Traktaten om Den Europaeiske Union (konsolideret udgave)

Artikel 8

Traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab aendres i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel med henblik paa oprettelse af et europaeisk faellesskab.

A. Overalt i Traktaten

1) aendres udtrykket »Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab« til »Det Europaeiske Faellesskab«

B. I foerste del »principperne« foretages foelgende aendringer:

2) Artikel 2 affattes saaledes:

»Artikel 2

Faellesskabet har til opgave gennem oprettelsen af et faelles marked og en oekonomisk og monetaer union samt gennem ivaerksaettelsen af faelles politikker eller aktioner som omhandlet i artikel 3 og 3 A at fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed, en baeredygtig og ikke-inflationaer vaekst, som respekterer miljoeet, en hoej grad af konvergens med hensyn til de oekonomiske resultater, et hoejt beskaeftigelsesniveau, et hoejt socialt beskyttelsesniveau, hoejnelse af levestandarden og livskvaliteten, oekonomisk og social samhoerighed samt solidaritet mellem Medlemsstaterne.«

3) Artikel 3 affattes saaledes:

»Artikel 3

Med de i artikel 2 naevnte maal for oeje skal Faellesskabets virke under de betingelser og i det tempo, som er foreskrevet i denne Traktat, indebaere:

a) ophaevelse, Medlemsstaterne imellem, af told og kvantitative restriktioner ved varers ind- og udfoersel, saavel som af alle andre foranstaltninger med tilsvarende virkning,

b) indfoerelse af en faelles handelspolitik,

c) oprettelse af et indre marked ved fjernelse af hindringerne for den frie bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital mellem Medlemsstaterne,

d) indfoerelse af foranstaltninger vedroerende personers indrejse og faerden i det indre marked som fastlagt i artikel 100 C,

e) indfoerelse af en faelles politik paa landbrugs- og fiskeriomraadet,

f) indfoerelse af en faelles politik paa transportomraadet,

g) gennemfoerelse af en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for det indre marked ikke fordrejes,

h) indbyrdes tilnaermelse af de nationale lovgivninger i det omfang, dette er noedvendigt for det faelles markeds funktion,

i) indfoerelse af en politik paa det sociale og arbejdsmarkedsmaessige omraade, herunder en europaeisk socialfond,

j) styrkelse af den oekonomiske og sociale samhoerighed,

k) indfoerelse af en miljoepolitik,

l) styrkelse af faellesskabsindustriens konkurrenceevne,

m) fremme af forskning og teknologisk udvikling,

n) tilskyndelse til oprettelse og udvikling af transeuropaeiske net,

o) bidrag til opnaaelse af et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau,

p) bidrag til kvalitetsuddannelser og udfoldelsesmuligheder for Medlemsstaternes kulturer,

q) indfoerelse af en politik vedroerende udviklingssamarbejde,

r) associering af de oversoeiske lande og territorier med henblik paa at foroege samhandelen og paa at fremme den oekonomiske og sociale udvikling i faellesskab,

s) bidrag til styrkelse af forbrugerbeskyttelse,

t) indfoerelse af foranstaltninger paa omraaderne energi, civilbeskyttelse og turisme.«

4) Foelgende artikel indsaettes:

»Artikel 3 A

1. Med de i artikel 2 naevnte maal for oeje skal Medlemsstaternes og Faellesskabets virke under de betingelser og i det tempo, som er foreskrevet i denne Traktat, indebaere gennemfoerelse af en oekonomisk politik, der bygger paa snaever samordning af Medlemsstaternes oekonomiske politikker, paa det indre marked og paa fastlaeggelse af faelles maal, og som foeres i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence.

2. Sideloebende hermed og i overensstemmelse med denne Traktats bestemmelser samt tidsplanen og fremgangsmaaderne heri skal dette virke indebaere uigenkaldelig fastlaasning af vekselkurserne, der foerer til indfoerelse af en faelles valuta, ECUen, og fastlaeggelse og gennemfoerelse af en faelles penge- og valutakurspolitik, der skal have som hovedmaal at fastholde prisstabilitet samt, uden at dette maal beroeres heraf, at stoette de generelle oekonomiske politikker i Faellesskabet i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence.

3. Medlemsstaterne og Faellesskabet skal i deres virke handle i overensstemmelse med foelgende principper: stabile priser, sunde offentlige finanser og monetaere vilkaar og en holdbar betalingsbalance.«

5) Foelgende artikel indsaettes:

»Artikel 3 B

Faellesskabet handler inden for rammerne af de befoejelser og maal, der er tillagt det ved denne Traktat.

Paa de omraader, som ikke hoerer ind under dets enekompetence, handler Faellesskabet, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, kun hvis og i det omfang maalene for den paataenkte handling ikke i tilstraekkelig grad kan opfyldes af Medlemsstaterne og derfor, paa grund af den paataenkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemfoeres paa faellesskabsplan.

Faellesskabet handler kun i det omfang, det er noedvendigt for at naa denne Traktats maal.«

6) Artikel 4 affattes saaledes:

»Artikel 4

1. De opgaver, der paahviler Faellesskabet, varetages af

- et EUROPA-PARLAMENT

- et RAAD

- en KOMMISSION

- en DOMSTOL

- en REVISIONSRET.

Hver institution handler inden for rammerne af de befoejelser, som er tillagt den ved denne Traktat.

2. Raadet og Kommissionen bistaas af et oekonomisk og socialt udvalg og et regionsudvalg med raadgivende funktioner.«

7) Foelgende artikler indsaettes:

»Artikel 4 A

Der oprettes efter fremgangsmaaderne i denne Traktat et europaeisk system af centralbanker, i det foelgende benaevnt 'ESCB', og en europaeisk centralbank, i det foelgende benaevnt 'ECB', som handler inden for rammerne af de befoejelser, der er tillagt dem ved denne Traktat og ved den statut for ESCB og for ECB, i det foelgende benaevnt 'ESCB-statutten', der er knyttet som bilag hertil.

Artikel 4 B

Der oprettes en europaeisk investeringsbank, der handler inden for rammerne af de befoejelser, der er tillagt den ved denne Traktat og ved den statut, der er knyttet som bilag hertil.«

8) Artikel 6 udgaar og artikel 7 bliver til artikel 6. Stk. 2 heri affattes saaledes:

»Efter fremgangsmaaden i artikel 189 C kan Raadet give forskrifter med henblik paa at forbyde saadan forskelsbehandling.«

9) Artikel 8, 8 A, 8 B og 8 C bliver til hhv. artikel 7, 7 A, 7 B og 7 C.

C. Foelgende del indsaettes:

»ANDEN DEL

UNIONSBORGERSKAB

Artikel 8

1. Der indfoeres et unionsborgerskab. Unionsborgerskab har enhver, der er statsborger i en Medlemsstat.

2. Unionsborgerne har de rettigheder og er underkastet de pligter, der er indeholdt i denne Traktat.

Artikel 8 A

1. Enhver unionsborger har ret til at faerdes og opholde sig frit paa Medlemsstaternes omraade med de begraensninger og paa de betingelser, der er fastsat i denne Traktat og i gennemfoerelsesbestemmelserne hertil.

2. Raadet kan vedtage bestemmelser, der skal goere det lettere at udoeve de rettigheder, der er naevnt i stk. 1; medmindre andet er fastsat i denne Traktat, traeffer Raadet afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet.

Artikel 8 B

1. Enhver unionsborger, der har bopael i en Medlemsstat, hvor han ikke er statsborger, har valgret og er valgbar ved kommunale valg i den Medlemsstat, hvor han har bopael, paa samme betingelser som statsborgerne i denne Stat. Denne ret udoeves med forbehold af de naermere bestemmelser, som Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, skal vedtage inden den 31. december 1994; de naermere bestemmelser kan omfatte undtagelser, naar specifikke problemer i en Medlemsstat tilsiger dette.

2. Med forbehold af artikel 138, stk. 3, og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil, har enhver unionsborger, der har bopael i en Medlemsstat, hvor han ikke er statsborger, valgret og er valgbar ved valg til Europa- Parlamentet i den Medlemsstat, hvor han har bopael, paa samme betingelser som statsborgerne i denne Stat. Denne ret kan udoeves med forbehold af de naermere bestemmelser, som Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, skal vedtage inden den 31. december 1993; de naermere bestemmelser kan omfatte undtagelser, naar specifikke problemer i en Medlemsstat tilsiger dette.

Artikel 8 C

Enhver unionsborger nyder i tredjelande, hvor den Medlemsstat, hvori han er statsborger, ikke er repraesenteret, enhver Medlemsstats diplomatiske og konsulaere myndigheders beskyttelse paa samme vilkaar som statsborgere i denne Medlemsstat. Inden den 31. december 1993 udarbejder Medlemsstaterne indbyrdes de noedvendige regler og indleder de paakraevede internationale forhandlinger med henblik paa at sikre denne beskyttelse.

Artikel 8 D

Enhver unionsborger har ret til at indgive andragender til Europa-Parlamentet i medfoer af artikel 138 D.

Enhver unionsborger kan henvende sig til den ombudsmandsinstitution, der indfoeres i overensstemmelse med artikel 138 E.

Artikel 8 E

Kommissionen aflaegger rapport til Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg inden den 31. december 1993 og derefter hvert tredje aar om gennemfoerelsen af bestemmelserne i denne del. Denne rapport skal omfatte spoergsmaalet om Unionens udvikling.

Paa grundlag heraf og med forbehold af de oevrige bestemmelser i denne Traktat kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, vedtage bestemmelser med henblik paa at styrke eller udbygge de rettigheder, der er fastsat i denne del, og det henstiller til Medlemsstaterne at vedtage disse bestemmelser i overensstemmelse med deres forfatningsmaessige bestemmelser.«

D. Anden og tredje del slaas sammen under foelgende overskrift:

»TREDJE DEL

FAELLESSKABETS POLITIKKER«

I denne del foretages foelgende aendringer:

10) Artikel 49, indledningen, affattes saaledes:

»Saa snart denne Traktat er traadt i kraft, vedtager Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ved udstedelse af direktiver eller forordninger de foranstaltninger, der er noedvendige for gradvis at gennemfoere arbejdskraftens frie bevaegelighed, saaledes som denne er bestemt i artikel 48, isaer ved at:«

11) Artikel 54, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg udsteder Raadet direktiver om ivaerksaettelsen af den almindelige plan eller, hvis en saadan ikke er vedtaget, om gennemfoerelse af en etape af etableringsfriheden inden for en bestemt erhvervsgren.«

12) Artikel 56, stk. 2, affattes saaledes:

»2. Paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet udsteder Raadet inden overgangsperiodens udloeb med enstemmighed direktiver om samordning af ovennaevnte love og administrativt fastsatte bestemmelser. Efter udloebet af anden etape udsteder Raadet dog efter fremgangsmaaden i artikel 189 B direktiver om samordning af bestemmelser, som i hver enkelt Medlemsstat er fastsat administrativt.«

13) Artikel 57 affattes saaledes:

»Artikel 57

1. For at lette adgangen til at optage og udoeve selvstaendig erhvervsvirksomhed udsteder Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 189 B direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser.

2. Med samme maal for oeje udsteder Raadet inden overgangsperiodens udloeb direktiver om samordning af Medlemsstaternes love og administrativt fastsatte bestemmelser om adgangen til at optage og udoeve selvstaendig erhvervsvirksomhed. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet udsteder direktiver, hvis gennemfoerelse i mindst én af Medlemsstaterne medfoerer en aendring af bestaaende lovgivningsprincipper for erhvervsreguleringen, der vedroerer uddannelse og adgangsbetingelser for fysiske personer. I andre tilfaelde traeffer Raadet afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 B.

3. For saa vidt angaar udoevelse af laegegerning eller lignende virksomhed eller af farmaceutisk virksomhed, forudsaetter den gradvise ophaevelse af restriktionerne en samordning af de betingelser, der er opstillet af de forskellige Medlemsstater for udoevelse af saadanne erhverv.«

14) Overskriften til kapitel 4 affattes saaledes:

»Kapitel 4

Kapital og betalinger«

15) Foelgende artikler indsaettes:

»Artikel 73 A

Fra den 1. januar 1994 erstattes artikel 67-73 af artikel 73 B-73 G.

