges med hjemmel i artikel 76 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde vedrørende området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.  
Efter denne fornyede overvejelse kan Kommissionen eller eventuelt gruppen af medlemsstater, 
Europa-Parlamentet, Domstolen, Den Europæiske Centralbank eller Den Europæiske Investeringsbank, 
hvis udkastet til lovgivningsmæssig retsakt hidrører fra dem, beslutte at opretholde udkastet, ændre 
det eller trække det tilbage. Beslutningen skal begrundes.  
3. Under den almindelige lovgivningsprocedure gælder det endvidere, at såfremt begrundede 
udtalelser om, at et udkast til lovgivningsmæssig retsakt ikke er i overensstemmelse med nærheds ­
princippet, repræsenterer mindst et simpelt flertal af de stemmer, der er tildelt de nationale parla ­
menter i overensstemmelse med stk. 1, andet afsnit, skal udkastet tages op til fornyet overvejelse. Efter denne fornyede overvejelse kan Kommissionen beslutte at opretholde udkastet, ændre det eller 
trække det tilbage.  
Hvis Kommissionen beslutter at opretholde udkastet, skal den i en begrundet udtalelse underbygge 
sin opfattelse af, at det er i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Denne begrundede udtalelse 
såvel som de begrundede udtalelser fra de nationale parlamenter skal sendes til EU-lovgiveren til overvejelse i proceduren:  
a) inden afslutningen af førstebehandlingen overvejer lovgiveren (Europa-Parlamentet og Rådet) 
lovgivningsforslagets overensstemmelse med nærhedsprincippet under særlig hensyntagen til de 
begrundelser, som flertallet af de nationale parlamenter har givet udtryk for og deler, samt 
Kommissionens begrundede udtalelse  
b) hvis lovgiveren med et flertal på 55 % af Rådets medlemmer eller et flertal af de stemmer, der er 
afgivet i Europa-Parlamentet, er af den opfattelse, at forslaget ikke er i overensstemmelse med 
nærhedsprincippet, behandles lovgivningsforslaget ikke yderligere.  
Artikel 8  
Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i sager vedrørende lovgiv
­
ningsmæssige retsakters overtrædelse af nærhedsprincippet, der anlægges i henhold til de nærmere bestemmelser i artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde af en medlemsstat 
eller forelægges af denne i overensstemmelse med dens interne retssystem på vegne af dens nationale 
parlament eller et kammer i dette parlament.  
I overensstemmelse med nævnte artikel kan Regionsudvalget også anlægge sådanne sager vedrørende 
lovgivningsmæssige retsakter, hvis vedtagelse det ifølge traktaten om Den Europæiske Unions funk
­
tionsmåde skal høres om.DA C 83/208 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 9  
Kommissionen forelægger hvert år Det Europæiske Råd, Europa-Parlamentet, Rådet og de nationale 
parlamenter en rapport om anvendelsen af artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. Årsrap ­
porten sendes også til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/209
PROTOKOL (nr. 3)  
VEDRØRENDE STATUTTEN FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS 
DOMSTOL  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at fastsætte den statut for Den Europæiske Unions Domstol, der er omhandlet i 
artikel 281 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Atomenergifællesskab:  
Artikel 1  
Den Europæiske Unions Domstol træder sammen og udøver sin virksomhed i overensstemmelse med 
bestemmelserne i traktaterne, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab 
(Euratomtraktaten) og i denne statut.  
AFSNIT I  
DOMMERNE OG GENERALADVOKATERNE  
Artikel 2  
Enhver dommer skal, inden han påbegynder sin embedsvirksomhed, i et offentligt retsmøde aflægge 
ed for Domstolen på at ville udføre sit hverv med fuldstændig upartiskhed og samvittighedsfuldhed 
og bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og afstemninger.  
Artikel 3  
Dommerne er fritaget for retsforfølgning. For så vidt angår deres embedshandlinger, herunder mundt ­
lige og skriftlige ytringer, nyder de denne immunitet også efter ophøret af deres embedsvirksomhed.  
Domstolen kan i plenum ophæve immuniteten. Vedrører afgørelsen et medlem af Retten eller en 
specialret, træffer Domstolen afgørelse efter høring af den berørte ret.  
Indledes der efter immunitetens ophævelse strafferetlig forfølgning mod en dommer, kan denne i 
enhver af medlemsstaterne kun stilles for den ret, der er kompetent til at behandle sager mod 
medlemmerne af landets øverste domstol.DA C 83/210 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 11-14 og artikel 17 i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immu ­
niteter finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere, generaladvokater, justits ­
sekretær og assisterende referenter dog med forbehold af bestemmelserne i de foregående afsnit 
vedrørende dommernes fritagelse for retsforfølgning.  
Artikel 4  
Dommerne må ikke varetage noget politisk eller administrativt hverv.  
De må ikke udøve nogen — lønnet eller ulønnet — erhvervsmæssig virksomhed, medmindre Rådet, 
der træffer afgørelse med simpelt flertal, undtagelsesvis giver tilladelse hertil.  
Ved deres tiltræden afgiver de en højtidelig forsikring, hvorefter de under deres embedsvirksomhed 
og efter dennes ophør vil overholde de forpligtelser, der følger med deres hverv, i særdeleshed pligten til, efter at deres embedsvirksomhed er ophørt, at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til påtagelse af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.  
I tvivlstilfælde træffer Domstolen afgørelse. Vedrører afgørelsen et medlem af Retten eller en speci
­
alret, træffer Domstolen afgørelse efter høring af den berørte ret.  
Artikel 5  
Bortset fra ordinære nybesættelser samt dødsfald ophører en dommers embedsvirksomhed ved 
fratræden.  
Ved en dommers fratræden indgives afskedsansøgningen til Domstolens præsident, der videresender 
den til Rådets formand. Ved sidstnævnte meddelelse bliver embedet ledigt.  
Bortset fra tilfælde, hvor artikel 6 finder anvendelse, fungerer enhver dommer i embedet, indtil hans 
efterfølger er tiltrådt.  
Artikel 6  
En dommer kan hverken afskediges eller frakendes retten til pension eller til andre fordele, der træder 
i stedet herfor, medmindre han efter Domstolens dommeres og generaladvokaters enstemmige 
opfattelse ikke længere opfylder de nødvendige forudsætninger eller lever op til de forpligtelser, 
der følger med embedet. Den pågældende dommer medvirker ikke ved sådanne afgørelser. Er den 
pågældende medlem af Retten eller en specialret, træffer Domstolen afgørelse efter høring af den 
berørte ret.  
Justitssekretæren underretter Europa-Parlamentets formand og Kommissionens formand om Domsto ­
lens afgørelse og oversender den til Rådets formand.  
Såfremt en dommer ved en sådan afgørelse afskediges fra sit embede, bliver embedet ledigt ved 
meddelelsen til Rådets formand.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/211
Artikel 7  
Ophører en dommer med at udøve sit hverv inden embedsperiodens udløb, udnævnes en efterfølger 
for resten af perioden.  
Artikel 8  
Bestemmelserne i artikel 2-7 finder anvendelse på generaladvokaterne.  
AFSNIT II  
DOMSTOLENS ORGANISATION  
Artikel 9  
Ved den delvise nybesættelse af dommerembederne, der finder sted hvert tredje år, afgår der skiftevis 
fjorten og tretten dommere.  
Ved den delvise nybesættelse af generaladvokaternes embeder, der finder sted hvert tredje år, afgår der 
hver gang fire generaladvokater.  
Artikel 10  
Justitssekretæren aflægger for Domstolen ed på at ville udøve sin virksomhed med fuldstændig 
upartiskhed og samvittighedsfuldhed og på at bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og 
afstemninger.  
Artikel 11  
Domstolen udfærdiger bestemmelser om afløsning af justitssekretæren for tilfælde, hvor denne får 
forfald.  
Artikel 12  
Til Domstolen knyttes tjenestemænd og andre ansatte , for at den skal kunne udøve sin virksomhed. 
De er undergivet justitssekretæren under præsidentens tilsyn.  
Artikel 13  
På anmodning af Domstolen kan Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivnings ­
procedure tillade udnævnelsen af assisterende referenter og træffe bestemmelse om deres stilling. De 
assisterende referenter kan på vilkår, der fastsættes i procesreglementet, kaldes til at deltage i forbere ­
delsen af sager, der er indbragt for Domstolen, og til at samarbejde med den refererende dommer.  
Til assisterende referenter vælges personer, hvis uafhængighed er uomtvistelig, og som kan doku ­
mentere den nødvendige juridiske egnethed; de udnævnes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt 
flertal. De aflægger for Domstolen ed på at ville udføre deres hverv med fuldstændig upartiskhed og 
samvittighedsfuldhed og på at bevare tavshed om Domstolens rådslagninger og afstemninger.DA C 83/212 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 14  
Dommerne, generaladvokaterne og justitssekretæren er forpligtet til at have bopæl ved Domstolens 
sæde.  
Artikel 15  
Domstolen udøver sin virksomhed vedvarende. Retsferiernes længde fastsættes af Domstolen under 
hensyn til tjenestens krav.  
Artikel 16  
Domstolen opretter af sin midte afdelinger, der sættes af tre eller fem dommere. Dommerne vælger af 
deres midte formænd for afdelingerne. Formændene for afdelinger med fem dommere vælges for et 
tidsrum af tre år. De kan genvælges én gang.  
Den store afdeling sættes af tretten dommere. Dens forsæde føres af Domstolens præsident. Den 
store afdeling sammensættes endvidere af formændene for afdelingerne med fem dommere og af andre dommere udpeget i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet.  
Domstolen sættes som stor afdeling, når en medlemsstat eller en af Unionens institutioner, som er 
part i sagen, anmoder herom.  
Domstolen sættes i plenum, når den behandler sager, der er indbragt for den i henhold til 
artikel 228, stk. 2, artikel 245, stk. 2, artikel 247 eller artikel 286, stk. 6, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde.  
Finder Domstolen, at en sag, der er indbragt for den, er af særlig vigtighed, kan den desuden efter at 
have hørt generaladvokaten beslutte at henvise sagen til Domstolens plenum.  
Artikel 17  
Domstolens afgørelser kan kun gyldigt træffes af et ulige antal dommere.  
Afgørelser truffet af afdelinger, der sættes af tre eller fem dommere, er kun gyldige, hvis de træffes af 
tre dommere.  
Afgørelser truffet af den store afdeling er kun gyldige, når ni dommere er til stede.  
Afgørelser truffet af Domstolen i plenum er kun gyldige, når femten dommere er til stede.
 
Får en dommer i en afdeling forfald, kan en dommer fra en anden afdeling tilkaldes i henhold til 
regler, der fastsættes i procesreglementet.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/213
Artikel 18  
Dommerne og generaladvokaterne kan ikke deltage i afgørelsen af nogen sag, hvori de tidligere har 
optrådt som befuldmægtiget, rådgiver eller advokat for en af parterne, eller hvorom de har måttet 
udtale sig som medlem af en ret eller en undersøgelseskommission eller i anden egenskab.  
Mener en dommer eller en generaladvokat, at han af særlige grunde ikke kan deltage i afgørelsen eller 
i undersøgelsen af en bestemt sag, underretter han præsidenten herom. Finder præsidenten, at en dommer eller en generaladvokat af særlige grunde ikke bør sidde med eller fremkomme med forslag 
til afgørelser i en bestemt sag, gør han den pågældende opmærksom herpå.  
Opstår der vanskeligheder angående anvendelsen af denne artikel, træffer Domstolen afgørelse.  
En part kan ikke begære sammensætningen af Domstolen eller af en af dens afdelinger ændret under 
påberåbelse det være sig af en dommers nationalitet eller af, at der ikke til Domstolen eller en af dens 
afdelinger er knyttet nogen dommer af partens nationalitet.  
AFSNIT III
 
RETTERGANGSMÅDEN VED DOMSTOLEN  
Artikel 19  
Medlemsstaterne såvel som Unionens institutioner repræsenteres for Domstolen af en befuldmæg ­
tiget, der udpeges for hver enkelt sag; den befuldmægtigede kan bistås af en rådgiver eller af en 
advokat.  
De stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bortset fra 
medlemsstaterne, samt den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed repræsenteres på samme 
måde.  
Andre parter skal repræsenteres af en advokat.  
Kun en advokat, der har beskikkelse i en medlemsstat eller i en anden stat, som er part i aftalen om 
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, kan repræsentere eller bistå en part for Domstolen.  
De befuldmægtigede, rådgivere og advokater, der møder for Domstolen, nyder på vilkår, der fast ­
sættes i procesreglementet, de rettigheder og garantier, der er nødvendige for, at de kan udøve deres 
hverv uafhængigt.  
Domstolen skal i henhold til procesreglementets bestemmelser over for de rådgivere og advokater, 
der møder for den, have de beføjelser, der normalt tilkommer domstole.  
Lærere ved højere læreanstalter, der er statsborgere i medlemsstater, hvis lovgivning tillader dem at 
være rettergangsfuldmægtige, nyder for Domstolen samme rettigheder, som i denne artikel 
indrømmes advokater.DA C 83/214 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 20  
Retsforhandlingerne for Domstolen opdeles i to stadier: et skriftligt og et mundtligt.  
Den skriftlige forhandling omfatter overgivelsen til parterne og til de institutioner i Unionen, hvis 
beslutninger omtvistes, af stævninger, indlæg, svarskrifter og erklæringer tillige med eventuelle 
replikker og duplikker samt af alle påberåbte bilag og aktstykker eller af bekræftede genparter deraf.  
Overgivelsen varetages af justitssekretæren i den rækkefølge og inden for de frister, der er fastsat i 
procesreglementet.  
Den mundtlige forhandling omfatter oplæsningen af den rapport, der forelægges af den refererende 
dommer, Domstolens påhør af de befuldmægtigede, rådgiverne og advokaterne samt af generalad ­
vokatens forslag til afgørelser og i påkomm ende tilfælde afhøringen af vidner og sagkyndige.  
Finder Domstolen, at sagen ikke rejser nogen nye retsspørgsmål, kan den efter at have hørt gene ­
raladvokaten beslutte, at sagen skal pådømmes uden generaladvokatens forslag til afgørelse.  
Artikel 21  
Sag anlægges ved Domstolen ved indlevering af stævning til justitssekretæren. Stævningen skal angive 
sagsøgerens navn og bopæl, underskriverens stilling, den part eller de parter, mod hvem stævningen 
udtages, søgsmålets genstand, påstandene og en kort fremstilling af søgsmålsgrundene.  
Stævningen ledsages i påkommende tilfælde af det aktstykke, der begæres kendt ugyldigt, eller i det i 
artikel 265 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde omhandlede tilfælde af dokumen ­
tation vedrørende tidspunktet for den opfordring, der omhandles i nævnte artikel. Er disse doku ­
menter ikke vedlagt stævningen, opfordrer justitssekretæren vedkommende part til at fremskaffe dem 
inden en passende frist; søgsmålet kan ikke afvises, fordi forholdet først bringes i orden efter klage ­
fristens udløb.  
Artikel 22  
I de tilfælde, der er omhandlet i Euratomtraktatens artikel 18, anlægges sag ved Domstolen ved 
indgivelse af søgsmålet til justitssekretæren. Søgsmålet skal angive sagsøgerens navn og bopæl, 
underskriverens stilling, den afgørelse, der anfægtes, modparterne, tvistens genstand, påstandene og 
en kort fremstilling af søgsmålsgrundene.  
Søgsmålet ledsages af en bekræftet genpart af den anfægtede afgørelse fra Voldgiftsudvalget.  
Hvis Domstolen ikke giver sagsøgeren medhold, bliver Voldgiftsudvalgets afgørelse endelig.  
Hvis Domstolen ophæver Voldgiftsudvalgets afgørelse, kan sagen i givet fald på foranledning af en af 
parterne på ny forelægges Voldgiftsudvalget. Dette er bundet af Domstolens afgørelse af rets ­
spørgsmål.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/215
Artikel 23  
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 267 i traktat en om Den Europæiske Unions funktionsmåde, 
påhviler det den nationale ret, der beslutter at udsætte en sag og retter henvendelse til Domstolen, at 
oversende denne beslutning til Domstolen. Domstolens justitssekretær giver herefter meddelelse om beslutningen til sagens parter, medlemsstaterne og Kommissionen samt til den institution, det organ, 
det kontor eller det agentur i Unionen, der har vedtaget den retsakt, hvis gyldighed eller fortolkning 
omtvistes.  
Parterne, medlemsstaterne, Kommissionen og i påkommende tilfælde den institution, det organ, det 
kontor eller det agentur i Unionen, der har vedtaget den retsakt, hvis gyldighed eller fortolkning 
omtvistes, kan inden to måneder fra sidstnævnte meddelelse indgive indlæg eller andre skriftlige 
udtalelser til Domstolen.  
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 267 i traktat en om Den Europæiske Unions funktionsmåde, 
giver Domstolens justitssekretær endvidere meddelelse om den nationale rets beslutning til de stater, 
som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bortset fra medlems
­
staterne, samt til den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed, som alle inden to måneder efter 
meddelelsen kan indgive indlæg eller andre skriftlige udtale lser til Domstolen, såfremt sagen hører 
under aftalens anvendelsesområde.  
Når der af Rådet er indgået en aftale med et eller flere tredjelande vedrørende et nærmere bestemt 
sagsområde, og det deri er bestemt, at disse tredjelande kan indgive skriftlige indlæg eller udtalelser i 
tilfælde, hvor en ret i en medlemsstat har forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål, der vedrører 
den pågældende aftales anvendelsesområde, gives der ligeledes meddelelse om den nationale rets beslutning, hvori et sådant spørgsmål stilles, til de pågældende tredjelande, som inden to måneder 
fra meddelelsen kan indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen.  
Artikel 23a (
 1 ) 
Der kan i procesreglementet fastsættes bestemmelser om en fremskyndet procedure og, for så vidt 
angår præjudicielle forelæggelser vedrørende området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, en 
hasteprocedure.  
Det kan for disse procedurer bestemmes, at der gælder en kortere frist for indgivelse af indlæg eller 
andre skriftlige udtalelser end den frist, der er fastsat i artikel 23, og at der, uanset artikel 20, stk. 4, 
skal ske pådømmelse uden generaladvokatens forslag til afgørelse.  
For hasteproceduren kan der desuden fastsættes bestemmelse om en begrænsning af de parter og 
øvrige berørte, der er omfattet af statuttens artikel 23, som kan indgive indlæg eller andre skriftlige 
udtalelser, og at den skriftlige forhandling i yderst hastende tilfælde kan udelades.DA C 83/216 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010  
( 1 ) Artiklen blev indført ved afgørelse 2008/79/EF, Euratom (EUT L 24 af 29.1.2008, s. 42).
Artikel 24  
Domstolen kan forlange, at parterne fremlægger ethvert dokument og meddeler enhver oplysning, 
som den finder ønskelig. I tilfælde af at dette nægtes, fastslår Domstolen dette udtrykkeligt.  
Domstolen kan ligeledes afkræve medlemsstaterne og de institutioner, organer, kontorer eller agen ­
turer, der ikke er parter i retssagen, enhver oplysning, som den finder nødvendig for sagens behand ­
ling.  
Artikel 25  
Domstolen kan til enhver tid efter eget valg betro enkeltpersoner, grupper, bureauer, kommissioner 
eller organer den opgave at foretage en sagkyndig undersøgelse.  
Artikel 26  
Der kan afhøres vidner i overensstemmelse med procesreglementets bestemmelser.  
Artikel 27  
Domstolen kan i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet, over for udeblevne vidner 
udøve de beføjelser, der sædvanligt tilkommer domstole, og kan ikende bøder.  
Artikel 28  
Vidner og sagkyndige kan afhøres under ed ved benyttelse af den edsformular, der er foreskrevet i 
procesreglementet, eller på den måde, der er fastsat i vidnets eller den sagkyndiges nationale lovgiv ­
ning.  
Artikel 29  
Domstolen kan beslutte, at et vidne eller en sagkyndig skal afhøres for den ret, i hvis område vidnet 
eller den sagkyndige har bopæl.  
Denne beslutning tilstilles i overensstemmelse med procesreglementets bestemmelser vedkommende 
ret til udførelse. De dokumenter, der udfærdiges i forbindelse med udførelsen af denne retsanmod ­
ning, skal i henhold til samme bestemmelser sendes tilbage til Domstolen.  
Domstolen påtager sig de hermed forbundne udgifter, men kan i påkommende tilfælde pålægge 
sagens parter disse omkostninger.  
Artikel 30  
Hver medlemsstat anser vidners eller sagkyndiges edsbrud som den tilsvarende lovovertrædelse begået 
for en national ret i et civilt søgsmål. Efter Domstolens anmeldelse indleder vedkommende medlems ­
stat retsforfølgning mod gerningsmanden for den kompetente nationale ret.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/217
Artikel 31  
Retsmøderne er offentlige, medmindre Domstolen af egen drift eller på begæring af parterne, af 
vægtige grunde, træffer anden bestemmelse.  
Artikel 32  
Under retsforhandlingerne kan Domstolen afhøre de sagkyndige, vidnerne samt parterne selv. De 
sidstnævnte kan dog kun forhandle mundtligt gennem deres rettergangsfuldmægtige.  
Artikel 33  
Om hvert retsmøde føres en retsbog, der underskrives af præsidenten og justitssekretæren.  
Artikel 34  
Retslisten fastlægges af præsidenten.  
Artikel 35  
Domstolens rådslagninger og afstemninger er og forbliver hemmelige.  
Artikel 36  
Dommene skal begrundes. De skal angive navnene på de dommere, der har medvirket ved afgørelsen.  
Artikel 37  
Dommene underskrives af præsidenten og justitssekretæren. De afsiges i et offentligt retsmøde.  
Artikel 38  
Domstolen træffer afgørelse om sagsomkostningerne.  
Artikel 39  
Under anvendelse af en summarisk fremgangsmåde, der fastlægges i procesreglementet, og som i 
fornødent omfang kan afvige fra visse af bestemmelserne i denne statut, kan Domstolens præsident 
på begæring træffe afgørelse enten om udsættelse som nævnt i artikel 278 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og Euratomtraktatens artikel 157, eller om anvendelse af forelø
­
bige forholdsregler som nævnt i artikel 279 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, 
eller om udsættelse af tvangsfuldbyrdelse i overensstemmelse med artikel 299, stk. 4, i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde eller Euratomtraktatens artikel 164, stk. 3.DA C 83/218 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
I tilfælde af præsidentens forfald træder en anden dommer i hans sted i overensstemmelse med 
bestemmelserne i procesreglementet.  
Afgørelser, der træffes af præsidenten eller af denne s stedfortræder, er kun foreløbige og foregriber på 
ingen måde Domstolens afgørelse i hovedsagen.  
Artikel 40  
Medlemsstaterne og Unionens institutioner kan indtræde i retstvister, der er indbragt for Domstolen.  
Samme ret tilkommer Unionens organer, kontorer og agenturer samt alle andre personer, hvis de kan 
godtgøre, at de har en berettiget interesse i afgørelsen af en for Domstolen indbragt retstvist. Fysiske 
eller juridiske personer kan ikke indtræde i sager mellem medlemsstater, mellem Unionens institu ­
tioner eller mellem medlemsstater på den ene side og Unionens institutioner på den anden side.  
Med forbehold af stk. 2 kan de stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske 
Samarbejdsområde, bortset fra medlemsstaterne, samt den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyn ­
dighed indtræde i retstvister, der er indbragt for Domstolen, når disse tvister vedrører et af aftalens 
anvendelsesområder.  
Påstande, der fremsættes i en begæring om intervention, kan kun gå ud på at understøtte en af 
parternes påstande.  
Artikel 41  
Undlader den, der behørigt er indstævnet, at indgi ve svarskrift, afsiges der en udeblivelsesdom over 
den pågældende. Inden en måned efter forkyndelsen af dom i sagen kan der fremsendes indsigelse imod den. Medmindre Domstolen træffer anden bestemmelse, har en sådan fremsendelse af indsigelse ikke opsættende virkning på fuldbyrdelsen af udeblivelsesdommen.  
Artikel 42  
Medlemsstaterne, Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og alle andre fysiske eller 
juridiske personer kan i tilfælde og i henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet, rejse 
tredjemandsindsigelse mod dommen i en sag, i hvilken de ikke er blevet tilvarslet, hvis dommen 
gør indgreb i deres rettigheder.  
Artikel 43
 
Opstår der vanskeligheder vedrørende betydningen og rækkevidden af en dom, tilkommer det 
Domstolen at fortolke denne på begæring af en part eller en af Unionens institutioner, der 
godtgør at have en berettiget interesse heri.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/219
Artikel 44  
En pådømt sag kan kun begæres genoptaget af Domstolen, hvis der fremkommer en faktisk omstæn ­
dighed af afgørende betydning, der inden dommens afsigelse var ukendt for Domstolen og for den 
part, der begærer sagen genoptaget.  
Genoptagelsessagen indledes med en kendelse, hvorved Domstolen udtrykkeligt fastslår tilstedevæ ­
relsen af en ny faktisk omstændighed, anerkender, at denne har de egenskaber, der kan begrunde 
genoptagelse af sagen, og erklærer, at begæringen derfor kan imødekommes.  
Begæringen om genoptagelse kan ikke fremsættes senere end ti år efter dommens afsigelse.  
Artikel 45  
Særlige frister, der tager hensyn til afstandene, fastsættes i procesreglementet.  
Overskridelse af fristerne bevirker intet retstab, når den pågældende part godtgør, at der foreligger 
omstændigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure.  
Artikel 46  
Krav mod Unionen, der støttes på ansvar uden for kontraktforhold, forældes fem år efter, at den 
omstændighed, der ligger til grund for kravet, er indtrådt. Forældelsen afbrydes enten ved indgivelse 
af stævning til Domstolen, eller ved, at den skadelidte forud gør sit krav gældende over for vedkom ­
mende EU-institution. I sidstnævnte tilfælde skal sag anlægges inden den frist på to måneder, der er 
omhandlet i artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; i påkommende 
tilfælde finder bestemmelserne i artikel 265, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde anvendelse.  
Denne artikel finder også anvendelse på krav mod Den Europæiske Centralbank, der støttes på ansvar 
uden for kontraktforhold.  
AFSNIT IV  
RETTEN  
Artikel 47  
Artikel 9, stk. 1, artikel 14 og 15, artikel 17, stk. 1, 2, 4 og 5, samt artikel 18 finder anvendelse på 
Retten og dens medlemmer.  
Artikel 3, stk. 4, samt artikel 10, 11 og 14 finder tilsvarende anvendelse på Rettens justitssekretær.  
Artikel 48  
Retten består af syvogtyve dommere.DA C 83/220 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 49  
Rettens medlemmer kan udpeges til at udøve hvervet som generaladvokat.  
Generaladvokaten skal med henblik på at bistå Retten i udførelsen af dens opgave fuldstændig 
upartisk og uafhængigt offentligt fremsætte begrundede forslag til afgørelse af visse sager, der 
indbringes for Retten.  
Kriterierne for fastlæggelse af, i hvilke sager dette skal ske, samt reglerne for udpegelse af genera ­
ladvokaterne fastsættes i procesreglementet for Retten.  
Et medlem af Retten, der er udpeget til generaladvokat i en sag, kan ikke deltage i afgørelsen af den 
pågældende sag.  
Artikel 50  
Retten sættes i form af afdelinger bestående af tre eller fem dommere. Dommerne vælger af deres 
midte formænd for afdelingerne. Formændene for afdelinger med fem dommere vælges for et tidsrum af tre år. De kan genvælges én gang.  
I procesreglementet fastsættes regler om oprettelse af afdelingerne og om sagsfordelingen. I visse 
tilfælde, som fastlægges nærmere i procesreglementet, kan Retten sættes af samtlige medlemmer eller af en enedommer.  
Det kan i procesreglementet ligeledes fastsættes, at Rett en sættes som stor afdeling i tilfælde og i 
henhold til regler, der fastsættes i dette reglement.  
Artikel 51  
Som en undtagelse fra bestemmelsen i artikel 256, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde har Domstolen enekompetence i de søgsmål, som er omhandlet i artikel 263 og 265 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som er anlagt af en medlemsstat, og som er 
rettet mod:  
a) en retsakt udstedt af Europa-Parlamentet eller af Rådet eller af de to institutioner i fællesskab, eller 
rettet mod en af disse institutioners undladelse af at træffe afgørelse, eller mod begge disse institutioners undladelse af i fællesskab at træffe afgørelse, dog bortset fra  
— afgørelser truffet af Rådet i medfør af artikel 108, stk. 2, tredje afsnit, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
— retsakter vedtaget af Rådet i medfør af en rådsforordning om handelspolitiske beskyttelsesfor
­
anstaltninger som omhandlet i artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde  
— Rådets retsakter, hvorved det udøver gennemførelsesbeføjelser i henhold til artikel 291, stk. 2, 
i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmådeDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/221
b) en retsakt udstedt af Kommissionen eller Kommissionens undladelse af at træffe afgørelse i 
medfør af artikel 331, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Ligeledes har Domstolen enekompetence i de søgsmål, som er omhandlet i de nævnte bestemmelser, 
og som er anlagt af en af EU-institutionerne, til prøvelse af en retsakt udstedt af Europa-Parlamentet, 
Rådet, de to institutioner i fællesskab eller af Kommissionen, eller til prøvelse af den omstændighed, 
at Europa-Parlamentet, Rådet, de to institutioner i fællesskab eller Kommissionen har undladt at 
træffe afgørelse, og det samme gælder søgsmål, som er anlagt af en af EU-institutionerne til prøvelse 
af en retsakt udstedt af Den Europæiske Centralbank eller af, at Den Europæiske Centralbank har 
undladt at træffe afgørelse.  
Artikel 52  
Domstolens præsident og Rettens præsident fastsætter efter fælles aftale regler, hvorefter tjeneste ­
mænd og øvrige ansatte ved Domstolen skal kunne gøre tjeneste ved Retten med henblik på 
udøvelsen af dennes virksomhed. Visse tjenestemænd eller øvrige ansatte er undergivet Rettens 
justitssekretær under Rettens præsidents tilsyn.  
Artikel 53  
Afsnit III i denne statut finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten.  
I nødvendigt omfang præciseres og udfyldes disse regler i Rettens procesreglement. Procesreglementet 
kan fravige artikel 40, stk. 4, og artikel 41 for at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig 
gældende for sager om intellektuel ejendomsret.  
Uanset artikel 20, stk. 4, kan generaladvokaten fremsætte sine begrundede forslag til afgørelse 
skriftligt.  
Artikel 54  
Indgives en stævning eller et processkrift, der er stilet til Retten, fejlagtigt til Domstolens justits ­
sekretær, fremsender denne straks dokumentet til Rettens justitssekretær; på samme måde når en 
stævning eller et andet processkrift, der er stilet til Domstolen, fejlagtigt indgives til Rettens justits ­
sekretær, fremsender denne straks dokumentet til Domstolens justitssekretær.  
Finder Retten, at den ikke er kompetent til at påkende en sag, der er omfattet af Domstolens 
kompetence, henviser den sagen til Domstolen; når Domstolen finder, at en sag henhører under 
Rettens kompetence, henviser den på samme måde sagen til Retten, der i så fald ikke kan erklære sig 
inkompetent.  
Såfremt der indbringes sager for Domstolen og Retten, som har samme genstand, som rejser de 
samme fortolkningsspørgsmål, eller hvori gyldigheden af den samme retsakt anfægtes, kan Retten, 
efter at have hørt parterne, udsætte sin behandling af den pågældende sag, indtil Domstolen har 
afsagt dom, eller kan, når der er tale om søgsmål, der er anlagt i medfør af artikel 263 i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde, erklære sig inkompetent, således at Domstolen kan træffe 
afgørelse i sagen. Under de samme betingelser kan Domstolen ligeledes beslutte at udsætte sin 
behandling af sagen; i så fald fortsætter behandlingen ved Retten.  
Anfægter en medlemsstat og en af Unionens institutioner den samme retsakt, erklærer Retten sig 
inkompetent, således at Domstolen kan træffe afgørelse.DA C 83/222 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 55  
Afgørelser, hvorved en sags behandling ved Retten afsluttes, samt afgørelser, der afgør en del af en 
sags realitet, eller hvorved der tages stilling til en formalitetsindsigelse vedrørende Rettens kompe ­
tence eller en påstand om afvisning af sagen, skal af Rettens justitssekretær forkyndes for alle sagens 
parter samt alle medlemsstater og EU-institutioner, selv om disse ikke har interveneret i sagen for 
Retten.  
Artikel 56  
Der kan iværksættes appel til Domstolen, senest to måneder efter forkyndelsen af den pågældende 
anfægtede afgørelse, af afgørelser, hvorved den pågældende sags behandling ved Retten er blevet 
afsluttet, samt af afgørelser, der afgør en del af en sags realitet, eller hvorved der tages stilling til en 
formalitetsindsigelse vedrørende Rettens kompetence eller en påstand om afvisning af sagen.  
Appel kan iværksættes af enhver part, som helt eller delvis ikke har fået medhold. Andre inter ­
venienter end medlemsstaterne og EU-institutionerne kan dog kun iværksætte appel, såfremt den af 
Retten trufne afgørelse berører dem umiddelbart.  
Undtagen i sager imellem Unionen og dennes ansatte kan appel ligeledes iværksættes af medlems ­
stater og EU-institutioner, der ikke har interveneret i den pågældende sag for Retten. I sådanne tilfælde har de pågældende medlemsstater eller institutioner den samme retsstilling som medlems
­
stater eller institutioner, der har interveneret i første instans.  
Artikel 57  
Den, hvis begæring om intervention ikke er blevet taget til følge af Retten, kan appellere afgørelsen 
til Domstolen senest to uger efter forkyndelsen af afgørelsen om, at begæringen ikke tages til følge.  
Afgørelser truffet af Retten i henhold til artikel 278 eller 279 eller artikel 299, stk. 4, i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde eller Euratomtraktatens artikel 157 eller artikel 164, stk. 3, 
kan appelleres af parterne i sagen inden to måneder efter, at afgørelsen er forkyndt for dem.  
Appel efter stk. 1 og 2 i nærværende artikel påkendes efter fremgangsmåden i artikel 39.  
Artikel 58  
Appel til Domstolen er begrænset til retsspørgsmål. Den kan kun støttes på, at Retten savner 
kompetence, at der er begået rettergangsfejl, som krænker appellantens interesser, eller at Retten 
har overtrådt EU-retten.  
Appel kan ikke iværksættes alene til forandring af afgørelser om sagsomkostningerne eller om disses 
størrelse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/223
Artikel 59  
Når en afgørelse fra Retten appelleres, består retsforhandlingerne ved Domstolen af en skriftveksling 
og en mundtlig forhandling. I henhold til regler, der fastsættes i procesreglementet, kan Domstolen 
efter at have hørt generaladvokaten og parterne træffe afgørelse uden mundtlig forhandling.  
Artikel 60  
Appel har ikke opsættende virkning, jf. dog artikel 278 og 279 i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde og Euratomtraktatens artikel 157.  
Uanset artikel 280 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har en afgørelse fra Retten 
om annullation af en forordning først retsvirkning fra udløbet af den frist, der er omhandlet i 
artikel 56, stk. 1, i denne statut, eller, såfremt appel er iværksat inden for denne frist, fra stadfæ ­
stelsen eller fra afvisningen af appellen, dog med forbehold af muligheden for en part til at fremsætte 
begæring til Domstolen om midlertidig ophævelse af retsvirkningerne af den annullerede forordning 
eller om andre foreløbige forholdsregler i medfør af artikel 278 og 279 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde eller Euratomtraktatens artikel 157.  
Artikel 61  
Giver Domstolen appellanten medhold, ophæver den den af Retten trufne afgørelse. Domstolen kan i 
denne forbindelse enten selv træffe endelig afgørelse, hvis sagen er moden til påkendelse, eller 
hjemvise den til Retten til afgørelse.  
I tilfælde af hjemvisning er Retten bundet af de afgørelser om retsspørgsmål, der er indeholdt i 
Domstolens afgørelse.  
Når der under en appel, der iværksættes af en medlemsstat eller en EU-institution, der ikke har 
interveneret i den pågældende sag for Retten, gives appellanten medhold, kan Domstolen, dersom 
den skønner det nødvendigt, angive, hvilke af virkningerne af den af Retten trufne afgørelse, som er 
blevet ophævet, der skal betragtes som endelige for parterne i sagen.  
Artikel 62  
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 256, stk. 2 og 3, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, kan førstegeneraladvokaten, når han finder, at der er en alvorlig risiko for, at EU- 
rettens ensartede anvendelse eller sammenhæng kan påvirkes, foreslå Domstolen at foretage en 
fornyet prøvelse af den afgørelse, der er truffet af Retten.  
Forslaget skal fremsættes en måned efter, at Retten har truffet afgørelsen. Domstolen beslutter, inden 
en måned efter at førstegeneraladvokaten har fremsat sit forslag, om der skal foretages en fornyet 
prøvelse af afgørelsen.  
Artikel 62a  
Domstolen afgør de spørgsmål, der er underkastet fornyet prøvelse, efter en hasteprocedure på 
grundlag af de sagsakter, som Retten har fremsendt.DA C 83/224 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
De parter, der er omhandlet i artikel 23, og i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 256, stk. 2, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, parte rne i sagen for Retten har inden for en 
nærmere fastsat frist ret til at indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen om de 
spørgsmål, der er underkastet fornyet prøvelse.  
Domstolen kan beslutte at åbne den mundtlige forhandling, før den træffer afgørelse.  
Artikel 62b 
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 256, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde, har forslaget om fornyet prøvelse og beslutningen om indledning af proceduren for fornyet prøvelse ikke opsættende virkning, jf. dog artikel 278 og 279 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Fastslår Domstolen, at Rettens afgørelse påvirker EU-rettens ensartede anvendelse 
eller sammenhæng, hjemviser den sagen til Retten, som er bundet af de afgørelser om retsspørgsmål, 
der er indeholdt i Domstolens afgørelse; Domstolen kan angive, hvilke af virkningerne af Rettens afgørelse der skal betragtes som endelige for parterne i sagen. Følger afgørelsen af retstvisten, under hensyn til udfaldet af den fornyede prøvelse, af de faktiske omstændigheder, som Rettens afgørelse 
støttes på, afgør Domstolen imidlertid sagen endeligt.  
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 256, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktions
­
måde, får Rettens besvarelser af de spørgsmål, som Retten har fået forelagt, virkning ved udløbet af 
de frister, der er fastsat i artikel 62, stk. 2, medmindre der foreligger et forslag om fornyet prøvelse eller en beslutning om indledning af en procedure for fornyet prøvelse. Indledes der en procedure for 
fornyet prøvelse, får de besvarelser, der er underkastet fornyet prøvelse, virkning ved procedurens 
afslutning, medmindre Domstolen træffer anden afgørelse. Fastslår Domstolen, at Rettens afgørelse 
påvirker EU-rettens ensartede anvendelse eller sammenhæng, træder Domstolens besvarelse af de spørgsmål, der er underkastet fornyet prøvelse, i stedet for Rettens.  
AFSNIT IVa
 
SPECIALRETTERNE  
Artikel 62c  
Bestemmelserne om de specialretter, der oprettes i henhold til artikel 257 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde, hvad angår disses kompetence, sammensætning, organisation 
og rettergangsmåde, findes i bilaget til denne statut.  
AFSNIT V  
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  
Artikel 63  
Procesreglementet for Domstolen og procesreglementet for Retten skal indeholde alle forskrifter, der 
er nødvendige for at anvende og om fornødent udfylde denne statut.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/225
Artikel 64  
Den ordning, der skal gælde for Den Europæiske Unions Domstol på det sproglige område, fastsættes 
ved en forordning vedtaget af Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed. Denne forordning 
vedtages enten på begæring af Domstolen og efter høring af Kommissionen og Europa-Parlamentet 
eller på forslag af Kommissionen og efter høring af Domstolen og Europa-Parlamentet.  
Indtil vedtagelsen af disse regler, finder reglerne om sprog i procesreglementet for Domstolen og i 
procesreglementet for Retten fortsat anvendelse. Uanset artikel 253 og 254 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kræver enhver ændring eller ophævelse af disse bestemmelser 
Rådets enstemmige godkendelse.  
BILAG I
 
