25) Tredje del, afsnit II, kapitel 1, 2 og 3, erstattes af foelgende:

»AFSNIT VI

DEN OEKONOMISKE OG MONETAERE POLITIK

Kapitel 1

Den oekonomiske politik

Artikel 102 A

Medlemsstaterne foerer deres oekonomiske politikker med henblik paa at bidrage til virkeliggoerelsen af Faellesskabets maal, som disse er fastlagt i artikel 2, og i forbindelse med de overordnede retningslinjer, der er naevnt i artikel 103, stk. 2. Medlemsstaterne og Faellesskabet handler i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence, der fremmer en effektiv ressourceallokering, og i overensstemmelse med principperne i artikel 3 A.

Artikel 103

1. Medlemsstaterne betragter deres oekonomiske politikker som et spoergsmaal af faelles interesse og samordner dem i Raadet i overensstemmelse med artikel 102 A.

2. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen, udarbejder et udkast til de overordnede retningslinjer for Medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker og forelaegger sine resultater for Det Europaeiske Raad.

Det Europaeiske Raad droefter paa grundlag af denne rapport fra Raadet en konklusion med hensyn til de overordnede retningslinjer for Medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker.

Paa grundlag af denne konklusion vedtager Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, en henstilling, hvori disse overordnede retningslinjer er fastlagt. Raadet underretter Europa-Parlamentet om sin henstilling.

3. For at sikre en snaevrere samordning af de oekonomiske politikker og en varig konvergens mellem Medlemsstaternes oekonomiske resultater, skal Raadet paa grundlag af rapporter fra Kommissionen overvaage den oekonomiske udvikling i hver Medlemsstat og i Faellesskabet samt de oekonomiske politikkers overensstemmelse med de overordnede retningslinjer, der er omhandlet i stk. 2, og regelmaessigt foretage en samlet bedoemmelse.

Med henblik paa denne multilaterale overvaagning tilsender Medlemsstaterne Kommissionen oplysning om vigtige foranstaltninger, som de har truffet inden for deres oekonomiske politik, samt andre oplysninger, som de maatte finde noedvendige.

4. Viser det sig i forbindelse med den i stk. 3 naevnte fremgangsmaade, at en Medlemsstats oekonomiske politik ikke er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer, der er omhandlet i stk. 2, eller at der er risiko for, at den bringer Den OEkonomiske og Monetaere Unions rette virkemaade i fare, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen, rette de noedvendige henstillinger til den paagaeldende Medlemsstat. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, kan beslutte at offentliggoere sine henstillinger.

Formanden for Raadet og Kommissionen aflaegger rapport til Europa-Parlamentet om resultaterne af den multilaterale overvaagning. Formanden for Raadet kan opfordres til at give moede i Europa-Parlamentets kompetente udvalg, hvis Raadet har offentliggjort henstillingerne.

5. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C, kan vedtage naermere bestemmelser for den multilaterale overvaagningsprocedure, der er omhandlet i stk. 3 og 4 i naervaerende artikel.

Artikel 103 A

1. Med forbehold af de oevrige fremgangsmaader i denne Traktat kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen, vedtage foranstaltninger, der er afpasset efter den oekonomiske situation, navnlig hvis der opstaar alvorlige forsyningsvanskeligheder med hensyn til visse produkter.

2. I tilfaelde af vanskeligheder eller alvorlig risiko for store vanskeligheder i en Medlemsstat som foelge af usaedvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen, paa bestemte betingelser yde den paagaeldende Medlemsstat finansiel stoette fra Faellesskabet. Saafremt de store vanskeligheder skyldes naturkatastrofer, traeffer Raadet afgoerelse med kvalificeret flertal. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om den afgoerelse, der er truffet.

Artikel 104

1. Det er ECB og Medlemsstaternes centralbanker, i det foelgende benaevnt 'de nationale centralbanker', forbudt at give faellesskabsinstitutioner eller -organer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i Medlemsstaterne mulighed for at foretage overtraek eller at yde dem andre former for kreditfaciliteter, og det samme gaelder ECB's og de nationale centralbankers koeb af gaeldsinstrumenter direkte fra disse.

2. Bestemmelserne i stk. 1 gaelder ikke for offentligt ejede kreditinstitutter, som i forbindelse med forsyningen med reserver fra centralbankernes side skal have samme behandling af de nationale centralbanker og ECB som private kreditinstitutter.

Artikel 104 A

1. Enhver foranstaltning, der ikke er baseret paa tilsynsmaessige hensyn, og hvorved der gives faellesskabsinstitutioner eller -organer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i Medlemsstaterne privilegeret adgang til finansielle institutioner, er forbudt.

2. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C, skal inden den 1. januar 1994 fastlaegge definitioner for gennemfoerelsen af det forbud, der er omhandlet i stk. 1.

Artikel 104 B

1. Faellesskabet haefter ikke for og maa heller ikke paatage sig forpligtelser indgaaet af centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i en Medlemsstat, idet dette dog ikke gaelder for gensidige finansielle garantier for gennemfoerelsen af et bestemt projekt i faellesskab. En Medlemsstat haefter ikke for og paatager sig ikke forpligtelser indgaaet af centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i en anden Medlemsstat, idet dette dog ikke gaelder for gensidige finansielle garantier for gennemfoerelsen af et bestemt projekt i faellesskab.

2. Om noedvendigt kan Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C, fastlaegge definitioner med henblik paa gennemfoerelsen af de forbud, der er omhandlet i artikel 104 og i naervaerende artikel.