Artikel 73 B

1. Inden for rammerne af bestemmelserne i dette kapitel er alle restriktioner for kapitalbevaegelser mellem Medlemsstaterne indbyrdes og mellem Medlemsstaterne og tredjelande forbudt.

2. Inden for rammerne af bestemmelserne i dette kapitel er alle restriktioner for betalinger mellem Medlemsstaterne indbyrdes og mellem Medlemsstaterne og tredjelande forbudt.

Artikel 73 C

1. Bestemmelserne i artikel 73 B beroerer ikke anvendelsen over for tredjelande af restriktioner, der den 31. december 1993 eksisterer i henhold til national lovgivning eller faellesskabslovgivning med hensyn til saadanne kapitalbevaegelser til eller fra tredjelande, som vedroerer direkte investeringer, herunder investering i fast ejendom, etablering, levering af finansielle tjenesteydelser eller vaerdipapirers adgang til kapitalmarkeder.

2. Idet det tilstraebes at virkeliggoere maalsaetningen om fri kapitalbevaegelighed mellem Medlemsstater og tredjelande i den stoerst mulige udstraekning, og uden at de oevrige kapitler i denne Traktat beroeres heraf, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, vedtage foranstaltninger om kapitalbevaegelser til eller fra tredjelande, som vedroerer direkte investeringer, herunder investering i fast ejendom, etablering, levering af finansielle tjensteydelser eller vaerdipapirers adgang til kapitalmarkeder. Der kraeves enstemmighed ved vedtagelse i henhold til dette stykke af foranstaltninger, som er et tilbageskridt i faellesskabslovgivningen med hensyn til liberaliseringen af kapitalbevaegelser til eller fra tredjelande.

Artikel 73 D

1. Bestemmelserne i artikel 73 B griber ikke ind i Medlemsstaternes ret til:

a) at anvende de relevante bestemmelser i deres skattelovgivning, som sondrer imellem skatteydere, hvis situation er forskellig med hensyn til deres bopaelssted eller med hensyn til det sted, hvor deres kapital er investeret;

b) at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at hindre overtraedelser af deres nationale ret og forskrifter, isaer paa skatte- og afgiftsomraadet og i forbindelse med tilsynet med finansielle institutioner, eller til af administrative eller statistiske hensyn at fastlaegge procedurer for anmeldelse af kapitalbevaegelser eller til at traeffe foranstaltninger, der er begrundet i hensynet til den offentlige orden eller den offentlige sikkerhed.

2. Bestemmelserne i dette kapitel griber ikke ind i muligheden for at anvende saadanne restriktioner for etableringsretten, der er forenelige med denne Traktat.

3. De foranstaltninger og fremgangsmaader, der er naevnt i stk. 1 og 2, maa ikke udgoere et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af den frie bevaegelighed for kapital og betalinger, som defineret i artikel 73 B.

Artikel 73 E

Uanset artikel 73 B er de Medlemsstater, der den 31. december 1993 er omfattet af en dispensation paa grundlag af gaeldende faellesskabsret, berettiget til senest indtil den 31. december 1995 at opretholde de restriktioner for kapitalbevaegelser, der er tilladt i kraft af de dispensationer, som gaelder paa naevnte tidspunkt.

Artikel 73 F

Hvis kapitalbevaegelser til eller fra tredjelande under ganske saerlige omstaendigheder medfoerer eller truer med at medfoere alvorlige vanskeligheder for Den OEkonomiske og Monetaere Unions funktion, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB, traeffe beskyttelsesforanstaltninger for en periode paa hoejst seks maaneder over for tredjelande, hvis saadanne foranstaltninger er strengt noedvendige.

Artikel 73 G

1. Hvis en handling fra Faelleskabets side i de i artikel 228 A omhandlede tilfaelde skonnes nodvendig, kan Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 228 A traeffe de nodvendife hasteforanstaltninger med hensyn til kapitalbevaegelser og betalinger over for de berorte tredjelande.

2. Med forbehold af artikel 224, og saa laenge Raadet ikke har truffet foranstaltninger i medfor af stk.1, kan en Medlemsstat af alvorige politiske grunde af hastende karakter traeffe ensidig foranstaltninger over for et tredjeland med hensyn til kapitalbevaegelser og batalinger. Kommissionen og de ovrige Medlemsstater underetttes om saadanne foranstaltninger senest paa dagen for deres ikrafttraedelse.

Raadet, der traeffer afgorelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen , kan beslutte, at dedn paagaeldende Madlemsstat skal aendre eller ophaeve de pagaeldende foranstaltninger. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om en saadan afgorelse truffet af Raadet;

Artikel 73 H

Indtil den 1. januar 1994 gaelder folgende bestemmelser:

1) I det omfang fri bevaegelighed for varer, tjenesteydelser, kapital og personer er gennemfort mellem Madlesstaterne i medfor af denne Traktat, forpligter hver Medlemsstat sig til at tillade batalinger, og kapital, samt overforsler af kapital og lonninger, i den Madlemsstats valuta, i hvilken fordringshaveren eller adressaten opholder sig.

Medlemsstaterne erklaerer sig rede til at liberalisere deres batalinger ud over det i ovenstaaende afsnit foreskrevne, i det omfang deres okonomiske situation i almindelighed og deres betalingsbalances stilling i saerdeleshed tillader det.

2) I det omfang udvekslingen af varer og tjenesteydelser samt kapitalbevaegelserne kun er begraenset af restriktionernvedrorende de hertil knyttede betalinger, anvendes bestemmelserne i dette kapitelerne om ophaevelse af kvantitave restriktioner og om liberalisering af tjenesteydelser analogt med henblik paa gradvis at afskaffe disse restriktioner.

3) Medlemsstaterne forplingter sig til ikke at indfore nye indbyrdes restriktioner for overforsler i forbindelse med de usynlige transaktioner, som er opregnet i listen i bilag III til denne Traktat.

Den grdvise afskaffelse ef bestaaende restriktioner gennemfores i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 63-65, i det omfang den ikke omfattes af reglerne i stk.1 og 2 eller af de ovrige bestemmelser i dette kapitel.

4) saafremt der viser sig nodvendigt, traeffer Medlemsstaterne aftale om foranstaltninger for at muliggore de i denne artikel omhandlede betalinger og overforsler; disse foranstaltninger maa ikke stride mod de i denne Traktat anforte maal.»

16) Artikel 75 affattes saaledes:

»Artikel 75

1. Med henblik paa gennemfoerelsen af artikel 74 og under hensyntagen til transportspoergsmaalenes saerlige karakter fastsaetter Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg:

a) faelles regler for international transport til eller fra en Medlemsstats omraade eller gennem en eller flere Medlemsstaters omraader;

b) de betingelser, under hvilke transportvirksomheder har adgang til at udfoere interne transporter i en Medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehoerende;

c) foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden;

d) alle andre formaalstjenlige bestemmelser.

2. De i stk. 1, litra a) og b), omhandlede bestemmelser fastsaettes i loebet af overgangsperioden.

3. Uanset fremgangsmaaden i stk. 1 og under hensyntagen til det noedvendige i en tilpasning til den oekonomiske udvikling, der foelger af det faelles markeds oprettelse, fastsaetter Raadet paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet samt Det OEkonomiske og Sociale Udvalg med enstemmighed de bestemmelser, der vedroerer principperne for ordningen paa transportomraadet, og hvis anvendelse alvorligt kunne paavirke levestandarden og beskaeftigelsesniveauet i visse egne samt udnyttelsen af transportmateriellet.«

17) Overskriften til tredje del, afsnit I, erstattes af foelgende:

»AFSNIT V

DE FAELLES REGLER OM KONKURRENCE, FISKALE SPOERGSMAAL OG INDBYRDES TILNAERMELSE AF LOVGIVNINGERNE«

18) I artikel 92, stk. 3:

- indsaettes foelgende som litra d):

»d) stoette til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, naar den ikke aendrer samhandels- og konkurrencevilkaarene i Faellesskabet i et omfang, der strider mod de faelles interesser.«

- bliver det nuvaerende litra d) til litra e).

19) Artikel 94 affattes saaledes:

»Artikel 94

Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag fra Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet, kan udstede de fornoedne forordninger med henblik paa anvendelsen af artikel 92 og 93, og isaer fastlaegge betingelser for anvendelsen af artikel 93, stk. 3, og de former for stoette, som skal vaere undtaget fra denne fremgangsmaade.«

20) Artikel 99 affattes saaledes:

»Artikel 99

Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, vedtager bestemmelser om harmonisering af lovgivningerne vedroerende omsaetningsafgifter, punktafgifter og andre indirekte skatter, i det omfang en saadan harmonisering er noedvendig for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion inden for den i artikel 7 A fastsatte frist.«

21) Artikel 100 affattes saaledes:

»Artikel 100

Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, udsteder direktiver om indbyrdes tilnaermelse af Medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der direkte indvirker paa det faelles markeds oprettelse eller funktion.«

22) Artikel 100 A, stk. 1, affattes saaledes:

»1. Uanset artikel 100 og medmindre andet er bestemt i denne Traktat, finder foelgende bestemmelser anvendelse med henblik paa virkeliggoerelsen af de i artikel 7 A fastsatte maal. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de foranstaltninger med henblik paa indbyrdes tilnaermelse af Medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedroerer det indre markeds oprettelse og funktion.«

23) Foelgende artikel indsaettes:

»Artikel 100 C

1. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, udpeger de tredjelande, hvis statsborgere skal vaere i besiddelse af visum ved passage af Medlemsstaternes ydre graenser.

2. I tilfaelde af, at der i et tredjeland opstaar en noedsituation, der indebaerer fare for en pludselig tilstroemning af statsborgere fra dette land til Faellesskabet, kan Raadet dog med kvalificeret flertal efter henstilling fra Kommissionen indfoere visumpligt i en periode paa hoejst seks maaneder for statsborgere fra det paagaeldende land. Den visumpligt, der indfoeres i henhold til dette stykke, kan forlaenges efter fremgangsmaaden i stk. 1.

3. Fra den 1. januar 1996 traeffer Raadet de i stk. 1 naevnte afgoerelser med kvalificeret flertal. Raadet vedtager inden denne dato med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet foranstaltninger vedroerende en ensartet udformning af visa.

4. Paa de omraader, der er naevnt i denne artikel, skal Kommissionen behandle enhver anmodning, der fremsaettes af en Medlemsstat om, at Kommissionen skal forelaegge et forslag for Raadet.

5. Denne artikel beroerer ikke Medlemsstaternes udoevelse af deres forpligtelser til at opretholde lov og orden og beskytte den indre sikkerhed.

6. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse paa andre forhold, hvis der traeffes beslutning herom i henhold til artikel K.9 i bestemmelserne om samarbejde vedroerende retlige og indre anliggender i Traktaten om Den Europaeiske Union, med forbehold af de afstemningsregler, der fastlaegges samtidig hermed.

7. Bestemmelserne i konventioner, som er i kraft mellem Medlemsstaterne vedroerende forhold, der er omfattet af denne artikel, forbliver i kraft, saa laenge deres indhold ikke er erstattet af direktiver eller foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til denne artikel.«

24) Foelgende artikel indsaettes:

»Artikel 100 D

Det koordinationsudvalg bestaaende af hoejtstaaende embedsmaend, der oprettes i henhold til artikel K.4 i Traktaten om Den Europaeiske Union, bidrager til forberedelsen af Raadets arbejde paa de omraader, der er naevnt i artikel 100 C, jf. dog artikel 151.«

25) Tredje del, afsnit II, kapitel 1, 2 og 3, erstattes af foelgende:

»AFSNIT VI

DEN OEKONOMISKE OG MONETAERE POLITIK

Kapitel 1

Den oekonomiske politik

Artikel 102 A

Medlemsstaterne foerer deres oekonomiske politikker med henblik paa at bidrage til virkeliggoerelsen af Faellesskabets maal, som disse er fastlagt i artikel 2, og i forbindelse med de overordnede retningslinjer, der er naevnt i artikel 103, stk. 2. Medlemsstaterne og Faellesskabet handler i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence, der fremmer en effektiv ressourceallokering, og i overensstemmelse med principperne i artikel 3 A.