RETTEN FOR EU-PERSONALESAGER  
Artikel 1 
Retten for EU-personalesager, herefter benævnt »EU-Personaleretten«, udøver i første instans de beføjelser til at træffe 
afgørelse om tvister mellem Unionen og dens ansatte i henhold til artikel 270 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, herunder tvister mellem ethvert organ og dets personale, der er tillagt Den Europæiske Unions Domstol.  
Artikel 2  
EU-Personaleretten består af syv dommere. Hvis Domstolen anmoder herom, kan Rådet vedtage at forøge antallet af 
dommere.  
Dommerne udnævnes for en periode på seks år. Afgående dommere kan genudnævnes.  
Hvis en stilling som dommer bliver ledig, udnævnes der en ny dommer for en periode på seks år.  
Artikel 3  
1. Dommerne udnævnes af Rådet, der træffer afgørelse i henhold til artikel 257, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde, efter høring af det udvalg, der nedsættes i henhold til denne artikel. Rådet påser ved udnævnelsen 
af dommerne, at EU-Personaleretten får en afbalanceret sammensætning på så bredt et geografisk grundlag som muligt blandt medlemsstaternes statsborgere og for så vidt angår de repræsenterede nationale retssystemer.  
2. Enhver unionsborger, der opfylder betingelserne i artikel 257, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, kan indgive sin ansøgning. Rådet, der træffer afgørelse efter henstilling fra Domstolen, fastsætter betin
­
gelserne og de nærmere bestemmelser vedrørende indgivelse og behandling af ansøgningerne.  
3. Der nedsættes et udvalg bestående af syv medlemmer, der er valgt blandt tidligere medlemmer af Domstolen og 
Retten og jurister med anerkendte faglige kvalifikationer. Rådet træffer efter indstilling fra Domstolens præsident afgørelse om udpegelsen af udvalgets medlemmer og dets forretningsorden.DA C 83/226 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
4. Udvalget afgiver udtalelse om kandidaternes kvalifikationer til at udøve embedet som dommer ved EU-Personale ­
retten. Udvalget knytter til denne udtalelse en liste over kandidater, der besidder de mest hensigtsmæssige erfaringer på 
højt niveau. En sådan liste skal indeholde et antal kandidater svarende til mindst det dobbelte af det antal dommere, Rådet 
skal udnævne.  
Artikel 4 
1. Dommerne vælger af deres midte for et tidsrum af tre år EU-Personalerettens præsident. Denne kan genvælges.  
2. EU-Personaleretten sættes i afdelinger bestående af tre dommere. I visse tilfælde, som fastlægges nærmere i proces ­
reglementet, kan retten sættes i plenum, i en afdeling bestående af fem dommere eller af én enkelt dommer.  
3. Præsidenten for EU-Personaleretten er formand for plenum og for afdelingen med fem dommere. Formændene for 
afdelingerne med tre dommere udpeges efter reglerne i stk. 1. Hvis EU-Personalerettens præsident er tilknyttet en afdeling 
med tre dommere, fører han forsædet i denne afdeling.  
4. I procesreglementet fastsættes plenums beføjelser og beslutningsdygtige antal medlemmer samt regler om afdelin ­
gernes sammensætning og om sagsfordelingen.  
Artikel 5 
Artikel 2-6, artikel 14, artikel 15, artikel 17, stk. 1, 2 og 5, samt artikel 18 i statutten for Den Europæiske Unions 
Domstol finder anvendelse på EU-Personaleretten og dens medlemmer.  
Den ed, der er omhandlet i artikel 2 i statutten, aflægges for Domstolen, og de beslutninger, der er omhandlet i statuttens 
artikel 3, 4 og 6, træffes af Domstolen efter høring af EU-Personaleretten.  
Artikel 6 
1. EU-Personaleretten anvender Domstolens og Rettens administrative tjenester. Domstolens præsident eller eventuelt 
Rettens præsident fastsætter efter fælles aftale med præsidenten for EU-Personaleretten de regler, hvorefter tjenestemænd 
og øvrige ansatte ved Domstolen eller Retten skal kunne gøre tjeneste i EU-Personaleretten med henblik på udøvelsen af 
dennes virksomhed. Visse tjenestemænd eller øvrige ansatte skal undergives EU-Personalerettens justitssekretær under 
tilsyn af denne rets præsident.  
2. EU-Personaleretten udnævner sin justitssekretær og træffer bestemmelse om hans stilling. Artikel 3, stk. 4, og 
artikel 10, 11 og 14 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol finder anvendelse på rettens justitssekretær.  
Artikel 7 
1. Afsnit III i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, bortset fra artikel 22 og 23, finder anvendelse på 
rettergangsmåden ved EU-Personaleretten. I nødvendigt omfang præciseres og udfyldes disse regler i denne rets proces ­
reglement.  
2. Bestemmelserne om den sprogordning, der gælder for Retten, gælder også for EU-Personaleretten.  
3. Skriftudvekslingen omfatter indgivelse af stævning og svarskrift, medmindre EU-Personaleretten bestemmer, at 
yderligere skriftudveksling er nødvendig. Når en yderligere skriftudveksling har fundet sted, kan EU-Personaleretten 
med parternes samtykke beslutte at træffe afgørelse uden mundtlig forhandling.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/227
4. På ethvert stadium i sagens behandling, også umiddelbart efter stævningens indgivelse, kan EU-Personaleretten 
undersøge mulighederne for en mindelig bilæggelse af tvisten og bestræbe sig på at fremme en sådan bilæggelse.  
5. Afgørelse om sagsomkostninger træffes af EU-Personaleretten. Medmindre andet gælder i henhold til særlige 
bestemmelser i procesreglementet, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt 
påstand herom. 
Artikel 8 
1. Indgives en stævning eller et processkrift, der er stilet til EU-Personaleretten, fejlagtigt til Domstolens eller Rettens 
justitssekretær, fremsender denne straks dokumentet til EU-Personalerettens justitssekretær. På samme måde gælder, at når 
en stævning eller et andet processkrift, der er stilet til Domstolen eller Retten, fejlagtigt indgives til EU-Personalerettens 
justitssekretær, fremsender denne straks dokumentet til Domstolens eller Rettens justitssekretær.  
2. Finder EU-Personaleretten, at den ikke er kompetent til at påkende en sag, der er omfattet af Domstolens eller 
Rettens kompetence, henviser den sagen til Domstolen eller Retten. Når Domstolen eller Retten finder, at en sag henhører 
under EU-Personalerettens kompetence, henviser den ret, ved hvilken sagen anlægges, på samme måde sagen til denne, 
der i så fald ikke kan erklære sig inkompetent.  
3. Såfremt der indbringes sager for EU-Personaleretten og Retten, som rejser det samme fortolkningsspørgsmål, eller 
hvori gyldigheden af den samme retsakt anfægtes, kan EU-Personaleretten efter høring af parterne suspendere proceduren, 
indtil Retten har truffet afgørelse.  
Såfremt der indbringes sager for EU-Personaleretten og Retten, som har samme genstand, erklærer EU-Personaleretten sig 
inkompetent, således at Retten kan træffe afgørelse.  
Artikel 9 
Der kan iværksættes appel til Retten, senest to måneder efter forkyndelsen af den pågældende anfægtede afgørelse, af 
afgørelser, hvorved den pågældende sags behandling ved EU-Personaleretten er blevet afsluttet, samt af afgørelser, der 
afgør en del af en sags realitet, eller hvorved der tages stilling til en formalitetsindsigelse vedrørende rettens kompetence 
eller en påstand om afvisning af sagen.  
Appel kan iværksættes af enhver part, som helt eller delvis ikke har fået medhold. Andre intervenienter end medlems ­
staterne og EU-institutionerne kan dog kun iværksætte appel, såfremt den af EU-Personaleretten trufne afgørelse berører 
dem direkte.  
Artikel 10  
1. Den, hvis begæring om intervention ikke er blevet taget til følge af EU-Personaleretten, kan appellere afgørelsen til 
Retten senest to uger efter forkyndelsen af afgørelsen om, at begæringen ikke tages til følge.  
2. Afgørelser truffet af EU-Personaleretten i henhold til artikel 278 eller 279 eller artikel 299, stk. 4, i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde eller Euratomtraktatens artikel 157 eller artikel 164, stk. 3, kan appelleres af 
parterne i sagen inden to måneder efter, at afgørelsen er forkyndt for dem.  
3. Appel efter stk. 1 og 2 kan påkendes af præsidenten for Retten efter en summarisk fremgangsmåde, der i fornødent 
omfang kan afvige fra visse af bestemmelserne i dette bilag, og som fastlægges i Rettens procesreglement.DA C 83/228 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 11  
1. Appel til Retten er begrænset til retsspørgsmål. Den kan kun støttes på, at EU-Personaleretten savner kompetence, at 
der er begået rettergangsfejl ved denne ret, der krænker appellantens interesser, eller at EU-Personaleretten har overtrådt 
EU-retten.  
2. Appel kan ikke iværksættes alene til forandring af afgørelser om sagsomkostningerne eller om disses størrelse.  
Artikel 12  
1. Appel til Retten har ikke opsættende virkning, jf. dog artikel 278 og 279 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde og Euratomtraktatens artikel 157.  
2. Når en afgørelse fra EU-Personaleretten appelleres, består retsforhandlingerne ved Retten af en skriftveksling og en 
mundtlig forhandling. I henhold til reglerne i Rettens procesreglement kan denne efter at have hørt parterne træffe 
afgørelse uden mundtlig forhandling.  
Artikel 13  
1. Giver Retten appellanten medhold, ophæver den den af EU-Personaleretten trufne afgørelse og træffer selv afgørelse 
i sagen. Retten hjemviser sagen til EU-Personaleretten til afgørelse, hvis den ikke er moden til påkendelse.  
2. I tilfælde af hjemvisning er EU-Personaleretten bundet af de afgørelser om retsspørgsmål, der er indeholdt i Rettens 
afgørelse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/229
PROTOKOL (nr. 4)  
OM STATUTTEN FOR DET EUROPÆISKE SYSTEM AF 
CENTRALBANKER OG DEN EUROPÆISKE 
CENTRALBANK  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at fastsætte statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske 
Centralbank, der er omhandlet i artikel 129, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
KAPITEL I  
DET EUROPÆISKE SYSTEM AF CENTRALBANKER  
Artikel 1  
Det Europæiske System af Centralbanker  
Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker udgør i overensstemmelse med 
artikel 282, stk. 1, i traktaten om Den Europæ iske Unions funktionsmåde Det Europæiske System af 
Centralbanker (ESCB). ECB og de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som 
valuta, udgør Eurosystemet.  
ESCB og ECB udøver deres funktioner og deres virksomhed i overensstemmelse med bestemmelserne 
i traktaterne og i denne statut.  
KAPITEL II  
ESCB’S MÅL OG OPGAVER 
Artikel 2  
Mål 
I overensstemmelse med artikel 127, stk. 1, og artike l 282, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde er hovedmålet for ESCB at fastholde prisstabilitet. Uden at målsætningen om 
prisstabilitet derved berøres, støtter ESCB de generelle økonomiske politikker i Unionen med henblik 
på at bidrage til gennemførelsen af Unionens mål , som fastsat i artikel 3 i traktaten om Den 
Europæiske Union. ESCB handler i overensstemmelse med princippet om en åben markedsøkonomi 
med fri konkurrence, som fremmer en effektiv ressourceallokering, og i overensstemmelse med 
principperne i artikel 119 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.DA C 83/230 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 3  
Opgaver  
3.1. I overensstemmelse med artikel 127, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funk ­
tionsmåde er de grundlæggende opgaver, der skal udføres af ESCB:  
— at formulere og gennemføre Unionens monetære politik  
— at foretage transaktioner i udenlandsk valuta i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte 
traktats artikel 219  
— at besidde og forvalte medlemsstaternes officielle valutareserver  
— at fremme betalingssystemernes smidige funktion.  
3.2. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 127, stk. 3, berører artikel 3.1, tredje led, 
ikke medlemsstaternes regeringers besiddelse og forvaltning af arbejdsbeholdninger i udenlandske 
valutaer.  
3.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 127, stk. 5, bidrager ESCB til en smidig 
gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutterne og det finansielle systems stabilitet.  
Artikel 4
 
Rådgivende funktioner  
I overensstemmelse med artikel 127, stk. 4, i traktat en om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
a) skal ECB høres  
— om ethvert forslag til EU-retsakt inden for dens kompetenceområder  
— af de nationale myndigheder om ethvert udkast til retsforskrift inden for dens kompetence ­
områder, men inden for de rammer og på de betingelser, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.  
b) kan ECB forelægge udtalelser for EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer eller natio
­
nale myndigheder om spørgsmål inden for dens kompetenceområder.  
Artikel 5  
Indsamling af statistisk information  
5.1. ECB skal med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som 
er nødvendig for at udføre ESCB’s opgaver, enten fra de kompetente nationale myndigheder eller 
direkte fra de økonomiske enheder. ECB skal samarbejde om disse spørgsmål med EU-institutionerne, 
-organerne, -kontorerne og -agenturerne samt med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne 
eller i tredjelande og med internationale organisationer.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/231
5.2. De nationale centralbanker skal i videst muligt omfang udføre de opgaver, der er beskrevet i 
artikel 5.1.  
5.3. ECB skal bidrage til harmoniseringen, når denne er nødvendig, af de regler og den praksis, der 
gælder for indsamling, udarbejdelse og udgivelse af statistikker inden for dens kompetenceområder.  
5.4. Rådet fastsætter i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 41, hvilke fysiske og 
juridiske personer der er undergivet anmeldelseskrav, forskrifter om tavshedspligt og passende 
regler om håndhævelse.  
Artikel 6  
Internationalt samarbejde  
6.1. I spørgsmål om internationalt samarbejde, som vedrører ESCB’s opgaver, afgør ECB, hvordan 
ESCB skal repræsenteres.  
6.2. ECB og — med dennes godkendelse — de nationale centralbanker kan deltage i internationale 
monetære institutioner.  
6.3. Bestemmelserne i artikel 6.1 og 6.2 berører ikke bestemmelserne i artikel 138 i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
KAPITEL III  
ESCB’s ORGANISATION 
Artikel 7  
Uafhængighed  
I overensstemmelse med artikel 130 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde må 
hverken ECB, de nationale centralbanker eller medlemmerne af disses besluttende organer under 
udøvelsen af de beføjelser og gennemførelsen af de opgaver og pligter, som traktaterne og denne 
statut pålægger dem, søge eller modtage instrukser fra EU-institutioner, -organer, -kontorer eller 
-agenturer, fra nogen regering i en medlemsstat eller fra noget andet organ. Unionens institutioner, 
organer, kontorer og agenturer samt medlemsstaternes regeringer forpligter sig til at respektere dette 
princip og til ikke at søge at øve indflydelse på, hvordan medlemmerne af ECB’s og de nationale 
centralbankers besluttende organer udfører deres opgaver.  
Artikel 8  
Generelt princip  
ESCB skal styres af ECB’s besluttende organer.DA C 83/232 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 9  
Den Europæiske Centralbank  
9.1. ECB, som i overensstemmelse med artikel 282, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde har status som juridisk person, nyder i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og 
handleevne, som den pågældende stats lovgivning tillægger juridiske personer.  
9.2. ECB skal sikre, at de opgaver, som er overdraget ESCB i medfør af nævnte traktats 
artikel 127, stk. 2, 3 og 5, bliver udført, enten ved ECB’s egne aktiviteter i henhold til nærværende 
statut eller af de nationale centralbanker i henhold til artikel 12.1 og 14.  
9.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 129, stk. 3, er ECB’s besluttende organer 
Styrelsesrådet og direktionen.  
Artikel 10  
Styrelsesrådet  
10.1. I overensstemmelse med artikel 283, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funk ­
tionsmåde består Styrelsesrådet af medlemmerne af direktionen og cheferne for de nationale central ­
banker i de medlemsstater, der har euroen som valuta.  
10.2. Hvert medlem af Styrelsesrådet har én stemme. Fra det tidspunkt, hvor antallet af 
medlemmer af Styrelsesrådet overstiger 21, har hvert medlem af direktionen én stemme, og antallet af centralbankchefer med stemmeret udgør 15. Sidstnævnte stemmerettigheder fordeles og roterer 
som følger:  
— Når antallet af centralbankchefer overstiger 15, og indtil det udgør 22, inddeles centralbankchef
­
erne i to grupper på grundlag af en fordeling efter størrelsen af deres NCB’ers medlemsstaters 
andel af det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser og af den samlede aggregerede 
balance for de monetære finansielle institutioner i de medlemsstater, der har euroen som valuta. Andelene af det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser og af den samlede aggrege
­
rede balance for de monetære finansielle institutioner tildeles vægte på henholdsvis 5/6 og 1/6. 
Den første gruppe består af fem centralbankchefer og den anden gruppe af de øvrige central ­
bankchefer. Den hyppighed, hvormed centralbankcheferne i den første gruppe kan udøve stem ­
meret, kan ikke være lavere end den hyppighed, som gælder for centralbankcheferne i den anden 
gruppe. Den første gruppe tildeles fire stemmerettigheder og den anden gruppe 11, jf. dog 
foregående punktum.  
— Når antallet af centralbankchefer udgør 22, inddeles centralbankcheferne i tre grupper på 
grundlag af en fordeling efter størrelse i henhold til ovennævnte kriterier. Den første gruppe 
består af fem centralbankchefer og tildeles fire stemmerettigheder. Den anden gruppe består af 
halvdelen af det samlede antal centralbankchefer, i givet fald rundet op til nærmeste tal, og 
tildeles otte stemmerettigheder. Den tredje gruppe består af de øvrige centralbankchefer og 
tildeles tre stemmerettigheder.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/233
— Inden for hver gruppe udøver centralbankcheferne stemmeret i lige lange perioder.  
— Ved beregningen af andelene i det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser finder 
artikel 29.2 anvendelse. Den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institu ­
tioner beregnes i overensstemmelse med det statistiske grundlag, som gælder i Unionen på 
tidspunktet for beregningen.  
— Når det aggregerede bruttonationalprodukt i markedspriser justeres i henhold til artikel 29.3, eller 
når antallet af centralbankchefer øges, justeres størrelsen og/eller sammensætningen af grupperne i overensstemmelse med ovennævnte principper.  
— Styrelsesrådet, som træffer afgørelse med to tredjedeles flertal blandt alle medlemmer, såvel med 
som uden stemmeret, vedtager alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af ovennævnte 
principper og kan træffe afgørelse om at udskyde starten af rotationssystemet indtil det tidspunkt, 
hvor antallet af centralbankchefer overstiger 18.  
Udøvelse af stemmeretten kan kun ske ved personlig tilstedeværelse. Som en undtagelse fra denne 
regel kan den i artikel 12.3 omhandlede forretningsorden fastsætte, at Styrelsesrådets medlemmer kan 
afgive deres stemme ved anvendelse af telekonferencer. I denne forretningsorden skal det endvidere 
fastsættes, at et medlem af Styrelsesrådet, som er forhindret i at deltage i Styrelsesrådets møder i en 
længere periode, kan udpege en stedfortræder som medlem af Styrelsesrådet.  
Bestemmelserne i de foregående led berører ikke stemmerettigheder for alle medlemmer af Styrelses
­
rådet i henhold til artikel 10.3, 40.2. og 40.3.  
Medmindre andet er fastsat i denne statut, træf fer Styrelsesrådet afgørelse med simpelt flertal. Ved 
stemmelighed er formandens stemme afgørende.  
Styrelsesrådet er beslutningsdygtigt, når mindst to tredjedele af de medlemmer, som kan udøve 
stemmeret, er til stede. Hvis Styrelsesrådet ikke er beslutningsdygtigt, kan formanden indkalde til 
et ekstraordinært møde, på hvilket der kan træffes afgørelse uden hensyn til reglen om beslutnings ­
dygtighed.  
10.3. Ved afgørelser, der træffes i henhold til artikel 28, 29, 30, 32 og 33, skal Styrelsesrådets 
medlemmers stemmer vægtes i overensstemmelse med de nationale centralbankers andel af ECB’s 
indskudte kapital. Direktionsmedlemmernes stemmevægt er nul. En afgørelse anses for at være 
vedtaget med kvalificeret flertal, hvis dette flertal udgør mindst to tredjedele af ECB’s indskudte 
kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indehaverne af kapitalandele. Hvis en centralbankchef er forhindret i at være til stede, kan denne udpege en stedfortræder, der afgiver den vægtede stemme.  
10.4. Møderne er fortrolige. Styrelsesrådet kan træffe afgørelse om at offentliggøre resultatet af 
sine drøftelser.
 
10.5. Styrelsesrådet mødes mindst ti gange om året.DA C 83/234 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 11  
Direktionen  
11.1. I overensstemmelse med artikel 283, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde består direktionen af formanden, næstformanden og fire andre medlemmer.  
Medlemmerne skal udføre deres hverv på fuld tid. Intet medlem må, medmindre Styrelsesrådet 
undtagelsesvis giver tilladelse hertil, påtage sig nogen anden beskæftigelse, uanset om den aflønnes 
eller ej.  
11.2. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 283, stk. 2, andet afsnit, udnævnes 
formanden, næstformanden samt de øvrige medlemmer af direktionen blandt personer, som er værdige i almindeligt omdømme, og som har professionel erfaring i monetære forhold eller i bank
­
væsen, af Det Europæiske Råd med kvalificeret flertal på grundlag af en henstilling fra Rådet, efter 
høring af Europa-Parlamentet og Styrelsesrådet.  
Deres embedsperiode er på otte år, og mandatet kan ikke fornyes.  
Kun statsborgere i medlemsstaterne kan være medlemmer af direktionen.  
11.3. Ansættelsesvilkårene for direktionens medlemmer, især deres aflønning, pensioner og andre 
sociale ydelser, aftales i kontrakter med ECB og fastsættes af Styrelsesrådet efter forslag fra en komité, 
der består af tre medlemmer udnævnt af Styrelsesrådet og tre medlemmer udnævnt af Rådet. 
Direktionens medlemmer har ikke stemmeret i spørgsmål, som er omfattet af dette stykke.  
11.4. Hvis et direktionsmedlem ikke længere opfylder de betingelser, som er nødvendige for 
udførelsen af medlemmets pligter, eller hvis vedkommende har begået en alvorlig forseelse, kan 
Domstolen afskedige medlemmet efter indstilling fra Styrelsesrådet eller direktionen.  
11.5. Alle personligt tilstedeværende direktionsmedlemmer har ret til at stemme og har til det 
formål én stemme. Hvis ikke andet er fastsat, træffer direktionen afgørelse med simpelt flertal af de afgivne stemmer. Ved stemmelighed er formandens stemme afgørende. De nærmere bestemmelser for 
afstemning fastlægges i den i artikel 12.3 omhandlede forretningsorden.  
11.6. Direktionen er ansvarlig for ECB’s løbende forretninger.
 
11.7. Hvis en stilling som medlem af direktionen bliver ledig, skal der udnævnes et nyt medlem 
efter bestemmelserne i artikel 11.2.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/235
Artikel 12  
De besluttende organers ansvarsområder  
12.1. Styrelsesrådet fastsætter de retningslinjer og træffer de afgørelser, der er nødvendige for at 
udføre de opgaver, der er pålagt ESCB i henhold til traktaterne og denne statut. Styrelsesrådet 
udformer Unionens monetære politik, herunder — når det er hensigtsmæssigt — afgørelser om mellemliggende pengepolitiske målsætninger, om officielle rentesatser og om forsyningen med 
reserver i ESCB, og fastsætter de nødvendige retningslinjer for afgørelsernes gennemførelse.  
Direktionen skal gennemføre den monetære politik i overensstemmelse med de retningslinjer og 
afgørelser, der er vedtaget af Styrelsesrådet. I den forbindelse skal direktionen give de nationale 
centralbanker de nødvendige instrukser. Endvidere kan direktionen få delegeret visse beføjelser ved 
afgørelse truffet af Styrelsesrådet.  
I det omfang, det skønnes muligt og hensigtsmæssigt, og med forbehold af bestemmelserne i denne 
artikel, anvender ECB de nationale centralbanker til at udføre transaktioner, der henhører under 
ESCB’s opgaver. 
12.2. Direktionen er ansvarlig for forberedelsen af møderne i Styrelsesrådet.  
12.3. Styrelsesrådet vedtager en forretningsorden, som fastlægger den interne organisation af ECB 
og dens besluttende organer.  
12.4. De rådgivende funktioner, som er anført i artikel 4, skal udføres af Styrelsesrådet.  
12.5. Styrelsesrådet skal træffe de afgørelser, der er anført i artikel 6.  
Artikel 13
 
Formanden  
13.1. Formanden, eller i dennes fravær næstformanden, leder møderne i ECB’s Styrelsesråd og 
direktion.  
13.2. Med forbehold af artikel 38 repræsenterer formanden eller en af denne udpeget person ECB 
i forhold til omverdenen.  
Artikel 14  
De nationale centralbanker  
14.1. I overensstemmelse med artikel 131 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
sikrer hver medlemsstat, at dens nationale lovgivning, heru nder statutterne for dens nationale central ­
bank, er forenelige med traktaterne og denne statut.  
14.2. Statutterne for de nationale centralbanker skal især tilsikre, at embedsperioden for en chef 
for en national centralbank er mindst fem år.DA C 83/236 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
En centralbankchef kan kun afskediges, hvis vedkommende ikke længere opfylder de betingelser, som 
er nødvendige for udførelsen af dennes pligter, eller hvis vedkommende har begået en alvorlig 
forseelse. En afgørelse om afskedigelse kan af den pågældende centralbankchef eller af Styrelsesrådet 
indbringes for Domstolen under påberåbelse af, at traktaterne eller en gennemførelsesretsakt hertil er overtrådt. Sagen skal anlægges inden to måne der fra offentliggørelsen af nævnte afgørelse, eller dens 
meddelelse til klageren, eller i mangel heraf fra den dato, på hvilken klageren blev bekendt med afgørelsen.  
14.3. De nationale centralbanker udgør en integrerende del af ESCB og skal udføre deres funk
­
tioner i overensstemmelse med ECB’s retningslinjer og instrukser. Styrelsesrådet træffer de nødven ­
dige foranstaltninger for at sikre, at retningslinjer og instrukser fra ECB efterleves, og det kan forlange, at alle nødvendige oplysninger stilles til rådighed for det.  
14.4. De nationale centralbanker kan udføre funktioner, som ikke er nævnt i nærværende statut, 
medmindre Styrelsesrådet med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer træffer afgørelse om, 
at disse funktioner strider mod ESCB’s mål og opgaver. Sådanne funktioner udføres på de nationale 
centralbankers eget ansvar og for deres egen regning og risiko og betragtes ikke som en del af ESCB’s 
funktioner.  
Artikel 15
 
Pligt til at aflægge beretninger  
15.1. ECB skal mindst hvert kvartal udarbejde og offentliggøre beretninger om ESCB’s aktiviteter.  
15.2. En konsolideret oversigt over ESCB’s finansielle stilling skal offentliggøres hver uge.  
15.3. I overensstemmelse med artikel 284, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funk ­
tionsmåde skal ECB fremsende en årsberetning om ESCB’s aktiviteter og om den monetære politik i 
det foregående og det indeværende år til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen og også til Det 
Europæiske Råd.  
15.4. De i denne artikel nævnte beretninger og oversigter stilles vederlagsfrit til rådighed for 
interesserede.  
Artikel 16  
Pengesedler  
I overensstemmelse med artikel 128, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
har Styrelsesrådet eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. ECB og de nationale 
centralbanker kan udstede sådanne pengesedler. De pengesedler, der udstedes af ECB og de nationale 
centralbanker, er de eneste, der har status som lovlige betalingsmidler i Unionen.  
ECB skal så vidt muligt overholde eksisterende praksis for udstedelse og udformning af pengesedler.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/237
KAPITEL IV  
ESCB’s MONETÆRE FUNKTIONER OG TRANSAKTIONER 
Artikel 17  
Konti i ECB og de nationale centralbanker  
Til gennemførelse af deres transaktioner kan ECB og de nationale centralbanker åbne konti for 
kreditinstitutter, offentlige myndigheder og andre markedsdeltagere og kan modtage aktiver, herunder 
indskrevne værdipapirer, som sikkerhed.  
Artikel 18  
Markedsoperationer og långivning  
18.1. For at opfylde ESCB’s mål og udføre sine opgaver kan ECB og de nationale centralbanker:  
— deltage i de finansielle markeder dels ved at køb e og sælge fordringer og pengemarkedsinstru ­
menter (til omgående levering eller på termin), dels ved genkøbsforretninger og dels ved långiv ­
ning og låntagning i sådanne fordringer og instrumenter, i euro eller andre valutaer, samt ædelmetaller  
— udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes imod 
passende sikkerhed.  
18.2. ECB fastlægger generelle principper for markedsoperationer og långivning, der udføres af 
ECB eller af de nationale centralbanker, herunder for offentliggørelse af de betingelser, hvorunder de 
er rede til at indgå i sådanne transaktioner.  
Artikel 19
 
Mindstereserver  
19.1. ECB kan kræve, at kreditinstitutter, der er etableret i medlemsstaterne, holder mindstere ­
server på konti hos ECB og de nationale centralbanker for at opfylde målene for den monetære 
politik, jf. dog artikel 2. Reglerne om beregning og fastsættelse af de krævede mindstereserver kan 
udfærdiges af Styrelsesrådet. I tilfælde af manglende overholdelse af reservekravene er ECB berettiget 
til at pålægge strafrente og andre sanktioner med tilsvarende virkning.  
19.2. Med henblik på anvendelsen af denne artikel skal Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41 
fastsætte grundlaget for mindstereserverne og de maksimale tilladte forhold mellem disse reserver og 
grundlaget herfor samt passende sanktioner i tilfælde af manglende efterlevelse.DA C 83/238 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 20  
Andre instrumenter til monetær kontrol  
Styrelsesrådet kan med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer beslutte at anvende andre 
metoder til monetær kontrol, som det finder hensigtsmæssige under hensyn til artikel 2.  
Rådet skal efter fremgangsmåden i artikel 41 fastlægge sådanne metoders omfang, hvis de indebærer 
forpligtelser for tredjemand.  
Artikel 21  
Transaktioner med offentlige myndigheder  
21.1. I overensstemmelse med artikel 123 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
er det ECB og de nationale centralbanker forbudt at give Unionens institutioner, organer, kontorer 
eller agenturer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer 
inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i medlemsstaterne mulighed for at fore ­
tage overtræk eller at yde dem andre former for kreditfaciliteter, og det samme gælder ECB’s og de nationale centralbankers køb af gældsinstrumenter direkte fra disse.  
21.2. ECB og de nationale centralbanker kan optræde som fiskal agent for de i artikel 21.1 
omhandlede institutioner, organer mv.  
21.3. Bestemmelserne i denne artikel omfatter ikke offentligt ejede kreditinstitutter, der i forbin
­
delse med forsyning med reserver fra centralbanker skal have samme behandling fra de nationale centralbankers og ECB’s side som private kreditinstitutter.  
Artikel 22
 
Clearing- og betalingssystemer  
Med henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer inden for Unionen og 
over for tredjelande kan ECB og de nationale centralbanker tilbyde faciliteter, og ECB kan udstede forordninger.  
Artikel 23
 
Eksterne transaktioner  
ECB og de nationale centralbanker kan:  
— etablere relationer med centralbanker og finansielle institutioner i andre lande og, hvis det er 
hensigtsmæssigt, med internationale organisationer  
— erhverve og sælge enhver form for valutaaktiver og ædelmetaller til omgående levering eller på 
termin; begrebet »valutaaktiv« omfatter værdipapirer og alle andre aktiver i hvilken som helst form, der lyder på regningsenheder eller ethvert lands valutaDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/239
— besidde og forvalte de i denne artikel nævnte aktiver  
— udføre alle slags bankforretninger med tredjelande og internationale organisationer, herunder 
låntagning og långivning.  
Artikel 24  
Andre transaktioner  
Ud over de transaktioner, der følger af systemets opgaver, kan ECB og de nationale centralbanker 
foretage transaktioner vedrørende deres administration eller deres personale.  
KAPITEL V  
TILSYNSVIRKSOMHED  
Artikel 25  
Tilsynsvirksomhed  
25.1. ECB kan rådgive og blive konsulteret af Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes kompe ­
tente myndigheder angående anvendelsesområdet for og gennemførelsen af EU-lovgivningen vedrø ­
rende tilsynet med kreditinstitutter og stabiliteten af det finansielle system.  
25.2. I overensstemmelse med en forordning vedtaget af Rådet i henhold til artikel 127, stk. 6, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan ECB udføre specifikke opgaver vedrørende 
politikker med hensyn til tilsynet med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra 
forsikringsselskaber.  
KAPITEL VI  
FINANSIELLE BESTEMMELSER FOR ESCB  
Artikel 26  
Regnskab  
26.1. Regnskabsåret for ECB og de nationale centralbanker begynder den første dag i januar og 
udløber den sidste dag i december.  
26.2. ECB’s årsregnskab skal udfærdiges af direktionen efter principper fastlagt af Styrelsesrådet. 
Regnskabet skal godkendes af Styrelsesrådet og derefter offentliggøres.  
26.3. Direktionen skal til analytiske og operationelle formål udfærdige en konsolideret balance for 
ESCB, som skal omfatte de af de nationale centralbankers aktiver og passiver, som hører ind under ESCB.DA C 83/240 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
26.4. Med henblik på anvendelsen af denne artikel fastsætter Styrelsesrådet de nødvendige regler 
for en standardisering af bogføringen og af beretningerne om de transaktioner, der er foretaget af de 
nationale centralbanker.  
Artikel 27  
Revision  
27.1. ECB’s og de nationale centralbankers regnskaber revideres af uafhængige eksterne revisorer, 
der indstilles af Styrelsesrådet og godkendes af Rådet. Revisorer ne skal have fri adgang til alle ECB’s 
og de nationale centralbankers bøger og konti og skal have adgang til al information om disses 
transaktioner.  
27.2. Artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde gælder kun for efter ­
prøvning af, hvor effektiv ECB’s forvaltning er i operationel henseende.  
Artikel 28  
ECB’s kapital  
28.1. ECB’s kapital skal udgøre 5 mia. EUR. Kapitalen kan udvides med de beløb, som Styrelses ­
rådet træffer afgørelse om med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal inden for de 
grænser og under de vilkår, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.  
28.2. De nationale centralbanker er de eneste indskydere og ejere af ECB’s kapital. Kapitalind ­
skuddet bestemmes efter den fordelingsnøgle, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 29.  
28.3. Styrelsesrådet fastsætter med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal, i hvilket 
omfang og i hvilken form kapitalen skal indbetales.  
28.4. Med forbehold af artikel 28.5 kan de nationale centralbankers kapitalandele i ECB ikke 
overdrages, pantsættes eller gøres til genstand for udlæg.  
28.5. Såfremt den fordelingsnøgle, som der henvises til i artikel 29, ændres, omfordeler de 
nationale centralbanker deres kapitalandele imellem sig i nødvendigt omfang for at sikre, at forde ­
lingen af kapitalandelene svarer til den ændrede fordelingsnøgle. Styrelsesrådet fastlægger de nærmere vilkår for sådanne omfordelinger.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/241
Artikel 29  
Fordelingsnøgle for kapitalindskud  
29.1. Fordelingsnøglen for kapitalindskuddet i ECB, der for første gang blev fastsat i 1998 i 
forbindelse med oprettelsen af ESCB, fastsættes ved at tildele hver national centralbank en vægt i 
denne fordelingsnøgle, der er lig med summen af:  
— 50 % af den pågældende medlemsstats andel af Unionens befolkning det næstsidste år forud for 
ESCB’s oprettelse  
— 50 % af den pågældende medlemsstats andel af Unionens bruttonationalprodukt i markedspriser, 
som opgjort de seneste fem år forud for det næstsidste år før ESCB’s oprettelse.  
Procentdelene rundes op eller ned til det nærmeste multiplum af 0,0001 procentpoint.  
29.2. De statistiske data med henblik på anvendelsen af denne artikel tilvejebringes af Kommis ­
sionen i overensstemmelse med de regler, der vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.  
29.3. De vægte, der tildeles de nationale centralbanker, justeres hvert femte år efter ESCB’s 
oprettelse i analogi med bestemmelserne i artikel 29.1. Den ændrede fordelingsnøgle får virkning 
den første dag i det følgende år.  
29.4. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne 
artikel.  
Artikel 30  
Overførsel af valutareserveaktiver til ECB  
30.1. Med forbehold af artikel 28 forsynes ECB af de nationale centralbanker med valutareserve ­
aktiver, bortset fra medlemsstaternes valutaer, euro, IMF-reservestillinger og SDR, svarende til et beløb 
på op til 50 mia. EUR. Styrelsesrådet beslutter, hvor stor en del der skal indbetales til ECB efter dens oprettelse, og hvor store beløb der skal indbetales på senere tidspunkter. ECB skal have fuld ret til at 
besidde og forvalte de valutareserver, der overføres til den, og anvende dem til de formål, der er 
fastsat i denne statut.  
30.2. Den enkelte nationale centralbanks bidrag fastsættes i forhold til dens andel i ECB’s 
indskudte kapital.  
30.3. ECB krediterer hver national centralbank med en fordring, der svarer til bidragets størrelse. 
Styrelsesrådet fastsætter pålydende og forrentning af disse fordringer.  
30.4. ECB kan indkalde valutareserveaktiver ud over den i artikel 30.1 fastlagte grænse i over
­
ensstemmelse med artikel 30.2 inden for de grænser og på de vilkår, der fastsættes af Rådet efter 
fremgangsmåden i artikel 41.DA C 83/242 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
30.5. ECB kan besidde og forvalte IMF-reservestillinger og SDR samt sørge for sammenlægning af 
sådanne aktiver.  
30.6. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne 
artikel.  
Artikel 31  
De nationale centralbankers valutareserveaktiver  
31.1. De nationale centralbanker har ret til at udføre transaktioner til opfyldelse af deres forplig ­
telser over for internationale organisationer i overensstemmelse med artikel 23.  
31.2. Alle andre transaktioner i valutareserveaktiver, som forbliver i de nationale centralbanker 
efter de overførsler, der er nævnt i artikel 30, samt medlemsstaternes transaktioner med deres 
arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer skal over en bestemt grænse, der skal fastsættes i 
medfør af artikel 31.3, godkendes af ECB for at sikre overensstemmelse med Unionens valutakurs ­
politik og pengepolitik.  
31.3. Styrelsesrådet skal udstede retningslinjer med henblik på at lette gennemførelsen af disse 
transaktioner.  
Artikel 32  
Fordeling af de nationale centralbankers monetære indtægter  
32.1. De nationale centralbankers indtægter i forbindelse med deres udførelse af ESCB’s penge ­
politiske opgaver, i det følgende benævnt »de monetære indtægter», fordeles ved udgangen af hvert regnskabsår i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.  
32.2. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter er identisk med den 
årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for 
forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale 
centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter.  
32.3. Hvis Styrelsesrådet efter euroens indførelse finder, at de nationale centralbankers balance
­
struktur ikke giver mulighed for at anvende artikel 32.2, kan det med kvalificeret flertal træffe 
afgørelse om, at de monetære indtægter uanset artikel 32.2 skal beregnes efter en anden metode i 
en periode, der højst må være på fem år.  
32.4. Den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til 
den pågældende centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters 
indlån i overensstemmelse med artikel 19.  
Styrelsesrådet kan træffe afgørelse om at yde de nationale centralbanker en kompensation for deres 
udgifter i forbindelse med seddeludstedelse eller under exceptionelle omstændigheder for særlige tab i 
forbindelse med transaktioner som led i den monetære politik, der er udført for ESCB. Kompensa ­
tionen skal have en form, som Styrelsesrådet finder passende; sådanne beløb kan udlignes med de 
nationale centralbankers monetære indtægter.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/243
32.5. Summen af de nationale centralbankers monetære indtægter fordeles mellem disse banker 
indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele i ECB’s kapital med forbehold af afgørelser, der måtte 
blive truffet af Styrelsesrådet i overensstemmelse med artikel 33.2.  
32.6. Udligningen og betalingen af saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter 
foretages af ECB i overensstemmelse med de retningslinjer, der fastsættes af Styrelsesrådet.  
32.7. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne 
artikel.  
Artikel 33  
Fordeling af ECB’s nettooverskud og -tab  
33.1. ECB’s nettooverskud overføres på følgende måde:  
a) Et beløb, hvis størrelse fastsættes af Styrelsesrådet, og som ikke må overstige 20 % af nettoo ­
verskuddet, overføres til den almindelige reservefond inden for en grænse på 100 % af kapitalen.  
b) Det resterende nettooverskud fordeles til indehaverne af kapitalandele i ECB i forhold til deres 
andel i den indskudte kapital.  
33.2. Hvis ECB lider et tab, kan dette udlignes af ECB’s almindelige reservefond og om nødvendigt 
efter en afgørelse truffet af Styrelsesrådet af de monetære indtægter i det pågældende regnskabsår i 
forhold til og op til de beløb, der fordeles mellem de nationale centralbanker i overensstemmelse med artikel 32.5.
 