Artikel 104 C

1. Medlemsstaterne skal undgaa uforholdsmaessigt store offentlige underskud.

2. Kommissionen overvaager udviklingen i Medlemsstaternes budgetsituation og i deres offentlige gaeld med henblik paa at identificere alvorlige fejl. Den skal navnlig undersoege, om budgetdisciplinen overholdes paa grundlag af foelgende to kriterier:

a) hvorvidt den procentdel, som det forventede eller faktiske offentlige underskud udgoer af bruttonationalproduktet, overstiger en given referencevaerdi, medmindre

- denne procentdel er faldet vaesentligt og vedvarende og har naaet et niveau, der ligger taet paa referencevaerdien;

- eller overskridelsen af referencevaerdien kun er exceptionel og midlertidig, og naevnte procentdel fortsat ligger taet paa referencevaerdien;

b) hvorvidt den procentdel, som den offentlige gaeld udgoer af bruttonationalproduktet, overstiger en given referencevaerdi, medmindre denne procentdel mindskes tilstraekkeligt og naermer sig referencevaerdien med en tilfredsstillende hastighed.

Referencevaerdierne er fastsat i den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud, der er knyttet som bilag til denne Traktat.

3. Hvis en Medlemsstat ikke opfylder kravene i forbindelse med et af eller begge disse kriterier, udarbejder Kommissionen en rapport. I Kommissionens rapport tages der ligeledes hensyn til, om det offentlige underskud overstiger de offentlige investeringsudgifter, samt til alle andre relevante forhold, herunder Medlemsstatens oekonomiske og budgetmaessige situation paa mellemlang sigt.

Kommissionen kan ligeledes udarbejde en rapport, hvis den, selv om kravene efter kriterierne er opfyldt, er af den opfattelse, at der er risiko for et uforholdsmaessigt stort underskud i en Medlemsstat.

4. Det i artikel 109 C omhandlede udvalg afgiver udtalelse om Kommissionens rapport.

5. Hvis Kommissionen finder, at der er eller kan opstaa et uforholdsmaessigt stort underskud i en Medlemsstat, skal den afgive en udtalelse til Raadet.

6. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen og under hensyntagen til de bemaerkninger, som den paagaeldende Medlemsstat maatte oenske at fremsaette, fastslaar efter en generel vurdering, om der foreligger et uforholdsmaessigt stort underskud.

7. Fastslaas det i henhold til stk. 6, at der foreligger et uforholdsmaessigt stort underskud, retter Raadet henstillinger til den paagaeldende Medlemsstat med henblik paa at bringe denne situation til ophoer inden for en given frist. Disse henstillinger offentliggoeres ikke, jf. dog stk. 8.

8. Konstaterer Raadet, at dets henstillinger ikke er fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger inden for den fastsatte frist, kan det offentliggoere sine henstillinger.

9. Undlader en Medlemsstat fortsat at efterkomme Raadets henstillinger, kan Raadet beslutte at paalaegge Medlemsstaten inden for en bestemt frist at traeffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som Raadet skoenner noedvendig for at rette op paa situationen.

I et saadant tilfaelde kan Raadet anmode den paagaeldende Medlemsstat om at forelaegge rapporter i henhold til en bestemt tidsplan for at undersoege denne Medlemsstats tilpasningsbestraebelser.

10. Den i artikel 169-170 fastsatte klageret kan ikke udoeves i forbindelse med stk. 1-9 i naervaerende artikel.

11. Saa laenge en Medlemsstat ikke efterkommer en beslutning, der er truffet i overensstemmelse med stk. 9, kan Raadet beslutte at anvende eller forstaerke, alt efter situationen, en eller flere af foelgende foranstaltninger:

- kraeve, at den paagaeldende Medlemsstat offentliggoer yderligere oplysninger, der skal specificeres af Raadet, foer den udsteder obligationer og andre vaerdipapirer;

- opfordre Den Europaeiske Investeringsbank til at tage sin udlaanspolitik over for den paagaeldende Medlemsstat op til fornyet overvejelse;

- kraeve, at den paagaeldende Medlemsstat deponerer et ikke- rentebaerende beloeb af en passende stoerrelse hos Faellesskabet, indtil det uforholdsmaessigt store underskud efter Raadets opfattelse er blevet korrigeret;

- paalaegge bod af en passende stoerrelse.

Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om de afgoerelser, der er truffet.

12. Raadet ophaever nogle af eller alle sine afgoerelser som omhandlet i stk. 6-9 og stk. 11, i det omfang det uforholdsmaessigt store underskud i den paagaeldende Medlemsstat efter Raadets opfattelse er blevet korrigeret. Hvis Raadet tidligere er fremkommet med offentlige henstillinger, fremsaetter det, saa snart afgoerelsen efter stk. 8 er ophaevet, en offentlig erklaering om, at der ikke laengere er et uforholdsmaessigt stort underskud i den paagaeldende Medlemsstat.

13. Naar Raadet traeffer de i stk. 7-9 og stk. 11 og 12 naevnte afgoerelser, traeffer det afgoerelse paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen med et flertal paa to tredjedele af sine medlemmers stemmer som vaegtet i henhold til artikel 148, stk. 2, idet stemmer afgivet af den beroerte Medlemsstat dog ikke medregnes.

14. Den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud, der er knyttet som bilag til denne Traktat, indeholder yderligere bestemmelser vedroerende gennemfoerelsen af den procedure, der er beskrevet i denne artikel.

Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og ECB, vedtager passende bestemmelser, som derefter erstatter ovennaevnte protokol.

Med forbehold af de oevrige bestemmelser i dette stykke fastsaetter Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, inden den 1. januar 1994 de naermere regler og definitioner for anvendelsen af bestemmelserne i naevnte protokol.