Artikel 103

1. Medlemsstaterne betragter deres oekonomiske politikker som et spoergsmaal af faelles interesse og samordner dem i Raadet i overensstemmelse med artikel 102 A.

2. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen, udarbejder et udkast til de overordnede retningslinjer for Medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker og forelaegger sine resultater for Det Europaeiske Raad.

Det Europaeiske Raad droefter paa grundlag af denne rapport fra Raadet en konklusion med hensyn til de overordnede retningslinjer for Medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker.

Paa grundlag af denne konklusion vedtager Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, en henstilling, hvori disse overordnede retningslinjer er fastlagt. Raadet underretter Europa-Parlamentet om sin henstilling.

3. For at sikre en snaevrere samordning af de oekonomiske politikker og en varig konvergens mellem Medlemsstaternes oekonomiske resultater, skal Raadet paa grundlag af rapporter fra Kommissionen overvaage den oekonomiske udvikling i hver Medlemsstat og i Faellesskabet samt de oekonomiske politikkers overensstemmelse med de overordnede retningslinjer, der er omhandlet i stk. 2, og regelmaessigt foretage en samlet bedoemmelse.

Med henblik paa denne multilaterale overvaagning tilsender Medlemsstaterne Kommissionen oplysning om vigtige foranstaltninger, som de har truffet inden for deres oekonomiske politik, samt andre oplysninger, som de maatte finde noedvendige.

4. Viser det sig i forbindelse med den i stk. 3 naevnte fremgangsmaade, at en Medlemsstats oekonomiske politik ikke er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer, der er omhandlet i stk. 2, eller at der er risiko for, at den bringer Den OEkonomiske og Monetaere Unions rette virkemaade i fare, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen, rette de noedvendige henstillinger til den paagaeldende Medlemsstat. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, kan beslutte at offentliggoere sine henstillinger.

Formanden for Raadet og Kommissionen aflaegger rapport til Europa-Parlamentet om resultaterne af den multilaterale overvaagning. Formanden for Raadet kan opfordres til at give moede i Europa-Parlamentets kompetente udvalg, hvis Raadet har offentliggjort henstillingerne.

5. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C, kan vedtage naermere bestemmelser for den multilaterale overvaagningsprocedure, der er omhandlet i stk. 3 og 4 i naervaerende artikel.

Artikel 103 A

1. Med forbehold af de oevrige fremgangsmaader i denne Traktat kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen, vedtage foranstaltninger, der er afpasset efter den oekonomiske situation, navnlig hvis der opstaar alvorlige forsyningsvanskeligheder med hensyn til visse produkter.

2. I tilfaelde af vanskeligheder eller alvorlig risiko for store vanskeligheder i en Medlemsstat som foelge af usaedvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen, paa bestemte betingelser yde den paagaeldende Medlemsstat finansiel stoette fra Faellesskabet. Saafremt de store vanskeligheder skyldes naturkatastrofer, traeffer Raadet afgoerelse med kvalificeret flertal. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om den afgoerelse, der er truffet.

Artikel 104

1. Det er ECB og Medlemsstaternes centralbanker, i det foelgende benaevnt 'de nationale centralbanker', forbudt at give faellesskabsinstitutioner eller -organer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i Medlemsstaterne mulighed for at foretage overtraek eller at yde dem andre former for kreditfaciliteter, og det samme gaelder ECB's og de nationale centralbankers koeb af gaeldsinstrumenter direkte fra disse.

2. Bestemmelserne i stk. 1 gaelder ikke for offentligt ejede kreditinstitutter, som i forbindelse med forsyningen med reserver fra centralbankernes side skal have samme behandling af de nationale centralbanker og ECB som private kreditinstitutter.

Artikel 104 A

1. Enhver foranstaltning, der ikke er baseret paa tilsynsmaessige hensyn, og hvorved der gives faellesskabsinstitutioner eller -organer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i Medlemsstaterne privilegeret adgang til finansielle institutioner, er forbudt.

2. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C, skal inden den 1. januar 1994 fastlaegge definitioner for gennemfoerelsen af det forbud, der er omhandlet i stk. 1.

Artikel 104 B

1. Faellesskabet haefter ikke for og maa heller ikke paatage sig forpligtelser indgaaet af centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i en Medlemsstat, idet dette dog ikke gaelder for gensidige finansielle garantier for gennemfoerelsen af et bestemt projekt i faellesskab. En Medlemsstat haefter ikke for og paatager sig ikke forpligtelser indgaaet af centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i en anden Medlemsstat, idet dette dog ikke gaelder for gensidige finansielle garantier for gennemfoerelsen af et bestemt projekt i faellesskab.

2. Om noedvendigt kan Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C, fastlaegge definitioner med henblik paa gennemfoerelsen af de forbud, der er omhandlet i artikel 104 og i naervaerende artikel.

Artikel 104 C

1. Medlemsstaterne skal undgaa uforholdsmaessigt store offentlige underskud.

2. Kommissionen overvaager udviklingen i Medlemsstaternes budgetsituation og i deres offentlige gaeld med henblik paa at identificere alvorlige fejl. Den skal navnlig undersoege, om budgetdisciplinen overholdes paa grundlag af foelgende to kriterier:

a) hvorvidt den procentdel, som det forventede eller faktiske offentlige underskud udgoer af bruttonationalproduktet, overstiger en given referencevaerdi, medmindre

- denne procentdel er faldet vaesentligt og vedvarende og har naaet et niveau, der ligger taet paa referencevaerdien;

- eller overskridelsen af referencevaerdien kun er exceptionel og midlertidig, og naevnte procentdel fortsat ligger taet paa referencevaerdien;

b) hvorvidt den procentdel, som den offentlige gaeld udgoer af bruttonationalproduktet, overstiger en given referencevaerdi, medmindre denne procentdel mindskes tilstraekkeligt og naermer sig referencevaerdien med en tilfredsstillende hastighed.

Referencevaerdierne er fastsat i den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud, der er knyttet som bilag til denne Traktat.

3. Hvis en Medlemsstat ikke opfylder kravene i forbindelse med et af eller begge disse kriterier, udarbejder Kommissionen en rapport.

I Kommissionens rapport tages der ligeledes hensyn til, om det offentlige underskud overstiger de offentlige investeringsudgifter, samt til alle andre relevante forhold, herunder Medlemsstatens oekonomiske og budgetmaessige situation paa mellemlang sigt. Kommissionen kan ligeledes udarbejde en rapport, hvis den, selv om kravene efter kriterierne er opfyldt, er af den opfattelse, at der er risiko for et uforholdsmaessigt stort underskud i en Medlemsstat.

4. Det i artikel 109 C omhandlede udvalg afgiver udtalelse om Kommissionens rapport.

5. Hvis Kommissionen finder, at der er eller kan opstaa et uforholdsmaessigt stort underskud i en Medlemsstat, skal den afgive en udtalelse til Raadet.

6. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen og under hensyntagen til de bemaerkninger, som den paagaeldende Medlemsstat maatte oenske at fremsaette, fastslaar efter en generel vurdering, om der foreligger et uforholdsmaessigt stort underskud.

7. Fastslaas det i henhold til stk. 6, at der foreligger et uforholdsmaessigt stort underskud, retter Raadet henstillinger til den paagaeldende Medlemsstat med henblik paa at bringe denne situation til ophoer inden for en given frist. Disse henstillinger offentliggoeres ikke, jf. dog stk. 8.

8. Konstaterer Raadet, at dets henstillinger ikke er fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger inden for den fastsatte frist, kan det offentliggoere sine henstillinger.

9. Undlader en Medlemsstat fortsat at efterkomme Raadets henstillinger, kan Raadet beslutte at paalaegge Medlemsstaten inden for en bestemt frist at traeffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som Raadet skoenner noedvendig for at rette op paa situationen. I et saadant tilfaelde kan Raadet anmode den paagaeldende Medlemsstat om at forelaegge rapporter i henhold til en bestemt tidsplan for at undersoege denne Medlemsstats tilpasningsbestraebelser.

10. Den i artikel 169-170 fastsatte klageret kan ikke udoeves i forbindelse med stk. 1-9 i naervaerende artikel.

11. Saa laenge en Medlemsstat ikke efterkommer en beslutning, der er truffet i overensstemmelse med stk. 9, kan Raadet beslutte at anvende eller forstaerke, alt efter situationen, en eller flere af foelgende foranstaltninger:

- kraeve, at den paagaeldende Medlemsstat offentliggoer yderligere oplysninger, der skal specificeres af Raadet, foer den udsteder obligationer og andre vaerdipapirer;

- opfordre Den Europaeiske Investeringsbank til at tage sin udlaanspolitik over for den paagaeldende Medlemsstat op til fornyet overvejelse;

- kraeve, at den paagaeldende Medlemsstat deponerer et ikke- rentebaerende beloeb af en passende stoerrelse hos Faellesskabet, indtil det uforholdsmaessigt store underskud efter Raadets opfattelse er blevet korrigeret;

- paalaegge bod af en passende stoerrelse.

Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om de afgoerelser, der er truffet.

12. Raadet ophaever nogle af eller alle sine afgoerelser som omhandlet i stk. 6-9 og stk. 11, i det omfang det uforholdsmaessigt store underskud i den paagaeldende Medlemsstat efter Raadets opfattelse er blevet korrigeret. Hvis Raadet tidligere er fremkommet med offentlige henstillinger, fremsaetter det, saa snart afgoerelsen efter stk. 8 er ophaevet, en offentlig erklaering om, at der ikke laengere er et uforholdsmaessigt stort underskud i den paagaeldende Medlemsstat.

13. Naar Raadet traeffer de i stk. 7-9 og stk. 11 og 12 naevnte afgoerelser, traeffer det afgoerelse paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen med et flertal paa to tredjedele af sine medlemmers stemmer som vaegtet i henhold til artikel 148, stk. 2, idet stemmer afgivet af den beroerte Medlemsstat dog ikke medregnes.

14. Den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud, der er knyttet som bilag til denne Traktat, indeholder yderligere bestemmelser vedroerende gennemfoerelsen af den procedure, der er beskrevet i denne artikel.

Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og ECB, vedtager passende bestemmelser, som derefter erstatter ovennaevnte protokol.

Med forbehold af de oevrige bestemmelser i dette stykke fastsaetter Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, inden den 1. januar 1994 de naermere regler og definitioner for anvendelsen af bestemmelserne i naevnte protokol.

Kapitel 2

Den monetaere politik

Artikel 105

1. Hovedmaalet for ESCB er at fastholde prisstabilitet. Uden at maalsaetningen om prisstabilitet derved beroeres, stoetter ESCB de generelle oekonomiske politikker i Faellesskabet med henblik paa at bidrage til gennemfoerelsen af Faellesskabets maal som fastsat i artikel 2. ESCB handler i overensstemmelse med princippet om en aaben markedsoekonomi med fri konkurrence, som fremmer en effektiv ressourceallokering, og i overensstemmelse med principperne i artikel 3 A.

2. De grundlaeggende opgaver, der skal udfoeres af ESCB, er:

- at formulere og gennemfoere Faellesskabets monetaere politik;

-at foretage transaktioner i udenlandsk valuta i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 109;

-at besidde og forvalte Medlemsstaternes officielle valutareserver;

-at fremme betalingssystemernes smidige funktion.

3. Stk. 2, tredje led, beroerer ikke Medlemsstaternes regeringers besiddelse og forvaltning af arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer.

4. ECB skal hoeres

-om ethvert forslag til faellesskabsretsakt inden for dens kompetenceomraader;

-af de nationale myndigheder om ethvert udkast til retsforskrift inden for dens kompetenceomraader, men inden for de rammer og paa de betingelser, der fastsaettes af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 106, stk. 6; ECB kan forelaegge udtalelser for de relevante faellesskabsinstitutioner eller -organer eller nationale myndigheder om spoergsmaal inden for dens kompetenceomraader.

