ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Kontrolní úřad ESVO (ESA) přijal dne 29. června 2020 rozhodnutí ve věci č. 71480 (dále jen „rozhodnutí“), v němž dospěl k závěru, že Telenor porušil článek 54 Dohody o EHP tím, že uplatňoval nespravedlivé sazby, které neumožňovaly stejně výkonným konkurentům, kteří se spoléhali na velkoobchodní služby přístupu k veřejné mobilní telefonní síti a originace volání na veřejné mobilní telefonní síti Telenoru v Norsku, aby replikovali služby samostatného mobilního širokopásmového připojení nabízené společností Telenor Norge AS rezidenčním zákazníkům v Norsku, aniž by utrpěli ztráty, včetně velkoobchodních tarifů celostátních operátorů roamingu účtovaných společnosti Network Norway (NwN) v období od 1. srpna 2008 do 31. srpna 2010, velkoobchodních tarifů operátorů virtuálních mobilních sítí účtovaných společnosti Ventelo od 1. ledna 2008 do 30. listopadu 2010 a velkoobchodních tarifů provozovatele služeb od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2012.
1.

Zachováním platnosti i) systému udělování povolení pro dovoz syrových vajec a nezpracovaných vaječných výrobků, jak jsou stanoveny v článku 10 zákona č. 25/1993 a čl. 3 písm. e) a článku 4 nařízení (IS) č. 448/2012; ii) systému udělování povolení pro dovoz nepasterizovaného mléka a mléčných výrobků zpracovaných z nepasterizovaného mléka a další požadavků, jak jsou stanoveny v článku 10 zákona č. 25/1993 a čl. 3 písm. f) a článcích 4 a 5 nařízení (IS) č. 448/2012, a zákazu prodeje dovážených mléčných výrobků zpracovaných z nepasterizovaného mléka, jak stanoví článek 7a nařízení (IS) č. 104/2010; a iii) správních postupů, v jejichž rámci se požaduje, aby dovozci měli povinnost učinit prohlášení a získat povolení pro dovoz ošetřených vajec a mléčných výrobků, jak jsou stanoveny v souvislosti s uplatňováním nařízení (IS) č. 448/2012, Island nesplnil své povinnosti vyplývající z právního aktu uvedeného v bodě 1.1.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP, směrnice Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, ve znění změn začleněných do dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě a odvětvových úprav v příloze I této dohody, a to zejména článku 5 této směrnice.
—

Žaloba se týká skutečnosti, že Island nejpozději do 12. září 2017 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 12. července 2017, které se zabývá neprovedením nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/514 ze dne 18. prosince 2014 o informacích, které mají podávat příslušné orgány Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, uvedeného v bodě 31bbe přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněného do uvedené dohody protokolem č. 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“), do islandského právního řádu.
1.

prohlásil, že Lichtenštejnské knížectví nesplnilo své povinnosti vyplývající z článků 9, 10, 13 a 16 aktu uvedeného v bodě 1 přílohy X Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu), který byl do Dohody EHP začleněn protokolem 1 k této dohodě a, jestliže usazování a poskytování přeshraničních služeb nespadá do oblasti působnosti uvedeného aktu, své povinnosti vyplývající z článků 31 a 36 Dohody o EHP tím, že: a) ponechává v platnosti článek 7 lichtenštejnského obchodního zákoníku upravující režim, na základě něhož mají podniky, které se hodlají usadit v Lichtenštejnsku, povinnost získat předchozí povolení, a b) ponechává v platnosti čl. 8 odst. 1 lichtenštejnského obchodního zákoníku v rozsahu, v němž stanovuje nejasné a nejednoznačné podmínky, jež podniky, které se hodlají usadit v Lichtenštejnsku, musí splnit k tomu, aby získaly předchozí povolení (konkrétně povinnost mít k dispozici potřebné zaměstnance a povinnost mít dostatečnou znalost německého jazyka), a c) nezajišťuje, aby nedocházelo ke zdvojení požadavků, které jsou rovnocenné nebo v podstatě srovnatelné, co se týče jejich účelu, a kterým již poskytovatel podléhá v jiném státě EHP nebo v tomtéž státě EHP v rámci řízení o vydání předchozího povolení podnikům, jež se hodlají usadit v Lichtenštejnsku, a aby byly jasně stanoveny postupy a formální požadavky týkající se povolovacího režimu podle obchodního zákoníku, a d) ponechává v platnosti článek 21 lichtenštejnského obchodního zákoníku upravující režim, na základě něhož mají podniky, které v Lichtenštejnsku hodlají poskytovat přeshraniční služby, povinnost získat předchozí povolení; a dále
—