Kapitel 2

Den monetaere politik

Artikel 105

1. Hovedmaalet for ESCB er at fastholde prisstabilitet. Uden at maalsaetningen om prisstabilitet derved beroeres, stoetter ESCB de generelle oekonomiske politikker i Faellesskabet med henblik paa at bidrage til gennemfoerelsen af Faellesskabets maal som fastsat i artikel 2. ESCB handler i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence, som fremmer en effektiv ressourceallokering, og i overensstemmelse med principperne i artikel 3 A.

2. De grundlaeggende opgaver, der skal udfoeres af ESCB, er:

- at formulere og gennemfoere Faellesskabets monetaere politik;

-at foretage transaktioner i udenlandsk valuta i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 109;

-at besidde og forvalte Medlemsstaternes officielle valutareserver;

-at fremme betalingssystemernes smidige funktion.

3. Stk. 2, tredje led, beroerer ikke Medlemsstaternes regeringers besiddelse og forvaltning af arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer.

4. ECB skal hoeres

-om ethvert forslag til faellesskabsretsakt inden for dens kompetenceomraader;

-af de nationale myndigheder om ethvert udkast til retsforskrift inden for dens kompetenceomraader, men inden for de rammer og paa de betingelser, der fastsaettes af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 106, stk. 6;

ECB kan forelaegge udtalelser for de relevante faellesskabsinstitutioner eller -organer eller nationale myndigheder om spoergsmaal inden for dens kompetenceomraader.

5. ESCB bidrager til en smidig gennemfoerelse af de kompetente myndigheders politikker vedroerende tilsyn med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet.

6. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB samt efter samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet, kan overdrage ECB specifikke opgaver i forbindelse med politikker vedroerende tilsyn med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra forsikringsselskaber.

Artikel 105 A

1. ECB har eneret til at bemyndige udstedelse af pengesedler i Faellesskabet. ECB og de nationale centralbanker kan udstede pengesedler. De pengesedler, der udstedes af ECB og de nationale centralbanker, er de eneste, der har status som lovlige betalingsmidler i Faellesskabet.

2. Medlemsstaterne kan udstede moenter med forbehold af ECB's godkendelse af omfanget heraf. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af ECB, kan vedtage foranstaltninger med henblik paa at harmonisere den paalydende vaerdi og de tekniske specifikationer for alle moenter, som er bestemt til at saettes i omloeb, i den udstraekning det er noedvendigt af hensyn til moenternes smidige omloeb i Faellesskabet.

Artikel 106

1. ESCB bestaar af ECB og de nationale centralbanker.

2. ECB har status som juridisk person.

3. ESCB styres af ECB's besluttende organer, som er Styrelsesraadet og Direktionen.

4. ESCB-statutten er nedfaeldet i en protokol, der er knyttet som bilag til denne Traktat.

5. Artikel 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, 33.1.a) og 36 i ESCB-statutten kan aendres af Raadet, der enten traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra ECB og efter hoering af Kommissionen eller med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB. I hvert tilfaelde skal der indhentes samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet.

6. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal enten paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet og ECB eller paa grundlag af en henstilling fra ECB og efter hoering af Europa-Parlamentet og Kommissionen, vedtager de bestemmelser, der er naevnt i artikel 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 og 34.3 i ESCB-statutten.

Artikel 107

Under udoevelsen af de befoejelser og gennemfoerelsen af de opgaver og pligter, som de har faaet paalagt ved denne Traktat og ESCB-statutten maa hverken ECB, de nationale centralbanker eller medlemmerne af disses besluttende organer soege eller modtage instrukser fra faellesskabsinstitutioner eller -organer, fra Medlemsstaternes regeringer eller fra nogen anden side. Faellesskabets institutioner og organer samt Medlemsstaternes regeringer forpligter sig til at respektere dette princip og til ikke at soege at oeve indflydelse paa, hvordan medlemmerne af ECB's eller af de nationale centralbankers besluttende organer udfoerer deres opgaver.

Artikel 108

Senest paa tidspunktet for oprettelsen af ESCB soerger hver Medlemsstat for, at dens nationale lovgivning, herunder statutterne for dens nationale centralbank, er forenelig med denne Traktat og ESCB-statutten.

Artikel 108 A

1. Med henblik paa at udfoere de opgaver, der er paalagt ESCB, skal ECB i overensstemmelse med bestemmelserne i denne Traktat og paa de betingelser, der er fastsat i ESCB- statutten:

-udstede forordninger i det omfang, det er noedvendigt for at gennemfoere de opgaver, der er fastlagt i artikel 3.1, foerste led, og i artikel 19.1, 22 eller 25.2 i ESCB- statutten, samt i tilfaelde, der fastsaettes i de retsakter vedtaget af Raadet, der er naevnt i artikel 106, stk. 6;

-vedtage de beslutninger, der er noedvendige for at udfoere de opgaver, der er paalagt ESCB efter denne Traktat og ESCB- statutten;

-rette henstillinger og afgive udtalelser.

2. En forordning er almengyldig. Den er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver Medlemsstat.

Henstillinger og udtalelser er ikke bindende.

En beslutning er bindende i alle enkeltheder for dem, den angiver at vaere rettet til.

Artikel 190, 191 og 192 gaelder for forordninger og beslutninger vedtaget af ECB.

ECB kan beslutte at offentliggoere sine beslutninger, henstillinger og udtalelser.

3. Inden for de graenser og paa de vilkaar, der vedtages af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 106, stk. 6, skal ECB vaere berettiget til at paalaegge foretagender boeder eller tvangsboeder i tilfaelde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og beslutninger.