5. ESCB bidrager til en smidig gennemfoerelse af de kompetente myndigheders politikker vedroerende tilsyn med kreditinstitutter og det finansielle systems stabilitet.

6. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB samt efter samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet, kan overdrage ECB specifikke opgaver i forbindelse med politikker vedroerende tilsyn med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra forsikringsselskaber.

Artikel 105 A

1. ECB har eneret til at bemyndige udstedelse af pengesedler i Faellesskabet. ECB og de nationale centralbanker kan udstede pengesedler. De pengesedler, der udstedes af ECB og de nationale centralbanker, er de eneste, der har status som lovlige betalingsmidler i Faellesskabet.

2. Medlemsstaterne kan udstede moenter med forbehold af ECB's godkendelse af omfanget heraf. Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af ECB, kan vedtage foranstaltninger med henblik paa at harmonisere den paalydende vaerdi og de tekniske specifikationer for alle moenter, som er bestemt til at saettes i omloeb, i den udstraekning det er noedvendigt af hensyn til moenternes smidige omloeb i Faellesskabet.

Artikel 106

1. ESCB bestaar af ECB og de nationale centralbanker.

2. ECB har status som juridisk person.

3. ESCB styres af ECB's besluttende organer, som er Styrelsesraadet og Direktionen.

4. ESCB-statutten er nedfaeldet i en protokol, der er knyttet som bilag til denne Traktat.

5. Artikel 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, 33.1.a) og 36 i ESCB-statutten kan aendres af Raadet, der enten traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra ECB og efter hoering af Kommissionen eller med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB. I hvert tilfaelde skal der indhentes samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet.

6. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal enten paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet og ECB eller paa grundlag af en henstilling fra ECB og efter hoering af Europa-Parlamentet og Kommissionen, vedtager de bestemmelser, der er naevnt i artikel 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 og 34.3 i ESCB-statutten.

Artikel 107

Under udoevelsen af de befoejelser og gennemfoerelsen af de opgaver og pligter, som de har faaet paalagt ved denne Traktat og ESCB-statutten maa hverken ECB, de nationale centralbanker eller medlemmerne af disses besluttende organer soege eller modtage instrukser fra faellesskabsinstitutioner eller -organer, fra Medlemsstaternes regeringer eller fra nogen anden side. Faellesskabets institutioner og organer samt Medlemsstaternes regeringer forpligter sig til at respektere dette princip og til ikke at soege at oeve indflydelse paa, hvordan medlemmerne af ECB's eller af de nationale centralbankers besluttende organer udfoerer deres opgaver.

Artikel 108

Senest paa tidspunktet for oprettelsen af ESCB soerger hver Medlemsstat for, at dens nationale lovgivning, herunder statutterne for dens nationale centralbank, er forenelig med denne Traktat og ESCB-statutten.

Artikel 108 A

1. Med henblik paa at udfoere de opgaver, der er paalagt ESCB, skal ECB i overensstemmelse med bestemmelserne i denne Traktat og paa de betingelser, der er fastsat i ESCB- statutten:

-udstede forordninger i det omfang, det er noedvendigt for at gennemfoere de opgaver, der er fastlagt i artikel 3.1, foerste led, og i artikel 19.1, 22 eller 25.2 i ESCB- statutten, samt i tilfaelde, der fastsaettes i de retsakter vedtaget af Raadet, der er naevnt i artikel 106, stk. 6;

-vedtage de beslutninger, der er noedvendige for at udfoere de opgaver, der er paalagt ESCB efter denne Traktat og ESCB- statutten;

-rette henstillinger og afgive udtalelser.

2. En forordning er almengyldig. Den er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver Medlemsstat.

Henstillinger og udtalelser er ikke bindende.

En beslutning er bindende i alle enkeltheder for dem, den angiver at vaere rettet til.

Artikel 190, 191 og 192 gaelder for forordninger og beslutninger vedtaget af ECB.

ECB kan beslutte at offentliggoere sine beslutninger, henstillinger og udtalelser.

3. Inden for de graenser og paa de vilkaar, der vedtages af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 106, stk. 6, skal ECB vaere berettiget til at paalaegge foretagender boeder eller tvangsboeder i tilfaelde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og beslutninger.

Artikel 109

1. Uanset artikel 228 kan Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa grundlag af en henstilling fra ECB eller Kommissionen og efter hoering af ECB, hvor det tilstraebes at opnaa en konsensus, der er i overensstemmelse med maalsaetningen om prisstabilitet, efter hoering af Europa-Parlamentet, i overensstemmelse med fremgangsmaaderne i stk. 3 for de der naevnte arrangementer indgaa formelle aftaler om et valutakurssystem for ECUen over for ikkefaellesskabsvalutaer. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra ECB eller Kommissionen og efter hoering af ECB, hvor det tilstraebes at opnaa en konsensus, der er i overensstemmelse med maalsaetningen om prisstabilitet, kan vedtage, aendre eller ophaeve centralkurserne for ECUen inden for valutakurssystemet. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om enhver vedtagelse, aendring eller ophaevelse af centralkurserne for ECUen.

2. Saafremt der ikke findes noget valutakurssystem i forhold til en eller flere ikke-faellesskabsvalutaer som naevnt i stk. 1, kan Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal enten paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter hoering af ECB eller paa grundlag af en henstilling fra ECB, udarbejde generelle retningslinjer for valutakurspolitikken i forhold til disse valutaer. Disse generelle retningslinjer beroerer ikke ESCB's hovedmaalsaetning om at fastholde prisstabilitet.

3. Saafremt Faellesskabet skal forhandle aftaler om monetaere spoergsmaal eller spoergsmaal vedroerende valutakursordninger med en eller flere stater eller internationale organisationer, fastlaegger Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter hoering af ECB, uanset artikel 228 arrangementer for forhandling og indgaaelse af saadanne aftaler. Disse arrangementer skal sikre, at Faellesskabet udtrykker én enkelt holdning. Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud.

Aftaler, der er indgaaet i henhold til dette stykke, er bindende for Faellesskabets institutioner, ECB og Medlemsstaterne.

4. Med forbehold af stk. 1 skal Raadet, der traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB med kvalificeret flertal, fastlaegge Faellesskabets holdning paa internationalt plan i forbindelse med spoergsmaal af saerlig interesse for Den OEkonomiske og Monetaere Union samt, idet det her traeffer afgoerelse med enstemmighed, fastlaegge dets repraesentation under overholdelse af den kompetencefordeling, der er fastsat i artikel 103 og 105.

5. Med forbehold af Faellesskabets kompetence og Faellesskabets aftaler for saa vidt angaar Den OEkonomiske og Monetaere Union, kan Medlemsstaterne forhandle i internationale organer og indgaa internationale aftaler.

Kapitel 3

Institutionelle bestemmelser

Artikel 109 A

1. ECB's Styrelsesraad bestaar af medlemmerne af ECB's Direktion og cheferne for de nationale centralbanker.

2. a) Direktionen bestaar af formanden, naestformanden og fire andre medlemmer.

b) Formanden og naestformanden samt de oevrige medlemmer af Direktionen udnaevnes blandt personer, som er vaerdige i almindeligt omdoemme, og som har professionel erfaring i monetaere forhold eller i bankvaesen, efter faelles overenskomst mellem Medlemsstaternes regeringer paa stats- eller regeringschefsniveau, paa grundlag af en indstilling fra Raadet, efter hoering af Europa-Parlamentet og Styrelsesraadet for ECB.

Deres embedsperiode er paa 8 aar, og mandatet kan ikke fornyes.

Kun statsborgere i Medlemsstaterne kan vaere medlemmer af Direktionen.

Artikel 109 B

1. Formanden for Raadet og et medlem af Kommissionen kan uden stemmeret deltage i moederne i ECB's Styrelsesraad.

Formanden for Raadet kan fremsaette forslag til droeftelse i ECB's Styrelsesraad.

2. Formanden for ECB opfordres til at deltage i Raadets moeder, naar dette behandler spoergsmaal vedroerende ESCB's maal og opgaver.

3. ECB fremsender en aarsberetning om ESCB's aktiviteter og om den monetaere politik i det foregaaende og det indevaerende aar til Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen og ogsaa til Det Europaeiske Raad. Formanden for ECB forelaegger beretningen for Raadet og for Europa-Parlamentet, som kan foranstalte en generel droeftelse paa grundlag heraf.

Formanden for ECB og de oevrige medlemmer af Direktionen kan paa anmodning af Europa-Parlamentet eller paa eget initiativ hoeres af Europa-Parlamentets kompetente udvalg.

Artikel 109 C

1. Med henblik paa at fremme en samordning af Medlemsstaternes politik i det fulde omfang, der er noedvendigt for det indre markeds funktion, oprettes der et raadgivende monetaert udvalg.

Udvalget har til opgave:

- at foelge Medlemsstaternes og Faellesskabets monetaere og finansielle situation samt Medlemsstaternes almindelige betalingssystemer og at aflaegge regelmaessige beretninger herom til Raadet og Kommissionen;

- at afgive udtalelser, enten paa opfordring af Raadet eller Kommissionen eller paa eget initiativ, til brug for disse institutioner;

- med forbehold af artikel 151 at bidrage til forberedelsen af Raadets arbejde som naevnt i artikel 73 F, 73 G, artikel 103, stk. 2, 3, 4 og 5, artikel 103 A, 104 A, 104 B, 104 C, artikel 109 E, stk. 2, artikel 109 F, stk. 6, artikel 109 H, 109 I, 109 J, stk. 2, og artikel 109 K, stk. 1;

- mindst en gang om aaret at undersoege situationen med hensyn til kapitalbevaegelser og friheden til at foretage betalinger, som den foelger af anvendelsen af denne Traktat og af Raadets foranstaltninger; undersoegelsen skal omfatte alle foranstaltninger vedroerende kapitalbevaegelser og betalinger; Udvalget aflaegger beretning til Kommissionen og Raadet om resultaterne af denne undersoegelse.

Medlemsstaterne og Kommissionen udnaevner hver to medlemmer af Det Monetaere Udvalg.

2. Ved indledningen af tredje fase oprettes der et oekonomisk og finansielt udvalg. Det Monetaere Udvalg, der er omhandlet i stk. 1, oploeses.

Det OEkonomiske og Finansielle Udvalg har til opgave:

- at afgive udtalelser, enten paa opfordring af Raadet eller Kommissionen eller paa eget initiativ, til brug for disse institutioner;

- at foelge Medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske og finansielle situation og aflaegge regelmaessige beretninger herom til Raadet og Kommissionen, isaer om de finansielle forbindelser med tredjelande og internationale institutioner;

- med forbehold af artikel 151 at bidrage til forberedelsen af Raadets arbejde som naevnt i artikel 73 F, 73 G, artikel 103, stk. 2-5, artikel 103 A, 104 A, 104 B, 104 C, artikel 105, stk. 6, artikel 105 A, stk. 2, artikel 106, stk. 5 og 6, artikel 109, 109 H, artikel 109 I, stk. 2 og 3, artikel 109 K, stk. 2, og artikel 109 L, stk. 4 og 5, og at udfoere andre raadgivende og forberedende opgaver, som Raadet har paalagt det;

- mindst en gang om aaret at undersoege situationen med hensyn til kapitalbevaegelser og friheden til at foretage betalinger, som den foelger af anvendelsen af Traktaten og af Raadets foranstaltninger; undersoegelsen skal omfatte alle foranstaltninger vedroerende kapitalbevaegelser og betalinger; Udvalget aflaegger beretning til Kommissionen og Raadet om resultaterne af denne undersoegelse.

Medlemsstaterne, Kommissionen og ECB udnaevner hver hoejst to medlemmer af Udvalget.

3. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB og det i denne artikel omhandlede udvalg, fastlaegger naermere bestemmelser for sammensaetningen af Det OEkonomiske og Finansielle Udvalg. Formanden for Raadet underretter Europa-Parlamentet om den paagaeldende afgoerelse.

4. Ud over de opgaver, der er anfoert i stk. 2, foelger Udvalget, saafremt og saa laenge der findes Medlemsstater med en dispensation som naevnt i artikel 109 K og 109 L, disse Medlemsstaters monetaere og finansielle situation samt deres generelle betalingssystem og aflaegger regelmaessige beretninger herom til Raadet og Kommissionen.