KAPITEL VII  
ALMINDELIGE BESTEMMELSER  
Artikel 34  
Retsakter  
34.1. I overensstemmelse med artikel 132 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
skal ECB  
— udstede forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at gennemføre de opgaver, der er 
fastlagt i artikel 3.1, første led, og i artikel 19.1, 22 eller 25.2, samt i tilfælde, der fastsættes i 
de retsakter vedtaget af Rådet, der er nævnt i artikel 41  
— vedtage de afgørelser, der er nødvendige for at udføre de opgaver, der er pålagt ESCB efter 
traktaterne og statutten for ESCB og ECB  
— rette henstillinger og afgive udtalelser.  
34.2 ECB kan træffe afgørelse om at offentliggøre sine afgørelser, henstillinger og udtalelser.DA C 83/244 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
34.3. Inden for de grænser og på de vilkår, der vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i 
artikel 41, skal ECB være berettiget til at pålægge foretagender bøder eller tvangsbøder i tilfælde 
af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og afgørelser.  
Artikel 35  
Domstolskontrol mv.  
35.1. ECB’s handlinger eller undladelser bedømmes eller fortolkes af Den Europæiske Unions 
Domstol i de tilfælde og på de vilkår, der er fastlagt i traktaterne. ECB kan anlægge sag i de tilfælde 
og på de vilkår, der er fastlagt i traktaterne.  
35.2. Tvister mellem ECB på den ene side og dens kreditorer, debitorer eller nogen anden person 
på den anden side afgøres af de kompetente nationale domstole, medmindre Den Europæiske Unions 
Domstol er tillagt kompetence.  
35.3. ECB er ansvarlig efter artikel 340 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. De 
nationale centralbanker er ansvarlige efter deres respektive nationale lovgivning.  
35.4. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en 
voldgiftsklausul, som indeholdes i en af ECB eller en på ECB’s vegne indgået offentligretlig eller privatretlig aftale.  
35.5. ECB’s afgørelse om at indbringe en sag for Den Europæiske Unions Domstol skal træffes af 
Styrelsesrådet.  
35.6. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende 
de nationale centralbankers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til traktaterne og denne statut. 
Hvis ECB finder, at en national centralbank har undladt at opfylde en af sine forpligtelser i henhold 
til traktaterne og denne statut, skal den fremsætte en begrundet udtalelse efter at have givet den 
nationale centralbank lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. Retter den pågældende nationale 
centralbank sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af ECB, kan denne 
indbringe sagen for Den Europæiske Unions Domstol.  
Artikel 36
 
Personale  
36.1. Styrelsesrådet fastsætter på forslag af direktionen ansættelsesvilkårene for ECB’s ansatte.  
36.2. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i enhver tvist 
mellem ECB og dens ansatte inden for de rammer og på de betingelser, der er fastsat i ansættelses ­
vilkårene.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/245
Artikel 37  (tidl. artikel 38)  
Tavshedspligt  
37.1. Medlemmerne af de besluttende organer og ECB ’s og de nationale centralbankers ansatte er 
— selv efter at deres hverv er ophørt — forpligtet til ikke at give oplysning om forhold, som ifølge 
deres natur er tjenestehemmeligheder.  
37.2. Personer med adgang til oplysninger, der er omfattet af EU-lovgivning, der pålægger tavs ­
hedspligt, er underlagt denne lovgivning.  
Artikel 38  (tidl. artikel 39)  
Underskriftsberettigede  
ECB tegnes over for tredjemand af formanden eller to direktionsmedlemmer eller to af ECB’s ansatte, 
som af formanden er behørigt bemyndiget til at underskrive på ECB’s vegne.  
Artikel 39  (tidl. artikel 40)  
Privilegier og immuniteter  
ECB nyder på medlemsstaternes område de privilegier og immuniteter, der er nødvendige for udfø ­
relsen af dens opgaver, på de vilkår, der er fastsat i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.
 
KAPITEL VIII  
PROCEDURE FOR ÆNDRING AF STATUTTEN OG SUPPLERENDE FORSKRIFTER  
Artikel 40  (tidl. artikel 41)  
Forenklet ændringsprocedure  
40.1. I overensstemmelse med artikel 129, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funk ­
tionsmåde kan artikel 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, artikel 33.1, litra a) og artikel 36 i denne statut ændres af Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter den almindelige lovgivningsprocedure enten efter henstilling fra ECB og efter høring af Kommis
­
sionen eller på forslag af Kommissionen og efter høring af ECB.  
40.2. Artikel 10.2 kan ændres ved en afgørelse truffet af Det Europæiske Råd med enstemmighed 
enten på grundlag af en henstilling fra ECB og efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen 
eller på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB. 
Disse ændringer træder først i kraft, når medlemsstaterne har godkendt dem i overensstemmelse med 
deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser.DA C 83/246 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
40.3. En henstilling fra ECB i medfør af denne artikel kræver enstemmig afgørelse truffet af 
Styrelsesrådet.  
Artikel 41  (tidl. artikel 42)  
Supplerende forskrifter  
I overensstemmelse med artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
skal Rådet enten på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB eller efter 
en henstilling fra ECB og efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen vedtage de bestem ­
melser, der er nævnt i artikel 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 og 34.3 i denne statut.  
KAPITEL IX  
OVERGANGSBESTEMMELSER OG ANDRE BESTEMMELSER FOR ESCB  
Artikel 42  (tidl. artikel 43)  
Almindelige bestemmelser  
42.1. En dispensation som omhandlet i artikel 139 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde indebærer, at følgende artikler i denne statut ikke påfører den berørte medlemsstat nogen rettigheder eller forpligtelser: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 og 49.  
42.2. Centralbankerne i medlemsstater med dispensation som omhandlet i nævnte traktats 
artikel 139, bevarer deres beføjelser på den monetære politiks område i henhold til national lovgiv
­
ning.  
42.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 139 forstås ved »medlemsstater» »medlems ­
stater, der har euroen som valuta,» i følgende artikler i denne statut: 3, 11.2 og 19.  
42.4. Ved »nationale centralbanker» forstås »centralbanker i medlemsstater, der har euroen som 
valuta,» i følgende artikler i denne statut: 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 
33.2 og 49.  
42.5. Ved »indehavere af kapitalandele» forstås »centralbankerne i medlemsstater, der har euroen 
som valuta,» i artikel 10.3 og 33.1.  
42.6. Ved »ECB’s indskudte kapital» forstås »ECB’s kapital indskudt af centralbankerne i medlems ­
stater, der har euroen som valuta,» i artikel 10.3 og 30.2.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/247
Artikel 43  (tidl. artikel 44)  
Overgangsopgaver for ECB  
ECB overtager de af EMI’s tidligere opgaver, jf. artikel 141, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde, der som følge af dispensationer for en eller flere medlemsstater fortsat skal 
udføres efter euroens indførelse.  
ECB yder rådgivning i forbindelse med forberedelsen af ophævelsen af de dispensationer, der er 
fastsat i nævnte traktats artikel 140.  
Artikel 44  (tidl. artikel 45)  
ECB’s Generelle Råd  
44.1. Med forbehold af artikel 129, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
nedsættes Det Generelle Råd som ECB’s tredje besluttende organ.  
44.2. Det Generelle Råd består af formanden og næstformanden for ECB samt af cheferne for de 
nationale centralbanker. De øvrige medlemmer af direktionen kan deltage i møderne i Det Generelle Råd uden stemmeret.  
44.3. Det Generelle Råds ansvarsområder er anført i deres helhed i artikel 46 i denne statut.  
Artikel 45
 (tidl. artikel 46)  
Forretningsorden for Det Generelle Råd  
45.1. Formanden eller i dennes fravær næstformanden for ECB leder møderne i ECB’s Generelle 
Råd.  
45.2. Formanden for Rådet og et medlem af Kommissionen kan deltage i møderne i Det Generelle 
Råd uden stemmeret.  
45.3. Formanden forbereder møderne i Det Generelle Råd.  
45.4. Uanset artikel 12.3 fastsætter Det Generelle Råd selv sin forretningsorden.  
45.5. Sekretariat for Det Generelle Råd stilles til rådighed af ECB.  
Artikel 46  (tidl. artikel 47)  
Det Generelle Råds ansvarsområder  
46.1. Det Generelle Råd skal  
— udføre de opgaver, der er omhandlet i artikel 43  
— bidrage til de rådgivende funktioner, der er omhandlet i artikel 4 og 25.1.DA C 83/248 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
46.2. Det Generelle Råd skal bidrage til:  
— indsamlingen af statistisk information som omhandlet i artikel 5  
— ECB’s beretninger som omhandlet i artikel 15  
— udarbejdelsen af de regler, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 26, som omhandlet i 
artikel 26.4  
— vedtagelsen af alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 29, som 
omhandlet i artikel 29.4  
— fastsættelsen af ansættelsesvilkårene for ECB’s ansatte, som omhandlet i artikel 36.  
46.3. Det Generelle Råd skal bidrage til de nødvendige forberedelser med henblik på den uigen ­
kaldelige fastlåsning af vekselkurserne for valutaerne i medlemsstater med dispensation over for 
euroen, som omhandlet i artikel 140, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
46.4. Det Generelle Råd underrettes af formanden for ECB om Styrelsesrådets afgørelser.  
Artikel 47  (tidl. artikel 48)  
Overgangsbestemmelser vedrørende ECB’s kapital  
I medfør af artikel 29.1 skal hver enkelt af de nationale centralbanker tildeles en vægt i fordelings ­
nøglen for kapitalindskuddet i ECB. Uanset artikel 28.3 skal centralbankerne i medlemsstater med 
dispensation ikke indbetale deres kapitalandele, medmindre Det Generelle Råd med et flertal, der 
udgør mindst to tredjedele af ECB’s indskudte kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indeha ­
verne af kapitalandele, træffer afgørelse om, at der skal indbetales en minimumsprocentdel som 
bidrag til ECB’s driftsudgifter.  
Artikel 48  (tidl. artikel 49)  
Senere indbetaling af kapital, reserver og hensættelser i ECB  
48.1. En centralbank i en medlemsstat, hvis dispensation er blevet ophævet, skal indbetale sin 
kapitalandel i ECB i samme omfang som centralbankerne i andre medlemsstater, der har euroen som 
valuta, og overføre valutareserveaktiver til ECB i overensstemmelse med artikel 30.1. Det beløb, der 
skal overføres, fastsættes ved at gange euroværdien, beregnet efter de gældende vekselkurser, af de 
valutareserveaktiver, som allerede er blevet overført til ECB i overensstemmelse med artikel 30.1, med 
forholdet mellem antallet af kapitalandele indskudt af den pågældende nationale centralbank og 
antallet af kapitalandele, der allerede er indbetalt af de øvrige nationale centralbanker.  
48.2. Ud over den indbetaling, der skal foretages i medfør af artikel 48.1, skal den pågældende 
centralbank bidrage til ECB’s reserver, til de hensættelser, der svarer til reserver, samt til de beløb, der 
stadig skal afsættes til reserver og hensættelser svarende til saldoen på resultatopgørelsen pr. 31. 
december i året forud for ophævelsen af dispensationen. Det beløb, der skal bidrages med, fastsættesDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/249
ved at gange omfanget af reserverne, som defineret ovenfor og som fastslået på den godkendte 
balance for ECB, med forholdet mellem antallet af kapitalandele betalt af den pågældende centralbank 
og antallet af kapitalandele, der allerede er indbetalt af de øvrige centralbanker.  
48.3. Når en eller flere stater bliver medlemmer og deres respektive centralbanker bliver en del af 
ESCB, sker der automatisk en udvidelse af ECB’s kapital og en forhøjelse af grænsen for, hvor store 
valutareserveaktiver der kan overføres til ECB. Udvidelsen/forhøjelsen fastsættes ved at gange de 
respektive på det tidspunkt gældende beløb med forholdet i den udvidede fordelingsnøgle for kapital ­
indskud mellem de tilkommende nationale centralbankers vægt og vægten af de nationalbanker, der allerede er medlemmer af ESCB. Den enkelte centralbanks vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskud 
beregnes i analogi med artikel 29.1, og i henhold til artikel 29.2. De referenceperioder, der skal 
anvendes for de statistiske data, skal være de samme, som er blevet anvendt ved den seneste femår
­
lige justering af vægten i henhold til artikel 29.3.  
Artikel 49  (tidl. artikel 52)  
Omveksling af pengesedler i medlemsstaternes valutaer  
Efter den uigenkaldelige fastlåsning af vekselkurserne i henhold til artikel 140, stk. 3, i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde træffer Styrelsesrådet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at pengesedler udstedt i valutaer med uigenkaldeligt fastlåste vekselkurser omvek
­
sles af de nationale centralbanker til deres respektive pariværdier.  
Artikel 50  (tidl. artikel 53)  
Anvendelse af overgangsbestemmelserne  
Såfremt og så længe der er medlemsstater med dispensation, finder artikel 42-47 anvendelse.DA C 83/250 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 5)  
VEDRØRENDE VEDTÆGTERNE FOR DEN 
EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER at fastsætte vedtægterne for Den Europæiske Investeringsbank, der er omhandlet i 
artikel 308 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Euro ­
pæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Den ved artikel 308 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde oprettede Europæiske 
Investeringsbank — herefter benævnt »Banken«— etableres og udøver sine funktioner og sin virk ­
somhed i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaterne og i disse vedtægter.  
Artikel 2  
Bankens opgave er fastsat i artikel 309 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Artikel 3  
I overensstemmelse med artikel 308 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er 
Bankens medlemmer medlemsstaterne.  
Artikel 4  
1. Banken tildeles en kapital på 232 392 989 000 EUR, tegnet af medlemsstaterne med følgende 
beløb:  
Tyskland  37 578 019 000  
Frankrig  37 578 019 000  
Italien  37 578 019 000  
Det Forenede Kongerige  37 578 019 000  
Spanien  22 546 811 500  
Belgien  10 416 365 500  
Nederlandene  10 416 365 500  
Sverige  6 910 226 000  
Danmark  5 274 105 000  
Østrig  5 170 732 500  
Polen 4 810 160 500  
Finland  2 970 783 000DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/251
Grækenland  2 825 416 500  
Portugal  1 820 820 000  
Den Tjekkiske Republik  1 774 990 500  
Ungarn  1 679 222 000  
Irland  1 318 525 000  
Rumænien  1 217 626 000  
Slovakiet  604 206 500  
Slovenien  560 951 500  
Bulgarien  410 217 500  
Litauen  351 981 000  
Luxembourg  263 707 000  
Cypern 258 583 500  
Letland  214 805 000  
Estland  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Medlemsstaterne er kun ansvarlige for et beløb, der svarer til deres andel af den tegnede, ikke- 
indbetalte kapital.  
2. Et nyt medlems optagelse medfører en forhøjelse af den tegnede kapital svarende til det nye 
medlems indskud.  
3. Styrelsesrådet kan med enstemmighed træffe beslutning om en forhøjelse af den tegnede 
kapital. 
4. Andelen i den tegnede kapital kan hverken overdrages, pantsættes eller gøres til genstand for 
udlæg.  
Artikel 5  
1. Medlemsstaterne indbetaler den tegnede kapital med 5 % i gennemsnit af de i artikel 4, stk. 1, 
anførte beløb.  
2. I tilfælde af en forhøjelse af den tegnede kapital fastsætter styrelsesrådet med enstemmighed den 
procentdel, der skal indbetales, samt de nærmere bestemmelser for indbetalingen. Kontante indbeta ­
linger kan udelukkende ske i euro.  
3. Bestyrelsen kan kræve resten af den tegnede kapital indbetalt i det omfang, denne indbetaling er 
nødvendig for at opfylde Bankens forpligtelser.  
Hver medlemsstats indbetaling foretages i forhold ti l dens andel i den tegnede kapital.DA C 83/252 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 6  
(tidl. artikel 8)  
Banken administreres og ledes af et styrelsesråd, en bestyrelse og en direktion.  
Artikel 7  
(tidl. artikel 9)  
1. Styrelsesrådet består af ministre udpeget af medlemsstaterne.  
2. Styrelsesrådet fastsætter de almindelige retningslinjer for Bankens kreditpolitik i overensstem ­
melse med Unionens mål.  
Det påser, at disse retningslinjer følges.  
3. Styrelsesrådet skal desuden:  
a) træffe beslutning om forhøjelse af den tegnede kapital i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, 
og artikel 5, stk. 2  
b) med henblik på artikel 9, stk. 1, fastlægge de principper, der skal gælde for finansieringstrans ­
aktioner, der udføres som led i Bankens opgaver  
c) udøve de beføjelser, der er omhandlet i artiklerne 9 og 11 vedrørende udnævnelse og afskedigelse 
af bestyrelsens og direktionens medlemmer, såvel som de i artikel 11, stk. 1, andet afsnit, 
omhandlede beføjelser  
d) vedtage at finansiere investeringer, der helt eller delvis gennemføres uden for medlemsstaternes 
område, i overensstemmelse med artikel 16, stk. 1  
e) godkende bestyrelsens årsberetning  
f) godkende den årlige balance og resultatopgørelsen  
g) udøve de øvrige beføjelser, som tillægges det ved disse vedtægter  
h) godkende Bankens forretningsorden.  
4. Styrelsesrådet er beføjet til inden for rammerne af traktaten og disse vedtægter med enstem ­
mighed at træffe alle beslutninger med hensyn til indstilling af Bankens virksomhed og dens even ­
tuelle likvidation.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/253
Artikel 8  
(tidl. artikel 10)  
Medmindre andet er fastsat i disse vedtægter, træffes Styrelsesrådets beslutninger med et flertal af dets 
medlemmers stemmer. Dette flertal skal repræsentere mindst 50 % af den tegnede kapital.  
Kvalificeret flertal kræver et samlet antal af 18 stemmer og 68 % af den tegnede kapital.  
Hvis medlemmer, der er til stede eller repræsenteret, undlader at stemme, hindrer dette ikke vedta ­
gelsen af beslutninger, der kræver enstemmighed.  
Artikel 9  
(tidl. artikel 11)  
1. Bestyrelsen træffer beslutning om ydelse af finansiering, især i form af kreditter og garantier og 
om optagelse af lån; den fastsætter rentesatserne for udlån samt provision og andre gebyrer. Den kan 
på grundlag af en beslutning truffet med kvalificeret flertal uddelegere visse af sine beføjelser til 
direktionen. Den fastlægger vilkårene og de nærmere regler for denne delegation og overvåger dens 
gennemførelse.  
Bestyrelsen fører tilsyn med, at Banken administreres på forsvarlig måde, og sørger for, at Banken 
ledes i overensstemmelse såvel med traktatens bestemmelser og disse vedtægter som med de af 
Styrelsesrådet fastsatte almindelige retningslinjer.  
Ved regnskabsårets udgang skal den forelægge Styrelsesrådet en beretning og offentliggøre den, efter 
at den er godkendt.  
2. Bestyrelsen består af 28 medlemmer og 18 suppleanter.  
Medlemmerne udnævnes af Styrelsesrådet for et tidsrum af fem år med et medlem udpeget af hver 
medlemsstat og et medlem udpeget af Kommissionen.  
Suppleanterne udnævnes af Styrelsesrådet for et tidsrum af fem år således:  
— to suppleanter udpeget af Forbundsrepublikken Tyskland  
— to suppleanter udpeget af Den Franske Republik  
— to suppleanter udpeget af Den Italienske Republik  
— to suppleanter udpeget af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland  
— en suppleant udpeget efter fælles aftale af Kongeriget Spanien og Den Portugisiske RepublikDA C 83/254 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
— en suppleant udpeget efter fælles aftale af Kongeriget Belgien, Storhertugdømmet Luxembourg og 
Kongeriget Nederlandene  
— en suppleant udpeget efter fælles aftale af Kongeriget Danmark, Den Hellenske Republik, Irland 
og Rumænien  
— to suppleanter udpeget efter fælles aftale af Republikken Estland, Republikken Letland, Repub ­
likken Litauen, Republikken Østrig, Republikken Finland og Kongeriget Sverige  
— tre suppleanter udpeget efter fælles aftale af Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, 
Republikken Cypern, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Republikken Polen, Republikken 
Slovenien og Den Slovakiske Republik  
— en suppleant udpeget af Kommissionen.  
Bestyrelsen udpeger ved selvsupplering seks eksperter uden stemmeret: tre som medlemmer og tre 
som suppleanter.  
Medlemmernes og suppleanternes mandat kan fornyes.  
Reglerne for deltagelse i bestyrelsens møder og bestemmelserne vedrørende suppleanter og eksperter 
udpeget ved selvsupplering fastlægges i forretningsordenen.  
Direktionens formand, eller ved hans forfald en af næstformændene, leder bestyrelsens møder uden 
at deltage i afstemningen.  
Til medlemmer af bestyrelsen vælges personer, hvis uafhængighed og sagkundskab er uomtvistelig; de 
er kun ansvarlige over for Banken.  
3. Kun når et bestyrelsesmedlem ikke længere opfylder de nødvendige betingelser for at udøve sit 
hverv, kan Styrelsesrådet med kvalificeret flertal afskedige ham.  
Såfremt årsberetningen ikke godkendes, træder bestyrelsen tilbage.  
4. Bestyrelsesposter, som ved dødsfald, frivillig fratræden, afskedigelse eller samlet tilbagetræden 
bliver ledige, besættes i overensstemmelse med reglerne i stk. 2. De ledige poster besættes, undtagen 
ved generelle nybesættelser, for resten af mandatets løbetid.  
5. Styrelsesrådet fastsætter bestyrelsesmedlemmernes honorar. Det fastslår, hvilke former for virk ­
somhed der eventuelt er uforenelige med hvervet som bestyrelsesmedlem eller suppleant.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/255
Artikel 10  
(tidl. artikel 12)  
1. I bestyrelsen har hvert medlem én stemme. Et medlem kan i alle tilfælde delegere sin stemme 
efter nærmere regler, der fastsættes i Bankens forretningsorden.  
2. Medmindre andet er bestemt i disse vedtægter, træffes bestyrelsens beslutninger af mindst en 
tredjedel af de stemmeberettigede medlemmer, der repræsenterer mindst 50 % af den tegnede kapital. 
Kvalificeret flertal kræver et samlet antal af 18 stemmer og 68 % af den tegnede kapital. Bankens 
forretningsorden fastsætter antallet af medlemmer, hvis tilstedeværelse er en forudsætning for besty ­
relsens beslutningsdygtighed.  
Artikel 11  
(tidl. artikel 13)  
1. Direktionen består af en formand og otte næstformænd, der på forslag af bestyrelsen udnævnes 
af Styrelsesrådet for et tidsrum af seks år. Deres mandat kan fornyes.  
Styrelsesrådet kan med enstemmighed æn dre antallet af direktionens medlemmer.  
2. På forslag af bestyrelsen, der har truffet afgørelse med kvalificeret flertal, kan Styrelsesrådet, 
ligeledes med kvalificeret flertal, afskedige medlemmer af direktionen.  
3. Under formandens ledelse og bestyrelsens kontrol varetager direktionen Bankens løbende 
forretninger.  
Den forbereder bestyrelsens beslutninger, især med hensyn til optagelse af lån og ydelse af finansie ­
ring, navnlig i form af kreditter og garantier; den drager omsorg for udførelsen af disse beslutninger.  
4. Efter flertalsbeslutning fremsætter direktionen sine udtalelser om forslag om optagelse af lån og 
ydelse af finansiering, navnlig i form af kreditter og garantier.  
5. Styrelsesrådet fastsætter vederlaget til direktionens medlemmer og bestemmer, hvilke former for 
virksomhed der er uforenelige med deres stilling.  
6. Formanden, eller hvis han er forhindret, en af næstformændene, repræsenterer Banken i inden ­
retlige eller udenretlige anliggender.  
7. Formanden er foresat for Bankens personale. De ansættes og afskediges af ham. Ved valg af 
personale skal der ikke alene tages hensyn til personlig egnethed og faglige kvalifikationer, men 
desuden til en rimelig repræsentation af statsborgere fra de enkelte medlemsstater. Det fastlægges i 
forretningsordenen, hvilket organ der har kompetence til at vedtage bestemmelser angående perso ­
nalet.DA C 83/256 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
8. Direktionen og Bankens personale er kun ansvarlige over for Banken og udfører deres hverv i 
fuld uafhængighed.  
Artikel 12  
(tidl. artikel 14)  
1. Et udvalg bestående af seks medlemmer, udpeget af Styrelsesrådet på grundlag af deres kvali ­
fikationer, efterprøver, om Bankens aktiviteter er i overensstemmelse med bedste bankpraksis, og er 
ansvarligt for at kontrollere Bankens regnskaber.  
2. Det i stk. 1 nævnte udvalg undersøger hvert år, om Bankens forretninger er udført i over ­
ensstemmelse med gældende regler, og om dens bøger har været rigtig ført. Til det formål efterprøver 
den, om Bankens forretninger er udført under overholdelse af de formaliteter og procedurer, der er 
fastsat i disse vedtægter og i forretningsordenen.  
3. Det i stk. 1 nævnte udvalg bekræfter, at årsregnskaberne samt enhver oplysning om økono ­
miske forhold i årsregnskaberne, som bestyrelsen udarbejder, giver et troværdigt billede af Bankens 
økonomiske situation, såvel på aktiv- som på passivsiden, samt af resultaterne af dens transaktioner 
og af likviditetsstrømmene i det pågældende regnskabsår.  
4. Forretningsordenen præciserer, hvilke kvalifikationer det i stk. 1 nævnte udvalgs medlemmer 
skal have, og fastlægger de nærmere vilkår og regler for dets arbejde.  
Artikel 13  
(tidl. artikel 15)  
Banken står i forbindelse med hver medlemsstat gennem den af den pågældende medlemsstat 
udpegede myndighed. Ved udførelsen af sine finansielle transaktioner benytter den pågældende 
medlemsstats nationale centralbank eller andre af medlemsstaten godkendte pengeinstitutter.  
Artikel 14  
(tidl. artikel 16)  
1. Banken samarbejder med alle internationale organisationer, der udøver virksomhed på tilsva ­
rende områder.  
2. Banken søger at oprette formålstjenlige forbindelser med henblik på at samarbejde med bank- 
eller pengeinstitutter i de lande, til hvilke den udstrækker sin virksomhed.  
Artikel 15  
(tidl. artikel 17)  
På begæring af en medlemsstat eller af Kommissionen eller på eget initiativ fortolker eller uddyber 
Styrelsesrådet de retningslinjer, det har fastlagt i medfør af artikel 7 i disse vedtægter, hvilket skal ske 
i overensstemmelse med de bestemmelser, hvorefter retningslinjerne er udfærdiget.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/257
Artikel 16  
(tidl. artikel 18)  
1. Inden for rammerne af de opgaver, som er nævnt i artikel 309 i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde, yder Banken finansiering, navnlig i form af lån og garantier, til sine 
medlemmer eller til private eller offentlige virksomheder til investeringer, der påtænkes udført på 
medlemsstaternes områder, i det omfang midler ikke kan fremskaffes på rimelige vilkår fra andre 
kilder.  
Dog kan Banken ved en afgørelse truffet af Styrelsesrådet med kvalificeret flertal på forslag af 
bestyrelsen yde finansiering til investeringer, der helt eller delvis påtænkes gennemført uden for 
medlemsstaternes områder.  
2. Ydelse af lån betinges så vidt muligt af, at også andre finansieringsmidler sættes ind.  
3. Bevilges et lån til en virksomhed eller kollektiv enhed, som ikke er en medlemsstat, betinger 
Banken ydelsen af lånet enten af en garanti fra den medlemsstat, på hvis område investeringen skal 
gennemføres, eller af andre tilstrækkelige garantier eller af debitors finansielle soliditet.  
På grundlag af principper fastlagt af Styrelsesrådet i henhold til artikel 7, stk. 3, litra b), fastlægger 
bestyrelsen endvidere, hvis gennemførelsen af de i artikel 309 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde nævnte transaktioner kræver det, med kvalificeret flertal de nærmere vilkår og regler 
for enhver finansiering, der udgør en specifik risiko og dermed anses for en særlig aktivitet.  
4. Banken kan garantere for lån, som optages af offentlige eller private virksomheder eller kollek ­
tive enheder, til gennemførelse af de i artikel 309 i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde nævnte projekter.  
5. Den samlede sum af de til enhver tid løbende lån og garantier, som er ydet af Banken, må ikke 
overstige 250 % af den tegnede kapital, reserverne, de ubundne midler og overskuddet af resultatop ­
gørelsen. Det kumulerede beløb på de pågældende poster beregnes med fradrag af et beløb svarende 
til det tegnede beløb for Bankens erhvervelse af kapitalandele, hvad enten det er udbetalt eller ej.  
Det beløb, der betales som led i Bankens erhvervelse af kapitalandele, må på intet tidspunkt overstige 
den samlede disponible del af dens kapital, reserver, ubundne midler og overskuddet af resultatop ­
gørelsen.  
Der afsættes undtagelsesvis en reserve med en specifik bevillingsramme til Bankens særlige aktiviteter, 
som Styrelsesrådet og bestyrelsen har vedtaget i henhold til stk. 3.  
Dette stykke gælder endvidere for Bankens konsoliderede regnskaber.  
6. Banken sikrer sig mod kursrisiko ved at forsyne låne- og garantikontrakter med sådanne 
klausuler, som den finder egnede.DA C 83/258 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 17  
(tidl. artikel 19)  
1. Rentesatserne for Bankens udlån og provisionerne og andre gebyrer skal tilpasses de på kapi ­
talmarkedet herskende vilkår og beregnes således, at indtægterne herved gør det muligt for Banken at 
opfylde sine forpligtelser, at dække sine udgifter og risici og at oprette en reservefond i overens ­
stemmelse med artikel 22.  
2. Banken bevilger ikke nedslag i rentesatserne. Hvis indrømmelse af en lavere rente - under 
hensyn til den særlige karakter af den investering, der skal finansieres - synes rimelig, kan den 
pågældende medlemsstat eller tredjepart yde rentegodtgørelse i det omfang, det er foreneligt med 
de i artikel 107 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastsatte regler.  
Artikel 18  
(tidl. artikel 20)  
Banken skal ved sine finansieringstransaktioner iagttage følgende principper:  
1. Den påser, at dens midler anvendes i Unionens interesse på den mest rationelle måde.  
Den kan kun yde lån eller stille garantier for optagelse af lån:  
a) når betaling af renter og afdrag er sikret i driftsoverskuddet, såfremt investeringerne iværksættes af 
foretagender i produktionssektoren, eller, hvor der er tale om andre investeringer, ved en forplig ­
telse tiltrådt af den stat, i hvilken investeringen iværksættes, eller på anden måde  
b) og når investeringens gennemførelse bidrager til at forøge den økonomiske produktivitet i almin ­
delighed og fremmer virkeliggørelsen af det indre marked.  
2. Den må hverken erhverve interesser i virksomheder eller påtage sig ansvar for deres ledelse, 
medmindre beskyttelsen af dens rettigheder kræver det for at sikre, at dens fordringer indgår.  
På grundlag af principper fastlagt af Styrelsesrådet i henhold til artikel 7, stk. 3, litra b), fastlægger 
bestyrelsen dog, hvis gennemførelsen af de i artikel 309 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde nævnte transaktioner kræver det, med kvalificeret flertal de nærmere vilkår og regler 
for enhver erhvervelse af kapitalandele i et handelsforetagendes kapital, som hovedregel som supple ­
ment til et lån eller en garanti, for så vidt det er nødvendigt for at finansiere en investering eller et program. 
3. Den kan overdrage sine fordringer på kapitalmarkedet og med henblik herpå kræve af lånta
­
gerne, at de udsteder obligationer eller andre værdipapirer.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/259
4. Hverken Banken eller medlemsstaterne må stille betingelser om, at de udlånte beløb skal gives 
ud i en bestemt medlemsstat.  
5. Den kan gøre ydelsen af lån betinget af, at international licitation finder sted.  
6. Den må hverken helt eller delvis finansiere nogen investering, som den medlemsstat, på hvis 
område investeringen skal gennemføres, modsætter sig.  
7. Som supplement til sine låneaktiviteter kan Banken yde teknisk bistand i henhold til vilkår og 
regler fastlagt af Styrelsesrådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, og under overholdelse af 
disse vedtægter.  
Artikel 19  
(tidl. artikel 21)  
1. Enhver virksomhed eller offentlig eller privat enhed kan direkte forelægge Banken en ansøgning 
om finansiering. Ansøgning kan endvidere forelægges Banken gennem Kommissionen eller gennem den medlemsstat, på hvis område investeringen skal gennemføres.  
2. Såfremt ansøgninger indsendes gennem Kommissionen, skal de forelægges til udtalelse for den 
medlemsstat, på hvis område investeringen skal gennemføres. Såfremt de indsendes gennem en stat, forelægges de Kommissionen til udtalelse. Hidrører de direkte fra en virksomhed, forelægges de den 
pågældende medlemsstat og Kommissionen.  
De pågældende medlemsstater og Kommissionen skal afgive deres udtalelser inden to måneders 
forløb. Foreligger der ikke svar inden udløbet af denne frist, kan Banken gå ud fra, at den pågældende 
investering ikke giver anledning til indvendinger.  
3. Bestyrelsen træffer afgørelse om de finansieringstransaktioner, som direktionen forelægger den.  
4. Direktionen undersøger, om de finansieringstransaktioner, som forelægges den, er i overens
­
stemmelse med bestemmelserne i disse vedtægter, især de i artikel 16 og 18 indeholdte. Hvis 
direktionen udtaler sig til fordel for finansieringen, forelægger den det tilsvarende forslag for besty ­
relsen; den kan gøre sin tilslutning afhængig af sådanne forudsætninger, som den anser for væsent ­
lige. Udtaler direktionen sig imod finansieringen, skal den tilstille bestyrelsen sagens akter sammen 
med sin udtalelse.  
5. Er direktionens udtalelse negativ, kan bestyrelsen kun bevilge finansieringen efter enstemmig 
vedtagelse.  
6. Er Kommissionens udtalelse negativ, kan bestyrelsen kun bevilge finansieringen efter enstemmig 
vedtagelse. Det af Kommissionen udpegede bestyrelsesmedlem afholder sig fra at deltage i afstem ­
ningen.DA C 83/260 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
7. Er direktionens og Kommissionens udtalelse negativ, kan bestyrelsen ikke bevilge pågældende 
finansiering.  
8. Når det af hensyn til beskyttelsen af Bankens rettigheder og interesser er berettiget at foretage 
en omstrukturering af en finansieringstransaktion, der vedrører godkendte investeringer, træffer 
direktionen straks de hasteforanstaltninger, som den finder nødvendige, idet den dog straks under ­
retter bestyrelsen herom.  
Artikel 20  
(tidl. artikel 22)  
1. Banken låner på kapitalmarkederne de midler, der er nødvendige til gennemførelsen af dens 
opgaver. 
2. Banken kan optage lån på medlemsstaternes kapitalmarked inden for rammerne af den lovgiv ­
ning, der gælder for disse markeder.  
De kompetente myndigheder i en medlemsstat med dispensation i medfør af artikel 139, stk. 1, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan kun gøre indsigelse, hvis alvorlige vanske ­
ligheder på kapitalmarkedet i den pågældende stat må frygtes.  
Artikel 21  
(tidl. artikel 23)  
1. Banken kan anvende disponible midler, som den ikke umiddelbart har brug for til opfyldelse af 
sine forpligtelser, på følgende måder:  
a) Den kan foretage kapitalanbringelser på pengemarkederne  
b) med forbehold af bestemmelserne i artikel 18, stk. 2, kan den købe eller sælge værdipapirer  
c) den kan udføre enhver anden finansiel transaktion i forbindelse med opfyldelsen af dens formål.  
2. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 23 må Banken ikke ved forvaltningen af sine 
kapitalanbringelser foretage valutaarbitrage, som ikke direkte er nødvendiggjort af hensyn til gennem ­
førelsen af dens udlån eller opfyldelsen af de forpligtelser, den har indgået i forbindelse med de af 
den optagne lån eller stillede garantier.  
3. I de forhold, der er omtalt i denne artikel, handler Banken i forståelse med vedkommende 
medlemsstats kompetente myndigheder eller nationale centralbank.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/261
Artikel 22  
(tidl. artikel 24)  
1. Der oprettes en reservefond, som gradvis bringes op på et beløb svarende til 10 % af den 
tegnede kapital. Såfremt Bankens engagementer berettiger det, kan bestyrelsen træffe bestemmelse om 
oparbejdelse af yderligere reserver. Så længe reservefonden endnu ikke er bragt op på sit fulde beløb, 
skal der tilføres den:  
a) renteindtægter af lån, som Banken har ydet af de beløb, der i henhold til artikel 5 skal indbetales 
af medlemsstaterne  
b) renteindtægter af lån, som Banken har ydet af de beløb, der fremkommer ved tilbagebetaling af de 
under punkt a) nævnte lån,  
i det omfang disse renteindtægter ikke er nødvendige for at opfylde Bankens forpligtelser og til at 
dække dens udgifter.  
2. Reservefondens midler skal anbringes på en sådan måde, at de til enhver tid er disponible til 
opfyldelse af fondens formål.  
Artikel 23  
(tidl. artikel 25)  
1. Banken har altid ret til at overføre sine beholdninger og tilgodehavender til valutaen i en 
medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, for at gennemføre finansielle transaktioner i over ­
ensstemmelse med dens formål, således som det er fastsat i artikel 309 i traktaten om Den Euro ­
pæiske Unions funktionsmåde, og under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 21 i disse 
vedtægter. Banken undgår så vidt muligt at foretage sådanne overførsler, såfremt den har behold ­
ninger, som er disponible eller kan frigøres i den valuta, den har brug for.  
2. Banken kan ikke konvertere sine beholdninger i valutaen fra en medlemsstat, der ikke har 
euroen som valuta, til tredjelands valuta uden medlemsstatens samtykke.  
3. Banken kan frit råde såvel over den del af kapitalen, der er indbetalt, som over valuta, der er 
lånt på markedet uden for Unionen.  
4. Medlemsstaterne forpligter sig til at stille den valuta til rådighed for Bankens debitorer, som er 
nødvendig til betaling af afdrag og renter af lån, som Banken har ydet eller garanteret vedrørende investeringer, der skal gennemføres på deres områder.DA C 83/262 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 24  
(tidl. artikel 26)  
Såfremt en medlemsstat misligholder sine medlemsforpligtelser ifølge disse vedtægter, navnlig forplig ­
telsen til at indbetale sin andel af den tegnede kapital eller til at forrente og amortisere optagne lån, 
kan Styrelsesrådet med kvalificeret flertal beslutte at indstille långivning eller garantiydelse til denne 
medlemsstat eller dens statsborgere.  
Denne beslutning fritager hverken staten eller dens statsborgere for deres forpligtelser over for 
Banken.  
Artikel 25  
(tidl. artikel 27)  
1. Træffer Styrelsesrådet beslutning om at indstille Bankens virksomhed, skal al virksomhed 
omgående ophøre, med undtagelse af de dispositioner, som er påkrævet for at sikre en behørig 
anvendelse, beskyttelse og bevarelse af Bankens aktiver og indfrielse af dens engagementer.  
2. I tilfælde af likvidation udnævner Styrelsesrådet likvidatorerne og giver dem instrukser med 
hensyn til likvidationens gennemførelse. Det sørger for at beskytte de ansattes rettigheder.  
Artikel 26  
(tidl. artikel 28)  
1. Banken nyder i hver medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som den pågældende 
stats lovgivning tillægger juridiske personer; den kan i særdeleshed erhverve og afhænde løsøre og 
fast ejendom og optræde som part i retssager.  
2. Bankens formue skal være undtaget fra enhver form for rekvisition eller ekspropriation.  
Artikel 27  
(tidl. artikel 29)  
Med forbehold af den kompetence, som er tillagt Den Europæiske Unions Domstol, afgøres tvistig ­
heder mellem på den ene side Banken og på den anden side dens långivere, låntagere eller tredje ­
mand af de kompetente nationale domsmyndigheder. Banken kan i en kontrakt indsætte en voldgifts ­
klausul.  
Banken vælger et hjemting i hver medlemsstat. Den kan dog i en kontrakt træffe bestemmelse om et 
særligt værneting.  
Bankens aktiver kan kun i henhold til en retskendelse gøres til genstand for beslaglæggelse eller 
tvangsfuldbyrdelse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/263
Artikel 28  
(tidl. artikel 30)  
1. Styrelsesrådet kan med enstemmighed vedtage at oprette datterselskaber eller andre enheder 
med status som juridiske personer og finansiel selvbestemmelsesret.  
2. Styrelsesrådet fastlægger med enstemmighed vedtægterne for de i stk. 1 nævnte selskaber og 
enheder. Heri defineres navnlig målsætninger, struktur, kapital, medlemmer, hjemstedets placering, 
finansielle ressourcer, interventionsmuligheder og revisionsordninger samt deres forhold til Bankens 
organer.  
3. Banken er berettiget til at deltage i forvaltningen af disse selskaber og enheder og bidrage til 
deres tegnede kapital indtil det af Styrelsesrådet fastsatte beløb, idet Styrelsesrådet træffer enstemmig 
beslutning herom.  
4. Protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter finder anvendelse på de i 
stk. 1 nævnte selskaber og enheder, for så vidt de er omfattet af EU-retten, på medlemmerne af deres 
organer under udøvelsen af deres hverv og på deres personale på samme vilkår og betingelser som 
dem, der gælder for Banken.  
Udbytte, kapitalgevinster og andre former for indtægter, der stammer fra sådanne selskaber og 
enheder, og som medlemmerne, bortset fra Den Europæiske Union og Banken, har ret til, forbliver imidlertid underkastet den for dem gældende skattelovgivning.  
5. Den Europæiske Unions Domstol har med de begrænsninger, der er fastsat i det følgende, 
kompetence til at afgøre tvister vedrørende foranstaltninger vedtag et af organerne i et selskab eller en 
enhed, der er omfattet af EU-retten. Klager over sådanne foranstaltninger kan indbringes af sådanne selskabers eller enheders medlemmer i deres egenskab af medlemmer eller af medlemsstaterne på de 
betingelser, der er fastsat i artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
 