Artikel 109

1. Uanset artikel 228 kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa grundlag af en henstilling fra ECB eller Kommissionen og efter hoering af ECB, hvor det tilstraebes at opnaa en konsensus, der er i overensstemmelse med maalsaetningen om prisstabilitet, efter hoering af Europa-Parlamentet, i overensstemmelse med fremgangsmaaderne i stk. 3 for de der naevnte arrangementer indgaa formelle aftaler om et valutakurssystem for ECUen over for ikkefaellesskabsvalutaer. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra ECB eller Kommissionen og efter hoering af ECB, hvor det tilstraebes at opnaa en konsensus, der er i overensstemmelse med maalsaetningen om prisstabilitet, kan vedtage, aendre eller ophaeve centralkurserne for ECUen inden for valutakurssystemet. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om enhver vedtagelse, aendring eller ophaevelse af centralkurserne for ECUen.

2. Saafremt der ikke findes noget valutakurssystem i forhold til en eller flere ikke-faellesskabsvalutaer som naevnt i stk. 1, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal enten paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter hoering af ECB eller paa grundlag af en henstilling fra ECB, udarbejde generelle retningslinjer for valutakurspolitikken i forhold til disse valutaer. Disse generelle retningslinjer beroerer ikke ESCB's hovedmaalsaetning om at fastholde prisstabilitet.

3. Saafremt Faellesskabet skal forhandle aftaler om monetaere spoergsmaal eller spoergsmaal vedroerende valutakursordninger med en eller flere stater eller internationale organisationer, fastlaegger Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter hoering af ECB, uanset artikel 228 arrangementer for forhandling og indgaaelse af saadanne aftaler. Disse arrangementer skal sikre, at Faellesskabet udtrykker én enkelt holdning. Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud.

Aftaler, der er indgaaet i henhold til dette stykke, er bindende for Faellesskabets institutioner, ECB og Medlemsstaterne.

4. Med forbehold af stk. 1 skal Raadet, der traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB med kvalificeret flertal, fastlaegge Faellesskabets holdning paa internationalt plan i forbindelse med spoergsmaal af saerlig interesse for Den OEkonomiske og Monetaere Union samt, idet det her traeffer afgoerelse med enstemmighed, fastlaegge dets repraesentation under overholdelse af den kompetencefordeling, der er fastsat i artikel 103 og 105.

5. Med forbehold af Faellesskabets kompetence og Faellesskabets aftaler for saa vidt angaar Den OEkonomiske og Monetaere Union, kan Medlemsstaterne forhandle i internationale organer og indgaa internationale aftaler.

Kapitel 3

Institutionelle bestemmelser

Artikel 109 A

1. ECB's Styrelsesraad bestaar af medlemmerne af ECB's Direktion og cheferne for de nationale centralbanker.

2. a) Direktionen bestaar af formanden, naestformanden og fire andre medlemmer.

b) Formanden og naestformanden samt de oevrige medlemmer af Direktionen udnaevnes blandt personer, som er vaerdige i almindeligt omdoemme, og som har professionel erfaring i monetaere forhold eller i bankvaesen, efter faelles overenskomst mellem Medlemsstaternes regeringer paa stats- eller regeringschefsniveau, paa grundlag af en indstilling fra Raadet, efter hoering af Europa-Parlamentet og Styrelsesraadet for ECB.

Deres embedsperiode er paa 8 aar, og mandatet kan ikke fornyes.

Kun statsborgere i Medlemsstaterne kan vaere medlemmer af Direktionen.

Artikel 109 B

1. Formanden for Raadet og et medlem af Kommissionen kan uden stemmeret deltage i moederne i ECB's Styrelsesraad.

Formanden for Raadet kan fremsaette forslag til droeftelse i ECB's Styrelsesraad.

2. Formanden for ECB opfordres til at deltage i Raadets moeder, naar dette behandler spoergsmaal vedroerende ESCB's maal og opgaver.

3. ECB fremsender en aarsberetning om ESCB's aktiviteter og om den monetaere politik i det foregaaende og det indevaerende aar til Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen og ogsaa til Det Europaeiske Raad. Formanden for ECB forelaegger beretningen for Raadet og for Europa-Parlamentet, som kan foranstalte en generel droeftelse paa grundlag heraf.

Formanden for ECB og de oevrige medlemmer af Direktionen kan paa anmodning af Europa-Parlamentet eller paa eget initiativ hoeres af Europa-Parlamentets kompetente udvalg.

Artikel 109 C

1. Med henblik paa at fremme en samordning af Medlemsstaternes politik i det fulde omfang, der er noedvendigt for det indre markeds funktion, oprettes der et raadgivende monetaert udvalg.

Udvalget har til opgave:

- at foelge Medlemsstaternes og Faellesskabets monetaere og finansielle situation samt Medlemsstaternes almindelige betalingssystemer og at aflaegge regelmaessige beretninger herom til Raadet og Kommissionen;

- at afgive udtalelser, enten paa opfordring af Raadet eller Kommissionen eller paa eget initiativ, til brug for disse institutioner;

- med forbehold af artikel 151 at bidrage til forberedelsen af Raadets arbejde som naevnt i artikel 73 F, 73 G, artikel 103, stk. 2, 3, 4 og 5, artikel 103 A, 104 A, 104 B, 104 C, artikel 109 E, stk. 2, artikel 109 F, stk. 6, artikel 109 H, 109 I, 109 J, stk. 2, og artikel 109 K, stk. 1;

- mindst en gang om aaret at undersoege situationen med hensyn til kapitalbevaegelser og friheden til at foretage betalinger, som den foelger af anvendelsen af denne Traktat og af Raadets foranstaltninger; undersoegelsen skal omfatte alle foranstaltninger vedroerende kapitalbevaegelser og betalinger; Udvalget aflaegger beretning til Kommissionen og Raadet om resultaterne af denne undersoegelse.

Medlemsstaterne og Kommissionen udnaevner hver to medlemmer af Det Monetaere Udvalg.