Artikel 109 D

For saa vidt angaar spoergsmaal, der falder ind under anvendelsesomraadet for artikel 103, stk. 4, artikel 104 C, bortset fra stk. 14, artikel 109, 109 J, 109 K og artikel 109 L, stk. 4 og 5, kan Raadet eller en Medlemsstat anmode Kommissionen om, alt efter tilfaeldet, at fremsaette en henstilling eller et forslag. Kommissionen behandler saadanne anmodninger og forelaegger straks Raadet sine konklusioner.

Kapitel 4

Overgangsbestemmelser

Artikel 109 E

1. Anden fase i gennemfoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union begynder den 1. januar 1994.

2. Inden denne dato

a) skal hver Medlemsstat:

- om noedvendigt traeffe passende foranstaltninger til at efterleve forbuddene i artikel 73 B, med forbehold af artikel 73 E, og i artikel 104 og artikel 104 A, stk. 1;

- om fornoedent, med henblik paa at muliggoere den i litra b) naevnte vurdering, vedtage fleraarige programmer med det formaal at sikre den vedvarende konvergens, der er noedvendig for gennemfoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union, navnlig for saa vidt angaar prisstabilitet og sunde offentlige finanser.

b) skal Raadet paa grundlag af en rapport fra Kommissionen vurdere de fremskridt, der er gjort med hensyn til den oekonomiske og monetaere konvergens, isaer for saa vidt angaar prisstabilitet og sunde offentlige finanser, og de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemfoerelsen af faellesskabsbestemmelserne om det indre marked.

3. Bestemmelserne i artikel 104, artikel 104 A, stk. 1, artikel 104 B, stk. 1, og artikel 104 C, bortset fra stk. 1, 9, 11 og 14, finder anvendelse fra begyndelsen af anden fase. Bestemmelserne i artikel 103 A, stk. 2, artikel 104 C, stk. 1, 9 og 11, artikel 105, 105 A, 107, 109, 109 A, 109 B samt artikel 109 C, stk. 2 og 4, finder anvendelse fra begyndelsen af tredje fase.

4. I anden fase skal Medlemsstaterne bestraebe sig paa at undgaa uforholdsmaessigt store offentlige underskud.

5. Under anden fase skal hver Medlemsstat i givet fald indlede den proces, der skal foere frem til dens centralbanks uafhaengighed i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 108.

Artikel 109 F

1. Ved indledningen af anden fase oprettes Det Europaeiske Monetaere Institut, i det foelgende benaevnt 'EMI', og det paabegynder sit virke; det har status som juridisk person og ledes og forvaltes af et raad, der bestaar af en formand og cheferne for de nationale centralbanker, idet en af disse chefer skal vaere naestformand.

Formanden udnaevnes ved faelles overenskomst mellem Medlemsstaternes regeringer paa stats- og regeringschefsniveau paa grundlag af en indstilling fra enten Komitéen af Medlemsstaternes Centralbankchefer, i det folgende benaevnt oCentralbankchefkomitéeno eller Raadet for EMI og efter hoering af Europa-Parlamentet og Raadet. Formanden udvaelges blandt personer, som er vaerdige i almindeligt omdoemme og har professionel erfaring i monetaere forhold eller i bankvaesen. Kun statsborgere i Medlemsstaterne kan vaere formand for EMI. Raadet for EMI udnaevner naestformanden.

Statutten for EMI fastsaettes i en protokol, der knyttes som bilag til denne Traktat.

Centralbankchefkomitéen oploeses ved indledningen af anden fase.

2. EMI har til opgave at

- styrke samarbejdet mellem Medlemsstaternes centralbanker;

- styrke samordningen af Medlemsstaternes monetaere politik med henblik paa at sikre prisstabilitet;

- overvaage Det Europaeiske Monetaere systems funktion;

- afholde konsultationer vedroerende spoergsmaal, der falder ind under de nationale centralbankers kompetence, og som beroerer de finansielle institutioners og markeders stabilitet;

- overtage opgaverne fra Den Europaeiske Fond for Monetaert Samarbejde, som oploeses; de naermere bestemmelser for oploesningen fastsaettes i statutten for EMI;

- lette anvendelsen af ECUen og overvaage dens udvikling, herunder om ECU- clearingsystemet fungerer smidigt.

3. Som forberedelse til tredje fase skal EMI

- forberede de instrumenter og procedurer, der er nodvendige for at fore en faelles monetaer politik i tredje fase;

- hvor det er noedvendigt fremme harmoniseringen af de regler og den praksis, der gaelder for indsamling, udarbejdelse og udgivelse af statistikker inden for dets kompetenceomraade;

- forberede regler for transaktioner, som skal udfoeres af de nationale centralbanker inden for rammerne af ESCB;

- fremme effektiviteten af graenseoverskridende betalinger;

- foere tilsyn med den tekniske forberedelse af ECU-sedler.

Senest den 31. december 1996 skal EMI fastlaegge de vedtaegtsmaessige, organisationsmaessige og logistiske rammer, der er noedvendige for, at ESCB kan udfore sine opgaver i tredje fase. Disse rammer forelaegges ECB til afgorelse paa datoen for dennes oprettelse.

4. EMI, der traeffer afgoerelse med et flertal paa to tredjedele af medlemmerne af dets Raad, kan

- afgive udtalelser eller rette henstillinger vedroerende det generelle sigte for penge- og valutakurspolitikken samt de dertil knyttede foranstaltninger, som hver Medlemsstat har indfoert;

- rette udtalelser eller henstillinger til regeringerne og til Raadet vedroerende politikker, som vil kunne paavirke Faellesskabets monetaere situation indadtil og udadtil, og navnlig Det Europaeiske Monetaere Systems funktion;

- rette henstillinger til Medlemsstaternes monetaere myndigheder vedroerende varetagelsen af deres monetaere politik.

5. EMI kan efter enstemmig afgoerelse beslutte at offentliggoere sine udtalelser og henstillinger.

6. EMI hoeres af Raadet om ethvert forslag til faellesskabsretsakt inden for dets kompetenceomraade.

Inden for de rammer og paa de betingelser, der fastsaettes af Raadet, som traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet og EMI, hoeres EMI af myndighederne i Medlemsstaterne om ethvert udkast til retsforskrift inden for dets kompetenceomraade.

7. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og EMI, kan overdrage EMI andre opgaver med henblik paa forberedelsen af tredje fase.

8. I de tilfaelde, hvor ECB ifoelge denne Traktat har en raadgivende funktion skal henvisninger til ECB i tiden indtil oprettelsen af ECB forstaas som henvisninger til EMI.

I de tilfaelde, hvor EMI ifoelge denne Traktat har en raadgivende funktion, skal henvisninger til EMI i tiden foer den 1. januar 1994 forstaas som henvisninger til Centralbankchefkomitéen.

9. I anden fase forstaas udtrykket ECB, som anvendt i artikel 173, 175, 176, 177, 180 og 215, som EMI.

Artikel 109 G

ECU-kurvens valutasammensaetning aendres ikke. Fra indledningen af tredje fase er ECUens vaerdi uigenkaldeligt fastlaast i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 109 L, stk. 4.

Artikel 109 H

1. I tilfaelde af, at en Medlemsstat har vanskeligheder eller alvorligt trues af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance, enten som foelge af uligevaegt paa dens globale betalingsbalance eller som foelge af arten af den valuta, den raader over, og navnlig naar disse vanskeligheder vil kunne bringe det faelles markeds funktion eller den gradvise virkeliggoerelse af den faelles handelspolitik i fare, indleder Kommissionen straks en undersoegelse af situationen i den paagaeldende Stat og af de foranstaltninger, som denne har truffet eller kan traeffe i henhold til bestemmelserne i denne Traktat under anvendelse af alle til raadighed staaende midler. Kommissionen angiver de foranstaltninger, som den henstiller til den paagaeldende Stat at traeffe.

Saafremt de af en Medlemsstat trufne forholdsregler og de af Kommissionen foreslaaede foranstaltninger viser sig utilstraekkelige til at afhjaelpe de opstaaede eller truende vanskeligheder, skal Kommissionen efter at have indhentet udtalelse fra det i artikel 109 C naevnte Udvalg rette henstilling til Raadet om gensidig bistandsydelse og passende former herfor.

Kommissionen holder regelmaessigt Raadet underrettet om situationen og dens udvikling.

2. Raadet traeffer med kvalificeret flertal afgoerelse om ydelse af gensidig bistand; det udsteder direktiver eller vedtager beslutninger, som fastlaegger vilkaarene for og den naermere udformning af denne bistand. Den gensidige bistand kan isaer gaa ud paa:

a) faelles optraeden over for andre internationale organisationer, til hvilke Medlemsstaterne kan henvende sig;

b) foranstaltninger, som er noedvendige for at undgaa omlaegninger i samhandelen, naar den stat, der er i vanskeligheder, opretholder eller genindfoerer kvantitative restriktioner over for tredjelande;

c) ydelse af kreditter i begraenset omfang fra de oevrige Medlemsstater under forbehold af deres samtykke.

3. Godkender Raadet ikke den gensidige bistand, hvorom Kommissionen har rettet henstilling, eller er den ydede bistand og de trufne foranstaltninger utilstraekkelige, bemyndiger Kommissionen den Stat, der er i vanskeligheder, til at traeffe beskyttelsesforanstaltninger paa de vilkaar og i den naermere udformning, som Kommissionen fastsaetter.

Raadet kan med kvalificeret flertal tilbagekalde denne bemyndigelse og aendre vilkaarene for og udformningen af beskyttelsesforanstaltningerne.

4. Denne artikel finder ikke laengere anvendelse fra begyndelsen af tredje fase, jf. dog artikel 109 K, stk. 6.

Artikel 109 I

1. Opstaar der en pludselig betalingsbalancekrise, og traeffes der ikke omgaaende beslutning i henhold til artikel 109 H, stk. 2, kan den paagaeldende Medlemsstat i forebyggende oejemed traeffe de noedvendige beskyttelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger skal medfoere mindst mulig forstyrrelse i det faelles markeds funktion og maa ikke gaa ud over, hvad der er absolut noedvendigt for at afhjaelpe de pludseligt opstaaede vanskeligheder.

2. Kommissionen og de oevrige Medlemsstater skal underrettes om disse beskyttelsesforanstaltninger senest ved deres ikrafttraeden.

Kommissionen kan anbefale Raadet, at der ydes gensidig bistand i henhold til artikel 109 H.

3. Efter udtalelse fra Kommissionen og hoering af det i artikel 109 C naevnte udvalg kan Raadet med kvalificeret flertal beslutte, at den paagaeldende Stat skal aendre, udsaette eller ophaeve ovennaevnte beskyttelsesforanstaltninger.

4. Denne artikel finder ikke laengere anvendelse fra begyndelsen af tredje fase, jf. dog artikel 109 K, stk. 6.

Artikel 109 J

1. Kommissionen og EMI aflaegger beretning til Raadet om Medlemsstaternes opfyldelse af deres forpligtelser med hensyn til virkeliggoerelsen af Den OEkonomiske og Monetaere Union. Disse beretninger skal omfatte en undersoegelse af, hvorvidt hver Medlemsstats nationale lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, er forenelig med artikel 107 og 108 i denne Traktat, samt med ESCB-statutten. I beretningerne skal det ligeledes undersoeges, om der er opnaaet en hoej grad af vedvarende konvergens ved, at hver Medlemsstat har opfyldt foelgende kriterier:

- en hoej grad af prisstabilitet; dette vil fremgaa af en inflationstakt, som ligger taet op ad inflationstakten i de hoejst tre Medlemsstater, der har naaet de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet;

- holdbare offentlige finanser; dette vil fremgaa af, at Medlemsstaten har opnaaet en offentlig budgetstilling, der ikke udviser et uforholdsmaessigt stort underskud som fastslaaet i henhold til artikel 104 C, stk. 6;

- overholdelse af de normale udsvingsmargener i Det Europaeiske Monetaere Systems valutakursmekanisme i mindst to aar uden devaluering over for andre Medlemsstaters valutaer;

- den varige karakter af den konvergens, Medlemsstaten har opnaaet, samt af dens deltagelse i Det Europaeiske Monetaere Systems valutakursmekanisme, som afspejlet i de langfristede rentesatser.