v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 14. března 2015 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 14. ledna 2015 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce, uvedenou v bodě 15q kapitole XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“),
—

v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 18. února 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 18. prosince 2013 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Komise 2010/26/EU ze dne 31. března 2010, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje („akt“), uvedenou v kapitole XXIV bodě 1a sedmé odrážce přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě,
—

v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 19. dubna 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 19. února 2014 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 ze dne 23. dubna 2009 o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři v případě nehod, uvedené v kapitole V bodě 56x přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněné do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě,
—

v této žalobě Kontrolního úřadu ESVO se uvádí, že Island nejpozději do 5. listopadu 2012 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 5. září 2012 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/22/ES ze dne 23. dubna 2009 o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů (akt) uvedenou v bodě 7d přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě,
1.

Je postup členského státu (A), který je smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru a který pro účely přiznání daně z příjmu neumožňuje manželům sloučit jejich osobní daňové úlevy, jestliže se oba manželé přestěhují ze státu (A) a žijí v jiném státě (B) Evropského hospodářského prostoru, kde jeden z nich pobírá důchod ze státu (A) a druhý nemá žádný příjem, přičemž by se daňové postavení manželů v případě, že by oba žili ve státě (A), lišilo, včetně toho, že by měli nárok sloučit své osobní daňové úlevy, v souladu s článkem 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru a/nebo článkem 7 směrnice 2004/38/ES?
—

Dne 11. srpna 2006 podal žalobce stížnost ke Kontrolnímu úřadu ESVO, ve které tvrdí, že město Oslo poskytlo podporu společnosti AS Oslo Sporveier (nyní Ruter AS) a její dceřiné společnosti AS Sporveisbussene (nyní Unibuss AS), a tím porušilo článek 61 Dohody o EHP.
CS Úřední věstník Evropské unie C 40/15

Žádost o stanovisko Soudního dvoru ESVO předložené dne 24. října 2007 Follo tingrett ve věci L'Oréal Norge AS v. Per Aarskog AS a ostatní

(Věc E-9/07)

(2008/C 40/06)

Dopisem ze dne 24. října 2007 byla soudem Follo tingrett (okresní soud Follo) podána k Soudnímu dvoru ESVO žádost o stanovisko ve věci L'Oréal Norge AS v. Per Aarskog AS a ostatní, která byla na podatelnu soudu doručena dne 31. října 2007. Žádost se týká těchto otázek:

1) Dá se čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 89/104/EHS chápat tak, že má majitel ochranné známky právo zabránit dovozům z třetích zemí vně EHS, pokud k těmto dovozům dojde bez souhlasu majitele ochranné známky?
—

V březnu 1999 přijal Island zákon č. 31/1999 o mezinárodních obchodních společnostech, aniž by to oznámil Kontrolnímu úřadu ESVO; viz čl. 1 odst. 3 protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.
C 204/23

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 10. března 2020

ve věci E-3/19

Gable Insurance AG in Konkurs

(směrnice 2009/138/ES – platební neschopnost – likvidační řízení – pohledávka z pojištění – soudní vyrovnání – rozdílné zacházení s pohledávkami z pojištění)

(2020/C 204/17)

Ve věci E-3/19, Gable Insurance AG in Konkurs — ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora Knížecím soudem Lichtenštejnska (Fürstliches Landgericht) ve věci výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) začleněné do Dohody o Evropském hospodářském prostoru soud ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Bernd Hammermann, soudci, vynesl dne 10. března 2020 rozsudek, jehož výrok zní:

1. Aby byla pohledávka z pojištění považována za pohledávku z pojištění ve smyslu čl. 268 odst. 1 písm. g) směrnice 2009/138/ES, musí vycházet z pojistné události, která nastane před zrušením pojistné smlouvy. Pokud však pohledávku ještě nelze plně určit, nelze omezit rozsah pohledávky z pojištění na pohledávky, které vznikly, byly přihlášeny nebo zjištěny před zahájením likvidačního řízení. V souladu s čl. 274 odst. 2 písm. g) směrnice 2009/138/ES musí vnitrostátní právní předpisy stanovit zvláštní pravidla a podmínky týkající se přihlašování, ověřování a zjišťování pohledávek, včetně časových omezení pro přihlašování pohledávek a konečného určení výše pohledávek z pojištění v případech, kdy některé části dluhu dosud nejsou známy, za předpokladu, že pohledávky z pojištění mají absolutní přednost před jinými pohledávkami v souladu s čl. 275 odst. 1 písm. a) směrnice 2009/138/ES. Pohledávka na dlužné pojistné, která vznikne ze zrušení pojistné smlouvy po zahájení likvidačního řízení, nepředstavuje pohledávku z pojištění ve smyslu čl. 268 odst. 1 písm. g) směrnice 2009/138/ES.