2. Ved indledningen af tredje fase oprettes der et oekonomisk og finansielt udvalg. Det Monetaere Udvalg, der er omhandlet i stk. 1, oploeses.

Det OEkonomiske og Finansielle Udvalg har til opgave:

- at afgive udtalelser, enten paa opfordring af Raadet eller Kommissionen eller paa eget initiativ, til brug for disse institutioner;

- at foelge Medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske og finansielle situation og aflaegge regelmaessige beretninger herom til Raadet og Kommissionen, isaer om de finansielle forbindelser med tredjelande og internationale institutioner;

- med forbehold af artikel 151 at bidrage til forberedelsen af Raadets arbejde som naevnt i artikel 73 F, 73 G, artikel 103, stk. 2-5, artikel 103 A, 104 A, 104 B, 104 C, artikel 105, stk. 6, artikel 105 A, stk. 2, artikel 106, stk. 5 og 6, artikel 109, 109 H, artikel 109 I, stk. 2 og 3, artikel 109 K, stk. 2, og artikel 109 L, stk. 4 og 5, og at udfoere andre raadgivende og forberedende opgaver, som Raadet har paalagt det;

- mindst en gang om aaret at undersoege situationen med hensyn til kapitalbevaegelser og friheden til at foretage betalinger, som den foelger af anvendelsen af Traktaten og af Raadets foranstaltninger; undersoegelsen skal omfatte alle foranstaltninger vedroerende kapitalbevaegelser og betalinger; Udvalget aflaegger beretning til Kommissionen og Raadet om resultaterne af denne undersoegelse.

Medlemsstaterne, Kommissionen og ECB udnaevner hver hoejst to medlemmer af Udvalget.

3. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB og det i denne artikel omhandlede udvalg, fastlaegger naermere bestemmelser for sammensaetningen af Det OEkonomiske og Finansielle Udvalg. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om den paagaeldende afgoerelse.

4. Ud over de opgaver, der er anfoert i stk. 2, foelger Udvalget, saafremt og saa laenge der findes Medlemsstater med en dispensation som naevnt i artikel 109 K og 109 L, disse Medlemsstaters monetaere og finansielle situation samt deres generelle betalingssystem og aflaegger regelmaessige beretninger herom til Raadet og Kommissionen.

Artikel 109 D

For saa vidt angaar spoergsmaal, der falder ind under anvendelsesomraadet for artikel 103, stk. 4, artikel 104 C, bortset fra stk. 14, artikel 109, 109 J, 109 K og artikel 109 L, stk. 4 og 5, kan Raadet eller en Medlemsstat anmode Kommissionen om, alt efter tilfaeldet, at fremsaette en henstilling eller et forslag. Kommissionen behandler saadanne anmodninger og forelaegger straks Raadet sine konklusioner.

Kapitel 4

Overgangsbestemmelser

Artikel 109 E

1. Anden fase i gennemfoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union begynder den 1. januar 1994.

2. Inden denne dato

a) skal hver Medlemsstat:

- om noedvendigt traeffe passende foranstaltninger til at efterleve forbuddene i artikel 73 B, med forbehold af artikel 73 E, og i artikel 104 og artikel 104 A, stk. 1;

- om fornoedent, med henblik paa at muliggoere den i litra b) naevnte vurdering, vedtage fleraarige programmer med det formaal at sikre den vedvarende konvergens, der er noedvendig for gennemfoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union, navnlig for saa vidt angaar prisstabilitet og sunde offentlige finanser.

b) skal Raadet paa grundlag af en rapport fra Kommissionen vurdere de fremskridt, der er gjort med hensyn til den oekonomiske og monetaere konvergens, isaer for saa vidt angaar prisstabilitet og sunde offentlige finanser, og de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemfoerelsen af faellesskabsbestemmelserne om det indre marked.

3. Bestemmelserne i artikel 104, artikel 104 A, stk. 1, artikel 104 B, stk. 1, og artikel 104 C, bortset fra stk. 1, 9, 11 og 14, finder anvendelse fra begyndelsen af anden fase.

Bestemmelserne i artikel 103 A, stk. 2, artikel 104 C, stk. 1, 9 og 11, artikel 105, 105 A, 107, 109, 109 A, 109 B samt artikel 109 C, stk. 2 og 4, finder anvendelse fra begyndelsen af tredje fase.

4. I anden fase skal Medlemsstaterne bestraebe sig paa at undgaa uforholdsmaessigt store offentlige underskud.

5. Under anden fase skal hver Medlemsstat i givet fald indlede den proces, der skal foere frem til dens centralbanks uafhaengighed i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 108.

Artikel 109 F

1. Ved indledningen af anden fase oprettes Det Europaeiske Monetaere Institut, i det foelgende benaevnt 'EMI', og det paabegynder sit virke; det har status som juridisk person og ledes og forvaltes af et raad, der bestaar af en formand og cheferne for de nationale centralbanker, idet en af disse chefer skal vaere naestformand.

Formanden udnaevnes ved faelles overenskomst mellem Medlemsstaternes regeringer paa stats- og regeringschefsniveau paa grundlag af en indstilling fra enten Komitéen af Medlemsstaternes Centralbankchefer, i det f?lgende benaevnt ?Centralbankchefkomitéen? eller Raadet for EMI og efter hoering af Europa-Parlamentet og Raadet. Formanden udvaelges blandt personer, som er vaerdige i almindeligt omdoemme og har professionel erfaring i monetaere forhold eller i bankvaesen. Kun statsborgere i Medlemsstaterne kan vaere formand for EMI. Raadet for EMI udnaevner naestformanden.

Statutten for EMI fastsaettes i en protokol, der knyttes som bilag til denne Traktat.