De fire kriterier, der er naevnt i dette stykke, og de relevante tidsrum, de skal overholdes i, er praeciseret naermere i en protokol, der er knyttet som bilag til denne Traktat. Kommissionens og EMI's beretninger skal ogsaa omhandle ECUens udvikling, resultaterne af markedsintegrationen, situationen for og udviklingen i betalingsbalancens loebende poster og en redegoerelse for udviklingen i enhedsloenomkostningerne og andre prisindeks.

2. Paa grundlag af disse beretninger vurderer Raadet med kvalificeret flertal efter henstilling fra Kommissionen,

- om hver enkelt Medlemsstat opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelsen af en faelles valuta;

- om et flertal af Medlemsstaterne opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelsen af en faelles valuta;

og anbefaler sine konklusioner til Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne. Europa- Parlamentet skal hoeres og forelaegge sin udtalelse for Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne.

3. Under behoerigt hensyn til de beretninger, der er omhandlet i stk. 1, samt til den udtalelse fra Europa- Parlamentet, der er omhandlet i stk. 2, skal Raadet, i sin sammensaetning af stats- og regeringscheferne, med kvalificeret flertal og senest den 31. december 1996 afgoere

- om et flertal af Medlemsstaterne opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelsen af en faelles valuta paa grundlag af de anbefalinger fra Raadet, der er omhandlet i stk. 2;

- om det er hensigtsmaessigt for Faellesskabet at gaa over til tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union;

og i bekraeftende fald

- fastsaette datoen for indledning af tredje fase.

4. Hvis datoen for indledning af tredje fase ikke er blevet fastsat ved udgangen af 1997, indledes den tredje fase den 1. januar 1999. Inden den 1. juli 1998 skal Raadet, i sin sammensaetning af stats- og regeringscheferne, efter en gentagelse af fremgangsmaaden i stk. 1 og 2 med undtagelse af stk. 2, andet led, og under hensyn til de i stk. 1 omhandlede beretninger samt Europa-Parlamentets udtalelse, med kvalificeret flertal og paa grundlag af Raadets anbefalinger som omhandlet i stk. 2 bekraefte, hvilke Medlemsstater der opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelse af en faelles valuta.

Artikel 109 K

1. Saafremt beslutningen er blevet truffet om at fastsaette datoen i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 3, traeffer Raadet paa grundlag af sine anbefalinger som omhandlet i artikel 109 J, stk.

2, med kvalificeret flertal paa grundlag af en henstilling fra Kommissionen afgoerelse om, hvorvidt nogle Medlemsstater skal indroemmes en dispensation som defineret i stk. 3 i naervaerende artikel, og i givet fald hvilke. Saadanne Medlemsstater benaevnes i denne Traktat «Medlemsstater med dispensation».

Saafremt Raadet i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 4, har bekraeftet, hvilke Medlemsstater der opfylder de noedvendige betingelser for indfoerelse af en faelles valuta, skal de Medlemsstater, der ikke opfylder betingelserne, indroemmes en dispensation som defineret i stk. 3 i naervaerende artikel. Saadanne Medlemsstater benaevnes i denne Traktat 'Medlemsstater med dispensation'.

2. Mindst en gang hvert andet aar, eller paa anmodning fra en Medlemsstat med dispensation, aflaegger Kommissionen og ECB beretning til Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 109 J, stk. 1. Efter hoering af Europa-Parlamentet og efter droeftelse i Raadet i dets sammensaetning af stats- og regeringscheferne, traeffer Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen afgoerelse om, hvilke Medlemsstater med dispensation der opfylder de noedvendige betingelser baseret paa kriterierne i artikel 109 J, stk. 1, og ophaever de paagaeldende Medlemsstaters dispensation.

3. En dispensation som anfoert i stk. 1 medfoerer, at foelgende artikler ikke gaelder for den paagaeldende Medlemsstat: artikel 104 C, stk. 9 og 11, artikel 105, stk. 1, 2, 3 og 5, artikel 105 A, 108 A, 109 og artikel 109 A, stk. 2, litra b). Udelukkelsen af den paagaeldende Medlemsstat og dens nationale centralbank fra rettighederne og forpligtelserne inden for ESCB er praeciseret i kapitel IX i ESCB-statutten.

4. I artikel 105, stk. 1, 2 og 3, artikel 105 A, 108 A, 109 og artikel 109 A, stk. 2, litra b), forstaas ved Medlemsstater 'Medlemsstater uden dispensation'.

5. Stemmerettighederne for Medlemsstater med dispensation suspenderes i forbindelse med de raadsafgoerelser, hvortil der henvises i de i stk. 3 naevnte artikler i denne Traktat. Uanset artikel 148 og artikel 189 A, stk. 1, defineres kvalificeret flertal i dette tilfaelde som to tredjedele af de stemmer, der er afgivet af repraesentanterne for Medlemsstater uden dispensation som vaegtet i overensstemmelse med artikel 148, stk. 2, og der kraeves enstemmighed blandt de paagaeldende Medlemsstater for saa vidt angaar en retsakt, der kraever enstemmighed.

6. Artikel 109 H og 109 I finder fortsat anvendelse paa en Medlemsstat med dispensation.

Artikel 109 L

1. Straks efter, at afgoerelsen om datoen for indledning af tredje fase er truffet i overensstemmelse med artikel 109 J, stk. 3, eller i paakommende tilfaelde straks efter den 1. juli 1998:

- vedtager Raadet de bestemmelser, der henvises til i artikel 106, stk. 6;

- udpeger regeringerne i Medlemsstaterne uden dispensation efter fremgangsmaaden i artikel 50 i ESCB-statutten formanden, naestformanden og de oevrige medlemmer af ECB's Direktion. Hvis der er Medlemsstater med dispensation, kan antallet af medlemmer af Direktionen vaere mindre end det, der er fastsat i artikel 11.1 i ESCB-statutten, men det maa under ingen omstaendigheder vaere under fire.

Saa snart Direktionen er blevet udnaevnt, er ESCB og ECB oprettet, og de forbereder deres fulde virke som beskrevet i denne Traktat og ESCB-statutten. Den fulde udoevelse af deres befoejelser begynder paa tredje fases foerste dag.

2. Saa snart ECB er oprt,ette overtager ECB om noedvendigt EMI's opgaver. EMI traeder i likvidation, naar ECB er oprettet; de naermere regler for likvidationen er fastsat i EMI-statutten.

3. Hvis og saa laenge der er Medlemsstater med dispensation, og med forbehold af artikel 106, stk. 3, i denne Traktat, nedsaettes ECB's Generelle Raad, jf. artikel 45 i ESCB- statutten, som ECB's tredje besluttende organ.

4. Paa datoen for indledning af tredje fase vedtager Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed blandt Medlemsstaterne uden dispensation paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB, de omregningskurser, til hvilke deres valutaer fastlaases uigenkaldeligt, og til hvilken uigenkaldeligt fastlaast kurs ECUen traeder i stedet for disse valutaer, og ECUen vil blive en selvstaendig valuta. Denne foranstaltning aendrer ikke i sig selv ECUens vaerdi udadtil. Raadet traeffer efter samme fremgangsmaade ogsaa de andre foranstaltninger, som er noedvendige for en hurtig indfoerelse af ECUen som disse Medlemsstaters faelles valuta.

5. Hvis det i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel 109 K, stk. 2, besluttes at ophaeve en dispensation, vedtager Raadet med enstemmighed blandt Medlemsstaterne uden dispensation og den beroerte Medlemsstat, paa forslag af Kommissionen og efter hoering af ECB, den kurs, til hvilken ECUen traeder i stedet for den beroerte Medlemsstats valuta, og traeffer de andre foranstaltninger, som er noedvendige for indfoerelse af ECUen som faelles valuta i den paagaeldende Medlemsstat.

Artikel 109 M

1. Indtil indledningen af tredje fase behandler hver Medlemsstat sin valutakurspolitik som et spoergsmaal af faelles interesse. Medlemsstaterne tager i denne forbindelse hensyn til erfaringer fra samarbejdet inden for rammerne af Det Europaeiske Monetaere System (EMS) og udviklingen af ECUen under iagttagelse af de gaeldende befoejelser.

2. Fra indledningen af tredje fase og saa laenge en Medlemsstat har dispensation finder stk. 1 tilsvarende anvendelse paa den paagaeldende Medlemsstats valutakurspolitik.«

26) Overskriften til tredje del, afsnit II, kapitel 4, erstattes af foelgende:

»AFSNIT VII

DEN FAELLES HANDELSPOLITIK«

27) Artikel 111 ophaeves.

28) Artikel 113 affattes saaledes:

»Artikel 113

1. Den faelles handelspolitik bygger paa ensartede principper navnlig for saa vidt angaar toldaendringer, indgaaelse af told- og handelsaftaler, gennemfoerelse af ensartethed i liberaliseringsforanstaltninger, eksportpolitik og handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger, herunder foranstaltninger mod dumping og subsidieordninger.

2. Kommissionen fremsaetter forslag for Raadet vedroerende ivaerksaettelse af den faelles handelspolitik.

3. Skal der foeres forhandlinger om aftaler med en eller flere stater eller internationale organisationer, retter Kommissionen henstillinger til Raadet, som bemyndiger den til at indlede de noedvendige forhandlinger.

Disse forhandlinger foeres af Kommissionen inden for rammerne af direktiver, som Raadet kan meddele den, og i samraad med et saerligt udvalg, der er udpeget af Raadet til at bistaa den i dette arbejde.

De relevante bestemmelser i artikel 228 finder anvendelse.

4. Ved udoevelsen af de befoejelser, som i denne artikel er tillagt Raadet, traeffer det afgoerelse med kvalificeret flertal.«

29) Artikel 114 ophaeves.

30) Artikel 115 affattes saaledes:

»Artikel 115

For at sikre, at gennemfoerelse af de handelspolitiske foranstaltninger, som Medlemsstaterne har truffet i overensstemmelse med denne Traktat, ikke hindres af fordrejninger i samhandelen, eller i tilfaelde af, at forskelle mellem disse foranstaltninger medfoerer oekonomiske vanskeligheder i en eller flere Stater, retter Kommissionen henstilling om metoderne for det noedvendige samarbejde fra de andre Medlemsstaters side. Goer Kommissionen ikke dette, kan den bemyndige Medlemsstaterne til at traeffe de noedvendige beskyttelsesforanstaltninger paa de vilkaar og i den naermere udformning, som den fastsaetter.

I tilfaelde af uopsaettelighed anmoder Medlemsstaterne Kommissionen om bemyndigelse til selv at traeffe de noedvendige foranstaltninger; Kommissionen udtaler sig hurtigst muligt, og de paagaeldende Medlemsstater underretter derefter de oevrige Medlemsstater. Kommissionen kan til enhver tid beslutte, at de paagaeldende Medlemsstater skal aendre eller ophaeve disse foranstaltninger.

Fortrinsvis skal saadanne foranstaltninger vaelges, som medfoerer de mindste forstyrrelser i det faelles markeds funktion.«

31) Artikel 116 ophaeves.