6. Styrelsesrådet kan med enstemmighed beslutte at give de ansatte i de selskaber og enheder, der 
er omfattet af EU-retten, adgang til ordninger, der er fælles med Banken, under overholdelse af de 
respektive interne procedurer.DA C 83/264 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 6)  
OM FASTLÆGGELSE AF HJEMSTEDET FOR DEN 
EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG FOR 
VISSE AF UNIONENS ORGANER, KONTORER, 
AGENTURER OG TJENESTER  
REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER ER —  
UNDER HENVISNING  til artikel 341 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og 
artikel 189 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,  
IDET DE ERINDRER OM OG BEKRÆFTER  afgørelsen af 8. april 1965 og uden at foregribe afgørelser om 
hjemstedet for fremtidige institutioner, organer og tjenester  
BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Atomenergifællesskab:  
Eneste artikel  
a) Europa-Parlamentet har hjemsted i Strasbourg og afholder dér de tolv månedlige plenarmøde ­
rækker, herunder også budgetmøderækken. Yderligere plenarmøderækker afholdes i Bruxelles. Europa-Parlamentets udvalg holder deres møder i Bruxelles. Europa-Parlamentets Generalsekreta
­
riat og dets tjenester er fortsat placeret i Luxembourg.  
b) Rådet har hjemsted i Bruxelles. I april, juni og oktober holder Rådet sine samlinger i Luxembourg.  
c) Kommissionen har hjemsted i Bruxelles. De i artikel 7, 8 og 9 i afgørelsen af 8. april 1965 nævnte 
afdelinger er placeret i Luxembourg.  
d) Den Europæiske Unions Domstol har hjemsted i Luxembourg.  
e) Revisionsretten har hjemsted i Luxembourg.  
f) Det Økonomiske og Sociale Udvalg har hjemsted i Bruxelles.  
g) Regionsudvalget har hjemsted i Bruxelles.  
h) Den Europæiske Investeringsbank har hjemsted i Luxembourg.  
i) Den Europæiske Centralbank har hjemsted i Frankfurt.  
j) Den Europæiske Politienhed (Europol) har hjemsted i Haag.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/265
PROTOKOL (nr. 7)  
VEDRØRENDE DEN EUROPÆISKE UNIONS 
PRIVILEGIER OG IMMUNITETER  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER I BETRAGTNING,  at Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 343 i traktaten 
om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 191 i traktaten om oprettelse af Det Euro ­
pæiske Atomenergifællesskab (Euratom) på medlemsstaternes områder skal nyde de for opfyldelsen af 
deres opgaver nødvendige privilegier og immuniteter,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Atomenergifællesskab:  
KAPITEL I  
DEN EUROPÆISKE UNIONS EJENDOM, PENGEMIDLER, AKTIVER OG FORRETNINGER  
Artikel 1  
Unionens lokaler og bygninger er ukrænkelige. De er fritaget for ransagning, rekvisition, beslag ­
læggelse og ekspropriation. Unionens ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art.  
Artikel 2  
Unionens arkiver er ukrænkelige.  
Artikel 3  
Unionen, dens aktiver, indtægter og øvrige ejendom er fritaget for alle direkte skatter.  
Medlemsstaternes regeringer skal, hver gang det er muligt, træffe egnede forholdsregler med henblik 
på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, der indgår i prisen for fast ejendom 
eller løsøre, når Unionen til tjenestebrug foretager større indkøb, hvis pris omfatter skatter og afgifter 
af denne art. Anvendelsen af disse bestemmelser må dog ikke fordreje konkurrencevilkårene inden for 
Unionen.  
Der indrømmes ingen fritagelse for afgifter, skatter og gebyrer, som blot udgør betaling for almen
­
nyttige offentlige ydelser.DA C 83/266 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 4  
Unionen er fritaget for al told, såvel som for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og udførsel 
af genstande, der er bestemt til tjenestebrug; de så ledes indførte genstande må ikke afhændes i det 
land, til hvilket de er blevet importeret — hverken mod eller uden vederlag — medmindre det sker 
på betingelser, som godkendes af det pågældende lands regering.  
Unionen er endvidere fritaget for al told samt for forbud og restriktioner vedrørende indførsel og 
udførsel af dens publikationer.  
KAPITEL II  
MEDDELELSER OG PASSÉRSEDLER  
Artikel 5  
(tidl. artikel 6)  
Unionens institutioner skal med hensyn til deres tjenstlige meddelelser og forsendelse af alle deres 
dokumenter på enhver medlemsstats område tilstås samme behandling, som den pågældende stat 
tilstår diplomatiske repræsentationer.  
Unionens institutioners tjenstlige korrespondance og andre tjenstlige meddelelser må ikke være 
genstand for censur.  
Artikel 6  
(tidl. artikel 7)  
Formændene for Unionens institutioner kan for disse institutioners medlemmer og ansatte udstede 
passérsedler, hvis form bestemmes af Rådet, der træffer afgørelse med simpelt flertal, og som skal 
anerkendes af medlemsstaternes myndigheder som gyldig rejselegitimation. Disse passérsedler 
udstedes til tjenestemænd og andre ansatte i henhold til de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.  
Kommissionen kan indgå aftaler om anerkendelse af disse passérsedler som gyldig rejselegitimation 
på tredjelands område.
 
KAPITEL III  
MEDLEMMER AF EUROPA-PARLAMENTET  
Artikel 7  
(tidl. artikel 8)  
Europa-Parlamentets medlemmer er hverken administrativt eller på anden måde undergivet nogen 
begrænsning i deres bevægelsesfrihed på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/267
Med hensyn til toldforhold og valutakontrol tilstås Europa-Parlamentets medlemmer:  
a) af deres egen regering samme lettelser, som tilstås højere tjenestemænd, der begiver sig til 
udlandet i midlertidigt officielt hverv  
b) af de øvrige medlemsstaters regeringer samme lettelser, som tilstås repræsentanter fra fremmede 
regeringer i midlertidigt officielt hverv.  
Artikel 8  
(tidl. artikel 9)  
Europa-Parlamentets medlemmer kan hverken efter søges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på 
grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv.  
Artikel 9  
(tidl. artikel 10)  
Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne:  
a) på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende 
forsamling  
b) på en anden medlemsstats område fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølg ­
ning.  
De er ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Europa-Parlamentets mødested.  
Immuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre 
Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet.  
KAPITEL IV  
REPRÆSENTANTER FOR MEDLEMSSTATERNE, SOM DELTAGER I ARBEJDET I DEN EUROPÆISKE 
UNIONS INSTITUTIONER 
Artikel 10  
(tidl. artikel 11)  
Repræsentanterne for medlemsstaterne, som deltager i arbejdet i Unionens institutioner, såvel som 
deres rådgivere og tekniske eksperter, nyder under udøvelsen af deres hverv og under rejse til og fra 
mødestedet sædvanlige privilegier, immuniteter og lettelser.  
Denne artikel finder ligeledes anvendelse på medlemmerne af Unionens rådgivende organer.DA C 83/268 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
KAPITEL V  
DEN EUROPÆISKE UNIONS TJENESTEMÆND OG ØVRIGE ANSATTE  
Artikel 11  
(tidl. artikel 12)  
Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte skal uanset deres nationalitet på hver af medlemsstaternes 
områder nyde følgende privilegier og immuniteter:  
a) fritagelse for retsforfølgning for de i embeds medfør foretagne handlinger, herunder mundtlige og 
skriftlige ytringer, dog med det forbehold, at bestemmelserne i traktaterne dels om reglerne 
vedrørende tjenestemænds og andre ansattes ansvar over for Unionen, dels om Den Europæiske 
Unions Domstols kompetence til at afgøre tvister mellem Unionen og dens tjenestemænd og 
øvrige ansatte, finder anvendelse. Denne fritagelse gælder også efter tjenesteforholdets ophør  
b) fritagelse sammen med deres ægtefæller og familiemedlemmer, der forsørges af dem, for indvan ­
dringsrestriktioner og bestemmelser om registrering af udlændinge  
c) med hensyn til valuta- og omvekslingsbestemmelser de samme lettelser, som sædvanligt 
indrømmes tjenestemænd i internationale organisationer  
d) ret til ved deres tiltræden af stillingen i det pågældende land toldfrit at indføre deres bohave og 
ejendele samt ret til ved udløbet af deres tjenestetid i det pågældende land toldfrit at genudføre 
deres bohave og ejendele, i begge tilfælde under forbehold af de betingelser, som regeringen i det 
land, hvori retten udøves, måtte finde fornødne  
e) ret til toldfrit til personligt brug at indføre deres motorkøretøj, såfremt det er erhvervet i deres 
sidste bopælsland eller i det land, hvor de er statsborgere, under de vilkår, der gælder på dette lands hjemmemarked, samt ret til toldfrit at genudføre det, i begge tilfælde under forbehold af de 
betingelser, som regeringen i det pågældende land måtte finde fornødne.  
Artikel 12
 
(tidl. artikel 13)  
Løn, vederlag og honorarer, som Unionen udbetaler sine tjenestemænd og øvrige ansatte, beskattes til 
fordel for Unionen på de betingelser og efter den fremgangsmåde, der fastsættes af Europa-Parla ­
mentet og Rådet ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af de 
berørte institutioner.  
Tjenestemændene og de øvrige ansatte fritages for national beskatning af løn, vederlag og honorarer, 
som de modtager fra Unionen.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/269
Artikel 13  
(tidl. artikel 14)  
Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte, som udelukkende med henblik på virksomhed i Unionens 
tjeneste tager ophold på en anden medlemsstats område end den stat, hvori de ved deres tiltræden i 
Unionens tjeneste havde bopæl i skattemæssig henseende, skal med hensyn til beskatning af 
indkomst og formue og til arveafgift samt til anvendelsen af de mellem Unionens medlemsstater 
indgåede overenskomster til undgåelse af dobbeltbeskatning af begge de nævnte stater betragtes, som 
om de havde bevaret deres tidligere bopæl, under forudsætning af at denne var beliggende i en af 
Unionens medlemsstater. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på ægtefællen, i det omfang 
denne ikke er selverhvervende, og på børn, som de i denne artikel nævnte personer tager vare på og 
forsørger.  
Løsøre, der tilhører de i foregående stykke omhandlede personer, og som befinder sig på opholds ­
landets område, fritages for arveafgift i denne stat; ved fastsættelsen af sådan afgift betragtes løsøret, med forbehold af tredjelands ret og af eventuel anvendelse af bestemmelser i internationale over
­
enskomster vedrørende dobbeltbeskatning, som om det befandt sig i den stat, hvor det skattemæssige hjemsted findes.  
En bopæl, der udelukkende er erhvervet med henblik på virksomhed i andre internationale organi
­
sationers tjeneste, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikels bestemmelser.  
Artikel 14  
(tidl. artikel 15)  
Europa-Parlamentet og Rådet fastlægger ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure 
og efter høring af de berørte institutioner den ordning for sociale ydelser, som skal gælde for Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte.  
Artikel 15
 
(tidl. artikel 16)  
Europa-Parlamentet og Rådet bestemmer ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure 
og efter høring af andre interesserede institut ioner, på hvilke grupper af Unionens tjenestemænd og 
øvrige ansatte bestemmelserne i artiklerne 11, 12, stk. 2, og 13 finder anvendelse helt eller delvis.  
Medlemsstaternes regeringer vil med regelmæssige mellemrum blive underrettet om navn, stilling og 
adresse på de tjenestemænd og øvrige ansatte, der tilhører disse grupper.DA C 83/270 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
KAPITEL VI  
PRIVILEGIER OG IMMUNITETER FOR DE REPRÆSENTATIONER FOR TREDJELANDE, DER ER 
AKKREDITERET HOS UNIONEN  
Artikel 16  
(tidl. artikel 17)  
Den medlemsstat, på hvis område Unionens hovedsæde befinder sig, indrømmer de af tredjeland hos 
Unionen akkrediterede repræsentationer sædvanlige diplomatiske privilegier og immuniteter.  
KAPITEL VII  
ALMINDELIGE BESTEMMELSER  
Artikel 17  
(tidl. artikel 18)  
Privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes Unionens tjenestemænd og øvrige ansatte udeluk ­
kende i Unionens interesse.  
Enhver af Unionens institutioner skal ophæve den en tjenestemand eller anden ansat tilståede 
immunitet, såfremt den skønner, at ophævelse af immuniteten ikke strider mod Unionens interesser.  
Artikel 18  
(tidl. artikel 19)  
Ved anvendelse af denne protokol handler Unionens institutioner i gensidig forståelse med de 
pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder.  
Artikel 19  
(tidl. artikel 20)  
Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Det Europæiske Råds formand.  
De finder ligeledes anvendelse på Kommissionens medlemmer.  
Artikel 20  
(tidl. artikel 21)  
Artiklerne 11-14 og 17 finder anvendelse på Den Europæiske Unions Domstols dommere, genera ­
ladvokater, justitssekretærer og assisterende referenter med forbehold af bestemmelserne i artikel 3 i 
protokollen om statutten for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende dommernes og genera ­
ladvokaternes fritagelse for retsforfølgning.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/271
Artikel 21  
(tidl. artikel 22)  
Denne protokol finder ligeledes anvendelse på Den Europæiske Investeringsbank, på medlemmerne af 
dens organer, på dens personale og på de repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i dens 
arbejde, dog med forbehold af bestemmelserne i protokollen om Bankens vedtægter.  
Den Europæiske Investeringsbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og lignende afgifter i anledning af 
udvidelser af dens kapital, såvel som for de forskellige formaliteter, som måtte være forbundet 
hermed i det land, hvor den har sit sæde. Tilsvarende skal dens opløsning og likvidation heller 
ikke give anledning til nogen skatteopkrævning. Endelig skal Bankens og dens organers arbejde, 
for så vidt det udøves under de i vedtægterne fastlagte betingelser, ikke medføre pålæggelse af 
omsætningsafgifter.  
Artikel 22  
(tidl. artikel 23)  
Denne protokol gælder også for Den Europæiske Centralbank, for medlemmerne af dens besluttende 
organer og for dens personale med forbehold af bestemmelserne i protokollen om statutten for Det 
Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.  
Den Europæiske Centralbank er i øvrigt fritaget for alle skatter og afgifter eller lignende i anledning af 
kapitaludvidelser såvel som forskellige formaliteter, som måtte være forbundet hermed i den stat, 
hvor banken har sit hjemsted. Bankens og dens besluttende organers virksomhed i henhold til 
statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank pålægges 
ikke nogen form for omsætningsafgift.DA C 83/272 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 8)  
VEDRØRENDE ARTIKEL 6, STK. 2, I TRAKTATEN OM 
DEN EUROPÆISKE UNION OM UNIONENS 
TILTRÆDELSE AF DEN EUROPÆISKE KONVENTION 
TIL BESKYTTELSE AF MENNESKERETTIGHEDER OG 
GRUNDLÆGGENDE FRIHEDSRETTIGHEDER  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Aftalen om Unionens tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder 
og grundlæggende frihedsrettigheder (i det følgende benævnt »den europæiske menneskerettigheds ­
konvention«), jf. artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, skal afspejle nødvendigheden 
af at bevare Unionens og EU-rettens særlige karakteristika, navnlig for så vidt angår:  
a) de nærmere bestemmelser for Unionens eventuelle deltagelse i den europæiske menneskerettig ­
hedskonventions kontrolinstanser  
b) de mekanismer, der er nødvendige for at sikre, at sager indbragt af ikke-medlemsstater samt 
individuelle klager henføres korrekt til medlemsstaterne og/eller Unionen afhængigt af det 
enkelte tilfælde.  
Artikel 2  
Den aftale, der er nævnt i artikel 1, skal sikre, at tiltrædelsen hverken berører Unionens kompetencer 
eller institutionernes beføjelser. Den skal sikre, at intet heri berører medlemsstaternes situation i forhold til den europæiske menneskerettighedskonvention, navnlig i forhold til protokollerne 
hertil, foranstaltninger truffet af medlemsstaterne, der fraviger konventionen i overensstemmelse med dennes artikel 15, og forbehold med hensyn til konventionen, som medlemsstater har taget i 
overensstemmelse med dennes artikel 57.  
Artikel 3
 
Den aftale, der er nævnt i artikel 1, berører ikke artikel 344 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/273
PROTOKOL (nr. 9)  
OM RÅDETS AFGØRELSE OM GENNEMFØRELSE AF 
ARTIKEL 16, STK. 4, I TRAKTATEN OM DEN 
EUROPÆISKE UNION OG ARTIKEL 238, STK. 2, I 
TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS 
FUNKTIONSMÅDE DELS MELLEM DEN 1. NOVEMBER 
2014 OG DEN 31. MARTS 2017 OG DELS FRA DEN 
1. APRIL 2017  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER HENSYN TIL  den grundlæggende betydning af at nå til enighed om Rådets afgørelse om 
gennemførelse af artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 238, stk. 2, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde dels mellem den 1. november 2014 og den 
31. marts 2017 og dels fra den 1. april 2017 (i det følgende benævnt »afgørelsen«) i forbindelse med 
godkendelsen af Lissabontraktaten,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Eneste artikel  
Inden Rådet behandler et udkast, der tager sigte på at ændre eller ophæve afgørelsen eller en eller 
flere af dens bestemmelser eller på indirekte at ændre dens rækkevidde eller betydning i kraft af ændring af en anden EU-retsakt, har Det Europæiske Råd en foreløbig drøftelse om udkastet og træffer afgørelse ved konsensus i overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union.DA C 83/274 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 10)  
OM PERMANENT STRUKTURERET SAMARBEJDE 
ETABLERET VED ARTIKEL 42 I TRAKTATEN OM DEN 
EUROPÆISKE UNION  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM HENVISER TIL  artikel 42, stk. 6, og artikel 46 i traktaten om Den Europæiske Union,  
SOM MINDER OM , at Unionen fører en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, der bygger på opnåelse af 
en stadig stigende konvergens i medlemsstaternes optræden,  
SOM MINDER OM , at den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik udgør en integrerende del af den fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik, at den sikrer Unionen en operationel kapacitet, der gør brug af civile 
og militære midler, at Unionen kan anvende disse i forbindelse med de i artikel 43 i traktaten om 
Den Europæiske Union nævnte opgaver uden for Unionens område med henblik på fredsbevarelse, konfliktforebyggelse og styrkelse af den internationale sikkerhed i overensstemmelse med princip
­
perne i De Forenede Nationers pagt, og at udførelsen af disse opgaver bygger på militære kapaciteter 
tilvejebragt af medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om »kun ét sæt styrker«,  
SOM MINDER OM , at Unionens fælles sikkerheds- og forsvarspolitik ikke berører den særlige karakter af 
visse medlemsstaters sikkerheds- og forsvarspolitik,  
SOM MINDER OM , at Unionens fælles sikkerheds- og forsvarspolitik overholder de forpligtelser, der 
følger af den nordatlantiske traktat for de medlemsstater, der betragter deres fælles forsvar som 
omfattet af Den Nordatlantiske Traktats Organisation, der fortsat udgør grundlaget for dens medlem ­
mers kollektive forsvar, og at den er forenelig med den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, der er 
fastlagt inden for denne ramme,  
SOM ER OVERBEVIST OM , at en mere aktiv rolle for Unionen på sikkerheds- og forsvarsområdet vil 
bidrage til en livskraftig fornyet atlantisk alliance i overensstemmelse med Berlin plus-ordningerne,  
SOM ER BESLUTTET PÅ , at Unionen fuldt ud skal kunne påtage sig det ansvar, der påhviler den inden 
for det internationale samfund,  
SOM ANERKENDER , at De Forenede Nationer kan anmode om Unionens bistand, hvis der meget hurtigt 
skal udføres opgaver i henhold til kapitel VI og VII i De Forenede Nationers pagt,  
SOM ANERKENDER , at en styrkelse af sikkerheds- og forsvarspolitikken vil kræve en indsats fra 
medlemsstaternes side med hensyn til kapaciteter,  
SOM ER KLAR OVER , at der, for at man kan komme videre til næste fase i udviklingen af den 
europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, forudsættes en beslutsom indsats fra de medlemsstater, 
der er rede til det,  
SOM MINDER OM , at det er vigtigt, at Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og 
sikkerhedspolitik inddrages fuldt ud i arbejdet inden for det permanente strukturerede samarbejde,DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/275
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Det permanente strukturerede samarbejde, som nævnt i artikel 42, stk. 6, i traktaten om Den 
Europæiske Union, er åbent for enhver medlemsstat, der fra datoen for Lissabontraktatens ikraft ­
trædelse forpligter sig til:  
a) at intensivere udviklingen af sine forsvarskapaciteter gennem udvikling af sine nationale bidrag og 
eventuelt gennem deltagelse i multinationale styrker, i de vigtigste europæiske materielpro ­
grammer og i Agenturet for Udvikling af Forsvarskapaciteter, Forskning, Anskaffelse og Forsvars ­
materiel (Det Europæiske Forsvarsagentur) og til  
b) senest i 2010 enten nationalt eller som en del af multinationale grupper af styrker at kunne levere 
kampenheder, der er specielt uddannet til de påtænkte opgaver, som på det taktiske plan er 
sammensat som kampgrupper med støtteelementer, herunder transport og logistik, som er i 
stand til inden for 5-30 dage at udføre opgaver som omhandlet i artikel 43 i traktaten om 
Den Europæiske Union, især for at imødekomme anmodninger fra De Forenede Nationer, og 
som har forsyninger til at klare sig i en første periode på 30 dage, der kan forlænges til mindst 120 dage.  
Artikel 2  
De medlemsstater, der deltager i det permanente strukturerede samarbejde, forpligter sig med henblik 
på at opfylde målene i artikel 1 til:  
a) fra og med Lissabontraktatens ikrafttrædelse at samarbejde med henblik på at nå de aftalte mål for 
niveauet for investeringsudgifter til forsvarsmateriel og til at tage disse mål op til vurdering med 
jævne mellemrum på baggrund af sikkerhedssituationen og Unionens internationale ansvar  
b) så vidt muligt at tilnærme deres forsvarsinstrumenter til hinanden, især ved at harmonisere fast
­
læggelsen af de militære behov, ved at samle og eventuelt specialisere deres forsvarsaktiver og 
-kapaciteter og ved at fremme samarbejde inden for uddannelse og logistik  
c) at træffe konkrete foranstaltninger for at øge deres styrkers disponibilitet, interoperabilitet, fleksi ­
bilitet og deployeringsevne, navnlig ved at fastlægge fælles mål med hensyn til styrkeprojektion, herunder ved eventuelt at revidere deres nationale beslutningsprocedurer
 
d) at samarbejde for at sikre sig, at de træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på, bl.a. 
gennem multinationale tiltag og med forbehold af deres relevante forpligtelser inden for Den Nordatlantiske Traktats Organisation, at afhjælpe de mangler, der konstateres inden for rammerne 
af kapacitetsudviklingsmekanismenDA C 83/276 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
e) eventuelt at deltage i udvikling af fælles eller europæiske programmer for større materiel inden for 
rammerne af Det Europæiske Forsvarsagentur.  
Artikel 3  
Det Europæiske Forsvarsagentur medvirker til en regelmæssig evaluering af de deltagende medlems ­
staters kapacitetsbidrag, navnlig bidrag ydet efter de kriterier, der fastsættes bl.a. på grundlag af 
artikel 2, og aflægger mindst en gang om året rapport herom. Evalueringen kan danne grundlag 
for de henstillinger og afgørelser, som Rådet vedtager i overensstemmelse med artikel 46 i traktaten 
om Den Europæiske Union.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/277
PROTOKOL (nr. 11)  
AD ARTIKEL 42 I TRAKTATEN OM DEN 
EUROPÆISKE UNION  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER HENSYN  TIL behovet for fuldt ud at gennemføre bestemmelserne i artikel 42, stk. 2, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
SOM TAGER HENSYN TIL,  at Unionens politik i artikel 42's betydning ikke berører den særlige karakter 
af visse medlemsstaters sikkerheds- og forsvarspolitik og skal overholde de forpligtelser, som visse 
medlemsstater, hvis fælles forsvar foregår i Nato, har i henhold til den nordatlantiske traktat, og skal 
være forenelig med den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, der er fastlagt inden for denne ramme,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Den Europæiske Union udarbejder sammen med Den Vesteuropæiske Union ordninger for udvidet 
samarbejde mellem dem.DA C 83/278 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 12)  
OM PROCEDUREN I FORBINDELSE MED 
UFORHOLDSMÆSSIGT STORE UNDERSKUD  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at fastsætte nærmere bestemmelser for proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt 
store underskud, som nævnt i artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
De referenceværdier, der er nævnt i artikel 126, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, er:  
— 3 % for den andel, som det forventede eller faktiske offentlige underskud udgør af bruttonational ­
produktet i markedspriser  
— 60 % for den andel, som den offentlige gæld udgør af bruttonationalproduktet i markedspriser.  
Artikel 2  
I nævnte traktats artikel 126 og i denne protokol forstås ved:  
— offentlig: den samlede offentlige sektor, dvs. centralregeringen, regionale eller lokale myndigheder 
samt sociale sikringsordninger, med undtagelse af kommercielle transaktioner, som defineret i det 
europæiske nationalregnskabssystem  
— underskud: nettolåntagning, som defineret i det europæiske nationalregnskabssystem  
— investering: faste bruttoinvesteringer, som defineret i det europæiske nationalregnskabssystem  
— gæld: den samlede bruttogæld til pålydende værdi, der er udestående ved årets afslutning, og som 
er konsolideret mellem og inden for sektorerne i den samlede offentlige sektor som defineret i 
første led.  
Artikel 3  
For at sikre, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud fungerer effektivt, er 
medlemsstaternes regeringer i henhold til denne procedure ansvarlige for underskuddet i den samledeDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/279
offentlige sektor som defineret i artikel 2, første led. Medlemsstaterne sørger for, at nationale 
procedurer på budgetområdet sætter dem i stand til at opfylde deres forpligtelser inden for dette 
område, som de følger af traktaterne. Medlemsstaterne underretter straks og regelmæssigt Kommis ­
sionen om deres forventede og faktiske underskud og om niveauerne for deres gæld.  
Artikel 4  
Kommissionen tilvejebringer de statistiske data, der skal benyttes med henblik på anvendelsen af 
denne protokol.DA C 83/280 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 13)  
OM KONVERGENSKRITERIERNE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at præcisere de konvergenskriterier, der er nævnt i artikel 140 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde, og som skal vejlede Unionen, når den træffer afgørelse, jf. nævnte 
traktats artikel 140, om ophævelse af dispensationerne for medlemsstater med dispensation,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Kriteriet vedrørende prisstabilitet som nævnt i artikel 140, stk. 1, første led, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde betyder, at en medlemsstat har en holdbar prisudvikling og en 
gennemsnitlig inflationstakt, som betragtet i en periode på et år før undersøgelsen ikke overstiger 
inflationstakten i de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til pris ­
stabilitet, med mere end 1,5 procentpoint. Inflationen måles ved hjælp af forbrugerprisindekset på et 
sammenligneligt grundlag, der tager hensyn til forskelle i nationale definitioner.  
Artikel 2  
Kriteriet vedrørende den offentlige budgetstilling som nævnt i nævnte traktats artikel 140, stk. 1, 
andet led, betyder, at medlemsstaten på tidspunktet for undersøgelsen, ikke er omfattet af en råds ­
afgørelse som omhandlet i nævnte traktats artikel 126, stk. 6, om, at den pågældende medlemsstat 
har et uforholdsmæssigt stort underskud.  
Artikel 3  
Kriteriet vedrørende deltagelse i det europæiske monetære systems valutakursmekanisme som nævnt i 
nævnte traktats artikel 140, stk. 1, tredje led, betyder, at en medlemsstat har overholdt de normale 
udsvingsmargener i det europæiske monetære systems valutakursmekanisme uden alvorlige spæn ­
dinger i mindst de seneste to år før undersøgelsen. Medlemsstaten må især ikke i samme periode på 
eget initiativ have devalueret sin valutas bilaterale centralkurs over for euroen.  
Artikel 4  
Kriteriet vedrørende konvergens i rentesatserne som nævnt i nævnte traktats artikel 140, stk. 1, fjerde 
led, betyder, at en medlemsstat over en periode på et år før undersøgelsen har haft en gennemsnitlig langfristet nominel rentesats, som ikke overstiger den tilsvarende rentesats i de højst treDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/281
medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, med mere end 2 
procentpoint. Rentesatserne måles på grundlag af langfristede statsobligationer eller tilsvarende værdi ­
papirer, idet der tages hensyn til forskelle i nationale definitioner.  
Artikel 5  
Kommissionen tilvejebringer de statistiske data, der skal bruges med henblik på anvendelsen af denne 
protokol. 
Artikel 6  
Rådet vedtager med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parla ­
mentet, ECB samt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, passende bestemmelser om detaljerne i 
forbindelse med konvergenskriterierne som nævnt i nævnte traktats artikel 140, som derefter skal 
træde i stedet for denne protokol.DA C 83/282 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 14)  
OM EUROGRUPPEN  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at fremme betingelserne for en stærkere økonomisk vækst i Den Europæiske Union og 
med henblik herpå at udvikle en stadig tættere samordning af de økonomiske politikker i euroom ­
rådet,  
SOM ER OPMÆRKSOMME PÅ  nødvendigheden af at fastlægge særlige bestemmelser med henblik på en 
styrket dialog mellem de medlemsstater, der har euroen som valuta, indtil euroen bliver valutaen i 
alle Unionens medlemsstater,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Ministrene fra de medlemsstater, der har euroen som valuta, mødes uformelt. Disse møder finder sted 
efter behov for at drøfte spørgsmål i tilknytning til det specifikke ansvar, som de deler for så vidt 
angår den fælles valuta. Kommissionen deltager i møderne. Den Europæiske Centralbank opfordres til 
at deltage i disse møder, som forberedes af repræsentanterne for finansministrene fra de medlems ­
stater, der har euroen som valuta, og for Kommissionen.  
Artikel 2  
Ministrene fra de medlemsstater, der har euroen som valuta, vælger med et flertal af disse medlems ­
stater en formand for to et halvt år.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/283
PROTOKOL (nr. 15)  
OM VISSE BESTEMMELSER VEDRØRENDE DET 
FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG 
NORDIRLAND  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ANERKENDER,  at Det Forenede Kongerige ikke er forpligtet eller bundet til at indføre euroen, uden 
at dets regering og Parlament har truffet særskilt beslutning derom,  
SOM KONSTATERER,  at Det Forenede Kongeriges regering den 16. oktober 1996 og den 30. oktober 
1997 meddelte Rådet, at den ikke agter at deltage i Den Økonomiske og Monetære Unions tredje 
fase,  
SOM TAGER TIL EFTERRETNING,  at Det Forenede Kongeriges regering normalt finansierer sit lånebehov 
ved salg af gældsinstrumenter til den private sektor,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
1. Medmindre Det Forenede Kongerige meddeler Rådet, at det agter at indføre euroen, skal det ikke 
være forpligtet dertil.  
2. Punkt 3-8 og 10 finder anvendelse på Det Forenede Kongerige under hensyn til meddelelsen fra 
Det Forenede Kongeriges regering til Rådet af 16. oktober 1996 og 30. oktober 1997.  
3. Det Forenede Kongerige bevarer alle sine beføjelser med hensyn til monetær politik i overens ­
stemmelse med sin nationale lovgivning.  
4. Artikel 119, stk. 2, artikel 126, stk. 1, 9 og 11, artikel 127, stk. 1-5, artikel 128, artikel 130, 131, 
132 og 133, artikel 138, artikel 140, stk. 3, artikel 219, artikel 282, stk. 2, bortset fra dette stykkes 
første og sidste punktum, artikel 282, stk. 5 og artikel 283 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde finder ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige. Det samme gælder traktatens 
artikel 121, stk. 2, for så vidt angår vedtagelsen af de dele af de overordnede retningslinjer for de 
økonomiske politikker, der vedrører euroområdet generelt. Henvisninger i disse bestemmelser til 
Unionen eller medlemsstaterne omfatter ikke Det Forenede Kongerige, og henvisninger til de natio ­
nale centralbanker omfatter ikke Bank of England.  
5. Det Forenede Kongerige bestræber sig på at undgå et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud.  
Artikel 143 og 144 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder fortsat anvendelse 
på Det Forenede Kongerige. Artikel 134, stk. 4, og artikel finder anvendelse på Det Forenede 
Kongerige på samme måde, som hvis det havde en dispensation.DA C 83/284 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
6. Det Forenede Kongeriges stemmerettigheder suspenderes i forbindelse med rådsakter, hvortil der 
henvises i de i punkt 4 nævnte artikler, og i de tilfælde, der er nævnt i artikel 139, stk. 4, første 
afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Med henblik herpå finder nævnte 
traktats artikel 139, stk. 4, andet og tredje afsnit, anvendelse.  
Det Forenede Kongerige er heller ikke berettiget til at deltage i udnævnelse af formanden og næst ­
formanden for samt de øvrige medlemmer af ECB's direktion i henhold til nævnte traktats 
artikel 283, stk. 2, andet afsnit.  
7. Artikel 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 30-34 og 49 i 
protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Central ­
bank (statutten for ESCB og ECB) finder ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige.  
Henvisninger i disse artikler til Unionen eller medlemsstat erne omfatter ikke Det Forenede Kongerige, 
og henvisninger til de nationale centralbanker eller indehavere af kapitalandele omfatter ikke Bank of 
England.  
Henvisninger i artikel 10.3 og 30.2 i statutten for ESCB og ECB til ECB's indskudte kapital omfatter 
ikke kapital indskudt af Bank of England.  
8. Artikel 141, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 43-47 i 
statutten for ESCB og ECB's gælder, uanset om der er medlemsstater med dispensation, idet der dog 
skal foretages følgende ændringer:  
a) Henvisninger i artikel 43 til ECB's og EMI's opgaver skal indbefatte sådanne opgaver, som fortsat 
skal udføres efter indførelsen af euroen, dersom Det Forenede Kongerige træffer beslutning om, at 
det ikke vil indføre euroen.  
b) Foruden de i artikel 46 omhandlede opgaver skal ECB ligeledes rådgive og medvirke i forbindelse 
med forberedelsen af enhver afgørelse, som Rådet i medfør af denne protokols artikel 9, litra a) og 
c), måtte træffe vedrørende Det Forenede Kongerige.  
c) Bank of England skal fuldt ud indbetale sin kapitalandel til ECB's egenkapital som bidrag til 
dækning af ECB's driftsudgifter på samme grundlag som de nationale centralbanker i medlems ­
stater med dispensation.  
9. Det Forenede Kongerige kan når som helst meddele Rådet, at det agter at indføre euroen. I så fald:  
a) har Det Forenede Kongerige ret til at indføre euroen, forudsat at det opfylder de nødvendige 
betingelser. Rådet træffer efter anmodning fra Det Forenede Kongerige og på de i artikel 140, stk. 
1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde opstillede betingelser og efter den heri fastsatte fremgangsmåde afgørelse om, hvorvidt Det Forenede Kongerige opfylder de nødven
­
dige betingelser.  
b) Bank of England indbetaler sit kapitalindskud fuldt ud, overfører valutareserveaktiver til ECB og 
bidrager til dennes reserver på samme grundlag som den nationale centralbank i en medlemsstat, 
hvis dispensation er ophævet.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/285
c) Rådet træffer på de i nævnte traktats artikel 140, stk. 3, opstillede betingelser og efter den heri 
fastsatte fremgangsmåde alle øvrige nødvendige afgørelser for at sætte Det Forenede Kongerige i 
stand til at indføre euroen.  
Hvis Det Forenede Kongerige indfører euroen i medfør af bestemmelserne i denne protokol, ophører 
punkt 3-8 med at gælde.  
10. Uanset bestemmelserne i artikel 123 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og 
statuttens artikel 21.1 kan Det Forenede Kongeriges regering opretholde sin »Ways and Means«- facilitet hos Bank of England, såfremt og så længe Det Forenede Kongerige ikke indfører euroen.DA C 83/286 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 16)  
OM VISSE BESTEMMELSER VEDRØRENDE 
DANMARK  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at den danske grundlov indeholder bestemmelser, der kan indebære en 
folkeafstemning i Danmark, inden Danmark giver afkald på sin undtagelse,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at den danske regering den 3. november 1993 meddelte Rådet, at den 
ikke agter at deltage i Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
1. På baggrund af den danske regerings medde lelse til Rådet af 3. november 1993 har Danmark en 
undtagelse. Virkningen af denne undtagelse er, at alle artikler og bestemmelser i traktaterne og 
statutten for ESCB og ECB, hvori der henvises til en dispensation, vil gælde for Danmark.  
2. For så vidt angår ophævelsen af denne undtagelse, vil proceduren i artikel 140 i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde kun blive indledt på Danmarks anmodning.  
3. I tilfælde af at undtagelsen ophæves, finder bestemmelserne i denne protokol ikke længere 
anvendelse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/287
PROTOKOL (nr. 17)  
VEDRØRENDE DANMARK  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at løse visse særlige problemer i forbindelse med Danmark,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Bestemmelserne i artikel 14 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker 
og Den Europæiske Centralbank berører ikke Danmarks Nationalbanks ret til at udføre sine nuvæ ­
rende opgaver vedrørende de dele af Kongeriget Da nmark, der ikke udgør en del af Unionen.DA C 83/288 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 18)  
VEDRØRENDE FRANKRIG  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at tage hensyn til et særligt spørgsmål vedrørende Frankrig,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Frankrig beholder eneretten til pengeudstedelse i Ny Kaledonien, Fransk Polynesien og Wallis og 
Futuna på de vilkår, der er fastlagt i Frankrigs nationale lovgivning, og vil have eneret til at fastsætte 
CFP-franc'ens paritet.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/289
PROTOKOL (nr. 19)  
OM SCHENGENREGLERNE SOM INTEGRERET I DEN EUROPÆISKE 
UNION  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM NOTERER SIG , at de aftaler om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, som visse 
af Den Europæiske Unions medlemsstater undertegnede i Schengen den 14. juni 1985 og den 
19. juni 1990, samt de dermed forbundne aftaler og de regler, der er vedtaget på grundlag af 
disse aftaler, er blevet integreret i Den Europæiske Union ved Amsterdamtraktaten af 2. oktober 
1997,  
SOM ØNSKER  at bevare Schengenreglerne, som de er blevet udbygget siden Amsterdamtraktatens 
ikrafttræden, og udbygge disse regler for at bidrage til opfyldelsen af målet om at give unions ­
borgerne et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed uden indre grænser,  
SOM TAGER HENSYN  til Danmarks særlige stilling,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at Irland og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ikke 
deltager i alle Schengenreglerne, men at der bør træffes foranstaltning til at gøre det muligt for disse 
medlemsstater at acceptere andre bestemmelser i disse regler helt eller delvist,  
SOM ERKENDER , at det som en konsekvens heraf er nødvendigt at anvende de bestemmelser i 
traktaterne, der vedrører et forstærket samarbejde mellem nogle medlemsstater,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at det er nødvendigt at bevare et særligt forhold til Republikken Island og 
Kongeriget Norge, idet disse to stater og de nordiske lande, der er medlemmer af Den Europæiske Union, er bundet af den nordiske pasunions regler,
 
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbunds ­
republikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den 
Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken 
Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget 
Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, 
Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikk en Finland og Kongeriget Sverige bemyn ­
diges til at indlede et forstærket indbyrdes samarbejde på de områder, der er omfattet af de af Rådet fastlagte bestemmelser, der udgør »Schengenreglerne «. Dette samarbejde gennemføres inden for Den 
Europæiske Unions institutionelle og juridiske rammer og under overholdelse af de relevante bestem
­
melser i traktaterne.DA C 83/290 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 2  
Schengenreglerne gælder for de medlemsstater, der er nævnt i artikel 1, jf. dog artikel 3 i tiltræ ­
delsesakten af 16. april 2003 og artikel 4 i tiltrædelsesakten af 25. april 2005. Rådet træder i stedet 
for den eksekutivkomité, der blev nedsat ved Schengenaftalerne.  
Artikel 3  
Danmarks deltagelse i vedtagelsen af foranstaltninger, der udgør en udbygning af Schengenreglerne, 
samt gennemførelsen og anvendelsen af disse foranstaltninger i Danmark er omfattet af de relevante 
bestemmelser i protokollen om Danmarks stilling.  
Artikel 4  
Irland og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland kan til enhver tid anmode om at 
deltage i nogle af eller alle Schengenreglerne.  
Rådet træffer afgørelse om anmodningen med enstemmighed blandt medlemmerne som nævnt i 
artikel 1 og repræsentanten for den pågældende stats regering.  
Artikel 5  
1. Forslag og initiativer til udbygning af Schengenreglerne er underlagt de relevante traktatbestem ­
melser.  
Hvis enten Irland eller Det Forenede Kongerige ikke inden for en rimelig tid skriftligt har meddelt 
Rådet, at de ønsker at deltage, anses i den forbindelse de i artikel 1 nævnte medlemsstater samt Irland 
eller Det Forenede Kongerige, såfremt en af disse stater ønsker at deltage i de pågældende samarbejds ­
områder, for at have opnået den bemyndigelse, der er omhandlet i artikel 329 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
2. Hvis enten Irland eller Det Forenede Kongerige i medfør af en afgørelse i henhold til artikel 4 
anses for at have givet meddelelse, kan de ikke desto mindre inden tre måneder skriftligt meddele 
Rådet, at de ikke ønsker at deltage i et sådant forslag eller initiativ. I så fald deltager Irland eller Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen heraf. Fra denne seneste meddelelse at regne suspenderes 
proceduren for vedtagelse af den foranstaltning, der bygger på Schengenreglerne, indtil afslutningen 
af proceduren i stk. 3 eller 4, eller indtil denne meddelelse trækkes tilbage på et hvilket som helst 
tidspunkt i løbet af denne procedure.
 