Centralbankchefkomitéen oploeses ved indledningen af anden fase.

2. EMI har til opgave at

- styrke samarbejdet mellem Medlemsstaternes centralbanker;

- styrke samordningen af Medlemsstaternes monetaere politik med henblik paa at sikre prisstabilitet;

- overvaage Det Europaeiske Monetaere systems funktion;

- afholde konsultationer vedroerende spoergsmaal, der falder ind under de nationale centralbankers kompetence, og som beroerer de finansielle institutioners og markeders stabilitet;

- overtage opgaverne fra Den Europaeiske Fond for Monetaert Samarbejde, som oploeses; de naermere bestemmelser for oploesningen fastsaettes i statutten for EMI;

- lette anvendelsen af ECUen og overvaage dens udvikling, herunder om ECU- clearingsystemet fungerer smidigt.

3. Som forberedelse til tredje fase skal EMI

- forberede de instrumenter og procedurer, der er n?dvendige for at f?re en faelles monetaer politik i tredje fase;

- hvor det er noedvendigt fremme harmoniseringen af de regler og den praksis, der gaelder for indsamling, udarbejdelse og udgivelse af statistikker inden for dets kompetenceomraade;

- forberede regler for transaktioner, som skal udfoeres af de nationale centralbanker inden for rammerne af ESCB;

- fremme effektiviteten af graenseoverskridende betalinger;

- foere tilsyn med den tekniske forberedelse af ECU-sedler.

Senest den 31. december 1996 skal EMI fastlaegge de vedtaegtsmaessige, organisationsmaessige og logistiske rammer, der er noedvendige for, at ESCB kan udf?re sine opgaver i tredje fase. Disse rammer forelaegges ECB til afg?relse paa datoen for dennes oprettelse.

4. EMI, der traeffer afgoerelse med et flertal paa to tredjedele af medlemmerne af dets Raad, kan

- afgive udtalelser eller rette henstillinger vedroerende det generelle sigte for penge- og valutakurspolitikken samt de dertil knyttede foranstaltninger, som hver Medlemsstat har indfoert;

- rette udtalelser eller henstillinger til regeringerne og til Raadet vedroerende politikker, som vil kunne paavirke Faellesskabets monetaere situation indadtil og udadtil, og navnlig Det Europaeiske Monetaere Systems funktion;

- rette henstillinger til Medlemsstaternes monetaere myndigheder vedroerende varetagelsen af deres monetaere politik.

5. EMI kan efter enstemmig afgoerelse beslutte at offentliggoere sine udtalelser og henstillinger.

6. EMI hoeres af Raadet om ethvert forslag til faellesskabsretsakt inden for dets kompetenceomraade.

Inden for de rammer og paa de betingelser, der fastsaettes af Raadet, som traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet og EMI, hoeres EMI af myndighederne i Medlemsstaterne om ethvert udkast til retsforskrift inden for dets kompetenceomraade.

7. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og EMI, kan overdrage EMI andre opgaver med henblik paa forberedelsen af tredje fase.

8. I de tilfaelde, hvor ECB ifoelge denne Traktat har en raadgivende funktion skal henvisninger til ECB i tiden indtil oprettelsen af ECB forstaas som henvisninger til EMI.

I de tilfaelde, hvor EMI ifoelge denne Traktat har en raadgivende funktion, skal henvisninger til EMI i tiden foer den 1. januar 1994 forstaas som henvisninger til Centralbankchefkomitéen.

9. I anden fase forstaas udtrykket ECB, som anvendt i artikel 173, 175, 176, 177, 180 og 215, som EMI.

Artikel 109 G

ECU-kurvens valutasammensaetning aendres ikke.

Fra indledningen af tredje fase er ECUens vaerdi uigenkaldeligt fastlaast i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 109 L, stk. 4.

Artikel 109 H

1. I tilfaelde af, at en Medlemsstat har vanskeligheder eller alvorligt trues af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance, enten som foelge af uligevaegt paa dens globale betalingsbalance eller som foelge af arten af den valuta, den raader over, og navnlig naar disse vanskeligheder vil kunne bringe det faelles markeds funktion eller den gradvise virkeliggoerelse af den faelles handelspolitik i fare, indleder Kommissionen straks en undersoegelse af situationen i den paagaeldende Stat og af de foranstaltninger, som denne har truffet eller kan traeffe i henhold til bestemmelserne i denne Traktat under anvendelse af alle til raadighed staaende midler. Kommissionen angiver de foranstaltninger, som den henstiller til den paagaeldende Stat at traeffe.

Saafremt de af en Medlemsstat trufne forholdsregler og de af Kommissionen foreslaaede foranstaltninger viser sig utilstraekkelige til at afhjaelpe de opstaaede eller truende vanskeligheder, skal Kommissionen efter at have indhentet udtalelse fra det i artikel 109 C naevnte Udvalg rette henstilling til Raadet om gensidig bistandsydelse og passende former herfor.

Kommissionen holder regelmaessigt Raadet underrettet om situationen og dens udvikling.

2. Raadet traeffer med kvalificeret flertal afgoerelse om ydelse af gensidig bistand; det udsteder direktiver eller vedtager beslutninger, som fastlaegger vilkaarene for og den naermere udformning af denne bistand. Den gensidige bistand kan isaer gaa ud paa:

a) faelles optraeden over for andre internationale organisationer, til hvilke Medlemsstaterne kan henvende sig;

b) foranstaltninger, som er noedvendige for at undgaa omlaegninger i samhandelen, naar den stat, der er i vanskeligheder, opretholder eller genindfoerer kvantitative restriktioner over for tredjelande;

c) ydelse af kreditter i begraenset omfang fra de oevrige Medlemsstater under forbehold af deres samtykke.

