Artikel 26.

1. Det erkendes, at Belgiens nettokulproduktion:

- ikke behoever at taale en reduktion, der er stoerre end 3 procent i forhold til det foregaaende aar, hvis Faellesskabets samlede produktion er konstant eller steget i forhold til det foregaaende aar;

- eller ikke skal vaere mindre end produktionen i det foregaaende aar, nedsat med 3 procent, idet det saaledes fremkomme tal yderligere paavirkes af den nedsaettelseskoefficient, som Faellesskabets samlede produktion paavirkes af i forhold til det foregaaende aar(1).

(1) Eksempel: Faellesskabets samlede produktion i 1952: 250 millioner tons; Belgiens: 30 millioner tons. Faellesskabets samlede produktion i 1953: 225 millioner tons. Nedsaettelseskoefficienten er saaledes 0,9. Belgiens produktion i 1953 maa ikke vaere mindre end 30 x 0,97 x 0,9 = 26,19 millioner tons. Denne nedsaettelse i produktionen betyder for 900 000 tons en varig forskydning og for resten, dvs. 2 910 000 tons, en konjunkturbetinget nedsaettelse.

Den Hoeje Myndighed, som er ansvarlig for Faellesskabets regelmaessige og stabile forsyning, opstiller beregninger af udsigterne for produktion og afsaetning paa langt sigt, og retter efter hoering af Det raadgivende Udvalg og Raadet, saalaenge det belgiske marked holdes adskilt som fastlagt i stykke 3 nedenfor, en henstilling til den belgiske regering angaaende de produktionsforskydninger, som den anser for mulige paa grundlag af de saaledes opstillede oversigter. Den belgiske regering traeffer med Den Hoeje Myndigheds samtykke beslutning om de regler, som skal vedtages for at goere eventuelle produktionsforskydninger inden for de ovenfor naermere angivne graenser, effektive.

2. Udligningsordninger er fra begyndelsen af overgangstiden bestemt til:

a) at muliggoere for alle forbrugere af belgisk kul paa det faelles marked en tilnaermelse til faellesmarkedspriser af priserne for dette kul i et omfang, der nedsaetter dem til omkring de produktionsomkostninger, som kan forudberegnes ved overgangsperiodens udgang. Den saaledes opstillede prisliste kan ikke aendres uden Den Hoeje Myndigheds samtykke;

b) at undgaa, at den belgiske jernindustri som foelge af saerordningen for belgisk kul forhindres i at blive integreret i det faelles marked for staal og afskaeres fra med henblik herpaa at saenke sine priser til det i dette marked anvendte prisniveau.

Den Hoeje Myndighed fastsaetter periodisk stoerrelsen af tillaegsudligningsbetalinger for det til den belgiske staalindustri leverede kul, som den finder noedvendige til dette formaal, idet den tager hensyn til alle denne industris driftsfaktorer og paaser, at disse udligningsbetalinger ikke kan have skadelige virkninger paa nabolandenes staalindustrier. Under hensyntagen til bestemmelserne under litra a) ovenfor, maa disse udligningsbetalinger i oevrigt ikke i noget tilfaelde foere til, at prisen for de af den belgiske staalindustri anvendte koks ligger under den pris paa leveringsstedet, som den kunne opnaa, hvis den faktisk var blevet forsynet med koks fra Ruhr;

c) for de udfoersler af belgisk kul inden for det faelles marked, som Den Hoeje Myndighed anerkender som noedvendige under hensyn til udsigterne for Faellesskabets produktion og behov, at bevilge en tillaegsudligningsbetaling, som svarer til 80 procent af den af Den Hoeje Myndighed fastslaaede forskel mellem priserne ab vaerk med tillaeg af transportomkostninger indtil bestemmelsesstedet for henholdsvis belgisk kul og kul fra andre af Faellesskabets lande.

3. Den belgiske regering kan, ved afvigelse fra bestemmelserne i artikel 9 i denne Konvention, under Den Hoeje Myndigheds kontrol, opretholde eller indfoere ordninger, som goer det muligt at holde det belgiske marked adskilt fra det faelles marked.

Indfoerslerne af kul fra tredjelande undergives Den Hoeje Myndigheds godkendelse.

Denne saerordning ophoerer som angivet nedenfor.

4. Senest ved overgangsperiodens udloeb forpligter den belgiske regering sig til at ophaeve de i stk. 3 omhandlede forholdsregler til udskillelsen af det belgiske kulmarked. Hvis Den Hoeje Myndighed finder, at ganske saerlige omstaendigheder, som ikke nu er til at forudse, goer det noedvendigt, kan den efter hoering af Det raadgivende Udvalg og efter samstemmende udtalelse fra Raadet to gange indroemme den belgiske regering en ekstra frist paa et aar.

Den saaledes forudsete integrering skal finde sted efter droeftelse mellem den belgiske regering og Den Hoeje Myndighed, som i forening bestemmer de til gennemfoerelsen heraf egnede midler og naermere retningslinjer. Disse naermere retningslinjer kan, uanset bestemmelserne i artikel 4, litra c), for den belgiske regering medfoere adgang til at yde subventioner svarende til de ekstra driftsomkostninger, som foelger af de naturgivne forhold for kullejerne, idet der tages hensyn til de byrder, der maatte foelge af aabenbare forstyrrelser, som foroeger disse driftsomkostninger. Naermere retningslinjer for ydelsen af subventioner og deres maksimale stoerrelse afhaenger af samtykke fra Den Hoeje Myndighed, som skal soerge for, at subventionernes maksimumsbeloeb og den subventionerede maengde nedsaettes saa hurtigt som muligt med henblik paa at lette tilpasningen og at udvide det faelles marked til andre produkter end kul og staal, og derved undgaa, at omfanget af de eventuelle produktionsindskraenkninger fremkalder dybtgaaende forstyrrelser i den belgiske oekonomi.

Den Hoeje Myndighed skal hvert andet aar til godkendelse forelaegge Raadet forslag vedroerende de maengder, som kan subventioneres.