2. Ustanovení čl. 268 odst. 1 písm. d) a čl. 274 odst. 2 písm. i) směrnice 2009/138/ES neukládá státům EHP povinnost, aby při ukončení likvidačního řízení poskytly vyrovnání, ani jim nebrání v tom, aby tak učinily. Požadavky na ukončení likvidačního řízení stanoví vnitrostátní předpisy, které však musí dodržet zásadu rovného zacházení s věřiteli z pojištění.
CS Úřední věstník Evropské unie C 130/4

USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

ze dne 22. prosince 2017

ve věci E-1/17

Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO

(nepominutelné podmínky řízení – státní podpora – rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení)

(2018/C 130/04)

Ve věci E-1/17, Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO – ŽALOBA podle čl. 36 odst. 2 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora na neplatnost rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 179/15/KOL ze dne 7. května 2015 o ukončení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory poskytnuté společnosti Nettbuss Sør AS, zveřejněného v dodatku EHP č. 59/1 Úředního věstníku dne 27. října 2016, vydal Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, dne 22. prosince 2017 usnesení, jehož výrok zní:

1. Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

2. Společnosti Konkurrenten.no AS se ukládá nést vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Kontrolním úřadem ESVO, krajem Aust-Agder a společností Nettbuss AS.
C 414/8

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 14. června 2018

ve věci E-13/17

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – nařízení (EU) 2015/514)

(2018/C 414/10)

Ve věci E-13/17, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o Evropském hospodářském prostoru, neboť do svého vnitrostátního právního řádu nezačlenil akt uvedený v bodě 31bbe přílohy IX uvedené dohody (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/514 ze dne 18. prosince 2014 o informacích, které mají podávat příslušné orgány Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (soudce-zpravodaj), soudci, vynesl dne 14. června 2018 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1. prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o EHP, neboť do svého vnitrostátního právního řádu nezačlenil akt uvedený v bodě 31bbe přílohy IX uvedené dohody (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/514 ze dne 18. prosince 2014 o informacích, které mají podávat příslušné orgány Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě.
5.

Jelikož předložení společných nabídek zahrnuje cenový kartel, který se v článku 53 odst. 1 Dohody o EHP výslovně zakazuje, zohlednění hospodářských a právních souvislostí se může omezit na to, co je jednoznačně potřebné ke zjištění, zda existuje omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu. Při takovém posouzení je však třeba vzít v úvahu, i když jen v omezené míře, i to, zda jsou strany dohody skutečnými nebo možnými konkurenty a zda společné stanovení cen nabídnuté zadavateli skutečně představuje doprovodné omezení.
CS Úřední věstník Evropské unie C 321/11

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 7. června 2017

ve věci E-17/16

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – směrnice 2009/127/ES, kterou se mění směrnice 2006/42/ES, pokud jde o strojní zařízení pro aplikaci pesticidů)

(2017/C 321/09)

Ve věci E-17/16, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby ve stanovené lhůtě do svého vnitrostátního práva provedl akt uvedený v bodě 1c kapitoly XXIV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/127/ES ze dne 21. října 2009, kterou se mění směrnice 2006/42/ES, pokud jde o strojní zařízení pro aplikaci pesticidů), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo o skutečnosti v každém případě neinformoval Kontrolní úřad ESVO, a nesplnil tak své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Benedikt Bogason (ad hoc), soudci, dne 7. června 2017 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1. Prohlašuje, že Island nepřijal ve stanovené lhůtě opatření nutná k provedení aktu uvedeného v bodě 1c kapitoly XXIV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/127/ES ze dne 21. října 2009, kterou se mění směrnice 2006/42/ES, pokud jde o strojní zařízení pro aplikaci pesticidů), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnil tak své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP.
2)