3. Godkender Raadet ikke den gensidige bistand, hvorom Kommissionen har rettet henstilling, eller er den ydede bistand og de trufne foranstaltninger utilstraekkelige, bemyndiger Kommissionen den Stat, der er i vanskeligheder, til at traeffe beskyttelsesforanstaltninger paa de vilkaar og i den naermere udformning, som Kommissionen fastsaetter.

Raadet kan med kvalificeret flertal tilbagekalde denne bemyndigelse og aendre vilkaarene for og udformningen af beskyttelsesforanstaltningerne.

4. Denne artikel finder ikke laengere anvendelse fra begyndelsen af tredje fase, jf. dog artikel 109 K, stk. 6.

Artikel 109 I

1. Opstaar der en pludselig betalingsbalancekrise, og traeffes der ikke omgaaende beslutning i henhold til artikel 109 H, stk. 2, kan den paagaeldende Medlemsstat i forebyggende oejemed traeffe de noedvendige beskyttelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger skal medfoere mindst mulig forstyrrelse i det faelles markeds funktion og maa ikke gaa ud over, hvad der er absolut noedvendigt for at afhjaelpe de pludseligt opstaaede vanskeligheder.

2. Kommissionen og de oevrige Medlemsstater skal underrettes om disse beskyttelsesforanstaltninger senest ved deres ikrafttraeden. Kommissionen kan anbefale Raadet, at der ydes gensidig bistand i henhold til artikel 109 H.

3. Efter udtalelse fra Kommissionen og hoering af det i artikel 109 C naevnte udvalg kan Raadet med kvalificeret flertal beslutte, at den paagaeldende Stat skal aendre, udsaette eller ophaeve ovennaevnte beskyttelsesforanstaltninger.

4. Denne artikel finder ikke laengere anvendelse fra begyndelsen af tredje fase, jf. dog artikel 109 K, stk. 6.

Artikel 109 J

1. Kommissionen og EMI aflaegger beretning til Raadet om Medlemsstaternes opfyldelse af deres forpligtelser med hensyn til virkeliggoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union. Disse beretninger skal omfatte en undersoegelse af, hvorvidt hver Medlemsstats nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, er forenelig med artikel 107 og 108 i denne Traktat, samt med ESCB-statutten. I beretningerne skal det ligeledes undersoeges, om der er opnaaet en hoej grad af vedvarende konvergens ved, at hver Medlemsstat har opfyldt foelgende kriterier:

- en hoej grad af prisstabilitet; dette vil fremgaa af en inflationstakt, som ligger taet op ad inflationstakten i de hoejst tre Medlemsstater, der har naaet de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet;

- holdbare offentlige finanser; dette vil fremgaa af, at Medlemsstaten har opnaaet en offentlig budgetstilling, der ikke udviser et uforholdsmaessigt stort underskud som fastslaaet i henhold til artikel 104 C, stk. 6;

- overholdelse af de normale udsvingsmargener i Det Europaeiske Monetaere Systems valutakursmekanisme i mindst to aar uden devaluering over for andre Medlemsstaters valutaer;

- den varige karakter af den konvergens, Medlemsstaten har opnaaet, samt af dens deltagelse i Det Europaeiske Monetaere Systems valutakursmekanisme, som afspejlet i de langfristede rentesatser.

De fire kriterier, der er naevnt i dette stykke, og de relevante tidsrum, de skal overholdes i, er praeciseret naermere i en protokol, der er knyttet som bilag til denne Traktat. Kommissionens og EMI's beretninger skal ogsaa omhandle ECUens udvikling, resultaterne af markedsintegrationen, situationen for og udviklingen i betalingsbalancens loebende poster og en redegoerelse for udviklingen i enhedsloenomkostningerne og andre prisindeks.

2. Paa grundlag af disse beretninger vurderer Raadet med kvalificeret flertal efter henstilling fra Kommissionen,

- om hver enkelt Medlemsstat opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelsen af en faelles valuta;

- om et flertal af Medlemsstaterne opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelsen af en faelles valuta;

og anbefaler sine konklusioner til Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne. Europa- Parlamentet skal hoeres og forelaegge sin udtalelse for Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne.

3. Under behoerigt hensyn til de beretninger, der er omhandlet i stk. 1, samt til den udtalelse fra Europa- Parlamentet, der er omhandlet i stk. 2, skal Raadet, i sin sammensaetning af stats- og regeringscheferne, med kvalificeret flertal og senest den 31. december 1996 afgoere

- om et flertal af Medlemsstaterne opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelsen af en faelles valuta paa grundlag af de anbefalinger fra Raadet, der er omhandlet i stk. 2;

- om det er hensigtsmaessigt for Faellesskabet at gaa over til tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union;

og i bekraeftende fald

- fastsaette datoen for indledning af tredje fase.

4. Hvis datoen for indledning af tredje fase ikke er blevet fastsat ved udgangen af 1997, indledes den tredje fase den 1. januar 1999. Inden den 1. juli 1998 skal Raadet, i sin sammensaetning af stats- og regeringscheferne, efter en gentagelse af fremgangsmaaden i stk. 1 og 2 med undtagelse af stk. 2, andet led, og under hensyn til de i stk. 1 omhandlede beretninger samt Europa-Parlamentets udtalelse, med kvalificeret flertal og paa grundlag af Raadets anbefalinger som omhandlet i stk. 2 bekraefte, hvilke Medlemsstater der opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelse af en faelles valuta.

Artikel 109 K

1. Saafremt beslutningen er blevet truffet om at fastsaette datoen i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 3, traeffer Raadet paa grundlag af sine anbefalinger som omhandlet i artikel 109 J, stk. 2, med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen afgoerelse om, hvorvidt nogle Medlemsstater skal indroemmes en dispensation som defineret i stk. 3 i naervaerende artikel, og i givet fald hvilke. Saadanne Medlemsstater benaevnes i denne Traktat «Medlemsstater med dispensation».