3. For den medlemsstat, der har givet den i stk. 2 nævnte meddelelse, ophører enhver afgørelse 
truffet af Rådet i medfør af artikel 4 fra datoen for ikrafttrædelsen af den foreslåede foranstaltning med at finde anvendelse i det omfang, Rådet betragter som nødvendigt, og på de betingelser, der 
fastlægges i en afgørelse, der træffes af Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen. 
Afgørelsen træffes i overensstemmelse med følgende kriterier: Rådet søger at opretholde den videst 
mulige grad af deltagelse for den berørte medlemsstat, uden at det alvorligt berører den praktiskeDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/291
gennemførelse af de forskellige dele af Schengenreglerne, og samtidig med at sammenhængen mellem 
disse dele respekteres. Kommissionen forelægger sit forslag snarest muligt efter den i stk. 2 nævnte 
meddelelse. Rådet træffer afgørelse senest fire måneder efter Kommissionens forslag, om nødvendigt 
efter at være trådt sammen to gange.  
4. Hvis Rådet ved udgangen af perioden på fire måneder ikke har vedtaget sin afgørelse, kan en 
medlemsstat straks anmode om, at sagen forelægges for Det Europæiske Råd. I så fald træffer Det Europæiske Råd på sit førstkommende møde med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen en 
afgørelse i overensstemmelse med kriterierne i stk. 3.  
5. Hvis Rådet eller Det Europæiske Råd, alt efter omstændighederne, ved afslutningen af proce
­
duren i stk. 3 eller 4 ikke har vedtaget en afgørelse, ophører suspensionen af proceduren for 
vedtagelse af den foranstaltning, der bygger på Schengenreglerne. Hvis den pågældende foranstaltning efterfølgende vedtages, ophører enhver afgørelse truffet af Rådet i medfør af artikel 4 fra datoen for 
foranstaltningens ikrafttrædelse med at gælde for den berørte medlemsstat i det omfang og på de 
betingelser, der besluttes af Kommissionen, medmindre den pågældende medlemsstat har trukket sin meddelelse i henhold til stk. 2 tilbage inden vedtagelsen af foranstaltningen. Kommissionen træffer 
afgørelse senest på datoen for denne vedtagelse. Når Kommissionen træffer sin afgørelse, overholder 
den kriterierne i stk. 3.  
Artikel 6  
Republikken Island og Kongeriget Norge deltager som associeret i gennemførelsen af Schengenreg
­
lerne og den videre udvikling heraf. Relevante procedurer i den forbindelse fastsættes i en aftale, som Rådet indgår med disse stater, idet det træffer afgørelse med enstemmighed blandt de i artikel 1 
nævnte medlemmer. En sådan aftale skal omfatte bestemmelser om Islands og Norges bidrag i forbindelse med eventuelle finansielle konsekvenser af gennemførelsen af denne protokol.  
Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed, indgår en særskilt aftale med Island og Norge om 
fastsættelse af rettighederne og forpligtelserne i forhold et mellem Irland og Det Forenede Kongerige 
Storbritannien og Nordirland, på den ene side, og Island og Norge, på den anden side, på de områder af Schengenreglerne, der gælder for disse stater.  
Artikel 7
 
I forbindelse med forhandlingerne om optagelse af nye medlemsstater i Den Europæiske Union 
betragtes Schengenreglerne og yderligere foranstaltninger, der træffes af institutionerne inden for 
rammerne heraf, som gældende regler, der skal accepteres fuldt ud af alle stater, der søger om 
optagelse.DA C 83/292 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 20)  
OM ANVENDELSE AF VISSE ASPEKTER AF 
ARTIKEL 26 I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE 
UNIONS FUNKTIONSMÅDE PÅ DET FORENEDE 
KONGERIGE OG PÅ IRLAND  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at løse visse spørgsmål vedrørende Det Forenede Kongerige og Irland,  
SOM TAGER HENSYN  til, at der i mange år har eksisteret særlige rejseordninger mellem Det Forenede 
Kongerige og Irland,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, som knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Uanset artikel 26 og 77 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, andre bestemmelser i 
nævnte traktat eller i traktaten om Den Europæiske Union, foranstaltninger vedtaget i henhold til 
disse traktater eller internationale aftaler indgået af Unionen eller af Unionen og dens medlemsstater med et eller flere tredjelande har Det Forenede Kongerige ret til ved sine grænser til andre medlems
­
stater at foretage en sådan kontrol af personer, der ønsker indrejse i Det Forenede Kongerige, som det finder nødvendigt, med det formål:  
a) at kontrollere retten til indrejse i Det Forenede Kongerige for statsborgere fra medlemsstaterne og 
for personer, over for hvilke ovennævnte personer har forsørgerpligt, og som udøver rettigheder i 
henhold til EU-lovgivningen, samt borgere i andre stater, der har fået sådanne rettigheder tillagt 
ved en aftale, som Det Forenede Kongerige er bundet af, og  
b) at træffe afgørelse om, hvorvidt andre personer skal have tilladelse til indrejse i Det Forenede 
Kongerige.  
Intet i artikel 26 og 77 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde eller i nogen anden 
bestemmelse i nævnte traktat eller i traktaten om Den Europæiske Union eller i foranstaltninger, der 
er vedtaget i medfør af dem, anfægter Det Forenede Kongeriges ret til at vedtage eller foretage en 
sådan kontrol. Henvisninger til Det Forenede Kongerige i denne artikel omfatter områder, hvis 
eksterne forbindelser henhører under Det Forenede Kongeriges ansvar.  
Artikel 2  
Det Forenede Kongerige og Irland kan fortsætte med at indgå indbyrdes aftaler vedrørende person
­
bevægelser mellem deres områder (det fælles rejseområde) under fuld overholdelse af rettighederne for de personer, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), i denne protokol. Så længe de opretholder 
sådanne ordninger, finder artikel 1 i denne protokol derfor anvendelse påDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/293
Irland på samme betingelser og vilkår som for Det Forenede Kongerige. Intet i artikel 26 og 77 i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i andre bestemmelser i nævnte traktat eller i 
traktaten om Den Europæiske Union eller i foranstaltninger, som er vedtaget i medfør af dem, 
berører sådanne ordninger.  
Artikel 3  
De øvrige medlemsstater har ret til ved deres grænser eller ethvert andet indrejsested til deres område 
at foretage en sådan kontrol af personer, der ønsker at indrejse på deres område fra Det Forenede Kongerige eller fra områder, hvis eksterne forbindelser henhører under dets ansvar, i samme øjemed som nævnt i artikel 1 i denne protokol, eller fra Irland, så længe bestemmelserne i artikel 1 i denne 
protokol gælder for Irland.
 
Intet i artikel 26 og 77 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde eller i nogen anden 
bestemmelse i nævnte traktat eller i traktaten om Den Europæiske Union eller i foranstaltninger, der 
er vedtaget i medfør af dem, anfægter de øvrige medlemsst aters ret til at vedtage eller foretage en 
sådan kontrol.DA C 83/294 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 21)  
OM DET FORENEDE KONGERIGES OG IRLANDS STILLING FOR SÅ 
VIDT ANGÅR OMRÅDET MED FRIHED, SIKKERHED OG RETFÆR ­
DIGHED  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at løse visse spørgsmål vedrørende Det Forenede Kongerige og Irland,  
SOM HENVISER TIL  protokollen om anvendelse af visse aspekter af artikel 26 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde på Det Forenede Kongerige og Irland,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, som knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Med forbehold af artikel 3 deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke i Rådets vedtagelse af 
foranstaltninger, der foreslås i henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde. For rådsafgørelser, der skal vedtages med enstemmighed, kræves der enstemmighed 
blandt Rådets medlemmer med undtagelse af repræsentanterne for Det Forenede Kongeriges og 
Irlands regeringer.  
Ved anvendelsen af denne artikel defineres kvalificeret flertal som angivet i artikel 238, stk. 3, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Artikel 2  
Som følge af artikel 1 og med forbehold af artikel 3, 4 og 6 er ingen bestemmelser i tredje del, afsnit 
V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ingen foranstaltninger vedtaget i henhold til nævnte afsnit, ingen bestemmelser i internationale aftaler indgået af Unionen i henhold til nævnte 
afsnit og ingen afgørelser truffet af Den Europæiske Unions Domstol om fortolkning af sådanne 
bestemmelser eller foranstaltninger bindende for eller finder anvendelse i Det Forenede Kongerige 
eller Irland; ingen af disse bestemmelser, foranstaltninger eller afgørelser berører på nogen måde disse staters beføjelser, rettigheder og forpligtelser; ingen af disse bestemmelser, foranstaltninger eller 
afgørelser berører på nogen måde gældende fællesskabsret eller EU-ret eller udgør en del af EU- 
retten, således som de finder anvendelse på Det Forenede Kongerige eller Irland.  
Artikel 3  
1. Det Forenede Kongerige eller Irland kan inden tre måneder efter, at et forslag eller initiativ er 
blevet forelagt for Rådet i henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, skriftligt meddele Rådets formand, at den pågældende stat ønsker at deltage i vedta
­
gelsen og anvendelsen af sådanne foreslåede foranstaltninger, hvorefter den skal have ret hertil.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/295
For rådsafgørelser, der skal vedtages med enstemmighed, kræves der enstemmighed blandt Rådets 
medlemmer med undtagelse af et medlem, der ikke har indgivet en sådan meddelelse. En foran ­
staltning, der vedtages i henhold til dette stykke, er bindende for alle de medlemsstater, der har 
deltaget i vedtagelsen.  
I de foranstaltninger, der vedtages i henhold til artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, fastsættes betingelser for Det Forenede Kongeriges og Irlands deltagelse i evalueringer vedrørende de områder, der er omfattet af tredje del, afsnit V, i nævnte traktat.  
Ved anvendelsen af denne artikel defineres kvalificeret flertal som angivet i artikel 238, stk. 3, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
2. Hvis en foranstaltning som nævnt i stk. 1 ikke kan vedtages inden for en rimelig tid med 
deltagelse af Det Forenede Kongerige eller Irland, kan Rådet vedtage den i henhold til artikel 1 uden 
deltagelse af Det Forenede Kongerige eller Irland. I så fald finder artikel 2 anvendelse.  
Artikel 4  
Det Forenede Kongerige eller Irland kan når som helst efter Rådets vedtagelse af en foranstaltning i 
henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde meddele Rådet 
og Kommissionen, at den pågældende stat ønsker at acceptere foranstaltningen. I så fald finder 
proceduren i artikel 331, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tilsvarende anvendelse.  
Artikel 4a  
1. Bestemmelserne i denne protokol finder anvendelse på Det Forenede Kongerige og Irland, også 
for så vidt angår foranstaltninger, der er foreslået eller vedtaget i medfør af tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og som ændrer en eksisterende foranstaltning, 
som de er bundet af.  
2. I tilfælde, hvor Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, beslutter, at Det 
Forenede Kongeriges eller Irlands ikke-deltagelse i den ændrede udgave af den eksisterende foran
­
staltning gør denne foranstaltning uanvendelig for andre medlemsstater eller Unionen, kan det 
imidlertid tilskynde Det Forenede Kongerige eller Irland til at give meddelelse i henhold til 
artikel 3 eller 4. I forbindelse med artikel 3 begynder en ny periode på to måneder at løbe fra 
datoen for Rådets afgørelse.  
Hvis Det Forenede Kongerige eller Irland ved udløbet af denne periode på to måneder fra Rådets 
afgørelse ikke har givet meddelelse i henhold til artikel 3 eller 4, ophører den eksisterende foran ­
staltning med at være bindende for og finde anvendelse på den pågældende medlemsstat, medmindre 
denne har givet meddelelse i henhold til artikel 4 inden ændringsforanstaltningens ikrafttrædelse. 
Dette har virkning fra datoen for ændringsforanstaltningens ikrafttrædelse eller fra udløbet af 
perioden på to måneder, alt efter hvilken dato der er den seneste.DA C 83/296 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
I forbindelse med dette stykke træffer Rådet efter en indgående drøftelse af sagen afgørelse med et 
kvalificeret flertal af de af dets medlemmer, som repræsenterer medlemsstater, der deltager eller har 
deltaget i vedtagelsen af ændringsforanstaltningen. Kvalificeret flertal i Rådet defineres som angivet i 
artikel 238, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
3. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, kan beslutte, at 
Det Forenede Kongerige eller Irland skal bære eventuelle direkte finansielle konsekvenser, der måtte opstå som en nødvendig og uundgåelig følge af, at den pågældende medlemsstat ikke længere deltager i den eksisterende foranstaltning.  
4. Denne artikel berører ikke artikel 4.  
Artikel 5  
En medlemsstat, der ikke er bundet af en foranstaltning vedtaget i henhold til tredje del, afsnit V, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, påføres ingen finansielle følger af denne foranstaltning, bortset fra de administrationsomkostninger, der påhviler institutionerne, medmindre 
Rådet med enstemmighed blandt alle sine medlemmer efter høring af Europa-Parlamentet træffer 
anden afgørelse.  
Artikel 6  
Hvis Det Forenede Kongerige eller Irland i tilfælde, som er nævnt i denne protokol, er bundet af en 
foranstaltning, som Rådet har vedtaget i henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Euro
­
pæiske Unions funktionsmåde, finder de relevante bestemmelser i traktaterne anvendelse på denne 
stat for den pågældende foranstaltning.  
Artikel 6a  
Det Forenede Kongerige og Irland vil ikke være bundet af regler fastsat på grundlag af artikel 16 i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåd e, der vedrører medlemsstaternes behandling af 
personoplysninger under udøvelsen af aktiviteter, der er omfattet af nævnte traktats tredje del, afsnit 
V, kapitel 4 eller 5, når Det Forenede Kongerige og Irland ikke er bundet af EU-regler vedrørende 
former for strafferetligt samarbejde eller politisamarbejde, der kræver overholdelse af de bestem ­
melser, der er fastsat på grundlag af artikel 16.  
Artikel 7  
Artikel 3, 4 og 4a berører ikke protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske 
Union.  
Artikel 8  
Irland kan skriftligt meddele Rådet, at Irland ikke længere ønsker at være omfattet af denne protokol. 
I så fald gælder de almindelige traktatbestemmelser for Irland.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/297
Artikel 9  
For Irlands vedkommende finder denne protokol ikke anvendelse på artikel 75 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde.DA C 83/298 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 22)  
OM DANMARKS STILLING  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ERINDRER OM  afgørelsen truffet af stats- og regeringscheferne, forsamlet i Det Europæiske Råd i 
Edinburgh den 12. december 1992, om visse problemer, som Danmark har rejst vedrørende trak ­
taten om Den Europæiske Union,  
SOM HAR NOTERET SIG  Danmarks holdning med hensyn til unionsborgerskab, Den Økonomiske og 
Monetære Union, forsvarspolitik og retlige og indre anliggender, som fastlagt i Edinburghafgørelsen,  
SOM ER SIG BEVIDST , at en videreførelse under traktaterne af den retlige ordning, der findes i Edin ­
burghafgørelsen, i betydelig grad vil begrænse Danmarks deltagelse på vigtige områder af EU-samar ­
bejdet, og at det vil være i Unionens interesse at sikre EU-rettens integritet på området frihed, 
sikkerhed og retfærdighed,  
SOM  derfor  ØNSKER , at der fastlægges en retlig ramme, som giver Danmark mulighed for at deltage i 
vedtagelsen af foranstaltninger, der foreslås på grundlag af tredje del, afsnit V, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde, og som med tilfredshed noterer sig, at Danmark agter at benytte 
sig af denne mulighed, når det er muligt, i overensstemmelse med sine forfatningsmæssige bestem ­
melser,  
SOM NOTERER SIG , at Danmark ikke vil forhindre de andre medlemsstater i at udvikle deres samar ­
bejde yderligere med hensyn til foranstaltninger, der ikke er bindende for Danmark,  
SOM ERINDRER OM  artikel 3 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske 
Union,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, som knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
DEL I  
Artikel 1  
Danmark deltager ikke i Rådets vedtagelse af foranstaltninger, der foreslås i henhold til tredje del, 
afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. For rådsafgørelser, der skal vedtages med enstemmighed, kræves der enstemmighed blandt Rådets medlemmer med undtagelse af repræ
­
sentanten for Danmarks regering.  
Ved anvendelsen af denne artikel defineres kvalificeret flertal som angivet i artikel 238, stk. 3, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/299
Artikel 2  
Ingen af bestemmelserne i tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, 
ingen foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til nævnte afsnit, ingen bestemmelser i internationale 
aftaler indgået af Unionen i henhold til nævnte afsnit og ingen afgørelser truffet af Den Europæiske Unions Domstol om fortolkning af sådanne bestemmelser eller foranstaltninger eller foranstaltninger, 
der er ændret eller kan ændres i henhold til dette afsnit, er bindende for eller finder anvendelse i 
Danmark; ingen af disse bestemmelser, foranstaltninger eller afgørelser berører på nogen måde 
Danmarks beføjelser, rettigheder og forpligtelser; ingen af disse bestemmelser, foranstaltninger eller 
afgørelser berører på nogen måde gældende fællesskabsret eller EU-ret eller udgør en del af EU-retten, 
således som de finder anvendelse på Danmark. Især er EU-retsakter på området politisamarbejde og 
retligt samarbejde i straffesager, der er vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttrædelse, og som ændres, fortsat bindende for og finder anvendelse i Danmark uændret.  
Artikel 2a  
Artikel 2 i denne protokol finder ligeledes anvendelse i forbindelse med de regler, der er fastsat på 
grundlag af artikel 16 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og vedrører medlems
­
staternes behandling af personoplysninger under udøvelsen af aktiviteter, der er omfattet af nævnte traktats tredje del, afsnit V, kapitel 4 eller 5.  
Artikel 3  
Danmark påføres ingen finansielle følger af foranstaltn inger, som anført i artikel 1, bortset fra de 
administrationsomkostninger, der påhviler institutionerne.  
Artikel 4  
1. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om et forslag om eller initiativ til 
udbygning af Schengenreglerne, som er omfattet af denne del, træffer Danmark afgørelse om, 
hvorvidt det vil gennemføre denne foranstaltning i sin nationale lovgivning. Hvis Danmark beslutter 
sig herfor, vil denne foranstaltning skabe en folkeretlig forpligtelse mellem Danmark og de øvrige 
medlemsstater, der er bundet af foranstaltningen.  
2. Hvis Danmark beslutter ikke at gennemføre en rådsforanstaltning som nævnt i stk. 1, overvejer 
de medlemsstater, der er bundet af foranstaltningen, og Danmark, hvilke passende foranstaltninger 
der skal træffes.  
DEL II  
Artikel 5
 
Med hensyn til foranstaltninger, der træffes af Rådet i henhold til artikel 26, stk. 1, artikel 42 og 
artikel 43-46 i traktaten om Den Europæiske Union, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet.DA C 83/300 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Danmark deltager derfor ikke i vedtagelsen heraf. Danmark vil ikke forhindre de andre medlemsstater 
i at udvikle deres samarbejde yderligere på dette område. Danmark vil ikke være forpligtet til at 
bidrage til finansiering af aktionsudgifter i forbindelse med sådanne foranstaltninger eller til at stille 
militær kapacitet til rådighed for Unionen.  
For retsakter, som Rådet skal vedtage med enstemmighed, kræves der enstemmighed blandt Rådets 
medlemmer med undtagelse af repræsentanten for den danske regering.  
Ved anvendelsen af denne artikel defineres kvalificeret flertal som angivet i artikel 238, stk. 3, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
DEL III  
Artikel 6  
Artikel 1, 2 og 3 finder ikke anvendelse på foranstaltninger, der udpeger de tredjelande, hvis stats ­
borgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser, eller foran ­
staltninger vedrørende en ensartet udformning af visa.  
DEL IV  
Artikel 7  
Danmark kan til enhver tid i overensstemmelse med sine forfatningsmæssige bestemmelser under ­
rette de øvrige medlemsstater om, at det ikke længere ønsk er at benytte sig af alle eller en del af 
bestemmelserne i denne protokol. I så fald vil Danmark fuldt ud gennemføre alle de til den tid 
gældende relevante foranstaltninger, som er truffet inden for rammerne af Den Europæiske Union.  
Artikel 8  
1. Danmark kan til enhver tid i overensstemmelse med sine forfatningsmæssige bestemmelser 
meddele de andre medlemsstater, at denne protokols del I fra den første dag i den måned, der 
følger efter meddelelsen, vil bestå af bestemmelserne i bilaget, jf. dog artikel 7. I så fald omnum ­
mereres artikel 5-8 i overensstemmelse hermed.  
2. Seks måneder efter den dato, hvor den i stk. 1 nævnte meddelelse får virkning, vil alle 
Schengenregler og foranstaltninger vedtaget til udbygning af disse regler, der indtil da har været 
bindende for Danmark som folkeretlige forpligtelser, være bindende for Danmark som EU-ret.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/301
BILAG  
Artikel 1 
Med forbehold af artikel 3 deltager Danmark ikke i Rådets vedtagelse af foranstaltninger, der foreslås i henhold til tredje 
del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. For retsakter, som Rådet skal vedtage med enstem ­
mighed, kræves der enstemmighed blandt Rådets medlemmer med undtagelse af repræsentanten for den danske regering.  
Ved anvendelsen af denne artikel defineres kvalificeret flertal som angivet i artikel 238, stk. 3, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde.  
Artikel 2 
Som følge af artikel 1 og med forbehold af artikel 3, 4 og 8 er ingen bestemmelser i tredje del, afsnit V, i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde, ingen foranstaltninger vedtaget i henhold til nævnte afsnit, ingen bestemmelser i 
internationale aftaler indgået af Unionen i henhold til nævnte afsnit og ingen afgørelser truffet af Den Europæiske Unions 
Domstol om fortolkning af sådanne bestemmelser eller foranstaltninger bindende for eller finder anvendelse i Danmark. 
Ingen af disse bestemmelser, foranstaltninger eller afgørelser berører på nogen måde Danmarks beføjelser, rettigheder og 
forpligtelser. Ingen af disse bestemmelser, foranstaltninger eller afgørelser berører på nogen måde gældende fællesskabsret 
eller EU-ret eller udgør en del af EU-retten, således som de finder anvendelse på Danmark.  
Artikel 3 
1. Danmark kan, inden tre måneder efter at et forslag eller initiativ er blevet forelagt for Rådet i henhold til tredje del, 
afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, skriftligt meddele Rådets formand, at Danmark ønsker at 
deltage i vedtagelsen og anvendelsen af sådanne foreslåede foranstaltninger, hvorefter det skal have ret hertil.  
2. Hvis en foranstaltning som nævnt i stk. 1 ikke kan vedtages inden for en rimelig tid med deltagelse af Danmark, kan 
Rådet vedtage en sådan foranstaltning i henhold til artikel 1 uden deltagelse af Danmark. I så fald finder artikel 2 
anvendelse.  
Artikel 4 
Danmark kan når som helst efter vedtagelsen af en foranstaltning i henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde meddele Rådet og Kommissionen, at Danmark ønsker at acceptere foranstaltningen. I 
så fald finder proceduren i nævnte traktats artikel 331, stk. 1, tilsvarende anvendelse.  
Artikel 5 
1. Bestemmelserne i denne protokol finder anvendelse på Danmark, også for så vidt angår foranstaltninger, der er 
foreslået eller vedtaget i medfør af tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og som 
ændrer en eksisterende foranstaltning, som Danmark er bundet af.  
2. I tilfælde, hvor Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, beslutter, at Danmarks ikke-deltagelse i den 
ændrede udgave af den eksisterende foranstaltning gør denne foranstaltning uanvendelig for andre medlemsstater eller 
Unionen, kan det imidlertid tilskynde Danmark til at give meddelelse i henhold til artikel 3 eller 4. I forbindelse med 
artikel 3 begynder en ny periode på to måneder at løbe fra datoen for Rådets afgørelse.DA C 83/302 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Hvis Danmark ved udløbet af denne periode på to måneder fra Rådets afgørelse ikke har givet meddelelse i henhold til 
artikel 3 eller 4, ophører den eksisterende foranstaltning med at være bindende for eller finde anvendelse på Danmark, 
medmindre Danmark har givet meddelelse i henhold til artikel 4 inden ændringsforanstaltningens ikrafttrædelse. Dette har 
virkning fra datoen for ændringsforanstaltningens ikrafttrædelse eller fra udløbet af perioden på to måneder, alt efter 
hvilken dato der er den seneste.  
I forbindelse med dette stykke træffer Rådet efter en indgående drøftelse af sagen afgørelse med et kvalificeret flertal af de 
af dets medlemmer, som repræsenterer medlemsstater, der deltager eller har deltaget i vedtagelsen af ændringsforanstalt ­
ningen. Kvalificeret flertal i Rådet defineres som angivet i artikel 238, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde.  
3. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, kan beslutte, at Danmark skal bære 
eventuelle direkte finansielle konsekvenser, der måtte opstå som en nødvendig og uundgåelig følge af, at Danmark ikke 
længere deltager i den eksisterende foranstaltning.  
4. Denne artikel berører ikke artikel 4.  
Artikel 6 
1. Meddelelsen i henhold til artikel 4 skal gives senest seks måneder efter den endelige vedtagelse af en foranstaltning, 
der er en foranstaltning til udbygning af Schengenreglerne.  
Hvis Danmark ikke giver meddelelse i overensstemmelse med artikel 3 og 4 vedrørende foranstaltninger til udbygning af 
Schengenreglerne, overvejer de medlemsstater, der er bundet af disse foranstaltninger, og Danmark, hvilke passende skridt 
der skal tages.  
2. En meddelelse i henhold til artikel 3 vedrørende foranstaltninger til udbygning af Schengenreglerne anses uigen ­
kaldeligt for at være en meddelelse i henhold til artikel 3 med hensyn til ethvert yderligere forslag eller initiativ til 
udbygning af denne foranstaltning, for så vidt et sådant forslag eller initiativ er en udbygning af Schengenreglerne.  
Artikel 7 
Danmark vil ikke være bundet af regler fastsat på grundlag af artikel 16 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, der vedrører medlemsstaternes behandling af personoplysninger under udøvelsen af aktiviteter, der er omfattet af nævnte traktats tredje del, afsnit V, kapitel 4 eller 5, når Danmark ikke er bundet af EU-regler vedrørende 
former for strafferetligt samarbejde eller politisamarbejde, der kræver overholdelse af de bestemmelser, der er fastsat på 
grundlag af artikel 16.  
Artikel 8  
Hvis Danmark i tilfælde, som er nævnt i denne del, er bundet af en foranstaltning, som Rådet har vedtaget i henhold til 
tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder de relevante bestemmelser i traktaterne 
anvendelse på Danmark for så vidt angår den pågældende foranstaltning.  
Artikel 9
 
I de tilfælde, hvor Danmark ikke er bundet af en foranstaltning, der er vedtaget i henhold til tredje del, afsnit V, i traktate n 
om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bærer Danmark ingen finansielle konsekvenser af denne foranstaltning, 
bortset fra de administrationsomkostninger, der påhviler institutionerne, medmindre Rådet med enstemmighed blandt 
alle sine medlemmer efter høring af Europa-Parlamentet træffer anden afgørelse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/303
PROTOKOL (nr. 23)  
OM MEDLEMSSTATERNES FORBINDELSER MED TREDJELANDE MED 
HENSYN TIL PASSAGE AF DE YDRE GRÆNSER  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER  medlemsstaternes behov for effektiv kontrol ved deres ydre grænser, i givet fald i 
samarbejde med tredjelande, i betragtning,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes til traktaten om Den Europæiske Union og 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Bestemmelserne om foranstaltninger vedrørende passage af de ydre grænser i artikel 77, stk. 2, litra 
b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde berører ikke medlemsstaternes kompe ­
tence til at forhandle eller indgå aftaler med tredjelande, så længe de overholder EU-retten og andre 
relevante internationale aftaler.DA C 83/304 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 24)  
OM ASYL FOR STATSBORGERE I DEN EUROPÆISKE 
UNIONS MEDLEMSSTATER  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at Unionen i henhold til artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske 
Union anerkender de rettigheder, friheder og principper, der er nævnt i chartret om grundlæggende 
rettigheder,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at de grundlæggende rettigheder, som de er garanteret ved den europæiske 
konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, udgør gene ­
relle principper i EU-retten i henhold til artikel 6, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at sikre, at 
Unionen overholder lovgivningen ved fortolkningen og anvendelsen af artikel 6, stk. 1 og 3, i traktaten om Den Europæiske Union,
 
SOM TAGER I BETRAGTNING , at alle europæiske stater i henhold til artikel 49 i traktaten om Den 
Europæiske Union skal overholde værdierne i artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, når de 
ansøger om at blive medlem af Unionen,  
SOM TAGER HENSYN TIL , at der ved artikel 7 i traktaten om Den Europæiske Union indføres en 
procedure, hvorefter visse rettigheder kan suspenderes, hvis en medlemsstat groft og vedvarende 
overtræder disse værdier,  
SOM ERINDRER OM , at enhver statsborger i en medlemsstat som unionsborger nyder en særlig status 
og beskyttelse, som medlemsstaterne skal garantere i henho ld til bestemmelserne i anden del af 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
SOM TAGER HENSYN TIL , at traktaterne indfører et område uden indre grænser og sikrer alle unions ­
borgere ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område,  
SOM ØNSKER AT UNDGÅ , at asylinstituttet udnyttes til andre formål end de tilsigtede,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at denne protokol respekterer karakteren af og målene med Genèvekon ­
ventionen om flygtninges retsstilling af 28. juli 1951,DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/305
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Eneste artikel  
På grund af niveauet for beskyttelse af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder i medlems ­
staterne i Den Europæiske Union anses medlemsstaterne som sikre oprindelseslande i relation til 
hinanden i alle retlige og praktiske spørgsmål i forbindelse med asyl. En ansøgning om asyl, der 
indgives af en statsborger i en medlemsstat, kan derf or kun tages i betragtning eller antages til 
behandling i en anden medlemsstat i følgende tilfælde:  
a) hvis den medlemsstat, hvori ansøgeren er statsborger, under anvendelse af artikel 15 i konven ­
tionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder efter ikrafttræ ­
delsen af Amsterdamtraktaten træffer foranstaltninger til på sit område at fravige sine forpligtelser 
i henhold til denne konvention  
b) hvis proceduren i artikel 7, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union er indledt, og indtil 
Rådet eller, hvis det bliver aktuelt, Det Europæiske Råd, træffer beslutning i den forbindelse med hensyn til den medlemsstat, hvori ansøgeren er statsborger  
c) hvis Rådet har vedtaget en afgørelse i henhold til artikel 7, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske 
Union vedrørende den medlemsstat, hvori asylansøgeren er statsborger, eller hvis Det Europæiske 
Råd har vedtaget en afgørelse i henhold til artikel 7, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union 
vedrørende den medlemsstat, hvori asylansøgeren er statsborger  
d) hvis en medlemsstat ensidigt træffer en sådan beslutning vedrørende en ansøgning fra en stats
­
borger i en anden medlemsstat; i så fald underrettes Rådet omgående; ansøgningen behandles ud 
fra formodningen om, at den er åbenbart grundløs, uden at dette uanset tilfældets art på nogen 
måde berører medlemsstatens beslutningskompetence.DA C 83/306 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 25)  
OM DELT KOMPETENCE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Eneste artikel  
Når Unionen tager initiativer på et bestemt område, omfatter denne udøvelse af kompetence kun de 
elementer, der indgår i den pågældende EU-retsakt, og omfatter derfor ikke hele området, jf. artikel 2, 
stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde om delt kompetence.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/307
PROTOKOL (nr. 26)  
OM TJENESTEYDELSER AF ALMEN INTERESSE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
DER ØNSKER  at understrege vigtigheden af tjenesteydelser af almen interesse  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende fortolkende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den 
Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Unionens fælles værdier med hensyn til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, jf. artikel 14 i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, omfatter især  
— nationale, regionale og lokale myndigheders vigtige rolle og vide skønsbeføjelser med hensyn til 
at levere, udlægge og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse så tæt på 
brugernes behov som muligt  
— diversiteten i forskellige tjenesteydelser af almen økonomisk interesse og forskellene mellem 
brugernes behov og præferencer, der kan være et resultat af forskellige geografiske, sociale 
eller kulturelle situationer  
— et højt niveau med hensyn til kvalitet, sikkerhed og overkommelige priser, lige behandling og 
fremme af universel adgang og af brugernes rettigheder.  
Artikel 2  
Traktaternes bestemmelser berører på ingen måde medlemsstaternes beføjelse til at levere, udlægge 
og tilrettelægge ikke-økonomiske tjenesteydelser af almen interesse.DA C 83/308 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 27)  
OM DET INDRE MARKED OG KONKURRENCE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM FINDER , at det indre marked, jf. artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union, omfatter et 
system, der sikrer, at konkurrencen ikke forvrides,  
ER BLEVET ENIGE OM,  
at Unionen med henblik herpå om nødvendigt vil handle i henhold til traktaternes bestemmelser, 
herunder artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Denne protokol knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/309
PROTOKOL (nr. 28)  
OM ØKONOMISK, SOCIAL OG TERRITORIAL 
SAMHØRIGHED  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ERINDRER OM,  at artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union bl.a. nævner det mål at fremme 
økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem medlemsstaterne, og at denne 
samhørighed er med blandt de områder med delt kompetence for Unionen, som er opregnet i 
artikel 4, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,  
SOM ERINDRER OM,  at bestemmelserne i tredje del, afsnit XVIII, om økonomisk, social og territorial 
samhørighed som helhed udgør retsgrundlaget for en konsolidering og yderligere udvikling af Unio ­
nens indsats inden for den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, herunder muligheden for 
at oprette en ny fond,  
SOM ERINDRER OM,  at bestemmelserne i artikel 177 i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde forudser oprettelse af en samhørighedsfond,  
SOM BEMÆRKER,  at Den Europæiske Investeringsbank (EIB) udlåner store og stigende beløb til gavn for 
de mindst velstillede regioner,  
SOM BEMÆRKER  ønsket om større fleksibilitet ved tildelingen af midler fra strukturfondene,  
SOM BEMÆRKER  ønsket om en graduering af niveauerne for EU-deltagelsen i programmer og projekter 
i visse lande,  
SOM BEMÆRKER  forslaget om at tage større hensyn til medlemsstaternes relative velstand i ordningen 
med egne indtægter,  
BEKRÆFTER PÅ NY,  at fremme af økonomisk, social og territorial samhørighed er afgørende for 
Unionens fulde udvikling og vedvarende succes,  
BEKRÆFTER PÅ NY  deres overbevisning om, at strukturfondene fortsat bør spille en betydelig rolle i 
gennemførelsen af Unionens målsætninger med hensyn til samhørighed,  
BEKRÆFTER PÅ NY  deres overbevisning om, at Den Europæiske Investeringsbank fortsat skal anvende 
størstedelen af sine midler på fremme af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, og 
erklærer, at de er villige til at tage EIB's kapitalbehov op til fornyet overvejelse, så snart det bliver 
nødvendigt af hensyn til dette formål,  
ER ENIGE OM,  at Samhørighedsfonden skal yde finansielle bidrag fra Unionen til projekter på miljø ­
området og inden for transeuropæiske net i medlemsstater, der har en bruttonationalindkomst pr. 
indbygger på mindre end 90 % af gennemsnittet i Unionen, og som har et program, der fører til 
opfyldelse af betingelserne for økonomisk konvergens som nævnt i artikel 126 i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde,DA C 83/310 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
ERKLÆRER,  at de agter at tillade en større fleksibilitetsmargen ved tildelingen af midler fra struktur ­
fondene til opfyldelse af specifikke behov, som ikke er dækket af de nuværende regler om struktur ­
fondene,  
ERKLÆRER,  at de er villige til at graduere niveauerne for Unionens deltagelse i strukturfondenes 
programmer og projekter med henblik på at undgå uforholdsmæssigt store udgiftsstigninger på 
budgetterne i de mindre velstillede medlemsstater,  
ERKENDER  behovet for regelmæssigt at overvåge de fremskridt, der er gjort i retning mod at opnå 
økonomisk, social og territorial samhørighed, tillige med deres vilje til at undersøge alle nødvendige 
foranstaltninger i den henseende,  
ERKLÆRER,  at de har til hensigt at tage større hensyn til de enkelte medlemsstaters bidragsevne i 
forbindelse med ordningen med egne indtægter og at undersøge, hvorledes der over for de mindre 
velstillede medlemsstater kan kompenseres for de regressive elementer, som findes i den nuværende 
ordning med egne indtægter,  
ER ENIGE OM,  at denne protokol knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/311
PROTOKOL (nr. 29)  
OM OFFENTLIG RADIO- OG TV-VIRKSOMHED I 
MEDLEMSSTATERNE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER I BETRAGTNING,  at offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne hænger direkte 
sammen med de demokratiske, sociale og kulturelle behov i de enkelte samfund og med nødven ­
digheden af at bevare mediepluralisme,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende fortolkende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den 
Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Traktaternes bestemmelser griber ikke ind i medlemsstaternes beføjelse til at finansiere public service 
radio- og tv-virksomhed, for så vidt finansieringen ydes til radio- og fjernsynsforetagender, så disse 
kan opfylde deres public service-opgaver som pålagt dem, defineret og tilrettelagt af de enkelte medlemsstater, og denne finansiering ikke ændrer handels- og konkurrencevilkårene i Unionen i et omfang, der strider mod de fælles interesser, idet der tages hensyn til opfyldelsen af disse public 
service-opgaver.DA C 83/312 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 30)  
OM ANVENDELSEN AF DEN EUROPÆISKE UNIONS 
CHARTER OM GRUNDLÆGGENDE RETTIGHEDER I 
POLEN OG I DET FORENEDE KONGERIGE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at Unionen i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union anerkender 
de rettigheder, friheder og principper, der er fastlagt i Den Europæiske Unions charter om grund ­
læggende rettigheder,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at chartret skal anvendes i nøje overensstemmelse med bestemmelserne i 
ovennævnte artikel 6 og chartrets afsnit VII,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at chartret ifølge ovennævnte artikel 6 skal anvendes og fortolkes af 
Polens og Det Forenede Kongeriges domstole i nøje overensstemmelse med de forklaringer, der er 
anført i denne artikel,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at chartret indeholder både rettigheder og principper,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at chartret indeholder både bestemmelser af civil og politisk karakter og 
bestemmelser af økonomisk og social karakter,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at chartret bekræfter de rettigheder, friheder og principper, der er aner ­
kendt i Unionen, og gør dem mere synlige, men ikke skaber nye rettigheder og principper,  
SOM ERINDRER OM  Polens og Det Forenede Kongeriges forpligtelser i henhold til traktaten om Den 
Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og Unionens lovgivning i 
almindelighed,  
SOM NOTERER SIG  Polens og Det Forenede Kongeriges ønske om at præcisere visse aspekter med 
hensyn til chartrets anvendelse,  
SOM DERFOR TILSTRÆBER  at præcisere chartrets anvendelse i forhold til Polens og Det Forenede 
Kongeriges lovgivning og administrative praksis og mulighederne for juridisk håndhævelse i Polen 
og Det Forenede Kongerige,  
SOM PÅ NY BEKRÆFTER , at henvisninger i denne protokol til anvendelsen af specifikke bestemmelser i 
chartret på ingen måde berører anvendelsen af andre bestemmelser i chartret,  
SOM PÅ NY BEKRÆFTER , at denne protokol ikke berører chartrets anvendelse i andre medlemsstater,  
SOM PÅ NY BEKRÆFTER , at denne protokol ikke berører Polens og Det Forenede Kongeriges andre 
forpligtelser i henhold til traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde og Unionens lovgivning i almindelighed,DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/313
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
1. Chartret giver ikke øget kompetence til Den Europæiske Unions Domstol eller til nogen 
domstol i Polen eller i Det Forenede Kongerige til at træffe kendelse om, at Polens eller Det Forenede 
Kongeriges love og administrative bestemmelser, praksis eller foranstaltninger er i modstrid med de 
grundlæggende rettigheder, friheder og principper, som chartret bekræfter.  
2. Det skal navnlig udtrykkelig fastslås, at chartrets afsnit IV på ingen måde skaber rettigheder, der 
kan håndhæves juridisk i Polen eller i Det Forenede Kongerige, medmindre Polen eller Det Forenede 
Kongerige har sådanne rettigheder i deres nationale lovgivning.  
Artikel 2  
Såfremt en bestemmelse i chartret henviser til national lovgivning og praksis, finder den kun anven ­
delse i Polen og Det Forenede Kongerige, for så vidt de rettigheder og principper, den indeholder, er anerkendt i henholdsvis Polens og Det Forenede Kongeriges lovgivning eller praksis.DA C 83/314 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 31)  
OM IMPORT TIL UNIONEN AF OLIEPRODUKTER 
RAFFINERET PÅ DE NEDERLANDSKE ANTILLER  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  nærmere at fastlægge samhandelsordningen ved import til Den Europæiske Union af 
olieprodukter raffineret på De Nederlandske Antiller,  
ER ENIGE  om følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union 
og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
Denne protokol gælder for olieprodukter, der henhører under positionerne 27.10, 27.11, 27.12, ex 
27.13 (paraffin, mikrovoks, mineralvoks (gatch eller slack wax) samt anden mineralvoks) og 27.14 i 
Bruxellesnomenklaturen indført til forbrug i medlemsstaterne.  
Artikel 2  
Medlemsstaterne forpligter sig til at indrømme olieprodukter raffineret på De Nederlandske Antiller 
de toldmæssige fordele, der følger af sidstnævntes associering med Unionen, på de betingelser, der er fastsat i denne protokol. Disse bestemmelser gælder uanset de oprindelsesregler, der anvendes af 
medlemsstaterne.  
Artikel 3  
1. Såfremt Kommissionen på en medlemsstats anmodning eller på eget initiativ konstaterer, at 
importen til Unionen af olieprodukter raffineret på De Nederlandske Antiller i henhold til den i 
ovennævnte artikel 2 fastsatte ordning skaber virkelige vanskeligheder på markedet i en eller flere medlemsstater, beslutter den, at de på denne import anvendelige toldafgifter indføres, forhøjes eller 
genindføres af de pågældende medlemsstater i det omfang og så længe, det er nødvendigt for at 
imødegå denne situation. De således indførte, forhøjede eller genindførte toldsatser kan ikke overstige dem, der anvendes for de samme produkter over for tredjelande.  
2. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser kan under alle omstændigheder anvendes, såfremt 
importen til Unionen af olieprodukter raffineret på De Nederlandske Antiller udgør to millioner 
tons eller mere pr. år.
 