32) Overskriften til tredje del, afsnit III erstattes af foelgende:

»AFSNIT VIII

SOCIAL- OG ARBEJDSMARKEDSPOLITIKKEN, UDDANNELSE, ERHVERVSUDDANNELSE OG UNGDOM«

33) Artikel 118 A, stk. 2, foerste afsnit, affattes saaledes:

»2. Med henblik paa at bidrage til at virkeliggoere det i stk. 1 fastlagte maal vedtager Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, ved udstedelse af direktiver de minimumsforskrifter, der skal gennemfoeres gradvis under hensyntagen til de vilkaar og tekniske bestemmelser, der gaelder i hver af Medlemsstaterne.«

34) Artikel 123 affattes saaledes:

»Artikel 123

For at forbedre arbejdskraftens beskaeftigelsesmuligheder inden for det indre marked og saaledes bidrage til en hoejnelse af levestandarden oprettes der inden for rammerne af nedennaevnte bestemmelser en europaeisk socialfond, som skal lette arbejdskraftens adgang til beskaeftigelse og fremme dens geografiske og faglige bevaegelighed inden for Faellesskabet samt lette tilpasningen til industrielle aendringer og til aendringer i produktionssystemerne, navnlig ved erhvervsuddannelse og omskoling.«

35) Artikel 125 affattes saaledes:

»Artikel 125

Raadet vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg gennemfoerelsesbestemmelserne vedroerende Den Europaeiske Socialfond.«

36) Artikel 126, 127 og 128 erstattes af foelgende:

»Kapitel 3

Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom

Artikel 126

1. Faellesskabet bidrager til udviklingen af et hoejt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem Medlemsstaterne og om noedvendigt at stoette og supplere disses indsats, med fuld respekt for Medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.

2. Maalene for Faellesskabets indsats er - at udvikle den europaeiske dimension paa uddannelsesomraadet, navnlig gennem undervisning i og udbredelse af Medlemsstaternes sprog;

- at begunstige studerendes og laereres mobilitet, bl.a. ved at fremme den akademiske anerkendelse af eksamensbeviser og studieperioder;

- at fremme samarbejdet mellem uddannelsesinstitutionerne;

- at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om spoergsmaal, som er faelles for Medlemsstaternes uddannelsessystemer;

- at tilskynde til udvikling af udvekslingen af unge og ungdomsledere;

- at tilskynde til udvikling af fjernundervisning.

3. Faellesskabet og Medlemsstaterne fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskaeftiger sig med uddannelsesforhold, herunder navnlig Europaraadet.

4. For at bidrage til virkeliggoerelse af maalene i denne artikel vedtager Raadet

- efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: tilskyndelsesforanstaltninger, men uden at der er tale om nogen form for harmonisering af Medlemsstaternes love og administrative bestemmelser;

- med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen: henstillinger.

Artikel 127

1. Faellesskabet ivaerksaetter en erhvervsuddannelsespolitik, der stoetter og supplerer Medlemsstaternes aktioner med fuld respekt for, at ansvaret for undervisningsindholdet og tilrettelaeggelsen af erhvervsuddannelserne ligger hos Medlemsstaterne.

2. Maalene for Faellesskabets indsats er

- at lette tilpasningen til den industrielle udvikling, navnlig ved erhvervsuddannelse og omskoling,

- at forbedre den grundlaeggende erhvervsuddannelse samt efter- og videreuddannelsen for at lette den erhvervsmaessige integration og reintegration paa arbejdsmarkedet,

- at lette adgangen til erhvervsuddannelse og begunstige mobiliteten for erhvervslaerere og personer under uddannelse, navnlig unge,

- at stimulere samarbejdet om erhvervsuddannelse mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder,

- at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om spoergsmaal, der er faelles for Medlemsstaternes uddannelsessystemer.

3. Faellesskabet og Medlemsstaterne fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskaeftiger sig med erhvervsuddannelsesforhold.

4. Raadet vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg foranstaltninger, som kan bidrage til virkeliggoerelsen af de maal, der er anfoert i denne artikel, men uden at der er tale om nogen form for harmonisering af Medlemsstaternes love og administrative bestemmelser.«

37) Foelgende indsaettes:

»AFSNIT IX

KULTUR

Artikel 128

1. Faellesskabet bidrager til, at Medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhaever den faelles kulturarv.

2. Faellesskabet skal ved sin indsats fremme samarbejdet mellem Medlemsstaterne og om noedvendigt stoette og udbygge Medlemsstaternes indsats paa foelgende omraader:

- forbedring af kendskabet til og formidlingen af de europaeiske folkeslags kultur og historie;

- bevarelse og beskyttelse af den kulturarv, der er af europaeisk betydning;

- ikke-kommercielle kulturelle udvekslinger;

- kunstneriske og litteraere frembringelser, herunder i den audiovisuelle sektor.

3. Faellesskabet og dets Medlemsstater fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskaeftiger sig med kulturelle forhold, herunder navnlig Europaraadet.

4. Faellesskabet tager hensyn til de kulturelle aspekter i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i denne Traktat.

5. For at bidrage til virkeliggoerelse af maalene i denne artikel vedtager Raadet

- efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Regionsudvalget: ilskyndelsesforanstaltninger, men uden at der er tale om nogen form for harmonisering af Medlemsstaternes love og administrative bestemmelser; Raadet traeffer afgoerelse med enstemmighed under hele den i artikel 189 B omhandlede fremgangsmaade;

- med enstemmighed paa forslag af Kommissionen: henstillinger.«

38) Afsnit IV, V, VI og VII erstattes af foelgende:

»AFSNIT X

FOLKESUNDHED

Artikel 129

1. Faellesskabet bidrager til virkeliggoerelsen af et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem Medlemsstaterne og om noedvendigt stoette deres indsats.

Faellesskabets indsats skal vaere rettet mod forebyggelse af sygdomme, navnlig de alvorligste sygdomme, herunder narkotikamisbrug, idet det fremmer forskning i deres aarsager og spredning samt sundhedsoplysning og -uddannelse.

De krav, der findes paa sundhedsomraadet indgaar som led i Faellesskabets politik paa andre omraader.

2. Medlemsstaterne samordner indbyrdes, og i kontakt med Kommissionen, deres politikker og programmer paa de i stk. 1 omhandlede omraader. Kommissionen kan i naer kontakt med Medlemsstaterne tage ethvert passende initiativ for at fremme denne samordning.

3. Faellesskabet og Medlemsstaterne fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskaeftiger sig med folkesundhed.

4. For at bidrage til virkeliggoerelse af maalene i denne artikel vedtager Raadet

- efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: tilskyndelsesforanstaltninger, men uden at der er tale om nogen form for harmonisering af Medlemsstaternes love og administrative

- med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen: henstillinger.

AFSNIT XI

FORBRUGERBESKYTTELSE

Artikel 129 A

1. Faellesskabet bidrager til virkeliggoerelsen af et hoejt forbrugerbeskyttelsesniveau ved:

a) foranstaltninger, som det vedtager i henhold til artikel 100 A som led i gennemfoerelsen af det indre marked,

b) saerlige aktioner, som stoetter og supplerer den politik, Medlemsstaterne foerer med henblik paa at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og oekonomiske interesser og sikre en passende forbrugeroplysning.

2. Raadet vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg de saerlige aktioner, der er omhandlet i stk. 1, litra b).

3. Aktioner, som vedtages i medfoer af stk. 2, er ikke til hinder for, at den enkelte Medlemsstat opretholder eller indfoerer strengere beskyttelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger skal vaere forenelige med denne Traktat. De meddeles Kommissionen.

AFSNIT XII

TRANSEUROPAEISKE NET

Artikel 129 B

1. For at bidrage til virkeliggoerelsen af maalene i artikel 7 A og 130 A og give unionsborgerne, de erhvervsdrivende og de regionale og lokale administrative enheder mulighed for fuldt ud at udnytte de fordele, som etableringen af et omraade uden indre graenser medfoerer, bidrager Faellesskabet til oprettelse og udvikling af transeuropaeiske net paa transport-, telekommunikations- og energiinfrastrukturomraadet.

2. Inden for rammerne af et aabent og konkurrencepraeget markedssystem tager Faellesskabets indsats sigte paa at fremme de nationale nets indbyrdes sammenkobling og interoperabilitet samt adgangen til disse net. I denne indsats tilgodeses isaer noedvendigheden af at skabe forbindelse mellem paa den ene side oeomraader, indlandsomraader og randomraader og paa den anden side Faellesskabets centrale omraader.

Artikel 129 C

1. Med henblik paa virkeliggoerelsen af maalene i artikel 129 B

- skal Faellesskabet opstille et saet retningslinjer omfattende maal og prioriteter samt hovedlinjerne i de aktioner, der paataenkes gennemfoert for transeuropaeiske net; i disse retningslinjer fastlaegges projekter af faelles interesse;

- skal Faellesskabet ivaerksaette enhver form for aktion, som maatte vaere noedvendig for at sikre nettenes interoperabilitet, navnlig inden for harmonisering af tekniske standarder;

- kan Faellesskabet stoette medlemsstaternes finansielle indsats til fordel for projekter af faelles interesse, der finansieres af Medlemsstaterne, og som fastlaegges inden for rammerne af de retningslinjer, der er omhandlet i foerste led, navnlig i form af forundersoegelser, laanegarantier eller rentegodtgoerelser;

I Faellesskabet kan ogsaa gennem den samhoerighedsfond, der skal oprettes senest den 31. december 1993 i overensstemmelse med artikel 130 D, bidrage til finansieringen af specifikke projekter i Medlemsstaterne paa transportinfrastrukturomraadet. I Faellesskabets indsats tages der hensyn til projekternes oekonomiske levedygtighed.

2. Medlemsstaterne samordner indbyrdes, i kontakt med Kommissionen, den politik, der foeres paa nationalt plan, og som kan faa vaesentlig indflydelse paa gennemfoerelsen af maalene i artikel 129 B. Kommissionen kan i snaevert samarbejde med Medlemsstaterne tage ethvert egnet initiativ for at fremme denne samordning.

3. Faellesskabet kan beslutte at samarbejde med tredjelande for at fremme projekter af gensidig interesse og sikre nettenes interoperabilitet.

Artikel 129 D

De i artikel 129 C, stk. 1, omhandlede retningslinjer vedtages af Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Retningslinjer og projekter af faelles interesse, der vedroerer en Medlemsstats omraade, kraever den paagaeldende Medlemsstats godkendelse.

Raadet vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, de oevrige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 129 C, stk. 1.

AFSNIT XIII

INDUSTRI

Artikel 130

1. Faellesskabet og medlemsstaterne soerger for, at de noedvendige betingelser for udviklingen af faellesskabsindustriens konkurrenceevne er til stede.

Med henblik herpaa tager deres indsats i overensstemmelse med et aabent og konkurrencepraeget markedssystem sigte paa:

- at industrien hurtigere kan tilpasse sig strukturforandringerne;

- at fremme et klima, der er gunstigt for initiativer og udvikling af virksomheder overalt i Faellesskabet, navnlig smaa og mellemstore virksomheder;

- at fremme et klima, der er gunstigt for samarbejde mellem virksomheder;

- at fremme udnyttelsen af det industrielle potentiale i politikkerne for innovation, forskning og teknologisk udvikling.

2. Medlemsstaterne raadfoerer sig med hinanden i kontakt med Kommissionen og samordner om noedvendigt deres aktioner. Kommissionen kan tage de initiativer, den finder hensigtsmaessige for at fremme denne samordning.

3. Faellesskabet bidrager til gennemfoerelsen af maalene i stk. 1 gennem de politikker og aktioner, som det ivaerksaetter i henhold til andre bestemmelser i denne Traktat. Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen efter hoering af Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, kan traeffe beslutning om specifikke foranstaltninger til stoette for medlemsstaternes aktioner med henblik paa virkeliggoerelse af maalene i stk. 1.

Dette traktatafsnit danner ikke grundlag for Faellesskabets indfoerelse af nogen form for foranstaltning, som kan fordreje konkurrencen.

AFSNIT XIV

OEKONOMISK OG SOCIAL SAMHOERIGHED

Artikel 130 A

For at fremme en harmonisk udvikling af Faellesskabet som helhed udvikler og fortsaetter dette sin indsats for at styrke sin oekonomiske og sociale samhoerighed.

Faellesskabet straeber navnlig efter at formindske forskellene mellem de forskellige omraaders udviklingsniveauer og forbedre situationen i de mindst begunstigede omraader, herunder landdistrikterne.

Artikel 130 B

Medlemsstaterne foerer deres oekonomiske politik og samordner denne med henblik paa tillige at naa de maal, der er fastlagt i artikel 130 A. Udformningen og gennemfoerelsen af Faellesskabets politikker og aktioner samt gennemfoerelsen af det indre marked skal ske under hensyntagen til maalene i artikel 130 A og skal bidrage til deres virkeliggoerelse. Faellesskabet stoetter ligeledes denne virkeliggoerelse med den virksomhed, som det udoever gennem strukturfondene (Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, Den Europaeiske Socialfond og Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling), Den Europaeiske Investeringsbank og andre eksisterende finansielle instrumenter.

Kommissionen aflaegger hvert tredje aar rapport til Europa- Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om fremskridtene i forbindelse med virkeliggoerelsen af den oekonomiske og sociale samhoerighed, og om hvordan de forskellige midler efter denne artikel har bidraget hertil. Rapporten ledsages i givet fald af passende forslag.

Hvis det viser sig noedvendigt med saerlige aktioner ud over fondene og med forbehold af de foranstaltninger, der traeffes som led i Faellesskabets oevrige politikker, kan disse aktioner vedtages af Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.

Artikel 130 C

Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling skal bidrage til at udligne de stoerste regionale skaevheder i Faellesskabet ved at deltage i udviklingen og strukturtilpasningen af de omraader, der er bagefter i udvikling, og i omstillingen af de industriomraader, der er i tilbagegang.

Artikel 130 D

Med forbehold af artikel 130 E definerer Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, strukturfondenes opgaver, hovedmaal og indretning, hvilket kan medfoere en sammenlaegning af fondene.

Raadet fastsaetter ogsaa efter samme fremgangsmaade de almindelige regler, der skal gaelde for fondene, samt de noedvendige bestemmelser for at sikre disses effektivitet og samordningen mellem fondene indbyrdes og med andre eksisterende finansielle instrumenter. Raadet opretter efter samme fremgangsmaade inden den 31. december 1993 en samhoerighedsfond, der yder finansielle bidrag til projekter inden for miljoe og transeuropaeiske net paa transportinfrastrukturomraadet.

Artikel 130 E

Gennemfoerelsesbeslutningerne vedroerende Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling traeffes af Raadet, der traeffer afgoerelse paa forslag af Kommissionen efter fremgangsmaaden i artikel 189 C samt efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.

For saa vidt angaar Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, og Den Europaeiske Socialfond, finder henholdsvis artikel 43 og 125 fortsat anvendelse.

AFSNIT XV

FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING

Artikel 130 F

1. Faellesskabet har som maal at styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for Faellesskabets industri og at fremme udviklingen af dens internationale konkurrenceevne samt at fremme alle de forskningsaktioner, der skoennes noedvendige i medfoer af andre kapitler i denne Traktat.

2. I dette oejemed opmuntrer det i hele Faellesskabet virksomheder, herunder smaa og mellemstore virksomheder, forskningscentre og universiteter i deres indsats for forskning og teknologisk udvikling af hoej kvalitet; det stoetter deres samarbejdsbestraebelser, idet det i saerdeleshed soeger at goere det muligt for virksomhederne at udnytte mulighederne i det indre marked fuldt ud, isaer ved at skabe fri adgang til de enkelte landes offentlige aftaler, ved at fastlaegge faelles standarder og ved at fjerne juridiske og fiskale hindringer for dette samarbejde.

3. Alle Faellesskabets aktioner i henhold til denne Traktat, herunder demonstrationsaktioner, vedroerende forskning og teknologisk udvikling vedtages og ivaerksaettes efter bestemmelserne i dette afsnit.

Artikel 130 G

Med henblik paa at naa disse maal gennemfoerer Faellesskabet foelgende aktioner, som skal supplere de aktioner, der ivaerksaettes i Medlemsstaterne:

a) ivaerksaettelse af programmer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration gennem fremme af samarbejdet med og mellem virksomheder, forskningscentre og universiteter;

b) fremme af samarbejdet vedroerende forskning, teknologisk udvikling og demonstration i Faellesskabet med tredjelande og internationale organisationer;

c) formidling og nyttiggoerelse af resultaterne af aktiviteter vedroerende forskning, teknologisk udvikling og demonstration i Faellesskabet;

d) fremme af uddannelse og mobilitet for forskere i Faellesskabet.

Artikel 130 H

1. Faellesskabet og Medlemsstaterne samordner deres indsats inden for forskning og teknologisk udvikling for at sikre den indbyrdes sammenhaeng mellem de nationale politikker og Faellesskabets politik.

2. Kommissionen kan i naert samarbejde med Medlemsstaterne tage ethvert initiativ, der kan bidrage til at fremme den i stk. 1 naevnte samordning.

Artikel 130 I

1. Raadet vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg et fleraarigt rammeprogram, som omfatter samtlige Faellesskabets aktioner. Raadet traeffer afgoerelse med enstemmighed under hele den i artikel 189 B omhandlede fremgangsmaade.

I rammeprogrammet:

- fastsaettes de videnskabelige og teknologiske maal, der skal opnaas ved de i artikel 130 G omhandlede aktioner, samt prioriteringerne i forbindelse hermed;

- angives hovedlinjerne i disse aktioner;

- fastsaettes det samlede maksimumsbeloeb og de naermere vilkaar for Faellesskabets finansielle deltagelse i rammeprogrammet samt de paataenkte aktioners respektive andele.

2. Rammeprogrammet tilpasses eller udbygges paa baggrund af udviklingen.

3. Rammeprogrammet ivaerksaettes ved hjaelp af saerprogrammer, der udarbejdes inden for hver enkelt af aktionerne. I hvert saerprogram angives de naermere bestemmelser for programmets gennemfoerelse, varigheden af dette og de midler, der skoennes noedvendige hertil. Summen af de beloeb, der skoennes noedvendige, og som fastsaettes i saerprogrammerne, maa ikke overstige det samlede maksimumsbeloeb for rammeprogrammet og for hver enkelt aktion.

4. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa- Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, vedtager saerprogrammerne.

Artikel 130 J

Med henblik paa ivaerksaettelsen af det fleraarige rammeprogram fastsaetter Raadet:

- reglerne for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse;

- reglerne for formidling af forskningsresultater.

Artikel 130 K

Under ivaerksaettelsen af det fleraarige rammeprogram kan der vedtages supplerende programmer, hvori der kun deltager visse Medlemsstater, som sikrer finansieringen med forbehold af eventuel deltagelse fra Faellesskabets side.

Raadet vedtager de regler, der skal finde anvendelse paa de supplerende programmer, navnlig vedroerende videnformidling og andre Medlemsstaters adgang.

Artikel 130 L

Under ivaerksaettelsen af det fleraarige rammeprogram kan Faellesskabet i forstaaelse med de paagaeldende Medlemsstater aabne mulighed for deltagelse i forsknings- og udviklingsprogrammer, der ivaerksaettes af flere Medlemsstater, herunder deltagelse i de strukturer, der oprettes for gennemfoerelsen af disse programmer.

Artikel 130 M

Under ivaerksaettelsen af det fleraarige rammeprogram kan Faellesskabet aabne mulighed for et samarbejde vedroerende forskning, teknologisk udvikling og demonstration i Faellesskabet med tredjelande eller internationale organisationer.

De naermere bestemmelser for dette samarbejde kan fastlaegges ved aftaler mellem Faellesskabet og de paagaeldende tredjeparter, idet disse aftaler forhandles og indgaas i overensstemmelse med artikel 228.

Artikel 130 N

Faellesskabet kan oprette faellesforetagender eller enhver anden struktur, der er noedvendig for korrekt gennemfoerelse af programmerne for forskning, teknologisk udvikling og demonstration i Faellesskabet.

Artikel 130 O

Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de i artikel 130 N omhandlede bestemmelser.

Raadet, der traeffer afgoerelse efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de i artikel 130 J, 130 K og 130 L omhandlede bestemmelser. Vedtagelsen af de supplerende programmer kraever endvidere de paagaeldende Medlemsstaters samtykke.

Artikel 130 P

I begyndelsen af hvert aar forelaegger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Raadet. Denne rapport omhandler navnlig de aktiviteter, der har fundet sted det foregaaende aar inden for forskning og teknologisk udvikling og resultatformidling, samt arbejdsprogrammet for det igangvaerende aar.

AFSNIT XVI

MILJOE

Artikel 130 R

1. Faellesskabets politik paa miljoeomraadet skal bidrage til forfoelgelse af nedennaevnte maal:

- bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljoekvaliteten,

- beskyttelse af menneskers sundhed,

- en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne,

- fremme paa internationalt plan af foranstaltninger til loesning af de regionale og globale miljoeproblemer.

2. Faellesskabets politik paa miljoeomraadet tager sigte paa et hoejt beskyttelsesniveau under hensyntagen til de forskelligartede forhold, der goer sig gaeldende i de forskellige omraader i Faellesskabet. Den bygger paa forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for miljoeskader fortrinsvis ved kilden og princippet om, at forureneren betaler. Kravene med hensyn til miljoebeskyttelse skal integreres i udformningen og gennemfoerelsen af Faellesskabets politikker paa andre omraader.

I den forbindelse skal de harmoniseringsforanstaltninger, der skal ivaerksaettes for at opfylde disse krav, i de relevante tilfaelde omfatte en beskyttelsesklausul, der giver Medlemsstaterne bemyndigelse til af ikke-oekonomiske miljoehensyn at traeffe foreloebige foranstaltninger, der underkastes en faellesskabskontrolprocedure.

3. Ved udarbejdesen af Faellesskabets politik paa miljoeomraadet tages der hensyn til:

- eksisterende videnskabelige og tekniske data,

- de miljoemaessige forhold i de forskellige omraader i Faellesskabet,

- fordele og ulemper ved foranstaltningens gennemfoerelse eller undladelse af at gennemfoere den,

- den oekonomiske og sociale udvikling i Faellesskabet som helhed og den afbalancerede udvikling i dets omraader.

4. Inden for rammerne af deres respektive befoejelser samarbejder Faellesskabet og Medlemsstaterne med tredjelande og med de kompetente internationale organisationer. De naermere bestemmelser vedroerende samarbejdet for saa vidt angaar Faellesskabet kan nedfaeldes i aftaler mellem dette og de paagaeldende tredjeparter, idet disse aftaler forhandles og indgaas i overensstemmelse med artikel 228.

Det foregaaende afsnit beroerer ikke Medlemsstaternes kompetence til at forhandle i internationale organer og indgaa internationale aftaler.

Artikel 130 S

1. Raadet traeffer efter fremgangsmaaden i artikel 189 C og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg afgoerelse om de aktioner, der skal ivaerksaettes af Faellesskabet med henblik paa at gennemfoere de maal, der er anfoert i artikel 130 R.

2. Uanset den i stk. 1 naevnte fremgangsmaade for beslutningstagning og med forbehold af bestemmelserne i artikel 100 A vedtager Raadet, der traeffer afgoerelse med enstemmighed paa forslag af Kommissionen og efter hoering af Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg,

- bestemmelser af hovedsagelig fiskal karakter,

- foranstaltninger vedroerende fysisk planlaegning,

arealanvendelse, bortset fra affaldshaandtering og foranstaltninger af generel karakter, samt forvaltning af vandressourcerne,

- foranstaltninger, der i vaesentlig grad beroerer en Medlemsstats valg mellem forskellige energikilder og den generelle sammensaetning af dens energiforsyning.

Raadet kan paa betingelserne i det foregaaende afsnit fastlaegge de i dette stykke naevnte spoergsmaal, om hvilke der skal traeffes afgoerelse me kvalificeret flertal.

3. Paa andre omraader vedtager Raadet efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg generelle handlingsprogrammer for prioriterede maal, som skal virkeliggoeres.

Raadet vedtager paa betingelserne i stk. 1 eller efter omstaendighederne stk. 2 de noedvendige foranstaltninger for disse programmers ivaerksaettelse.

4. Med forbehold af visse foranstaltninger af faellesskabskarakter finansieres og gennemfoeres miljoepolitikken af Medlemsstaterne.

5. Med forbehold af princippet om, at forureneren betaler, fastsaetter Raadet, saafremt en foranstaltning, der bygger paa bestemmelserne i stk. 1, indebaerer udgifter, der skoennes uforholdsmaessigt store for en Medlemsstats offentlige myndigheder, i den retsakt, hvorved paagaeldende foranstaltning vedtages, passende bestemmelser i form af:

- undtagelser af midlertidig karakter og/eller

- f