Saafremt Raadet i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 4, har bekraeftet, hvilke Medlemsstater der opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelse af en faelles valuta, skal de Medlemsstater, der ikke opfylder betingelserne, indroemmes en dispensation som defineret i stk. 3 i naervaerende artikel. Saadanne Medlemsstater benaevnes i denne Traktat 'Medlemsstater med dispensation'.

2. Mindst en gang hvert andet aar, eller paa anmodning fra en Medlemsstat med dispensation, aflaegger Kommissionen og ECB beretning til Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 109 J, stk. 1. Efter hoering af Europa-Parlamentet og efter droeftelse i Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne, traeffer Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen afgoerelse om, hvilke Medlemsstater med dispensation der opfylder de noedvendige betingelser baseret paa kriterierne i artikel 109 J, stk. 1, og ophaever de paagaeldende Medlemsstaters dispensation.

3. En dispensation som anfoert i stk. 1 medfoerer, at foelgende artikler ikke gaelder for den paagaeldende Medlemsstat: artikel 104 C, stk. 9 og 11, artikel 105, stk. 1, 2, 3 og 5, artikel 105 A, 108 A, 109 og artikel 109 A, stk. 2, litra b). Udelukkelsen af den paagaeldende Medlemsstat og dens nationale centralbank fra rettighederne og forpligtelserne inden for ESCB er praeciseret i kapitel IX i ESCB-statutten.

4. I artikel 105, stk. 1, 2 og 3, artikel 105 A, 108 A, 109 og artikel 109 A, stk. 2, litra b), forstaas ved Medlemsstater 'Medlemsstater uden dispensation'.

5. Stemmerettighederne for Medlemsstater med dispensation suspenderes i forbindelse med de raadsafgoerelser, hvortil der henvises i de i stk. 3 naevnte artikler i denne Traktat. Uanset artikel 148 og artikel 189 A, stk. 1, defineres kvalificeret flertal i dette tilfaelde som to tredjedele af de stemmer, der er afgivet af repraesentanterne for Medlemsstater uden dispensation som vaegtet i overensstemmelse med artikel 148, stk. 2, og der kraeves enstemmighed blandt de paagaeldende Medlemsstater for saa vidt angaar en retsakt, der kraever enstemmighed.

6. Artikel 109 H og 109 I finder fortsat anvendelse paa en Medlemsstat med dispensation.

Artikel 109 L

1. Straks efter, at afgoerelsen om datoen for indledning af tredje fase er truffet i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 3, eller i paakommende tilfaelde straks efter den 1. juli 1998:

- vedtager Raadet de bestemmelser, der henvises til i artikel 106, stk. 6;

- udpeger regeringerne i Medlemsstaterne uden dispensation efter fremgangsmaaden i artikel 50 i ESCB-statutten formanden, naestformanden og de oevrige medlemmer af ECB's Direktion. Hvis der er Medlemsstater med dispensation, kan antallet af medlemmer af Direktionen vaere mindre end det, der er fastsat i artikel 11.1 i ESCB-statutten, men det maa under ingen omstaendigheder vaere under fire.

Saa snart Direktionen er blevet udnaevnt, er ESCB og ECB oprettet, og de forbereder deres fulde virke som beskrevet i denne Traktat og ESCB-statutten. Den fulde udoevelse af deres befoejelser begynder paa tredje fases foerste dag.

2. Saa snart ECB er oprettet, overtager ECB om noedvendigt EMI's opgaver. EMI traeder i likvidation, naar ECB er oprettet; de naermere regler for likvidationen er fastsat i EMI-statutten.

3. Hvis og saa laenge der er Medlemsstater med dispensation, og med forbehold af artikel 106, stk. 3, i denne Traktat, nedsaettes ECB's Generelle Raad, jf. artikel 45 i ESCB- statutten, som ECB's tredje besluttende organ.

4. Paa datoen for indledning af tredje fase vedtager Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed blandt Medlemsstaterne uden dispensation paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB, de omregningskurser, til hvilke deres valutaer fastlaases uigenkaldeligt, og til hvilken uigenkaldeligt fastlaast kurs ECUen traeder i stedet for disse valutaer, og ECUen vil blive en selvstaendig valuta. Denne foranstaltning aendrer ikke i sig selv ECUens vaerdi udadtil. Raadet traeffer efter samme fremgangsmaade ogsaa de andre foranstaltninger, som er noedvendige for en hurtig indfoerelse af ECUen som disse Medlemsstaters faelles valuta.

5. Hvis det i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 109 K, stk. 2, besluttes at ophaeve en dispensation, vedtager Raadet med enstemmighed blandt Medlemsstaterne uden dispensation og den beroerte Medlemsstat, paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB, den kurs, til hvilken ECUen traeder i stedet for den beroerte Medlemsstats valuta, og traeffer de andre foranstaltninger, som er noedvendige for indfoerelse af ECUen som faelles valuta i den paagaeldende Medlemsstat.

Artikel 109 M

1. Indtil indledningen af tredje fase behandler hver Medlemsstat sin valutakurspolitik som et spoergsmaal af faelles interesse. Medlemsstaterne tager i denne forbindelse hensyn til erfaringer fra samarbejdet inden for rammerne af Det Europaeiske Monetaere System (EMS) og udviklingen af ECUen under iagttagelse af de gaeldende befoejelser.

2. Fra indledningen af tredje fase og saa laenge en Medlemsstat har dispensation finder stk. 1 tilsvarende anvendelse paa den paagaeldende Medlemsstats valutakurspolitik.«