3. De afgørelser, der træffes af Kommissionen i henhold til stk. 1 og 2, herunder beslutninger, der 
har til formål at afvise anmodningen fra en medlemsstat, bringes til Rådets kundskab. Dette kan på 
anmodning fra enhver medlemsstat behandle disse afgørelser og kan på ethvert tidspunkt ændre eller 
omstøde disse.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/315
Artikel 4  
1. Såfremt en medlemsstat skønner, at importen af olieprodukter raffineret på De Nederlandske 
Antiller direkte eller via en anden medlemsstat under den i artikel 2 fastsatte ordning skaber virkelige 
vanskeligheder på dens marked, og at omgående handling er nødvendig for at imødegå disse, kan den på eget initiativ beslutte at pålægge denne importtold, hvis satser ikke må overstige de toldsatser, 
der anvendes over for tredjelande for samme produkter. Den underretter Kommissionen, der inden 
en måned træffer afgørelse om, hvorvidt de af den pågældende stat trufne forholdsregler kan 
opretholdes eller skal ændres eller ophæves. Bestemmelserne i artikel 3, stk. 3, anvendes på Kommis
­
sionens afgørelse.  
2. Såfremt importen til en eller flere EU-medlemsstater af olieprodukter raffineret på De Neder ­
landske Antiller direkte eller via en anden medlemsstat under den i artikel 2 fastsatte ordning i et 
kalenderår overstiger de tonnager, der er anført i bilaget til denne protokol, betragtes de foranstalt ­
ninger, der eventuelt i medfør af stk. 1 er truffet af denne eller disse medlemsstater for det løbende 
år, som lovlige. Efter at have sikret sig, at den fastsatte tonnage er nået, tager Kommissionen de 
trufne foranstaltninger til efterretning. I så fald undlader de øvrige medlemsstater at forelægge 
spørgsmålet for Rådet.  
Artikel 5  
Såfremt Unionen vedtager at anvende kvantitative restriktioner på import af olieprodukter hidrørende 
fra andre lande, kan disse restriktioner ligeledes anven des på import af disse produkter hidrørende fra 
De Nederlandske Antiller. I så fald sikres der De Nederlandske Antiller en præferencebehandling i forhold til tredjelande.  
Artikel 6  
1. De i artikel 2-5 omhandlede bestemmelser revideres af Rådet, der efter høring af Europa- 
Parlamentet og Kommissionen træffer afgørelse med enstemmighed, i forbindelse med vedtagelsen af en fælles oprindelsesdefinition for olieprodukter hidrørende fra tredjelande og de associerede lande, 
eller når det inden for rammerne af en fælles handelspolitik for de pågældende produkter træffer 
afgørelser, eller ved fastlæggelse af en fælles energipolitik.  
2. Ved en sådan revision skal fordele af tilsvarende omfang dog under alle omstændigheder 
opretholdes for De Nederlandske Antiller på egnet vis og for et kvantum på mindst to en halv 
million tons olieprodukter.
 
3. Unionens forpligtelser for så vidt angår de i stk. 2 nævnte fordele af tilsvarende omfang kan i 
påkommende tilfælde fordeles på hvert land under hensyntagen til de tonnager, der er anført i bilaget 
til denne protokol.DA C 83/316 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Artikel 7  
Med henblik på gennemførelsen af denne protokol pålægges det Kommissionen at følge udviklingen i 
importen til medlemsstaterne af olieprodukter raffineret på De Nederlandske Antiller. Medlemssta ­
terne meddeler Kommissionen, der sørger for videregivelsen heraf, alle hensigtsmæssige oplysninger 
efter de af Kommissionen anbefalede administrative forskrifter.  
BILAG TIL PROTOKOLLEN  
For gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, i protokollen om import til Den Europæiske Union af olie ­
produkter raffineret på De Nederlandske Antiller har De Høje Kontraherende Parter besluttet, at mængden på 2 millioner 
tons olieprodukter fra Antillerne fordeles som følger mellem medlemsstaterne: 
Tyskland . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 625 000 tons  
Den Belgisk-Luxembourgske Økonomiske Union . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 tons  
Frankrig . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  75 000 tons  
Italien . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 000 tons  
Nederlandene . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 1 000 000 tonsDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/317
PROTOKOL (nr. 32)  
OM EJENDOMSERHVERVELSE I DANMARK  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER  at finde en løsning på visse særlige problemer, der er af interesse for Danmark,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Uanset bestemmelserne i traktaterne kan Danmark opretholde den gældende lovgivning om erhver ­
velse af ejendomme, der ikke er helårsboliger.DA C 83/318 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 33)  
AD ARTIKEL 157 I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS 
FUNKTIONSMÅDE  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Med henblik på anvendelsen af artikel 157 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde 
skal ydelser i medfør af en erhvervstilknyttet social sikringsordning ikke anses for løn, hvis og i det 
omfang de kan henføres til beskæftigelsesperioder, der ligger forud for den 17. maj 1990, undtagen for arbejdstagere eller deres ydelsesberettigede pårørende, der inden denne dato har anlagt søgsmål eller indbragt en dertil svarende klage i overensstemmelse med den relevante nationale ret.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/319
PROTOKOL (nr. 34)  
OM DEN SÆRLIGE ORDNING FOR GRØNLAND  
Eneste artikel  
1. Behandlingen ved indførsel til Unionen af varer, der har oprindelse i Grønland og omfattes af 
den fælles markedsordning for fiskevarer, skal under overholdelse af de fælles markedsordning, ske 
under fritagelse for told og afgifter med tilsvarende virkning samt under fritagelse for kvantitative 
restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning, såfremt Unionen i medfør af en aftale mellem Unionen og den kompetente myndighed for Grønland får tilfredsstillende adgangsmuligheder 
til de grønlandske fiskerizoner.
 
2. Alle foranstaltninger vedrørende importordningen for nævnte varer, herunder foranstaltninger 
med henblik på vedtagelsen af sådanne foranstaltninger, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 43 i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.DA C 83/320 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 35)  
OM ARTIKEL 40.3.3 I IRLANDS FORFATNING  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelse, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Atomenergifællesskab:  
Intet i traktaterne, traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab og senere trak ­
tater og akter om ændring eller supplering af disse berører anvendelsen i Irland af artikel 40.3.3 i Irlands forfatning.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/321
PROTOKOL (nr. 36)  
OM OVERGANGSBESTEMMELSER  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM TAGER I BETRAGTNING , at det for at tilrettelægge overgangen fra de institutionelle bestemmelser i 
traktaterne, der finder anvendelse inden Lissabontraktatens ikrafttrædelse, til de bestemmelser, der er 
fastsat i nævnte traktat, er nødvendigt at fastlægge overgangsbestemmelser,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske 
Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab:  
Artikel 1  
I denne protokol forstås ved »traktaterne« traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifælles
­
skab. 
AFSNIT I  
BESTEMMELSER VEDRØRENDE EUROPA-PARLAMENTET  
Artikel 2  
I god tid inden Europa-Parlaments-valget i 2009 vedtager Det Europæiske Råd i overensstemmelse 
med artikel 14, stk. 2, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union en afgørelse om Europa- 
Parlamentets sammensætning.  
Indtil udløbet af valgperioden 2004-2009 forbliver sammensætningen og antallet af medlemmer af 
Europa-Parlamentet, som de var ved Lissabontraktatens ikrafttrædelse.  
AFSNIT II  
BESTEMMELSER VEDRØRENDE KVALIFICERET FLERTAL  
Artikel 3  
1. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union træder 
bestemmelserne i dette stykke og bestemmelserne i artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den Europæ ­
iske Unions funktionsmåde om definitionen af kvalificeret flertal i Det Europæiske Råd og Rådet i 
kraft den 1. november 2014.  
2. Mellem den 1. november 2014 og den 31. marts 2017 kan et medlem af Rådet, når en 
afgørelse skal vedtages med kvalificeret flertal, kræve, at afgørelsen træffes med kvalificeret flertal 
som defineret i stk. 3. Stk. 3 og 4 finder i så fald anvendelse.DA C 83/322 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
3. Indtil den 31. oktober 2014 gælder følgende bestemmelser med forbehold af artikel 235, stk. 
1, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Ved afgørelser i Det Europæiske Råd og Rådet, der kræver kvalificeret flertal, tildeles medlemmer-nes 
stemmer følgende vægt:  
Belgien  12  
Bulgarien  10  
Den Tjekkiske Republik  12  
Danmark  7  
Tyskland  29  
Estland  4  
Irland  7  
Grækenland  12  
Spanien  27  
Frankrig  29  
Italien  29  
Cypern 4  
Letland  4  
Litauen  7  Luxembourg  4  
Ungarn  12  
Malta 3  
Nederlandene  13 
Østrig  10 
Polen  27 
Portugal  12  
Rumænien  14 
Slovenien  4  
Slovakiet 7  
Finland  7  
Sverige  10 
Det Forenede Kongerige  29  
Afgørelserne træffes med mindst 255 stemmer for afgivet af et flertal af medlemmerne, når afgø ­
relsen i henhold til traktaterne skal træffes på forslag af Kommissionen. I alle andre tilfælde træffes 
afgørelserne med mindst 255 stemmer for afgivet af mindst to tredjedele af medlemmerne.  
Når Det Europæiske Råd eller Rådet vedtager en retsakt med kvalificeret flertal, kan et medlem af Det 
Europæiske Råd eller Rådet kræve, at det kontrolleres, at de medlemsstater, der udgør dette kvali ­
ficerede flertal, repræsenterer mindst 62 % af Unionens samlede befolkning. Hvis det viser sig, at denne betingelse ikke er opfyldt, er den pågældende retsakt ikke vedtaget.  
4. I de tilfælde, hvor det ifølge traktaterne ikke er alle Rådets medlemmer, der deltager i afstem
­
ningen, det vil sige i de tilfælde, hvor der henvises til kvalificeret flertal som defineret i artikel 238, 
stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, defineres kvalificeret flertal indtil den 
31. oktober 2014 som samme forholdsmæssige andel af de vægtede stemmer og samme forholds ­
mæssige andel af antallet af rådsmedlemmer samt eventuelt samme procentdel af de berørte medlemsstaters befolkning som dem, der er fastsat i stk. 3 i nærværende artikel.  
AFSNIT III
 
BESTEMMELSER VEDRØRENDE RÅDETS SAMMENSÆTNINGER  
Artikel 4  
Indtil ikrafttrædelsen af den afgørelse, der henvises til i artikel 16, stk. 6, første afsnit, i traktaten om 
Den Europæiske Union kan Rådet mødes i de sammensætninger, der er nævnt i omhandlede stykkes* 
andet og tredje afsnit, samt i de øvrige sammensætninger, der angives på en liste i en afgørelse 
vedtaget med simpelt flertal af Rådet for Almindelige Anliggender.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/323
AFSNIT IV  
BESTEMMELSER VEDRØRENDE KOMMISSIONEN, HERUNDER UNIONENS 
HØJTSTÅENDE REPRÆSENTANT FOR UDENRIGSANLIGGENDER OG 
SIKKERHEDSPOLITIK  
Artikel 5  
De medlemmer af Kommissionen, der fungerer på den dato, hvor Lissabontraktaten træder i kraft, 
skal fungere, indtil deres tjenesteperiode udløber. Dog ophører tjenesteperioden for det medlem, der 
har samme nationalitet som Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikker ­
hedspolitik, på datoen for den højtstående repræsentants udnævnelse.  
AFSNIT V  
BESTEMMELSER VEDRØRENDE GENERALSEKRETÆREN FOR RÅDET/DEN 
HØJTSTÅENDE REPRÆSENTANT FOR DEN FÆLLES UDENRIGS- OG 
SIKKERHEDSPOLITIK OG VICEGENERALSEKRETÆREN FOR RÅDET  
Artikel 6  
Tjenesteperioden for generalsekretæren for Rådet/den højtstående repræsentant for den fælles uden ­
rigs- og sikkerhedspolitik og vicegeneralsekretæren for Rådet ophører på den dato, hvor Lissabon ­
traktaten træder i kraft. Rådet udnævner en generalsekretær i overensstemmelse med artikel 240, stk. 
2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
AFSNIT VI  
BESTEMMELSER VEDRØRENDE DE RÅDGIVENDE ORGANER  
Artikel 7  
Indtil ikrafttrædelsen af den afgørelse, der er nævnt i artikel 301 i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde, er fordelingen af Det Økonomiske og Sociale Udvalgs medlemmer således:  
Belgien  12  
Bulgarien  12  
Den Tjekkiske Republik  12  
Danmark  9  
Tyskland  24  
Estland  7  
Irland  9  
Grækenland  12  Spanien  21  
Frankrig  24 
Italien  24  
Cypern  6  
Letland  7  
Litauen  9  
Luxembourg  6  
Ungarn  12DA C 83/324 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Malta 5  
Nederlandene  12  
Østrig  12  
Polen 21  
Portugal  12  
Rumænien  15  Slovenien  7  
Slovakiet 9  
Finland  9  
Sverige  12 
Det Forenede Kongerige  24  
Artikel 8  
Indtil ikrafttrædelsen af den afgørelse, der er nævnt i artikel 305 i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde, er fordelingen af Regionsudvalgets medlemmer således:  
Belgien  12  
Bulgarien  12  
Den Tjekkiske Republik  12  
Danmark  9  
Tyskland  24  
Estland  7  
Irland  9  
Grækenland  12  
Spanien  21  
Frankrig  24  
Italien  24  
Cypern 6  
Letland  7  
Litauen  9  
Luxembourg  6  Ungarn  12  
Malta 5  
Nederlandene  12 
Østrig  12 
Polen  21 
Portugal  12  
Rumænien  15 
Slovenien  7  
Slovakiet 9  
Finland  9  
Sverige  12 
Det Forenede Kongerige  24  
AFSNIT VII  
OVERGANGSBESTEMMELSER VEDRØRENDE RETSAKTER VEDTAGET PÅ 
GRUNDLAG AF AFSNIT V OG VI I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNION INDEN 
LISSABONTRAKTATENS IKRAFTTRÆDELSE  
Artikel 9  
Retsvirkningerne af retsakter, der er vedtaget af Unionens institutioner, organer, kontorer og agen ­
turer på grundlag af traktaten om Den Europæiske Union inden Lissabontraktatens ikrafttrædelse, 
bevares, så længe disse retsakter ikke er ophævet, annulleret eller ændret i medfør af traktaterne. Det 
samme gælder de konventioner, som medlemsstaterne har indgået på grundlag af traktaten om Den 
Europæiske Union.  
Artikel 10  
1. Som overgangsforanstaltning og med hensyn til Unionens retsakter på området politisam ­
arbejde og retligt samarbejde i straffesager, der er vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttrædelse, 
skal institutionernes beføjelser være følgende på datoen for ikrafttrædelsen af nævnte traktat:DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/325
Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde finder ikke anvendelse, og Den Europæiske Unions Do mstols beføjelser i henhold til afsnit VI i 
traktaten om Den Europæiske Union i den udgave, der gælder inden Lissabontraktatens ikrafttræ ­
delse, forbliver de samme, også når de er godkendt i henhold til artikel 35, stk. 2, i nævnte traktat 
om Den Europæiske Union.  
2. Ændring af en retsakt som omhandlet i stk. 1 medfører, at de i stk. 1 nævnte institutioners 
beføjelser som fastsat i traktaterne finder anvendelse med hensyn til den ændrede retsakt for de medlemsstater, som den ændrede retsakt finder anvendelse på.  
3. I alle tilfælde ophører overgangsforanstaltningerne i stk. 1 med at have virkning fem år efter 
datoen for Lissabontraktatens ikrafttrædelse.  
4. Senest seks måneder inden udløbet af overgangsperioden i stk. 3 kan Det Forenede Kongerige 
meddele Rådet, at det med hensyn til de i stk. 1 omhandlede retsakter ikke godkender de i stk. 1 
nævnte institutioners beføjelser som fastsat i traktaterne. Såfremt Det Forenede Kongerige har givet denne meddelelse, ophører alle retsakter som omhandlet i stk. 1 med at finde anvendelse på Det Forenede Kongerige fra datoen for udløbet af overgangsperioden i stk. 3. Dette afsnit gælder ikke 
med hensyn til de ændrede retsakter, der finder anvendelse på Det Forenede Kongerige, jf. stk. 2.  
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, fastsætter de nødven
­
dige følge- og overgangsordninger. Det Forenede Kongerige deltager ikke i vedtagelsen af denne 
afgørelse. Kvalificeret flertal i Rådet defineres som angivet i artikel 238, stk. 3, litra a), i traktaten 
om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, kan også vedtage en 
afgørelse om, at Det Forenede Kongerige bærer eventuelle direkte finansielle konsekvenser, der 
nødvendigvis og uundgåeligt opstår, fordi Det Forenede Kongerige ikke længere deltager i disse 
retsakter.  
5. Det Forenede Kongerige kan på et hvilket som helst senere tidspunkt meddele Rådet, at det 
ønsker at deltage i retsakter, der ikke længere finder anvendelse på Det Forenede Kongerige i henhold til stk. 4, første afsnit. I så fald finder de relevante bestemmelser i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union eller protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands 
stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed anvendelse, alt efter omstæn
­
dighederne. Institutionernes beføjelser med hensyn til disse retsakter er dem, der er fastsat i trakta ­
terne. Når EU-institutionerne og Det Forenede Kongerige handler i henhold til de relevante proto ­
koller, søger de at genoprette den videst mulige grad af deltagelse for Det Forenede Kongerige i 
gældende EU-ret for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, uden at det 
alvorligt berører den praktiske gennemførelse af de forskellige dele heraf, og samtidig med at 
sammenhængen mellem disse dele respekteres.DA C 83/326 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
PROTOKOL (nr. 37)  
OM DE FINANSIELLE KONSEKVENSER AF UDLØBET 
AF EKSF-TRAKTATEN OG OM KUL- OG 
STÅLFORSKNINGSFONDEN  
DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ERINDRER OM,  at alle Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs aktiver og passiver, som de 
eksisterede den 23. juli 2002, blev overført til Det Europæiske Fællesskab den 24. juli 2002,  
SOM TAGER HENSYN  til ønsket om at anvende disse midler til forskning inden for sektorer knyttet til 
kul- og stålindustrien og det heraf følgende behov for at fastlægge en række særlige regler herom,  
ER BLEVET ENIGE OM  følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om den Europæiske 
Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:  
Artikel 1  
1. Nettoværdien af disse aktiver og passiver, som de fremgår af EKSF's balance pr. 23. juli 2002, 
der vil kunne blive op- eller nedskrevet, herunder som følge af afviklingstransaktionerne, skal 
betragtes som aktiver bestemt til forskning inden for sektorer knyttet til kul- og stålindustrien og 
benævnes »EKSF under afvikling«. Når afviklingen er afsluttet, benævnes de »Kul- og Stålforsknings ­
fondens aktiver«.  
2. Provenuet af disse aktiver, som benævnes »Kul- og Stålforskningsfonden«, skal udelukkende 
anvendes til forskning inden for sektorer knyttet til kul- og stålindustrien og uden for rammepro ­
grammet for forskning i overensstemmelse med bestemmelserne i denne protokol og i retsakter 
vedtaget på grundlag heraf.  
Artikel 2  
Rådet, der træffer afgørelse efter en særlig lovgivningsprocedure og efter Europa-Parlamentets 
godkendelse, vedtager alle de nødvendige bestemmelser for gennemførelsen af denne protokol, 
herunder de væsentligste principper.  
Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet foranstaltninger 
om flerårige finansielle retningslinjer for forvaltningen af Kul- og Stålforskningsfondens aktiver samt tekniske retningslinjer for Kul- og Stålforskningsfondens forskningsprogram.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/327
Artikel 3  
Medmindre andet er fastsat i denne protokol og i retsakter vedtaget på grundlag heraf, finder 
bestemmelserne i traktaterne anvendelse.DA C 83/328 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
BILAGDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/329

BILAG I  
LISTE OMHANDLET I ARTIKEL 38 I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS 
FUNKTIONSMÅDE  
– 1 –  – 2 – 
Position i Bruxelles- 
nomenklaturen  Varebeskrivelse  
Kapitel 1 Levende dyr  
Kapitel 2 Kød og spiseligt slagteaffald  
Kapitel 3 Fisk, krebsdyr og bløddyr  
Kapitel 4 Mælk og mejeriprodukter; fugleæg; naturlig honning  
Kapitel 5 
05.04 Tarme, blærer og maver, hele eller stykker deraf, af andre dyr end fisk 
05.15 Animalske produkter, ikke andetsteds tariferet; døde dyr af de arter, der 
er nævnt i kapitlerne 1 eller 3, uegnede til menneskeføde  
Kapitel 6 Levende planter m.m.; afskårne blomster og blade  
Kapitel 7 Spiselige grøntsager, planter, rødder og rodknolde  
Kapitel 8 Spiselige frugter; skaller af meloner og citrusfrugter  
Kapitel 9 Kaffe, te og krydderier med undtagelse af maté (pos. 0903)  
Kapitel 10 Korn 
Kapitel 11 Mølleriprodukter; malt; stivelse; gluten; inulin  
Kapitel 12 Olieholdige frø og frugter; diverse andre frø og frugter; planter til indu ­
striel og medicinsk brug; halm og foderplanter  
Kapitel 13 
ex 13.03  Pektin  
Kapitel 15 
15.01 Fedt af svin og fjerkræ, udsmeltet eller udpresset  
15.02 Talg (af hornkvæg, får eller geder), råt eller udsmeltet herunder »premier 
jus« 
15.03  Lardstearin; oleostearin; lardoil og oleomargarin, ikke emulgeret el-ler 
opblandet eller på anden måde behandlet  
15.04 Fedtstoffer og olier udvundet af fisk og havpattedyr, også raffinerede  
15.07 Vegetabilske fedtstoffer og vegetabilske fede olier, rå, rensede eller raffi ­
nerede  
15.12 Animalske og vegetabilske fedtstoffer og olier, hærdede, også raffi-nerede, 
men ikke yderligere bearbejdedeDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/331
– 1 –  – 2 – 
Position i Bruxelles- 
nomenklaturen  Varebeskrivelse  
15.13  Margarine, compound lard og andet tilberedt spisefedt  
15.17  Restprodukter fra behandling af fedtstoffer, fede olier eller animalsk og 
vegetabilsk voks  
Kapitel 16 Varer af kød, fisk, krebsdyr og bløddyr  
Kapitel 17 
17.01  Roe- og rørsukker i fast form  
17.02  Andet sukker; sirup og andre sukkeropløsninger; kunsthonning, også 
blandet med naturlig honning; karamel  
17.03  Melasse, også affarvet  
17.05 (*)  Sukker, sirup og andre sukkeropløsninger samt melasse, tilsat smags- 
stoffer eller farvestoffer (herunder vanille- og vanillinsukker) undta-gen 
frugtsaft tilsat sukker (uanset mængden)  
Kapitel 18 
18.01  Kakaobønner, hele eller brækkede, rå eller brændte  
18.02  Kakaoskaller og kakaoaffald  
Kapitel 20 Varer af grøntsager, frugter eller andre planter og plantedele  
Kapitel 22 
22.04  Druesaft i gæring samt druesaft, hvis gæring er standset på anden måde 
end ved tilsætning af alkohol  
22.05  Vin af friske druer; druesaft, hvis gæring er standset ved tilsætning af 
alkohol  
22.07  Andre gærede drikkevarer (f.eks. frugtvin, æblecider, rosincider og mjød)  
ex 22.08 (*) 
ex 22.09 (*)  Ethanol (ethylalkohol), denatureret eller ikke denatureret, med en-hver 
alkoholstyrke, fremstillet af landbrugsprodukter, der figurerer i bilag I, med undtagelse af akvavit, likør og andre alkoholholdige drikkevarer, 
alkoholholdige tilberedninger (såkaldte koncentrerede ekstrakter) til frem
­
stilling af drikkevarer  
22.10 (*)  Eddike  
Kapitel 23 Restprodukter fra næringsmiddelindustrien; tilberedt dyrefoder  
Kapitel 24 
24.01  Tobak, rå eller ufabrikeret; tobaksaffald  
Kapitel 45 
45.01  Naturkork, ubearbejdet, og korkaffald; knust, granuleret eller pulve-riseret 
korkDA C 83/332 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
– 1 –  – 2 – 
Position i Bruxelles- 
nomenklaturen  Varebeskrivelse  
Kapitel 54 
54.01 Hør, rå eller beredt, men ikke spundet; blår og affald af hør (herunder 
garnaffald og opkradsede klude)  
Kapitel 57 
57.01 Hamp (Cannabis sativa ), rå eller beredt, men ikke spundet; blår og affald af 
hamp (herunder garnaffald og opkradsede klude samt op-kradset 
tovværk)  
(*) Position tilføjet ved artikel 1 i forordning nr. 7a vedtaget af Rådet for Det Europæiske Øko- 
nomiske Fællesskab den 18. december 1959 (EFT 7 af 30.1.1962, s. 71/61).DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/333
BILAG II  
OVERSØISKE LANDE OG TERRITORIER, PÅ HVILKE BESTEMMELSERNE I FJERDE 
DEL AF TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS FUNKTIONSMÅDE FINDER 
ANVENDELSE  
— Grønland  
— Ny Kaledonien med tilhørende områder  
— Fransk Polynesien  
— De franske besiddelser i det sydlige Indiske Ocean og Antarktis  
— Wallis og Futuna  
— Mayotte  
— Saint-Pierre og Miquelon  
— Aruba  
— De Nederlandske Antiller:  
— Bonaire  
— Curaçao 
— Saba  
— Sint-Eustatius  
— Sint-Maarten  
— Anguilla  
— Caymanøerne  
— Falklandsøerne  
— Sydgeorgien og Sydsandwichøerne  
— Montserrat  
— Pitcairn  
— Sankt Helene med tilhørende områder  
— Britisk antarktisk territorium  
— Britiske territorier i Det Indiske Ocean  
— Turks- og Caicosøerne  
— De Britiske Jomfruøer  
— Bermuda.DA C 83/334 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
ERKLÆRINGER  
KNYTTET SOM BILAG TIL SLUTAKTEN FRA DEN REGERINGSKONFE ­
RENCE, DER VEDTOG LISSABONTRAKTATEN,  
undertegnet den 13. december 2007DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/335

A. ERKLÆRINGER VEDRØRENDE TRAKTATERNES BESTEMMELSER  
1. Erklæring om Den Europæiske Unions charter om grundlæggende 
rettigheder 
Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der er juridisk bindende, bekræfter de 
grundlæggende rettigheder, som de er garanteret ved den europæiske konvention til beskyttelse af 
menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og som de følger af medlemsstaternes 
fælles forfatningsmæssige traditioner.  
Chartret udvider ikke anvendelsesområdet for EU-retten ud over Unionens beføjelser, etablerer ikke 
nye beføjelser eller opgaver for Unionen og ændrer ikke de beføjelser og opgaver, der er fastlagt i traktaterne.  
2. Erklæring ad artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union  
Konferencen er enig om, at Unionens tiltrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af 
menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder bør tilrettelægges på en sådan måde, at 
EU-rettens særlige karakteristika bevares. Konferencen noterer sig i den forbindelse, at der foregår en 
regelmæssig dialog mellem Den Europæiske Unions Domstol og Den Europæiske Menneskerettig
­
hedsdomstol, en dialog, der vil kunne styrkes, når Unionen tiltræder denne konvention.  
3. Erklæring ad artikel 8 i traktaten om Den Europæiske Union  
Unionen tager hensyn til den særlige situation for de små lande, der har specifikke naboforbindelser 
med Unionen.  
4. Erklæring om Europa-Parlamentets sammensætning 
Den yderligere plads i Europa-Parlamentet tildeles Italien.  
5. Erklæring om Det Europæiske Råds politiske tilslutning til udkastet til 
afgørelse om Europa-Parlamentets sammensætning  
Det Europæiske Råd vil give sin politiske tilslutning til det reviderede udkast til afgørelsen om 
Europa-Parlamentets sammensætning for valgperioden 2009-2014 på grundlag af Europa-Parlamen ­
tets forslag.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/337
6. Erklæring ad artikel 15, stk. 5 og 6, artikel 17, stk. 6 og 7, og artikel 18 i 
traktaten om Den Europæiske Union  
Ved valget af de personer, der skal beklæde posterne som formand for Det Europæiske Råd, formand 
for Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerheds ­
politik, tages der passende hensyn til nødvendigheden af at respektere de geografiske og befolknings ­
mæssige forskelle i Unionen og dens medlemsstater.  
7. Erklæring ad artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union 
og artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde  
Konferencen erklærer, at afgørelsen om gennemførelsen af artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den 
Europæiske Union og artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vil 
blive vedtaget af Rådet på datoen for undertegnelsen af Lissabontraktaten og træder i kraft på den 
dato, hvor nævnte traktat træder i kraft. Der er udarbejdet nedenstående udkast til afgørelse:  
Udkast til Rådets afgørelse  
om gennemførelse af artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union og 
artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde dels 
mellem den 1. november 2014 og den 31. marts 2017 og dels fra den 1. april 
2017  
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –  
ud fra følgende betragtninger:  
(1) Der bør vedtages bestemmelser, der giver mulighed for en smidig overgang fra systemet med 
beslutningstagning med kvalificeret flertal i Rådet - som defineret i artikel 3, stk. 3, i protokollen 
om overgangsbestemmelser, der fortsat skal finde anvendelse indtil den 31. oktober 2014 - til 
afstemningssystemet i artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 238, 
stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der skal finde anvendelse fra den 
1. november 2014, herunder i en overgangsperiode indtil den 31. marts 2017 specifikke 
bestemmelser som omhandlet i nævnte protokols artikel 3, stk. 2.  
(2) Der mindes om, at det er Rådets praksis at gøre alt for at styrke den demokratiske legitimitet af 
retsakter, der vedtages med kvalificeret flertal –DA C 83/338 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:  
Afdeling 1  
Bestemmelser gældende mellem den 1. november 2014 og den 31. marts 2017  
Artikel 1  
Mellem den 1. november 2014 og den 31. marts 2017 gælder det, at hvis medlemmer af Rådet, der 
repræsenterer:  
a) mindst tre fjerdedele af den befolkningsandel eller  
b) mindst tre fjerdedele af det antal medlemsstater,  
der kræves for at udgøre et blokerende mindretal ved anvendelse af artikel 16, stk. 4, første afsnit, i 
traktaten om Den Europæiske Union eller artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, tilkendegiver, at de modsætter sig Rådets vedtagelse af en retsakt med kvalificeret 
flertal, drøfter Rådet spørgsmålet.  
Artikel 2  
Under disse drøftelser gør Rådet sit yderste for, inden for en rimelig tidsfrist og uden at dette berører 
obligatoriske tidsfrister, der er fastsat i EU-retten, at finde en tilfredsstillende løsning, der skal imøde ­
komme ønsker fremsat af de medlemmer af Rådet, der er omhandlet i artikel 1.  
Artikel 3  
Med henblik herpå tager Rådets formand med bistand fra Kommissionen og under overholdelse af 
Rådets forretningsorden de nødvendige initiativer med henblik på at skabe et bredere grundlag for enighed i Rådet. Rådets medlemmer bistår formanden hermed.  
Afdeling 2  
Bestemmelser gældende fra den 1. april 2017  
Artikel 4  
Fra den 1. april 2017 gælder det, at hvis medlemmer af Rådet, der repræsenterer:  
a) mindst 55 % af den befolkningsandel eller
 
b) mindst 55 % af det antal medlemsstater,DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/339
der kræves for at udgøre et blokerende mindretal ved anvendelse af artikel 16, stk. 4, første afsnit, i 
traktaten om Den Europæiske Union eller artikel 238, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde, tilkendegiver, at de modsætter sig Rådets vedtagelse af en retsakt med kvalificeret 
flertal, drøfter Rådet spørgsmålet.  
Artikel 5  
Under disse drøftelser gør Rådet sit yderste for, inden for en rimelig tidsfrist og uden at dette berører 
obligatoriske tidsfrister, der er fastsat i EU-retten, at finde en tilfredsstillende løsning, der skal imøde ­
komme ønsker fremsat af de medlemmer af Rådet, der er omhandlet i artikel 4.  
Artikel 6  
Med henblik herpå tager Rådets formand med bistand fra Kommissionen og under overholdelse af 
Rådets forretningsorden de nødvendige initiativer med henblik på at skabe et bredere grundlag for enighed i Rådet. Rådets medlemmer bistår formanden hermed.  
Afdeling 3  
Afgørelsens ikrafttrædelse  
Artikel 7  
Denne afgørelse træder i kraft på datoen for Lissabontraktatens ikrafttrædelse.  
8. Erklæring om de praktiske foranstaltninger, der skal træffes ved 
Lissabontraktatens ikrafttrædelse vedrørende formandskabet for Det 
Europæiske Råd og Rådet for Udenrigsanliggender  
Såfremt Lissabontraktaten træder i kraft efter den 1. januar 2009, opfordrer konferencen dels de 
kompetente myndigheder i den medlemsstat, der varetager det halvårlige formandskab for Rådet på 
det pågældende tidspunkt, dels den person, der bliver valgt til formand for Det Europæiske Råd, og 
den person, der bliver udnævnt til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og 
sikkerhedspolitik, til i samråd med formandskabet for den efterfølgende halvårsperiode at træffe de 
konkrete foranstaltninger, der er nødvendige for en effektiv overgang med hensyn til de materielle og 
organisatoriske aspekter af udøvelsen af formandskabet for Det Europæiske Råd og Rådet for Uden
­
rigsanliggender.DA C 83/340 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
9. Erklæring ad artikel 16, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Union 
om Det Europæiske Råds afgørelse om udøvelsen af formandskabet for 
Rådet 
Konferencen erklærer, at Rådet bør påbegynde forberedelsen af afgørelsen om fastsættelse af proce ­
durerne for gennemførelse af afgørelsen om udøvelsen af formandskabet for Rådet, så snart Lissabon ­
traktaten er undertegnet, og at det bør godkende den politisk inden seks måneder. Der er udarbejdet 
nedenstående udkast til Det Europæiske Råds afgørelse, der vil blive vedtaget på datoen for nævnte 
traktats ikrafttrædelse:  
Udkast til Det Europæiske Råds afgørelse  
om udøvelsen af formandskabet for Rådet  
Artikel 1  
1. Formandskabet for Rådet, undtagen i sammensætningen udenrigsanliggender, varetages af på 
forhånd sammensatte grupper på tre medlemsstater i en periode på 18 måneder. Disse grupper sammensættes ved ligelig rotation mellem medlemsstaterne under hensyn til deres forskelligartethed og den geografiske balance i Unionen.  
2. Hvert medlem af gruppen varetager på skift i en periode på seks måneder formandskabet for 
alle rådssammensætninger, undtagen udenrigsanliggender. De øvrige medlemmer af gruppen bistår formandskabet på alle dets ansvarsområder på grundlag af et fælles program. Medlemmerne af gruppen kan indbyrdes træffe afgørelse om alternative ordninger.  
Artikel 2  
Formandskabet for Komitéen af Faste Repræsentanter for Medlemsstaternes regeringer varetages af en 
repræsentant for den medlemsstat i gruppen, der varetager formandskabet for Rådet for Almindelige 
Anliggender.  
Formandskabet for Den Udenrigs- og Sikkerhedspoli tiske Komité varetages af en repræsentant for 
Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik.  
Formandskabet for de organer, der forbereder arbejdet i de forskellige rådssammensætninger, 
undtagen udenrigsanliggender, påhviler den medlemsstat i gruppen, der varetager formandskabet 
for den pågældende rådssammensætning, medmindre der i henhold til artikel 4 træffes anden 
afgørelse.  
Artikel 3  
Rådet for Almindelige Anliggender sikrer sammenhæng og kontinuitet i de forskellige rådssammen
­
sætningers arbejde inden for rammerne af en flerårig planlægning i samarbejde med Kommissionen. De medlemsstater, der har formandskabet, træffer med bistand fra Generalsekretariatet for Rådet alle 
nødvendige foranstaltninger med henblik på tilrettelæggelsen og en hensigtsmæssig afvikling af 
Rådets arbejde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/341
Artikel 4  
Rådet vedtager en afgørelse om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltningerne til nærværende 
afgørelse. 
10. Erklæring ad artikel 17 i traktaten om Den Europæiske Union  
Konferencen mener, at Kommissionen, når den ikke længere omfatter statsborgere fra alle medlems ­
stater, bør være særlig opmærksom på nødvendigheden af at sikre fuld åbenhed i forbindelserne med 
alle medlemsstater. Kommissionen bør derfor have tætte kontakter med alle medlemsstater, uanset 
om de har en statsborger som medlem af Kommissionen, og den bør i den forbindelse være særlig 
opmærksom på nødvendigheden af at dele informationer med og konsultere alle medlemsstater.  
Konferencen mener desuden, at Kommissionen bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at 
sikre, at der tages fuldt hensyn til de politiske, sociale og økonomiske realiteter i alle medlemsstater, herunder dem, der ikke har en statsborger som medlem af Kommissionen. Disse foranstaltninger bør bl.a. sikre, at der tages hensyn til disse medlemsstaters holdning ved indførelse af passende organi
­
satoriske arrangementer.  
11. Erklæring ad artikel 17, stk. 6 og 7, i traktaten om Den Europæiske 
Union  
Efter konferencens opfattelse har Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd i overensstemmelse 
med traktaternes bestemmelser et fælles ansvar for, at den proces, der fører til valg af formanden for Europa-Kommissionen, forløber hensigtsmæssigt. Forud for afgørelsen i Det Europæiske Råd fore
­
tager repræsentanter for Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd derfor de nødvendige høringer inden for de rammer, der anses for mest velegnede. I overensstemmelse med artikel 17, stk. 7, første 
afsnit, skal disse høringer vedrøre profilen for kandidaterne til posten som formand for Kommis
­
sionen under hensyntagen til valget til Europa-Parlamentet. De nærmere retningslinjer for disse 
høringer kan fastsættes i god tid efter fælles aftale mellem Europa-Parlamentet og Det Europæiske 
Råd.  
12. Erklæring ad artikel 18 i traktaten om Den Europæiske Union  
1. Konferencen erklærer, at der vil blive taget de behørige kontakter til Europa-Parlamentet under 
det forberedende arbejde forud for udnævnelsen af Unionens højtstående repræsentant for udenrigs ­
anliggender og sikkerhedspolitik, der skal finde sted på datoen for Lissabontraktatens ikrafttrædelse i overensstemmelse med artikel 18 i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 5 i protokollen 
om overgangsbestemmelser, og hvis tjenesteperiode skal vare fra denne dato indtil afslutningen af 
tjenesteperioden for den Kommission, der fungerer på denne dato.
 
