»PROTOKOL (nr. 38)

OM DEN IRSKE BEFOLKNINGS BETÆNKELIGHEDER MED HENSYN TIL LISSABONTRAKTATEN

DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,

ERINDRER OM afgørelsen truffet af stats- og regeringscheferne for Den Europæiske Unions 27 medlemsstater, forsamlet i Det Europæiske Råd den 18.-19. juni 2009, om den irske befolknings betænkeligheder med hensyn til Lissabontraktaten

ERINDRER OM erklæringen fra stats- og regeringscheferne, forsamlet i Det Europæiske Råd den 18.-19. juni 2009, om, at de på tidspunktet for indgåelsen af den næste tiltrædelsestraktat ville fastsætte bestemmelserne i nævnte afgørelse i en protokol, der skal knyttes til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser

NOTERER SIG De Høje Kontraherende Parters undertegnelse af traktaten mellem De Høje Kontraherende Parter og Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:

AFSNIT I

RETTEN TIL LIV, FAMILIE OG UDDANNELSE

Artikel 1

Intet i Lissabontraktaten, der giver juridisk status til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, eller i bestemmelserne i nævnte traktat på området frihed, sikkerhed og retfærdighed berører på nogen måde omfanget og anvendeligheden af beskyttelsen af retten til liv i artikel 40.3.1, 40.3.2 og 40.3.3, beskyttelsen af familien i artikel 41 og beskyttelsen af rettighederne med hensyn til uddannelse i artikel 42 og 44.2.4 og 44.2.5 i Irlands forfatning.

AFSNIT II

BESKATNING

Artikel 2

Lissabontraktaten indebærer ikke for nogen af medlemsstaternes vedkommende noget, der på nogen måde ændrer omfanget af Den Europæiske Unions kompetence eller udøvelsen heraf på skatteområdet.

AFSNIT III

SIKKERHED OG FORSVAR

Artikel 3

Unionens optræden på den internationale scene bygger på principperne om demokrati, retsstat, menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for principperne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten.

Unionens fælles sikkerheds- og forsvarspolitik udgør en integrerende del af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og sikrer Unionen en operationel kapacitet til at løse opgaver uden for Unionens område med henblik på fredsbevarelse, konfliktforebyggelse og styrkelse af den internationale sikkerhed i overensstemmelse med principperne i De Forenede Nationers pagt.

Dette anfægter ikke den enkelte medlemsstats sikkerheds- og forsvarspolitik, herunder Irlands, eller medlemsstaternes forpligtelser.

Lissabontraktaten berører eller anfægter ikke Irlands traditionelle militære neutralitetspolitik.

Det vil være op til medlemsstaterne — herunder Irland, der handler i en ånd af solidaritet, og uden at det anfægter dets traditionelle militære neutralitetspolitik — at bestemme, hvilken hjælp eller bistand der skal ydes til en medlemsstat, der udsættes for et terrorangreb eller et væbnet angreb på sit område.

En eventuel afgørelse om overgang til et fælles forsvar vil kræve en enstemmig afgørelse fra Det Europæiske Råd. Det vil være op til medlemsstaterne, herunder Irland, i overensstemmelse med bestemmelserne i Lissabontraktaten og deres respektive forfatningsmæssige regler at beslutte, om der skal vedtages et fælles forsvar eller ej.

Intet i dette afsnit berører eller anfægter en anden medlemsstats holdning eller politik med hensyn til sikkerhed og forsvar.

Det vil også være op til den enkelte medlemsstat i overensstemmelse med bestemmelserne i Lissabontraktaten og dens interne retsregler at beslutte, om den vil deltage i et permanent struktureret samarbejde eller i Det Europæiske Forsvarsagentur.

Lissabontraktaten indeholder ikke bestemmelser om oprettelse af en europæisk hær eller om værnepligt til en militær struktur.

Den berører ikke Irlands eller nogen anden medlemsstats ret til at bestemme arten og omfanget af dets eller dens forsvars- og sikkerhedsudgifter og arten af dets eller dens forsvarskapaciteter.

Det vil være op til Irland eller enhver anden medlemsstat i overensstemmelse med interne retsregler at beslutte, om det eller den vil deltage i en militær operation.

AFSNIT IV

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 4

Denne protokol forbliver åben for undertegnelse af De Høje Kontraherende Parter indtil den 30. juni 2012.

Denne protokol skal ratificeres af De Høje Kontraherende Parter, og af Republikken Kroatien i tilfælde af, at denne protokol ikke er trådt i kraft på tidspunktet for Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union, i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser. Ratifikationsdokumenterne deponeres hos Den Italienske Republiks regering.

Denne protokol træder i kraft den 30. juni 2013, hvis det er muligt, forudsat at samtlige ratifikationsinstrumenter er deponeret eller, hvis dette ikke er tilfældet, den første dag i den måned, der følger efter deponeringen af ratifikationsdokumentet af den medlemsstat, som er den sidste til at deponere instrumentet.

Artikel 5

Denne protokol, der er udarbejdet i et originaleksemplar på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed, deponeres i arkiverne hos Den Italienske Republiks regering, som fremsender en bekræftet genpart til hver af de øvrige medlemsstaters regeringer.

Så snart Republikken Kroatien er blevet bundet af denne protokol i medfør af artikel 2 i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår, deponeres den kroatiske tekst til denne protokol, der har samme gyldighed som de tekster, der er omhandlet i stk. 1, ligeledes i arkiverne hos Den Italienske Republiks regering, som fremsender en bekræftet genpart til hver af de øvrige medlemsstaters regeringer.«