Definitivní stanovení výše daně, kterou má zaplatit společnost na základě posouzení daňových orgánů, že společnost se vyhýbá zdanění v důsledku povinnosti zrušit a zlikvidovat společnost v souladu s vnitrostátním zákonem o společnostech, lze odůvodnit zachováním vyrovnaného rozmístění pravomocí v oblasti zdaňování mezi státy EHP a zamezením tomu, aby se společnosti vyhýbaly daňovým povinnostem. Tyto důvody představují naléhavé důvody ve veřejném zájmu. Navíc definitivní stanovení výše daně, kterou má společnost uhradit, je přiměřená v souvislosti s tím, aby bylo zajištěno dosažení těchto cílů. Definitivní stanovení výše daně, kterou má společnost zaplatit na základě posouzení daňových orgánů ve státě původu EHP, že společnost se vyhýbá zdanění v důsledku povinnosti zrušit a zlikvidovat společnost v souladu s vnitrostátním zákonem o společnostech, se musí považovat za takovou, že nepřekračuje to, co je nutné k dosažení cílů souvisejících s potřebou zachovat vyrovnané rozdělení pravomocí v oblasti zdaňování mezi státy EHP a pro zabránění vyhýbání se zdanění, pokud umožňuje zvážení objektivních a ověřitelných prvků, aby bylo možné určit, zda přemístění sídla představuje opatření, jež není slučitelné s pravidly vnitrostátního práva o společnostech. Pokud zvážení objektivních a ověřitelných prvků vede k závěru, že společnost nedodržuje pravidla vnitrostátního zákona o společnostech, a proto by měla být zlikvidována, definitivní stanovení výše splatné daně se musí omezovat na důsledky likvidace, aby zůstávaly slučitelné se zásadou proporcionality. Je na vnitrostátním soudě, aby ověřil, zda dotyčné rozhodnutí v hlavním řízení přesahuje to, co je nutné pro dosažení cílů, jež sledují právní předpisy. Článek 31 Dohody o EHP vylučuje vnitrostátní opatření, které předepisuje okamžité vrácení daně z neprodaných aktiv a daňové situace v době posuzování daňovými orgány, že společnosti ztrácejí svůj status samostatného právního subjektu podle vnitrostátního zákona, aniž by orgány nebo soudy rozhodly, že společnost tento status ztratila.
(15)

Pokud daný maloobchodní trh není z hlediska budoucího vývoje bez uplatnění regulace ex ante účinně konkurenční, měly by se v souladu s článkem 16 rámcové směrnice posoudit odpovídající velkoobchodní trhy, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante. Při analýze hranic a tržní síly v rámci odpovídajících relevantních velkoobchodních trhů s cílem určit, zda jsou tyto trhy účinně konkurenční, by měla být zohledněna přímá a nepřímá omezení hospodářské soutěže, a to bez ohledu na to, zda tato omezení vyplývají ze sítí elektronických komunikací, služeb elektronických komunikací nebo jiných druhů služeb či aplikací, které jsou z pohledu koncového uživatele srovnatelné (8). Na druhou stranu, pokud je daný maloobchodní trh z hlediska budoucího vývoje bez uplatnění velkoobchodní regulace ex ante na odpovídajících trzích účinně konkurenční, měl by vnitrostátní regulační orgán dospět k závěru, že regulace na velkoobchodní úrovni již není potřebná. V takovém případě by odpovídající relevantní velkoobchodní trhy měly být posouzeny s cílem regulaci ex ante zrušit. Pokud jsou velkoobchodní trhy vertikálně spojeny v dodavatelském řetězci, měl by se nejdříve analyzovat ten velkoobchodní trh, který danému maloobchodnímu trhu předchází jako první v pořadí.
(5)

Popis odchylky a podmínky s ní spojené by měly být takové, aby mohly ostatní státy ESVO, jsou-li ve stejné situaci, dané opatření uplatnit, aniž by k tomu potřebovaly další schválení ze strany Kontrolní úřadu ESVO. Státy ESVO by nicméně uplatnění příslušných odchylek měly oznamovat, protože se takový krok může projevit mimo daný stát.
16.