2. Konferencen minder endvidere om, at for så vidt angår Unionens højtstående repræsentant for 
udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, hvis tjenesteperiode begynder i november 2009 samtidig 
med tjenesteperioden for den næste Kommission og har samme varighed, vil han eller hun blive 
udpeget i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 17 og 18 i traktaten om Den Europæiske 
Union.DA C 83/342 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
13. Erklæring om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik  
Konferencen understreger, at de bestemmelser i traktaten om Den Europæiske Union, der omfatter 
den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder oprettelsen af posten som Unionens højtstående 
repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og af en Tjeneste for Unionens Optræden 
udadtil, ikke berører medlemsstaternes nuværende ansvar med hensyn til udformningen og gennem ­
førelsen af deres udenrigspolitik og heller ikke til deres nationale repræsentation i tredjelande og 
internationale organisationer.  
Konferencen erindrer også om, at bestemmelserne vedrørende den fælles sikkerheds- og forsvars ­
politik ikke berører den særlige karakter af medlemsstaternes sikkerheds- og forsvarspolitik.  
Den understreger, at Den Europæiske Union og medlemsstaterne fortsat er bundet af bestemmelserne 
i De Forenede Nationers Pagt og navnlig af Sikkerhedsrådets og dets medlemmers primære ansvar for 
opretholdelsen af international fred og sikkerhed.  
14. Erklæring om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik  
Ud over de specifikke regler og procedurer, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, i traktaten om Den 
Europæiske Union, understreger konferencen, at bestemmelserne vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder i relation til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Tjenesten for Unionens Optræden Udadtil, ikke berører den enkelte 
medlemsstats nuværende retsgrundlag, ansvar og beføjelser med hensyn til udformningen og 
gennemførelsen af dens udenrigspolitik, dens nationale diplomatiske tjeneste, dens forbindelser 
med tredjelande og deltagelse i internationale organisationer, herunder en medlemsstats medlemskab 
af De Forenede Nationers Sikkerhedsråd.  
Konferencen noterer sig også, at bestemmelserne vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerheds
­
politik ikke giver Kommissionen nye beføjelser til at tage initiativ til afgørelser eller øger Europa- Parlamentets rolle.  
Konferencen erindrer også om, at bestemmelserne vedrørende den fælles sikkerheds- og forsvars
­
politik ikke berører den særlige karakter af medlemsstaternes sikkerheds- og forsvarspolitik.  
15. Erklæring ad artikel 27 i traktaten om Den Europæiske Union  
Konferencen erklærer, at generalsekretæren for Rådet/den højtstående repræsentant for den fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik, og Kommissionen samme n med medlemsstaterne bør indlede det 
forberedende arbejde vedrørende Tjenesten for Unionens Optræden Udadtil, så snart Lissabontrak ­
taten er undertegnet.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/343
16. Erklæring ad artikel 55, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union  
Konferencen finder, at muligheden for at udarbejde officielle oversættelser af traktaterne til de sprog, 
der er nævnt i artikel 55, stk. 2, bidrager til at opfylde målet om respekt for Unionens rige kulturelle 
og sproglige mangfoldighed, jf. artikel 3, stk. 3, fjerde afsnit. Konferencen bekræfter i den forbindelse, 
at Unionen lægger stor vægt på den kulturelle mangfoldighed i Europa, og at den fortsat vil vie disse 
og andre sprog særlig opmærksomhed.  
Konferencen anbefaler, at de medlemsstater, der ønsker at gøre brug af muligheden i artikel 55, stk. 
2, inden seks måneder efter undertegnelsen af Lissabontraktaten meddeler Rådet, hvilket eller hvilke 
sprog traktaterne vil blive oversat til.  
17. Erklæring om forrang 
Konferencen erindrer om, at traktaterne og den ret, der vedtages af Unionen på grundlag af trakta ­
terne, i overensstemmelse med Domstolen for Den Europæiske Unions faste retspraksis har forrang 
frem for medlemsstaternes ret på de betingelser, der er fastlagt i nævnte retspraksis.  
Endvidere har konferencen besluttet at knytte Rådets Juridiske Tjenestes udtalelse om forrang, jf. 
dokument 11197/07 (JUR 260), som bilag til denne slutakt:  
»Udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste  
af 22. juni 2007  
Det følger af Domstolens retspraksis, at fællesskabsrettens forrang er et af hovedprincipperne i fællesskabsretten. 
Ifølge Domstolen er dette princip uløseligt forbundet med Det Europæiske Fællesskabs karakter. Da der første 
gang blev afsagt dom på grundlag af denne faste retspraksis (Costa mod ENEL af 15. juli 1964, sag 6/64  ( 1 ), 
var fællesskabsrettens forrang ikke nævnt i traktaten. Det er stadig tilfældet i dag. Den omstændighed, at 
princippet om fællesskabsrettens forrang ikke medtages i den nye traktat, ændrer ikke på nogen måde ved 
eksistensen af dette princip og ved Domstolens eksisterende retspraksis.  
___________  
( 1 ) »Af (…) dette fremgår det, at den af traktaten affødte ret, der hidrører fra en autonom retskilde, på grund af sin selvstændige 
natur retsligt må gå forud for en hvilken som helst national bestemmelse, idet den ellers ville miste sin fællesskabskarakter, og idet 
selve retsgrundlaget for Fællesskabet ellers ville blive bragt i fare. «« 
18. Erklæring om afgrænsning af kompetence  
Konferencen understreger, at beføjelser, der ikke er tildelt Unionen i traktaterne, forbliver hos 
medlemsstaterne i overensstemmelse med den kompetencefordeling mellem Unionen og medlems ­
staterne, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde.DA C 83/344 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Når traktaterne på et bestemt område tildeler Unionen en kompetence, som den deler med medlems ­
staterne, udøver medlemsstaterne deres kompetence, i det omfang Unionen ikke har udøvet sin 
kompetence eller har besluttet at ophøre med at udøve den. Sidstnævnte situation opstår, når de relevante EU-institutioner beslutter at ophæve en lovgivningsmæssig retsakt, især for bedre til 
stadighed at kunne sikre, at nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet overholdes. Rådet 
kan på initiativ af et eller flere af sine medlemm er (repræsentanter for medlemsstaterne) og i over
­
ensstemmelse med artikel 241 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde anmode 
Kommissionen om at forelægge forslag til ophævelse af en lovgivningsmæssig retsakt. Konferencen udtrykker tilfredshed over Kommissionens erklæring om at give sådanne anmodninger særlig 
opmærksomhed. 
Repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet på en mellemstatslig konference, kan 
ligeledes i overensstemmelse med den almindelige revisionsprocedure i artikel 48, stk. 2-5, i traktaten 
om Den Europæiske Union beslutte at ændre de traktater som er Unionens grundlag, herunder også 
for at udvide eller indskrænke de beføjelser, der er tildelt Unionen i de nævnte traktater.  
19. Erklæring ad artikel 8 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen er enig om, at Unionen i sine for skellige politikker som led i de generelle bestræbelser 
på at fjerne uligheder mellem kvinder og mænd vil sigte på at bekæmpe alle former for vold i 
hjemmet. Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger til at forebygge og straffe disse 
kriminelle handlinger og støtte og beskytte ofrene.  
20. Erklæring ad artikel 16 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen erklærer, at når der på grundlag af artikel 16 skal vedtages regler om beskyttelse af 
personoplysninger, der kan have direkte indvirkning på den nationale sikkerhed, skal der tages 
behørigt hensyn til spørgsmålets særlige karakteristika. Den erindrer om, at den nugældende lovgiv
­
ning (jf. navnlig direktiv 95/46/EF) indeholder specifikke undtagelser i denne henseende.  
21. Erklæring om beskyttelse af personoplysninger inden for retligt 
samarbejde i straffesager og politisamarbejde  
Konferencen erkender, at det kan blive nødvendigt med specifikke regler om beskyttelse af person ­
oplysninger og om fri bevægelighed for disse oply sninger inden for retligt samarbejde i straffesager 
og politisamarbejde baseret på artikel 16 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde som 
følge af disse områders specifikke karakter.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/345
22. Erklæring ad artikel 48 og 79 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Hvis et udkast til lovgivningsmæssig retsakt baseret på artikel 79, stk. 2, vil berøre vigtige aspekter af 
en medlemsstats sociale sikringssystem, herunder anvendelsesområde, omkostninger og økonomisk 
struktur, eller berøre dette systems økonomiske balance, jf. artikel 48, stk. 2, skal der efter konfe ­
rencens opfattelse tages behørigt hensyn til den pågældende medlemsstats interesser.  
23. Erklæring ad artikel 48, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen minder om, at Det Europæiske Råd i så tilfælde i overensstemmelse med artikel 15, stk. 
4, i traktaten om Den Europæiske Union træffer afgørelse ved konsensus.  
24. Erklæring om Den Europæiske Unions status som juridisk person  
Konferencen bekræfter, at det faktum, at Den Europæiske Union har status som juridisk person, ikke 
på nogen måde giver Unionen beføjelse til at lovgive eller handle ud over de beføjelser, som medlemsstaterne har tildelt Unionen i traktaterne.  
25. Erklæring ad artikel 75 og 215 i traktaten om Den Europæiske 
Unions funktionsmåde  
Konferencen erindrer om, at overholdelse af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder navnlig 
indebærer, at der tages behørigt hensyn til beskytte lse og overholdelse af retten til en retfærdig 
rettergang for de berørte enkeltpersoner eller enheder. Med henblik herpå og for at sikre en 
grundig domstolskontrol af afgørelser, som underkaster en enkeltperson eller enhed restriktive foran
­
staltninger, skal sådanne afgørelser baseres på klare og entydige kriterier. Disse kriterier bør tilpasses 
den enkelte restriktive foranstaltnings særlige kendetegn.  
26. Erklæring om en medlemsstats ikke-deltagelse i en foranstaltning 
baseret på afsnit V i tredje del af traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen erklærer, at når en medlemsstat vælger ikke at deltage i en foranstaltning baseret på 
afsnit V i tredje del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Rådet en indgående 
drøftelse om de mulige følger og virkninger af, at den pågældende medlemsstat ikke deltager i 
foranstaltningen.  
Endvidere kan enhver medlemsstat opfordre Kommissionen til at undersøge situationen på grundlag 
af artikel 116 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.  
De foregående afsnit foregriber ikke en medlemsstats mulighed for at forelægge spørgsmålet for Det 
Europæiske Råd.DA C 83/346 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
27. Erklæring ad artikel 85, stk. 1, andet afsnit, i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Efter konferencens opfattelse bør de forordninger, der er nævnt i artikel 85, stk. 1, andet afsnit, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, tage hensyn til national lovgivning og praksis i 
forbindelse med iværksættelse af efterforskning af straffesager.  
28. Erklæring ad artikel 98 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen bemærker, at bestemmelserne i artikel 98 skal anvendes i overensstemmelse med 
gældende praksis. Ordene »de foranstaltninger, der er truffet i Forbundsrepublikken Tyskland, (…) 
for at opveje de af Tysklands deling forårsagede ulemper for økonomien i visse af Forbundsrepub ­
likkens områder, der berøres af denne deling, « skal fortolkes i overensstemmelse med eksisterende 
retspraksis i Den Europæiske Unions Domstol.  
29. Erklæring ad artikel 107, stk. 2, litra c), i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Konferencen bemærker, at artikel 107, stk. 2, litra c), skal fortolkes i overensstemmelse med eksi ­
sterende retspraksis i Den Europæiske Unions Domstol for så vidt angår bestemmelsernes anven ­
delighed på støtte til visse områder i For bundsrepublikken Tyskland, der er berørt af Tysklands 
tidligere deling.  
30. Erklæring ad artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen bekræfter i forbindelse med artikel 126, at en forøgelse af vækstpotentialet og sikring af 
sunde budgetmæssige stillinger er de to grundpiller i Unionens og medlemsstaternes økonomiske 
politik og finanspolitik. Stabilitets- og vækstpagten er et vigtigt redskab til opnåelse af disse mål.  
Konferencen bekræfter sine forpligtelser med hensyn til bestemmelserne om stabilitets- og vækst ­
pagten som rammen for samordningen af budgetpolitikkerne i medlemsstaterne.  
Konferencen bekræfter, at et regelbaseret system er den bedste garanti for, at forpligtelserne hånd ­
hæves, og at alle medlemsstater behandles lige.  
Inden for denne ramme bekræfter konferencen også sine forpligtelser med hensyn til målene i 
Lissabonstrategien: jobskabelse, strukturreformer og social sammenhængskraft.  
Unionen stræber efter at opnå en afbalanceret økonomisk vækst og prisstabilitet. De økonomiske 
politikker og budgetpolitikkerne må derfor fastlægge de rette prioriteter med henblik på at opnå 
økonomiske reformer, innovation, konkurrenceevne og styrkelse af private investeringer og forbrug i 
faser med svag økonomisk vækst. Dette bør afspejles i den retning, man giver budgetbeslutningerne,DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/347
både nationalt og på EU-niveau, navnlig ved omstr ukturering af de offentlige indtægter og udgifter 
under overholdelse af budgetdisciplinen i overensstemmelse med traktaterne og stabilitets- og vækst ­
pagten.  
De budgetmæssige og økonomiske udfordringer, medlemsstaterne står over for, understreger betyd ­
ningen af en sund budgetpolitik igennem hele den økonomiske cyklus.  
Konferencen er enig om, at medlemsstaterne bør udnytte perioder med økonomisk opsving til aktivt 
at konsolidere deres offentlige finanser og forbedre deres budgetmæssige stillinger. Målet er gradvist 
at opnå et budgetoverskud i opgangsperioder, hvilket skaber det nødvendige råderum til at tilpasse 
sig økonomiske nedgangsperioder og således bidrage til de offentlige finansers holdbarhed på lang 
sigt.  
Medlemsstaterne ser frem til eventuelle forslag fra Kommissionen samt yderligere bidrag fra medlems ­
staterne med hensyn til en styrkelse og afklaring af gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten. Medlemsstaterne vil træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at forøge vækstpoten
­
tialet i deres økonomier. En forbedret økonomisk-politisk samordning kunne støtte denne målsæt ­
ning. Denne erklæring foregriber ikke den fremtidige debat om stabilitets- og vækstpagten.  
31. Erklæring ad artikel 156 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen bekræfter, at de politikker, der er beskrevet i artikel 156, i det væsentlige hører under 
medlemsstaternes kompetence. De tilskyndelses- og samordningsforanstaltninger, der skal træffes på EU-plan i overensstemmelse med denne artikel, har supplerende karakter. De tjener til at styrke 
samarbejdet mellem medlemsstaterne og ikke til at harmonisere nationale systemer. De garantier 
og kutymer, der i hver medlemsstat findes med hensyn til arbejdsmarkedsparternes ansvar, berøres 
ikke heraf.  
Denne erklæring berører ikke de bestemmelser i traktaterne, der tildeler Unionen kompetence, 
herunder på social- og arbejdsmarkedsområdet.  
32. Erklæring ad artikel 168, stk. 4, litra c), i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Konferencen erklærer, at de foranstaltninger, der skal vedtages i medfør af artikel 168, stk. 4, litra c), 
skal tilgodese fælles sikkerhedshensyn og have som mål at fastsætte høje kvalitets- og sikkerheds
­
standarder, når nationale standarder med indvirkning på det indre marked ellers ville hindre, at der opnås et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.DA C 83/348 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
33. Erklæring ad artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Efter konferencens opfattelse kan ordet »øområder« i artikel 174 omfatte østater i deres helhed, hvis 
de nødvendige kriterier er opfyldt.  
34. Erklæring ad artikel 179 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen er enig om, at Unionens indsats på området forskning og teknologisk udvikling skal 
udvise den tilbørlige respekt for de grundlæggende sigtelinjer og valg i medlemsstaternes forsknings ­
politik. 
35. Erklæring ad artikel 194 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen mener, at artikel 194 ikke berører medlemsstaternes ret til at træffe de nødvendige 
forholdsregler med henblik på at sikre deres energiforsyning på de betingelser, der er nævnt i 
artikel 347.  
36. Erklæring ad artikel 218 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde om medlemsstaternes forhandling og indgåelse af interna- 
tionale aftaler vedrørende området med frihed, sikkerhed og retfærdighed  
Konferencen bekræfter, at medlemsstaterne kan forhandle og indgå aftaler med tredjelande eller 
internationale organisationer på de områder, der er omfattet af tredje del, afsnit V, kapitel 3, 4 og 
5, for så vidt disse aftaler overholder EU-retten.  
37. Erklæring ad artikel 222 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Med forbehold af de foranstaltninger, som Unionen vedtager for at opfylde sin solidaritetsforpligtelse 
over for en medlemsstat, der udsættes for et terr orangreb eller er offer for en naturkatastrofe eller en 
menneskeskabt katastrofe, er det ikke hensigten med nogen af bestemmelserne i artikel 222 at 
anfægte andre medlemsstaters ret til at vælge de mest passende midler til at opfylde deres egen 
solidaritetsforpligtelse over for den pågældende medlemsstat.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/349
38. Erklæring ad artikel 252 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde vedrørende antallet af generaladvokater i Domstolen 
Konferencen erklærer, at hvis Domstolen i overensstemmelse med artikel 252, stk. 1, i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde begærer, at antallet af generaladvokater skal forøges med tre 
(elleve i stedet for otte), vil Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed, give sin tilslutning hertil.  
I så fald er konferencen enig om, at Polen, ligesom det allerede er tilfældet for Tysklands, Frankrigs, 
Italiens, Spaniens og Det Forenede Kongeriges vedkommende, skal have en permanent generalad ­
vokat og ikke længere deltage i rotationsordningen, og at den aktuelle rotationsordning skal omfatte fem generaladvokater i stedet for tre.  
39. Erklæring ad artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen tager til efterretning, at Kommissionen i overensstemmelse med sin faste praksis også 
fremover agter at søge bistand fra eksperter udnævnt af medlemsstaterne, når den udarbejder sine 
udkast til delegerede retsakter på området finansielle tjenesteydelser.  
40. Erklæring ad artikel 329 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen erklærer, at når medlemsstaterne retter en anmodning om indførelse af et forstærket 
samarbejde, kan de angive, om de allerede på dette stadium har til hensigt at gøre brug af artikel 333 
om udvidet brug af kvalificeret flertal eller den almindelige lovgivningsprocedure.  
41. Erklæring ad artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen erklærer, at omtalen af Unionens mål i artikel 352, stk. 1, i traktaten om Den Euro
­
pæiske Unions funktionsmåde henviser til målene som fastsat i artikel 3, stk. 2 og 3, i traktaten om 
Den Europæiske Union og til målene i artikel 3, stk. 5, i nævnte traktat, for så vidt angår Unionens 
optræden udadtil i henhold til femte del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det 
er derfor udelukket, at en handling baseret på artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde alene forfølger mål fastsat i artikel 3, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union. I 
den forbindelse bemærker konferencen, at der i henhold til artikel 31, stk. 1, i traktaten om Den 
Europæiske Union ikke kan vedtages lovgivningsmæssige retsakter på området den fælles udenrigs- 
og sikkerhedspolitik.DA C 83/350 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
42. Erklæring ad artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde  
Konferencen understreger, at artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der 
er en integrerende del af et institutionelt system baseret på princippet om tildelte kompetencer, i 
henhold til Den Europæiske Unions Domstols faste retspraksis ikke kan tjene som grundlag for en udvidelse af Unionens beføjelser ud over de generelle rammer, der er oprettet ved bestemmelserne i 
traktaterne som helhed og i særdeleshed ved de bestemmelser, der definerer Unionens opgaver og 
aktiviteter. Under alle omstændigheder kan denne artikel ikke anvendes som grundlag for vedtagelse 
af bestemmelser, hvis materielle virkning ville være at ændre traktaterne uden at følge den heri 
fastsatte procedure herfor.  
43. Erklæring ad artikel 355, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions 
funktionsmåde
 
De høje kontraherende parter er indforstået med, at Det Europæiske Råd i henhold til artikel 355, 
stk. 6, træffer en afgørelse om ændring af Mayottes status i forhold til Unionen, således at dette 
territorium bliver en region i den yderste periferi som nævnt i artikel 355, stk. 1, og artikel 349, når 
de franske myndigheder meddeler Det Europæiske Råd og Kommissionen, at den igangværende 
udvikling med hensyn til øens interne status tillader det.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/351
B. ERKLÆRINGER VEDRØRENDE PROTOKOLLER KNYTTET SOM 
BILAG TIL TRAKTATERNE  
44. Erklæring ad artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som 
integreret i Den Europæiske Union  
Konferencen noterer sig, at når en medlemsstat har givet medde lelse i henhold til artikel 5, stk. 2, i 
protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union om, at den ikke ønsker at 
deltage i et forslag eller et initiativ, kan denne meddelelse trækkes tilbage på et hvilket som helst tidspunkt inden vedtagelsen af den foranstaltning, der bygger på Schengenreglerne.  
45. Erklæring ad artikel 5, stk. 2, i protokollen om Schengenreglerne som 
integreret i Den Europæiske Union  
Konferencen erklærer, at når Det Forenede Kongerige eller Irland meddeler Rådet, at landet ikke agter 
at deltage i en foranstaltning, der bygger på en del af Schengenreglerne, som det deltager i, har Rådet 
en indgående drøftelse om de mulige følger af, at den pågældende medlemsstat ikke deltager i 
foranstaltningen. Drøftelsen i Rådet bør foregå på baggrund af de oplysninger, Kommissionen har givet om forholdet mellem forslaget og Schengenreglerne.  
46. Erklæring ad artikel 5, stk. 3, i protokollen om Schengenreglerne som 
integreret i Den Europæiske Union  
Konferencen minder om, at hvis Rådet ikke træffer afgørelse efter en første indgående drøftelse af 
sagen, kan Kommissionen forelægge et ændret forslag med henblik på fornyet indgående behandling 
i Rådet inden for fristen på fire måneder.  
47. Erklæring ad artikel 5, stk. 3, 4 og 5, i protokollen om Schengen- 
reglerne som integreret i Den Europæiske Union
 
Konferencen noterer sig, at de betingelser, der skal fastlægges i den afgørelse, der er omhandlet i 
artikel 5, stk. 3, 4 og 5, i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, 
kan omfatte, at den pågældende medlemsstat skal afholde eventuelle direkte finansielle følger, der 
nødvendigvis og uundgåeligt opstår, fordi den ophører med at deltage i nogle af eller alle de 
Schengenregler, der henvises til i enhver afgørelse, der træffes af Rådet i henhold til artikel 4 i 
nævnte protokol.DA C 83/352 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
48. Erklæring om protokollen om Danmarks stilling 
Konferencen bemærker, at Danmark i forbindelse med retsakter, der skal vedtages af Rådet alene eller 
sammen med Europa-Parlamentet, og som både indeholder bestemmelser, der finder anvendelse på 
Danmark, og bestemmelser, der ikke finder anven delse på Danmark, fordi deres retsgrundlag er 
omfattet af del I i protokollen om Danmarks stilling, erklærer, at Danmark ikke vil benytte sin 
stemmeret til at forhindre vedtagelsen af bestemmelser, der ikke finder anvendelse på Danmark.  
Konferencen bemærker desuden, at Danmark på grundlag af erklæringen fra konferencen til 
artikel 222 erklærer, at dansk deltagelse i tiltag eller retsakter i henhold til artikel 222 vil ske i overensstemmelse med del I og del II i protokollen om Danmarks stilling.  
49. Erklæring om Italien  
Konferencen noterer sig, at protokollen vedrørende Italien, der i 1957 blev knyttet som bilag til 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økon omiske Fællesskab, som ændret ved vedtagelsen af 
traktaten om Den Europæiske Union, præciserede følgende:  
»DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,  
SOM ØNSKER at løse visse særlige problemer af interesse for Italien,  
ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten:  
FÆLLESSKABETS MEDLEMSSTATER  
TAGER TIL EFTERRETNING, at den italienske regering er i færd med at gennemføre et tiårsprogram 
for økonomisk udvikling, som tilsigter at afhjælpe den strukturelle uligevægt i den italienske økonomi, navnlig ved teknisk udbygning af de mindre udviklede områder i Syditalien og på øerne 
og ved at skabe nye beskæftigelsesmuligheder for herved at afskaffe arbejdsløsheden;  
BRINGER I ERINDRING, at principperne og målet for den italienske regerings program er blevet 
taget i betragtning og godkendt af internationale samarbejdsorganisationer, hvoraf de er medlemmer;  
ERKENDER, at det er i deres fælles interesse, at målene for det italienske program nås;  
ER ENIGE OM, med henblik på at lette den italienske regering gennemførelsen af denne opgave, at 
henstille til Fællesskabets institutioner at bringe alle de i traktaten omhandlede midler og procedurer i 
anvendelse, navnlig ved en passende udnyttelse af Den Europæiske Investeringsbanks og Den Euro
­
pæiske Socialfonds midler;DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/353
ER AF DEN OPFATTELSE, at Fællesskabets institutioner ved anvendelsen af traktaten skal tage hensyn 
til de byrder, som den italienske økonomi må bære i de kommende år, og til ønskeligheden af at 
undgå, at der opstår farlige spændinger, navnlig vedrørende betalingsbalancen og beskæftigelses ­
niveauet, som kunne bringe anvendelsen af traktaten i Italien i fare;  
ERKENDER især, at det ved anvendelsen af artiklerne 109 H og 109 I vil være nødvendigt at påse, at 
de foranstaltninger, som kræves truffet af den italienske regering, sikrer gennemførelsen af dens 
program for økonomisk udvikling og højnelse af befolkningens levestandard.«  
50. Erklæring ad artikel 10 i protokollen om overgangsbestemmelser  
Konferencen opfordrer Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen til inden for rammerne af deres 
respektive beføjelser at bestræbe sig på i de relevante tilfælde og så vidt muligt inden for fristen på fem år i artikel 10, stk. 3, i protokollen om overgangsbestemmelser at vedtage retsakter, der ændrer 
eller erstatter retsakterne i artikel 10, stk. 1, i nævnte protokol.DA C 83/354 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
C. ERKLÆRINGER FRA MEDLEMSSTATERNE  
51. Erklæring fra Kongeriget Belgien om de nationale parlamenter  
Belgien præciserer, at såvel deputeretkammeret og senatet i det føderale parlament som sprogfælles ­
skabernes og regionernes parlamentariske forsamlinger i henhold til belgisk forfatningsret handler 
som dele af det nationale parlamentariske system eller kamre i det nationale parlament i forbindelse 
med de beføjelser, der udøves af Unionen.  
52. Erklæring fra Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Forbunds- 
republikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den 
Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Litauen, Storher- 
tugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Repu- 
blikken Østrig, Republikken Portugal, Rumænien, Republikken Slovenien og 
Den Slovakiske Republik vedrørende Den Europæiske Unions symboler  
Belgien, Bulgarien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Italien, Cypern, Litauen, Luxembourg, Ungarn, 
Malta, Østrig, Portugal, Rumænien, Slovenien og Slovakiet erklærer, at flaget, der indeholder en cirkel 
bestående af tolv gyldne stjerner på blå baggrund, hymnen hentet fra »Ode til glæden« i Ludwig van 
Beethovens niende symfoni, mottoet »forenet i mangfoldighed«, euroen som EU's mønt og Europa ­
dagen den 9. maj for disse lande fortsat vil være symboler på borgernes fælles tilhørsforhold til Den 
Europæiske Union og deres tilknytning hertil.  
53. Erklæring fra Den Tjekkiske Republik om Den Europæiske Unions 
charter om grundlæggende rettigheder  
1. Den Tjekkiske Republik erindrer om, at bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om 
grundlæggende rettigheder er rettet til Den Europæiske Unions institutioner og organer, under 
behørig hensyntagen til nærhedsprincippet og kompetencefordelingen mellem Den Europæiske 
Union og dens medlemsstater som på ny bekræftet i erklæring (nr. 18) om afgrænsning af kompe ­
tence. Den Tjekkiske Republik understreger, at chartrets bestemmelser kun er rettet til medlems ­
staterne, når disse gennemfører EU-retten, og ikke når de vedtager og gennemfører national ret 
uafhængigt af EU-retten.  
2. Den Tjekkiske Republik fremhæver ligeledes, at chartret ikke udvider EU-rettens anvendelsesom ­
råde, og at det ikke tildeler Unionen nye beføjelser. Det reducerer ikke anvendelsesområdet for den nationale ret og indskrænker heller ikke de nationale myndigheders eksisterende beføjelser på dette 
område.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/355
3. Den Tjekkiske Republik understreger, at i den udstrækning chartret anerkender grundlæggende 
rettigheder og principper, således som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige tradi ­
tioner, skal disse rettigheder og principper fortolkes i harmoni med disse traditioner.  
4. Den Tjekkiske Republik understreger endvidere, at intet i chartret må fortolkes, så det 
indskrænker eller modvirker menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, 
således som de på de respektive anvendelsesområder er anerkendt af EU-retten og af internationale 
aftaler, som Unionen eller alle medlemsstaterne er part i, herunder den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, samt af medlemsstaternes 
forfatninger.  
54. Erklæring fra Forbundsrepublikken Tyskland, Irland, Republikken 
Ungarn, Republikken Østrig og Kongeriget Sverige  
Tyskland, Irland, Ungarn, Østrig og Sverige bemærker, at de centrale bestemmelser i traktaten om 
oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab ikke er blevet væsentligt ændret siden traktatens ikrafttrædelse og bør ajourføres. De støtter derfor tanken om en konference mellem repræsentanterne 
for medlemsstaternes regeringer, der bør indkaldes snarest muligt.  
55. Erklæring fra Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige 
Storbritannien og Nordirland  
Traktaterne finder anvendelse på Gibraltar som et europæisk område, hvis udenrigsanliggender vare
­
tages af en medlemsstat. Dette medfører ikke nogen ændringer af de to berørte regeringers respektive 
holdninger.  
56. Erklæring fra Irland ad artikel 3 i protokollen om Det Forenede 
Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, 
sikkerhed og retfærdighed  
Irland bekræfter sine forpligtelser med hensyn til Unionen som et område med frihed, sikkerhed og 
retfærdighed, hvor de grundlæggende rettigheder og medlemsstaternes forskellige retssystemer og 
retstraditioner respekteres, og med et højt sikkerhedsniveau for borgerne.  
Irland erklærer sig på denne baggrund fast besluttet på at udøve sin ret i henhold til artikel 3 i 
protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, 
sikkerhed og retfærdighed til at deltage i vedtagelsen af foranstaltninger i henhold til tredje del, afsnit 
V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i så vidt et omfang, som det anser det for 
muligt.  
Irland vil navnlig i videst muligt omfang deltage i foranstaltninger, der er omfattet af politisam ­
arbejdet.DA C 83/356 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Irland erindrer desuden om, at det i overensstemmelse med protokollens artikel 8 skriftligt kan 
meddele Rådet, at Irland ikke længere ønsker at være omfattet af denne protokol. Irland har til 
hensigt at vurdere, hvordan disse ordninger fungerer, senest tre år efter Lissabontraktatens ikraft ­
trædelse.  
57. Erklæring fra Den Italienske Republik om Europa-Parlamentets 
sammensætning  
Italien fastslår, at Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 10 og artikel 14 i traktaten om 
Den Europæiske Union består af repræsentanter for borgerne i Unionen, som er repræsenteret 
degressivt proportionalt.  
Italien fastslår ligeledes, at i medfør af artikel 9 i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 20 i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har enhver, der er statsborger i en medlemsstat, unionsborgerskab.  
Som følge heraf er Italien af den opfattelse, at enhver afgørelse vedtaget af Det Europæiske Råd på 
Europa-Parlamentets initiativ og med dettes godkendelse om Europa-Parlamentets sammensætning med forbehold af afgørelsen om valgperioden 2009-2014 skal overholde principperne i artikel 14, 
stk. 2, første afsnit.  
58. Erklæring fra Republikken Letland, Republikken Ungarn og Repu- 
blikken Malta om, hvordan navnet på den fælles valuta skal skrives i 
traktaterne  
Uden at ville anfægte den ensartede måde, hvorpå navnet på Den Europæiske Unions fælles valuta, 
der er omhandlet i traktaterne, skrives på pengesedler og mønter, erklærer Letland, Ungarn og Malta, 
at skrivemåden for navnet på den fælles valuta, herunder de afledte former, der er anvendt i den 
lettiske, ungarske og maltesiske udgave af traktaterne, ikke har indflydelse på de gældende regler for 
det lettiske, ungarske og maltesiske sprog.  
59. Erklæring fra Kongeriget Nederlandene ad artikel 312 i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde
 
Kongeriget Nederlandene vil tilslutte sig en afgørelse som nævnt i artikel 312, stk. 2, andet afsnit, i 
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåd e, når Nederlandene ved en revision af den 
afgørelse, der er omhandlet i nævnte traktats artikel 311, stk. 3, har opnået en tilfredsstillende 
løsning med hensyn til sin for store negative nettobetalingsposition over for Unionens budget.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/357
60. Erklæring fra Kongeriget Nederlandene ad artikel 355 i traktaten om 
Den Europæiske Unions funktionsmåde  
Kongeriget Nederlandene erklærer, at et initiativ til en afgørelse, jf. artikel 355, stk. 6, der tager sigte 
på at ændre De Nederlandske Antillers og/eller Arubas status i forhold til Unionen, kun vil kunne 
forelægges på grundlag af en beslutning truffet i overensstemmelse med Kongeriget Nederlandenes Statut (Statuut voor het Koninkrijk der Nederlanden).  
61. Erklæring fra Republikken Polen om Den Europæiske Unions charter 
om grundlæggende rettigheder  
Chartret berører ikke på nogen måde medlemsstaternes ret til at lovgive med hensyn til offentlig 
sædelighed, familieret samt beskyttelse af den menneskelige værdighed og respekten for menneskers fysiske og moralske integritet.  
62. Erklæring fra Republikken Polen 
vedrørende protokollen om anvendelsen af Den Europæiske Unions charter 
om grundlæggende rettigheder i Polen og Det Forenede Kongerige  
Polen erklærer, at i betragtning af traditionen fra den sociale bevægelse »Solidaritet« og dens væsent
­
lige bidrag til kampen for sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder respekterer Polen fuldt ud sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder som fastsat i EU-retten, og navnlig de rettigheder, der er bekræftet i afsnit IV i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.  
63. Erklæring fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland 
om definitionen af udtrykket »statsborgere«  
For så vidt angår traktaterne og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab 
samt alle akter, der er afledt af eller fortsat er gældende under disse traktater, gentager Det Forenede Kongerige den erklæring, det fremsatte den 31. december 1982, om definitionen af udtrykket »stats
­
borgere«, dog med den undtagelse, at henvisningen til »borgere i britiske protektorater« læses som »statsborgere i de britiske oversøiske territorier«.  
64. Erklæring fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland 
om stemmeretten ved valg til Europa-Parlamentet
 
Det Forenede Kongerige noterer sig, at artikel 14 i traktaten om Den Europæiske Union og andre 
bestemmelser i traktaterne ikke tilsigter at ændre grundlaget for stemmeretten ved valg til Europa- Parlamentet.DA C 83/358 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
65. Erklæring fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland 
ad artikel 75 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde  
Det Forenede Kongerige støtter fuldt ud en robust indsats med hensyn til at vedtage økonomiske 
sanktioner, der har til formål at forebygge og bekæmpe terrorisme og dermed beslægtede aktiviteter. 
Det Forenede Kongerige erklærer derfor, at det agter at udøve sin ret i henhold til artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, 
sikkerhed og retfærdighed til at deltage i vedtagelsen af alle forslag, der fremsættes i henhold til 
artikel 75 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/359

SAMMENLIGNINGSTABEL  (*) 
Traktaten om Den Europæiske Union  
Tidligere nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union  
AFSNIT I — FÆLLES BESTEMMELSER  AFSNIT I — FÆLLES BESTEMMELSER  
Artikel 1  Artikel 1 
Artikel 2  
Artikel 2  Artikel 3 
Artikel 3 (ophævet) (  1 ) 
Artikel 4  
Artikel 5 (  2 ) 
Artikel 4 (ophævet) (  3 ) 
Artikel 5 (ophævet) (  4 ) 
Artikel 6  Artikel 6 
Artikel 7  Artikel 7 
Artikel 8  
AFSNIT II — BESTEMMELSER OM ÆNDRING 
AF TRAKTATEN OM OPRETTELSE AF DET 
EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB 
MED HENBLIK PÅ OPRETTELSE AF DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB  AFSNIT II — BESTEMMELSER OM DE 
DEMOKRATISKE PRINCIPPER  
Artikel 8 (ophævet) (
 5 ) Artikel 9 
Artikel 10 (  6 ) 
( 1 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 7 i traktaten om Den Europæiske Unions funktions ­
måde (i det følgende benævnt »TEUF«) samt artikel 13, stk. 1, og artikel 21, stk. 3, andet afsnit, i 
traktaten om Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »EU-traktaten«). 
( 2 ) Erstatter artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt »EF- 
traktaten«). 
( 3 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 15. 
( 4 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 13, stk. 2. 
( 5 ) Artikel 8 i EU-traktaten, som var gældende før Lissabontraktatens ikrafttrædelse (i det følgende benævnt 
»den nugældende EU-traktat«), ændrede EF-traktaten. Disse ændringer er indarbejdet i sidstnævnte traktat, og artikel 8 ophæves. Dens nummer anvendes til indsættelse af en ny bestemmelse. 
(
 6 ) Stk. 4 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 191, stk. 1, i EF-traktaten.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/361  
(*) Disse to tabeller er taget fra tabellerne i Lissabontraktatens artikel 5, uden den midterste kolonne, der 
indeholdt den midlertidige nummerering i Lissabontraktaten.
Tidligere nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union  
Artikel 11  
Artikel 12  
AFSNIT III — BESTEMMELSER OM ÆNDRING 
AF TRAKTATEN OM OPRETTELSE AF DET 
EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKAB  AFSNIT III — BESTEMMELSER OM INSTITU ­
TIONERNE 
Artikel 9 (ophævet) (  7 ) Artikel 13 
Artikel 14 (  8 ) 
Artikel 15 (  9 ) 
Artikel 16 (  10 ) 
Artikel 17 (  11 ) 
Artikel 18  
Artikel 19 (  12 ) 
AFSNIT IV — BESTEMMELSER OM ÆNDRING 
AF TRAKTATEN OM OPRETTELSE AF DET 
EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKAB  AFSNIT IV — BESTEMMELSER OM 
FORSTÆRKET SAMARBEJDE  
Artikel 10 (ophævet) (  13 ) 
Artikel 27 A-27 E (erstattet) Artikel 40-40 B (erstattet) 
Artikel 43-45 (erstattet)  Artikel 20 (
 14 ) 
( 7 ) Artikel 9 i den nugældende EU-traktat ændrede traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og 
Stålfællesskab. Sidstnævnte traktat udløb den 23. juli 2002. Artikel 9 ophæves og dens nummer 
anvendes til indsættelse af en ny bestemmelse. 
( 8 ) — Stk. 1 og 2 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 189 i EF-traktaten 
— stk. 1-3 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 190, stk. 1-3, i EF-traktaten — stk. 1 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 192, stk. 1, i EF-traktaten 
— stk. 4 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 197, stk. 1, i EF-traktaten. 
(
 9 ) Erstatter artikel 4 for så vidt angår substansen. 
( 10 ) — stk. 1 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 202, første og andet led, i EF-traktaten 
— stk. 2 og 9 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 203 i EF-traktaten 
— stk. 4 og 5 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 205, stk. 2 og 4, i EF-traktaten. 
( 11 ) — Stk. 1 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 211 i EF-traktaten 
— stk. 3 og 7 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 214 i EF-traktaten — stk. 6 erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 217, stk. 1, 3 og 4, i EF-traktaten. 
(
 12 ) — Erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 220 i EF-traktaten 
— stk. 2, første afsnit, erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 221, stk. 1, i EF-traktaten. 
( 13 ) Artikel 10 i den nugældende EU-traktat ændrede traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atome ­
nergifællesskab. Disse ændringer er indarbejdet i sidstnævnte traktat, og artikel 10 ophæves. Dens nummer anvendes til indsættelse af en ny bestemmelse. 
(
 14 ) Erstatter ligeledes artikel 11 og 11 A, i EF-traktaten.DA C 83/362 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union  
AFSNIT V — BESTEMMELSER OM EN FÆLLES 
UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK  AFSNIT V — ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM UNIONENS OPTRÆDEN UDADTIL OG 
SÆRLIGE BESTEMMELSER OM DEN FÆLLES 
UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK  
Kapitel 1 — Almindelige bestemmelser om 
Unionens optræden udadtil  
Artikel 21  
Artikel 22  
Kapitel 2 — Særlige bestemmelser om den 
fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik  
1. afdeling — Fælles bestemmelser  
Artikel 23  
Artikel 11  Artikel 24 
Artikel 12  Artikel 25 
Artikel 13  Artikel 26 
Artikel 27  
Artikel 14  Artikel 28 
Artikel 15  Artikel 29 
Artikel 22 (flyttet)  Artikel 30 
Artikel 23 (flyttet)  Artikel 31 
Artikel 16  Artikel 32 
Artikel 17 (flyttet)  Artikel 42 
Artikel 18  Artikel 33 
Artikel 19  Artikel 34 
Artikel 20  Artikel 35 
Artikel 21  Artikel 36 
Artikel 22 (flyttet)  Artikel 30 
Artikel 23 (flyttet)  Artikel 31 
Artikel 24  Artikel 37DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/363
Tidligere nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union  
Artikel 25  Artikel 38 
Artikel 39  
Artikel 47 (flyttet)  Artikel 40 
Artikel 26 (ophævet)  
Artikel 27 (ophævet)  
Artikel 27 A (erstattet) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27 B (erstattet) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27 C (erstattet) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27 D (erstattet) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 27 E (erstattet) (  15 ) Artikel 20 
Artikel 28  Artikel 41 
2. afdeling — Bestemmelser om den fælles 
sikkerheds- og forsvarspolitik  
Artikel 17 (flyttet)  Artikel 42 
Artikel 43  
Artikel 44  
Artikel 45  
Artikel 46  
AFSNIT VI — BESTEMMELSER OM POLITI ­
SAMARBEJDE OG RETLIGT SAMARBEJDE I 
KRIMINALSAGER(ophævet) (  16 ) 
Artikel 29 (erstattet) (  17 ) 
Artikel 30 (erstattet) (  18 ) 
Artikel 31 (erstattet) (  19 ) 
( 15 ) Den nugældende EU-traktats artikel 27 A-27 E om forstærket samarbejde erstattes af artikel 326-334 i 
TEUF. 
( 16 ) Bestemmelserne i den nugældende EU-traktats afsnit VI, om politisamarbejde og retligt samarbejde i 
kriminalsager, erstattes af bestemmelserne i tredje del, afsnit IV (omnummereret til V), kapitel 1, 4 og 
5 i TEUF. 
( 17 ) Erstattet af artikel 67 i TEUF. 
( 18 ) Erstattet af artikel 87 og 88 i TEUF. 
( 19 ) Erstattet af artikel 82, 83 og 85 i TEUF.DA C 83/364 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union  
Artikel 32 (erstattet) (  20 ) 
Artikel 33 (erstattet) (  21 ) 
Artikel 34 (ophævet)  
Artikel 35 (ophævet)  
Artikel 36 (erstattet) (  22 ) 
Artikel 37 (ophævet)  
Artikel 38 (ophævet)  
Artikel 39 (ophævet)  
Artikel 40 (erstattet) (  23 ) Artikel 20 
Artikel 40 A (erstattet) (  23 ) Artikel 20 
Artikel 40 B (erstattet) (  23 ) Artikel 20 
Artikel 41 (ophævet)  
Artikel 42 (ophævet)  
AFSNIT VII — BESTEMMELSER OM 
FORSTÆRKET SAMARBEJDE (erstattet) (  24 ) AFSNIT IV — BESTEMMELSER OM 
FORSTÆRKET SAMARBEJDE  
Artikel 43 (erstattet) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 43 A (erstattet) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 43 B (erstattet) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 44 (erstattet) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 44 A (erstattet) (  24 ) Artikel 20 
Artikel 45 (erstattet) (  24 ) Artikel 20 
AFSNIT VIII — AFSLUTTENDE BESTEM ­
MELSER  AFSNIT VI — AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  
Artikel 46 (ophævet)  
Artikel 47  
( 20 ) Erstattet af artikel 89 i TEUF. 
( 21 ) Erstattet af artikel 72 i TEUF. 
( 22 ) Erstattet af artikel 71 i TEUF. 
( 23 ) Den nugældende EU-traktats artikel 40-40 B om forstærket samarbejde erstattes ligeledes af 326-334 i 
TEUF. 
( 24 ) Den nugældende EU-traktats artikel 43-45 og afsnit VII om forstærket samarbejde erstattes af 
artikel 326-334 i TEUF.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/365
Tidligere nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Union  
Artikel 47 (erstattet)  Artikel 40 
Artikel 48  Artikel 48 
Artikel 49  Artikel 49 
Artikel 50  
Artikel 51  
Artikel 52  
Artikel 50 (ophævet)  
Artikel 51  Artikel 53 
Artikel 52  Artikel 54 
Artikel 53  Artikel 55 
Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde  
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
FØRSTE DEL — PRINCIPPERNE  FØRSTE DEL — PRINCIPPERNE  
Artikel 1 (ophævet)  
Artikel 1  
Artikel 2 (ophævet) (  25 ) 
Afsnit I — Unionens kompetencekategorier og 
-områder  
Artikel 2  
Artikel 3  
Artikel 4  
Artikel 5  
Artikel 6  
Afsnit II — Almindelige bestemmelser  
( 25 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 3 i EU-traktaten.DA C 83/366 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 7  
Artikel 3, stk. 1 (ophævet) (  26 ) 
Artikel 3, stk. 2  Artikel 8 
Artikel 4 (flyttet)  Artikel 119  
Artikel 5 (ophævet) (  27 ) 
Artikel 9  
Artikel 10  
Artikel 6  Artikel 11 
Artikel 153, stk. 2 (flyttet) Artikel 12 
Artikel 13 (  28 ) 
Artikel 7 (ophævet) (  29 ) 
Artikel 8 (ophævet) (  30 ) 
Artikel 9 (ophævet)  
Artikel 10 (ophævet) (  31 ) 
Artikel 11 (erstattet) (  32 ) Artikel 326-334  
Artikel 11 A (erstattet) (  32 ) Artikel 326-334  
Artikel 12 (flyttet)  Artikel 18 
Artikel 13 (flyttet)  Artikel 19 
Artikel 14 (flyttet)  Artikel 26 
Artikel 15 (flyttet)  Artikel 27 
Artikel 16  Artikel 14 
Artikel 255 (flyttet)  Artikel 15 
Artikel 286 (erstattet)  Artikel 16 
( 26 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 3-6 i TEUF. 
( 27 ) Erstattet af artikel 5 i EU-traktaten. 
( 28 ) Indsættelse af den dispositive del af protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd. 
( 29 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 13 i EU-traktaten. 
( 30 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 13 i EU-traktaten og artikel 282, stk. 1, i TEUF. 
( 31 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 4, stk. 3, i EU-traktaten. 
( 32 ) Ligeledes erstattet af artikel 20 i EU-traktaten.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/367
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 17  
ANDEN DEL — UNIONSBORGERSKAB  ANDEN DEL — IKKE-FORSKELSBEHANDLING 
OG UNIONSBORGERSKAB  
Artikel 12 (flyttet)  Artikel 18 
Artikel 13 (flyttet)  Artikel 19 
Artikel 17  Artikel 20 
Artikel 18  Artikel 21 
Artikel 19  Artikel 22 
Artikel 20  Artikel 23 
Artikel 21  Artikel 24 
Artikel 22  Artikel 25 
TREDJE DEL — FÆLLESSKABETS POLITIKKER  TREDJE DEL — INTERNE POLITIKKER OG 
FORANSTALTNINGER  
Afsnit I — Det indre marked  
Artikel 14 (flyttet)  Artikel 26 
Artikel 15 (flyttet)  Artikel 27 
Afsnit I — Frie varebevægelser  Afsnit II — Frie varebevægelser  
Artikel 23  Artikel 28 
Artikel 24  Artikel 29 
Kapitel 1 — Toldunionen  Kapitel 1 — Toldunionen  
Artikel 25  Artikel 30 
Artikel 26  Artikel 31 
Artikel 27  Artikel 32 
Tredje del, afsnit X, Toldsamarbejde (flyttet)  Kapitel 2 — Toldsamarbejde  
Artikel 135 (flyttet) Artikel 33 
Kapitel 2 — Forbud mod kvantitative restrik ­
tioner mellem medlemsstaterne  Kapitel 3 — Forbud mod kvantitative restrik ­
tioner mellem medlemsstaterne  
Artikel 28  Artikel 34DA C 83/368 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 29  Artikel 35 
Artikel 30  Artikel 36 
Artikel 31  Artikel 37 
Afsnit II — Landbruget  Afsnit III — Landbrug og fiskeri  
Artikel 32  Artikel 38 
Artikel 33  Artikel 39 
Artikel 34  Artikel 40 
Artikel 35  Artikel 41 
Artikel 36  Artikel 42 
Artikel 37  Artikel 43 
Artikel 38  Artikel 44 
Afsnit III — Den frie bevægelighed for 
personer, tjenesteydelser og kapital  Afsnit IV — Den frie bevægelighed for personer, tjenesteydelser og kapital  
Kapitel 1 — Arbejdskraften  Kapitel 1 — Arbejdskraften  
Artikel 39  Artikel 45 
Artikel 40  Artikel 46 
Artikel 41  Artikel 47 
Artikel 42  Artikel 48 
Kapitel 2 — Etableringsretten  Kapitel 2 — Etableringsretten  
Artikel 43  Artikel 49 
Artikel 44  Artikel 50 
Artikel 45  Artikel 51 
Artikel 46  Artikel 52 
Artikel 47  Artikel 53 
Artikel 48  Artikel 54 
Artikel 294 (flyttet) Artikel 55 
Kapitel 3 — Tjenesteydelser  Kapitel 3 — Tjenesteydelser  
Artikel 49  Artikel 56DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/369
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 50  Artikel 57 
Artikel 51  Artikel 58 
Artikel 52  Artikel 59 
Artikel 53  Artikel 60 
Artikel 54  Artikel 61 
Artikel 55  Artikel 62 
Kapitel 4 — Kapital og betalinger  Kapitel 4 — Kapital og betalinger  
Artikel 56  Artikel 63 
Artikel 57  Artikel 64 
Artikel 58  Artikel 65 
Artikel 59  Artikel 66 
Artikel 60 (flyttet)  Artikel 75 
Afsnit IV — Visum, asyl, indvandring og andre 
politikker i forbindelse med den fri bevæge ­
lighed for personer  Afsnit V — Et område med frihed, sikkerhed 
og retfærdighed  
Kapitel 1 — Almindelige bestemmelser  
Artikel 61  Artikel 67 ( 33 ) 
Artikel 68  
Artikel 69  
Artikel 70  
Artikel 71 (  34 ) 
Artikel 64, stk. 1 (erstattet) Artikel 72 ( 35 ) 
Artikel 73  
Artikel 66 (erstattet)  Artikel 74 
Artikel 60 (flyttet)  Artikel 75 
Artikel 76  
( 33 ) Erstatter ligeledes artikel 29 i den nugældende EU-traktat. 
( 34 ) Erstatter ligeledes artikel 36 i den nugældende EU-traktat. 
( 35 ) Erstatter ligeledes artikel 33 i den nugældende EU-traktat.DA C 83/370 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Kapitel 2 — Politikkerne for grænsekontrol, 
asyl og indvandring  
Artikel 62  Artikel 77 
Artikel 63, nr. 1 og 2, og artikel 64, stk. 2 (  36 ) Artikel 78  
Artikel 63, nr. 3 og 4  Artikel 79 
Artikel 80  
Artikel 64, stk. 1 (erstattet)  Artikel 72 
Kapitel 3 — Samarbejde om civilretlige 
spørgsmål  
Artikel 65  Artikel 81 
Artikel 66 (erstattet)  Artikel 74 
Artikel 67 (ophævet)  
Artikel 68 (ophævet)  
Artikel 69 (ophævet)  
Kapitel 4 — Retligt samarbejde i straffesager  
Artikel 82 (  37 ) 
Artikel 83 (  37 ) 
Artikel 84  
Artikel 85 (  37 ) 
Artikel 86  
Kapitel 5 — Politisamarbejde  
Artikel 87 (  38 ) 
Artikel 88 (  38 ) 
Artikel 89 (  39 ) 
( 36 ) Artikel 63, nr. 1 og 2, i EF-traktaten erstattes af artikel 78, stk. 1 og 2, i TEUF og artikel 64, stk. 2, 
erstattes af artikel 78, stk. 3, i TEUF. 
( 37 ) Erstatter artikel 31 i den nugældende EU-traktat. 
( 38 ) Erstatter artikel 30 i den nugældende EU-traktat. 
( 39 ) Erstatter artikel 32 i den nugældende EU-traktat.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/371
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Afsnit V — Transport  Afsnit VI — Transport  
Artikel 70  Artikel 90 
Artikel 71  Artikel 91 
Artikel 72  Artikel 92 
Artikel 73  Artikel 93 
Artikel 74  Artikel 94 
Artikel 75  Artikel 95 
Artikel 76  Artikel 96 
Artikel 77  Artikel 97 
Artikel 78  Artikel 98 
Artikel 79  Artikel 99 
Artikel 80  Artikel 100  
Afsnit VI — De fælles regler om konkurrence, 
fiskale spørgsmål og indbyrdes tilnærmelse af 
lovgivningerne  Afsnit VII — De fælles regler om konkurrence, 
fiskale spørgsmål og indbyrdes tilnærmelse af 
lovgivningerne  
Kapitel 1 — Konkurrencereglerne  Kapitel 1 — Konkurrencereglerne  
1. afdeling — Regler for virksomhederne  1. afdeling — Regler for virksomhederne  
Artikel 81  Artikel 101  
Artikel 82  Artikel 102  
Artikel 83  Artikel 103  
Artikel 84  Artikel 104  
Artikel 85  Artikel 105  
Artikel 86  Artikel 106  
2. afdeling — Statsstøtte  2. afdeling — Statsstøtte  
Artikel 87  Artikel 107  
Artikel 88  Artikel 108  
Artikel 89  Artikel 109  
Kapitel 2 — Fiskale bestemmelser  Kapitel 2 — Fiskale bestemmelserDA C 83/372 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 90  Artikel 110  
Artikel 91  Artikel 111  
Artikel 92  Artikel 112  
Artikel 93  Artikel 113  
Kapitel 3 — Tilnærmelse af lovgivningerne  Kapitel 3 — Tilnærmelse af lovgivningerne  
Artikel 95 (flyttet)  Artikel 114  
Artikel 94 (flyttet)  Artikel 115  
Artikel 96  Artikel 116  
Artikel 97  Artikel 117  
Artikel 118  
Afsnit VII — Den økonomiske og monetære 
politik Afsnit VIII — Den økonomiske og monetære politik  
Artikel 4 (flyttet)  Artikel 119  
Kapitel 1 — Den økonomiske politik  Kapitel 1 — Den økonomiske politik  
Artikel 98  Artikel 120  
Artikel 99  Artikel 121  
Artikel 100  Artikel 122  
Artikel 101  Artikel 123  
Artikel 102  Artikel 124  
Artikel 103  Artikel 125  
Artikel 104  Artikel 126  
Kapitel 2 — Den monetære politik  Kapitel 2 — Den monetære politik  
Artikel 105  Artikel 127  
Artikel 106  Artikel 128  
Artikel 107  Artikel 129  
Artikel 108  Artikel 130  
Artikel 109  Artikel 131  
Artikel 110  Artikel 132DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/373
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 111, stk. 1-3 og stk. 5 (flyttet)  Artikel 219 
Artikel 111, stk. 4 (flyttet)  Artikel 138 
Artikel 133  
Kapitel 3 — Institutionelle bestemmelser  Kapitel 3 — Institutionelle bestemmelser  
Artikel 112 (flyttet)  Artikel 283 
Artikel 113 (flyttet)  Artikel 284 
Artikel 114  Artikel 134  
Artikel 115  Artikel 135  
Kapitel 4 — Specifikke bestemmelser for de 
medlemsstater, der har euroen som valuta  
Artikel 136  
Artikel 137  
Artikel 111, stk. 4 (flyttet) Artikel 138  
Kapitel 4 — Overgangsbestemmelser  Kapitel 5 — Overgangsbestemmelser  
Artikel 116 (ophævet)  
Artikel 139  
Artikel 117, stk. 1, stk. 2, sjette led, og stk. 3-9 
(ophævet) 
Artikel 117, stk. 2, de fem første led (flyttet)  Artikel 141, stk. 2  
Artikel 121, stk. 1 (flyttet) 
Artikel 122, stk. 2, andet punktum (flyttet) 
Artikel 123, stk. 5 (flyttet)  Artikel 140 (  40 ) 
Artikel 118 (ophævet)  
Artikel 123, stk. 3 (flyttet) 
Artikel 117, stk. 2, de fem første led (flyttet)  Artikel 141 (  41 ) 
( 40 ) — Artikel 140, stk. 1, er affattet som artikel 121, stk. 1. 
— Artikel 140, stk. 2, er affattet som artikel 122, stk. 2, andet punktum. 
— Artikel 140, stk. 3, er affattet som artikel 123, stk. 5. 
( 41 ) — Artikel 141, stk. 1, er affattet som artikel 123, stk. 3. 
— Artikel 141, stk. 2, er affattet som artikel 117, stk. 2, de fem første led.DA C 83/374 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 124, stk. 1 (flyttet) Artikel 142  
Artikel 119  Artikel 143  
Artikel 120  Artikel 144  
Artikel 121, stk. 1 (flyttet)  Artikel 140, stk. 1 
Artikel 121, stk. 2-4 (ophævet)  
Artikel 122, stk. 1 og stk. 2, første punktum, 
samt stk. 3, 4, 5 og 6 (ophævet)  
Artikel 122, stk. 2, andet punktum (flyttet)  Artikel 140, stk. 2, første afsnit 
Artikel 123, stk. 1, 2 og 4 (ophævet)  
Artikel 123, stk. 3 (flyttet)  Artikel 141, stk. 1 
Artikel 123, stk. 5 (flyttet)  Artikel 140, stk. 3 
Artikel 124, stk. 1 (flyttet)  Artikel 142  
Artikel 124, stk. 2 (ophævet)  
Afsnit VIII — Beskæftigelse  Afsnit IX — Beskæftigelse  
Artikel 125  Artikel 145  
Artikel 126  Artikel 146  
Artikel 127  Artikel 147  
Artikel 128  Artikel 148  
Artikel 129  Artikel 149  
Artikel 130  Artikel 150  
Afsnit IX — Den fælles handelspolitik (flyttet)  Femte del, afsnit II, Den fælles handelspolitik  
Artikel 131 (flyttet)  Artikel 206  
Artikel 132 (ophævet)  
Artikel 133 (flyttet)  Artikel 207  
Artikel 134 (ophævet)  
Afsnit X — Toldsamarbejde (flyttet)  Tredje del, afsnit II, kapitel 2, ToldsamarbejdeDA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/375
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 135 (flyttet)  Artikel 33 
Afsnit XI — Social- og arbejdsmarkedspoli ­
tikken, uddannelse, erhvervsuddannelse og 
ungdom  Afsnit X — Social- og arbejdsmarkedspoli ­
tikken  
Kapitel 1 — Sociale bestemmelser (ophævet)  
Artikel 136  Artikel 151  
Artikel 152  
Artikel 137  Artikel 153  
Artikel 138  Artikel 154  
Artikel 139  Artikel 155  
Artikel 140  Artikel 156  
Artikel 141  Artikel 157  
Artikel 142  Artikel 158  
Artikel 143  Artikel 159  
Artikel 144  Artikel 160  
Artikel 145  Artikel 161  
Kapitel 2 — Den Europæiske Socialfond  Afsnit XI — Den Europæiske Socialfond  
Artikel 146  Artikel 162  
Artikel 147  Artikel 163  
Artikel 148  Artikel 164  
Kapitel 3 — Uddannelse, erhvervsuddannelse 
og ungdom  Afsnit XII — Uddannelse, erhvervsuddannelse, ungdom og sport  
Artikel 149  Artikel 165  
Artikel 150  Artikel 166  
Afsnit XII — Kultur  Afsnit XIII — Kultur  
Artikel 151  Artikel 167  
Afsnit XIII — Folkesundhed  Afsnit XIV — Folkesundhed  
Artikel 152  Artikel 168  
Afsnit XIV — Forbrugerbeskyttelse  Afsnit XV — ForbrugerbeskyttelseDA C 83/376 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 153, stk. 1, 3, 4 og 5  Artikel 169  
Artikel 153, stk. 2 (flyttet)  Artikel 12 
Afsnit XV — Transeuropæiske net  Afsnit XVI — Transeuropæiske net 
Artikel 154  Artikel 170  
Artikel 155  Artikel 171  
Artikel 156  Artikel 172  
Afsnit XVI — Industri  Afsnit XVII — Industri  
Artikel 157  Artikel 173  
Afsnit XVII — Økonomisk og social samhø ­
righed  Afsnit XVIII — Økonomisk, social og territorial 
samhørighed 
Artikel 158  Artikel 174  
Artikel 159  Artikel 175  
Artikel 160  Artikel 176  
Artikel 161  Artikel 177  
Artikel 162  Artikel 178  
Afsnit XVIII — Forskning og teknologisk 
udvikling  Afsnit XIX — Forskning, teknologisk udvikling og rummet  
Artikel 163  Artikel 179  
Artikel 164  Artikel 180  
Artikel 165  Artikel 181  
Artikel 166  Artikel 182  
Artikel 167  Artikel 183  
Artikel 168  Artikel 184  
Artikel 169  Artikel 185  
Artikel 170  Artikel 186  
Artikel 171  Artikel 187  
Artikel 172  Artikel 188  
Artikel 189DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/377
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 173  Artikel 190  
Afsnit XIX — Miljø  Afsnit XX — Miljø  
Artikel 174  Artikel 191  
Artikel 175  Artikel 192  
Artikel 176  Artikel 193  
Afsnit XXI — Energi  
Artikel 194  
Afsnit XXII — Turisme  
Artikel 195  
Afsnit XXIII — Civilbeskyttelse  
Artikel 196  
Afsnit XXIV — Administrativt samarbejde  
Artikel 197  
Afsnit XX — Udviklingssamarbejde (flyttet)  Femte del, afsnit III, kapitel 1, Udviklingssam ­
arbejde  
Artikel 177 (flyttet)  Artikel 208 
Artikel 178 (ophævet) (  42 ) 
Artikel 179 (flyttet)  Artikel 209 
Artikel 180 (flyttet)  Artikel 210 
Artikel 181 (flyttet)  Artikel 211 
Afsnit XXI — Økonomisk, finansielt og teknisk 
samarbejde med tredjelande (flyttet)  Femte del, afsnit III, kapitel 2, Økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde med tredjelande  
Artikel 181 A (flyttet)  Artikel 212 
FJERDE DEL — DE OVERSØISKE LANDES OG 
TERRITORIERS ASSOCIERING  FJERDE DEL — DE OVERSØISKE LANDES OG 
TERRITORIERS ASSOCIERING  
Artikel 182  Artikel 198  
Artikel 183  Artikel 199
 
( 42 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 208, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, i TEUF.DA C 83/378 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 184  Artikel 200  
Artikel 185  Artikel 201  
Artikel 186  Artikel 202  
Artikel 187  Artikel 203  
Artikel 188  Artikel 204  
FEMTE DEL — UNIONENS OPTRÆDEN 
UDADTIL 
Afsnit I — Almindelige bestemmelser om 
Unionens optræden udadtil  
Artikel 205  
Tredje del, afsnit IX, Den fælles handelspolitik 
(flyttet)  Afsnit II — Den fælles handelspolitik  
Artikel 131 (flyttet) Artikel 206  
Artikel 133 (flyttet) Artikel 207  
Afsnit III — Samarbejde med tredjelande og 
humanitær bistand  
Tredje del, afsnit XX, Udviklingssamarbejde (flyttet)  Kapitel 1 — Udviklingssamarbejde  
Artikel 177 (flyttet) Artikel 208 ( 43 ) 
Artikel 179 (flyttet) Artikel 209  
Artikel 180 (flyttet)  Artikel 210  
Artikel 181 (flyttet) Artikel 211  
Tredje del, Afsnit XXI, Økonomisk, finansielt og 
teknisk samarbejde med tredjelande (flyttet)  Kapitel 2 — Økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde med tredjelande  
Artikel 181 A (flyttet) Artikel 212  
Artikel 213  
Kapitel 3 — Humanitær bistand  
Artikel 214  
Afsnit IV — Restriktive foranstaltninger
 
( 43 ) Stk. 1, andet afsnit, andet punktum, erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 178 i EF-traktaten.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/379
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 301 (erstattet)  Artikel 215  
Afsnit V — Internationale aftaler  
Artikel 216  
Artikel 310 (flyttet)  Artikel 217  
Artikel 300 (erstattet)  Artikel 218  
Artikel 111, stk. 1-3 og stk. 5 (flyttet)  Artikel 219  
Afsnit VI — Unionens forbindelser med inter ­
nationale organisationer og tredjelande samt 
Unionens delegationer  
Artikel 302, 303 og 304 (erstattet)  Artikel 220  
Artikel 221  
Afsnit VII — Solidaritetsbestemmelse  
Artikel 222  
FEMTE DEL — FÆLLESSKABETS INSTITU ­
TIONER SJETTE DEL — INSTITUTIONELLE OG 
FINANSIELLE BESTEMMELSER  
Afsnit I — Bestemmelser vedrørende institu ­
tionerne  Afsnit I — Bestemmelser vedrørende institu ­
tionerne  
Kapitel 1 — Institutionerne  Kapitel 1 — Institutionerne  
1. afdeling — Europa-Parlamentet  1. afdeling — Europa-Parlamentet  
Artikel 189 (ophævet) (  44 ) 
Artikel 190, stk. 1-3 (ophævet) (  45 ) 
Artikel 190, stk. 4 og 5  Artikel 223  
Artikel 191, stk. 1 (ophævet) (  46 ) 
Artikel 191, stk. 2  Artikel 224  
Artikel 192, stk. 1 (ophævet) (  47 ) 
Artikel 192, stk. 2  Artikel 225  
Artikel 193  Artikel 226  
( 44 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 14, stk. 1 og 2, i EU-traktaten. 
( 45 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 14, stk. 1-3, i EU-traktaten. 
( 46 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 11, stk. 4, i EU-traktaten. 
( 47 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 14, stk. 1, i EU-traktaten.DA C 83/380 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 194  Artikel 227  
Artikel 195  Artikel 228  
Artikel 196  Artikel 229  
Artikel 197, stk. 1 (ophævet) (  48 ) 
Artikel 197, stk. 2, 3 og 4  Artikel 230  
Artikel 198  Artikel 231  
Artikel 199  Artikel 232  
Artikel 200  Artikel 233  
Artikel 201  Artikel 234  
2. afdeling — Det Europæiske Råd  
Artikel 235  
Artikel 236  
2. afdeling — Rådet  3. afdeling — Rådet  
Artikel 202 (ophævet) (  49 ) 
Artikel 203 (ophævet) (  50 ) 
Artikel 204  Artikel 237  
Artikel 205, stk. 2 og stk. 4 (ophævet) (  51 ) 
Artikel 205, stk. 1 og stk. 3  Artikel 238  
Artikel 206  Artikel 239  
Artikel 207  Artikel 240  
Artikel 208  Artikel 241  
Artikel 209  Artikel 242  
Artikel 210  Artikel 243  
3. afdeling — Kommissionen  4. afdeling — Kommissionen  
( 48 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 14, stk. 4, i EU-traktaten. 
( 49 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 16, stk. 1, i EU-traktaten samt artikel 290 og 
artikel 291 i TEUF. 
( 50 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 16, stk. 2 og 9, i EU-traktaten. 
( 51 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 16, stk. 4 og 5, i EU-traktaten.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/381
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 211 (ophævet) (  52 ) 
Artikel 244  
Artikel 212 (flyttet)  Artikel 249, stk. 2 
Artikel 213  Artikel 245  
Artikel 214 (ophævet) (  53 ) 
Artikel 215  Artikel 246  
Artikel 216  Artikel 247  
Artikel 217, stk. 1, 3 og 4 (ophævet) (  54 ) 
Artikel 217, stk. 2  Artikel 248  
Artikel 218, stk. 1 (ophævet) (  55 ) 
Artikel 218, stk. 2  Artikel 249  
Artikel 219  Artikel 250  
4. afdeling — Domstolen  5. afdeling — Den Europæiske Unions Domstol  
Artikel 220 (ophævet) (  56 ) 
Artikel 221, stk. 1 (ophævet) (  57 ) 
Artikel 221, stk. 2 og 3  Artikel 251  
Artikel 222  Artikel 252  
Artikel 223  Artikel 253  
Artikel 224 (  58 ) Artikel 254  
Artikel 255  
Artikel 225  Artikel 256  
Artikel 225 A  Artikel 257  
( 52 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 17, stk. 1, i EU-traktaten. 
( 53 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 17, stk. 3 og 7, i EU-traktaten. 
( 54 ) Erstattet for så vidt angår substansen af artikel 17, stk. 6, i EU-traktaten. 
( 55 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 295 i TEUF. 
( 56 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 19 i EU-traktaten. 
( 57 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 19, stk. 2, første afsnit, i EU-traktaten. 
( 58 ) Første punktum i stk. 1 erstattes, for så vidt angår substansen, af artikel 19, stk. 2, andet afsnit, i EU- 
traktaten.DA C 83/382 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 226  Artikel 258  
Artikel 227  Artikel 259  
Artikel 228  Artikel 260  
Artikel 229  Artikel 261  
Artikel 229 A  Artikel 262  
Artikel 230  Artikel 263  
Artikel 231  Artikel 264  
Artikel 232  Artikel 265  
Artikel 233  Artikel 266  
Artikel 234  Artikel 267  
Artikel 235  Artikel 268  
Artikel 269  
Artikel 236  Artikel 270  
Artikel 237  Artikel 271  
Artikel 238  Artikel 272  
Artikel 239  Artikel 273  
Artikel 240  Artikel 274  
Artikel 275  
Artikel 276  
Artikel 241  Artikel 277  
Artikel 242  Artikel 278  
Artikel 243  Artikel 279  
Artikel 244  Artikel 280  
Artikel 245  Artikel 281  
6. afdeling — Den Europæiske Centralbank  
Artikel 282  
Artikel 112 (flyttet) Artikel 283DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/383
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 113 (flyttet) Artikel 284  
5. afdeling — Revisionsretten  7. afdeling — Revisionsretten  
Artikel 246  Artikel 285  
Artikel 247  Artikel 286  
Artikel 248  Artikel 287  
Kapitel 2 — Fælles bestemmelser for flere 
institutioner  Kapitel 2 — Unionens retsakter, vedtagelses ­
procedurer og andre bestemmelser  
1. afdeling — Unionens retsakter  
Artikel 249  Artikel 288  
Artikel 289  
Artikel 290 (  59 ) 
Artikel 291 (  59 ) 
Artikel 292  
2. afdeling — Procedurer for vedtagelse af 
retsakter og andre bestemmelser  
Artikel 250  Artikel 293  
Artikel 251  Artikel 294  
Artikel 252 (ophævet)  
Artikel 295  
Artikel 253  Artikel 296  
Artikel 254  Artikel 297  
Artikel 298  
Artikel 255 (flyttet)  Artikel 15 
Artikel 256  Artikel 299  
Kapitel 3 — Unionens rådgivende organer  
Artikel 300  
Kapitel 3 — Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg  1. afdeling — Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg  
( 59 ) Erstatter, for så vidt angår substansen, artikel 202, tredje led, i EF-traktaten.DA C 83/384 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 257 (ophævet) (  60 ) 
Artikel 258, stk. 1, 2 og 4  Artikel 301  
Artikel 258, stk. 3 (ophævet) (  61 ) 
Artikel 259  Artikel 302  
Artikel 260  Artikel 303  
Artikel 261 (ophævet)  
Artikel 262  Artikel 304  
Kapitel 4 — Regionsudvalget  2. afdeling — Regionsudvalget  
Artikel 263, stk. 1 og 5 (ophævet) (  62 ) 
Artikel 263, stk. 2-4  Artikel 305  
Artikel 264  Artikel 306  
Artikel 265  Artikel 307  
Kapitel 5 — Den Europæiske Investeringsbank  Kapitel 4 — Den Europæiske Investeringsbank  
Artikel 266  Artikel 308  
Artikel 267  Artikel 309  
Afsnit II — Finansielle bestemmelser  Afsnit II — Finansielle bestemmelser  
Artikel 268  Artikel 310  
Kapitel 1 — Unionens egne indtægter  
Artikel 269  Artikel 311  
Artikel 270 (ophævet) (  63 ) 
Kapitel 2 — Den flerårige finansielle ramme  
Artikel 312  
Kapitel 3 — Unionens årlige budget  
( 60 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 300, stk. 2, i TEUF. 
( 61 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 300, stk. 4, i TEUF. 
( 62 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 300, stk. 3 og 4, i TEUF. 
( 63 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 310, stk. 4, i TEUF.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/385
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 272, stk. 1 (flyttet) Artikel 313  
Artikel 271 (flyttet)  Artikel 316 
Artikel 272, stk. 1 (flyttet)  Artikel 313 
Artikel 272, stk. 2-10  Artikel 314  
Artikel 273  Artikel 315  
Artikel 271 (flyttet) Artikel 316  
Kapitel 4 — Gennemførelse af budgettet og 
decharge  
Artikel 274  Artikel 317  
Artikel 275  Artikel 318  
Artikel 276  Artikel 319  
Kapitel 5 — Fælles bestemmelser  
Artikel 277  Artikel 320  
Artikel 278  Artikel 321  
Artikel 279  Artikel 322  
Artikel 323  
Artikel 324  
Kapitel 6 — Bekæmpelse af svig  
Artikel 280  Artikel 325  
Afsnit III — Forstærket samarbejde  
Artikel 11 og 11 A (erstattet)  Artikel 326 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet)  Artikel 327 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet)  Artikel 328 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet) Artikel 329 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet) Artikel 330 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet) Artikel 331 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet)  Artikel 332 ( 64 ) 
( 64 ) Erstatter ligeledes artikel 27 A-27 E, 40-40 B og 43-45 i den nugældende EU-traktat.DA C 83/386 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 11 og 11 A (erstattet) Artikel 333 ( 64 ) 
Artikel 11 og 11 A (erstattet) Artikel 334 ( 64 ) 
SJETTE DEL — ALMINDELIGE OG AFSLUT ­
TENDE BESTEMMELSER  SYVENDE DEL — ALMINDELIGE OG 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER  
Artikel 281 (ophævet) (  65 ) 
Artikel 282  Artikel 335  
Artikel 283  Artikel 336  
Artikel 284  Artikel 337  
Artikel 285  Artikel 338  
Artikel 286 (erstattet)  Artikel 16 
Artikel 287  Artikel 339  
Artikel 288  Artikel 340  
Artikel 289  Artikel 341  
Artikel 290  Artikel 342  
Artikel 291  Artikel 343  
Artikel 292  Artikel 344  
Artikel 293 (ophævet)  
Artikel 294 (flyttet)  Artikel 55 
Artikel 295  Artikel 345  
Artikel 296  Artikel 346  
Artikel 297  Artikel 347  
Artikel 298  Artikel 348  
Artikel 299, stk. 1 (ophævet) (  66 ) 
Artikel 299, stk. 2, andet, tredje og fjerde afsnit  Artikel 349  
Artikel 299, stk. 2, første afsnit, og stk. 3-6 
(flyttet)  Artikel 355  
( 64 ) Erstatter ligeledes artikel 27 A-27 E, 40-40 B og 43-45 i den nugældende EU-traktat. 
( 65 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 47 i EU-traktaten. 
( 66 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 52 i EU-traktaten.DA 30.3.2010 Den Europæiske Unions Tidende C 83/387
Tidligere nummerering i traktaten om oprettelse 
af Det Europæiske Fællesskab  Ny nummerering i traktaten om Den 
Europæiske Unions funktionsmåde  
Artikel 300 (erstattet)  Artikel 218 
Artikel 301 (erstattet)  Artikel 215 
Artikel 302 (erstattet)  Artikel 220 
Artikel 303 (erstattet)  Artikel 220 
Artikel 304 (erstattet)  Artikel 220 
Artikel 305 (ophævet)  
Artikel 306  Artikel 350  
Artikel 307  Artikel 351  
Artikel 308  Artikel 352  
Artikel 353  
Artikel 309  Artikel 354  
Artikel 310 (flyttet)  Artikel 217 
Artikel 311 (ophævet) (  67 ) 
Artikel 299, stk. 2, første afsnit, og stk. 3-6 
(flyttet)  Artikel 355  
Artikel 312  Artikel 356  
Afsluttende bestemmelser  
Artikel 313  Artikel 357  
Artikel 358  
Artikel 314 (ophævet) (  68 ) 
( 67 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 51 i EU-traktaten. 
( 68 ) Erstattet, for så vidt angår substansen, af artikel 55 i EU-traktaten.DA C 83/388 Den Europæiske Unions Tidende 30.3.2010