Podle článku 10c směrnice o ETS mají státy EHP splňující určité podmínky týkající se propojenosti jejich vnitrostátní elektroenergetické sítě nebo jejich podílu fosilních paliv při výrobě elektřiny a výši HDP na obyvatele ve srovnání s průměrem v Unii možnost dočasně se odchýlit od zásady plného obchodování s povolenkami formou aukce a poskytnout bezplatné povolenky výrobcům elektřiny v provozu do 31. prosince 2008, nebo výrobcům elektřiny, na které byly investice do modernizace fyzicky zahájeny do 31. prosince 2008. Výměnou za poskytnutí bezplatných povolenek výrobcům energie musí způsobilé státy EHP předložit národní investiční plán („národní plán“) uvádějící investice provedené příjemci bezplatných povolenek nebo jinými hospodářskými subjekty do vybavení a modernizace infrastruktury, do čistých technologií a do diverzifikace skladby energie a energetických dodávek.
(45)

Pokud jsou nevýkonné podniky nuceny trh opustit, je to známkou účinné hospodářské soutěže. V dlouhodobém horizontu tento proces podporuje technologický pokrok a účinné využívání omezených zdrojů v hospodářství. Avšak významné zvýšení kapacity v důsledku poskytnutí státní podpory na nedostatečně výkonném trhu by mohlo nepatřičně narušit hospodářskou soutěž, protože nadměrná kapacita by mohla vést ke stlačení ziskového rozpětí a ke snížení kapacity konkurentů či dokonce k jejich odchodu z trhu. To by mohlo vést k situaci, kdy soutěžitelé, kteří by jinak mohli na trhu zůstat, jsou z trhu v důsledku státní podpory vytlačeni. Podpora může rovněž bránit nízkonákladovým podnikům ve vstupu na trh a může oslabit motivaci soutěžitelů inovovat. To má za následek neúčinné tržní struktury, které z dlouhodobého hlediska poškozují i spotřebitele.
1.

Na trasách, na nichž norské ministerstvo dopravy a spojů nakupuje letecké služby v souladu se závazky veřejné služby, mají nárok na sociální slevu tyto skupiny osob: a) osoby starší 67 let v den odletu; b) nevidomí starší 16 let; c) invalidní osoby starší 16 let, jež jsou příjemci invalidního důchodu podle hlavy 12 norského zákona č. 19 ze dne 28. února 1997 o sociálním pojištění (Folketrygdloven) nebo podobného zákona v jakékoli zemi EHP; d) studenti starší 16 let, kteří studují na speciálních školách pro osoby s problémy sluchu; e) doprovázející manžel nebo partner bez ohledu na věk nebo osoba, která musí doprovázet osoby uvedené v písm. a)–d). Osoba s nárokem na slevu rozhoduje o tom, zda potřebuje doprovod; f) cestující mladší 16 let v den odletu.
CS Úřední věstník Evropské unie C 126/19

59. změna Pokynů pro státní podporu

Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO o navržení odpovídajících opatření

(2007/C 126/12)

Název: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO, kterým se po padesáté deváté mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory – nová kapitola 10.B Státní podpora pro rizikové kapitálové investice do malých a středních podniků. Návrh vhodných opatření.

Stát ESVO: Norsko, Island a Lichtenštejnsko

Datum přijetí rozhodnutí:

Podpora č.: 57678

Cíl: Podpora rizikových kapitálových investic do malých a středních podniků

Právní základ: Rozhodnutí kolegia č. 313/06/KOL

Rozhodnutí: Odpovídající opatření navržená Kontrolním úřadem a přijatá státy ESVO: Státy ESVO v případě potřeby pozmění stávající opatření týkající se rizikového tak, aby byla uvedena do souladu s těmito pokyny, a to do dvanácti měsíců ode dne přijetí pokynů.

Závazné jazykové znění rozhodnutí lze nalézt na této internetové stránce:

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/
CS Úřední věstník Evropské unie C 140/3

Schválení státní podpory podle článku 61 Dohody o EHP a čl. 1 odst. 3 v části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru

(2006/C 140/03)

Kontrolní úřad ESVO rozhodl, že oznámené opatření je slučitelné s Dohodou o EHP

Datum přijetí:

Stát EFTA: Norsko

Podpora č.: 57324

Název: Změny současného režimu „podpory regionálního rozvoje“

Cíl: Regionální podpora a podpora malých a středních podniků (MSP)

Tyto změny se týkají stavby lodí.

Právní základ: Zákon č. 130 z 19. prosince 2003 (Lov om Innovasjon Norge), St.prp. nr 1 (2004-2005) kapittel 2421 post 50 and „Regelverk for forvaltningen av tilskudd, lån og garantier knyttet til fondsmidler som bevilges over kap. 2421, post 50 Innovasjon – prosjekter, fond“

Rozpočet: 85 milionů NOK (přibližně 10,3 milionu EUR) ročně

Trvání: