ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti vyplývající z aktů uvedených v bodech 9b a 9c části 7.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP, konkrétně: a) povinnost podle čl. 4 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 ve znění pozdějších předpisů a ve znění přizpůsobení začleněných do Dohody o EHP specifickými a odvětvovými úpravami uvedenými v příloze I této dohody, zajistit systém úředních kontrol k ověřování, zda příslušní provozovatelé plní požadavky uvedeného nařízení týkající se neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu; b) povinnost podle čl. 4 odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 1069/2009 mít na svém území zaveden vyhovující systém, který zajistí neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu v souladu s uvedeným nařízením, a c) povinnost podle čl. 32 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice, ve znění pozdějších předpisů a ve znění přizpůsobení začleněných do Dohody o EHP specifickými a odvětvovými úpravami uvedenými v příloze I této dohody, přijmout nezbytná opatření ke kontrole dodržování povinností příslušných provozovatelů, pokud jde o neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu, neboť nezabránil: — přímému neškodnému odstraňování poražených hospodářských zvířat (jatečního odpadu a odpadu z domácích porážek kategorie 3) na povolené skládky na Islandu bez předchozího zpracování ani — zahrabávání poražených hospodářských zvířat a odpadu z domácích porážek (včetně specifikovaného rizikového materiálu kategorie 1) v místě v případech, kdy nejsou splněny podmínky článku 19 nebo 20 nařízení (ES) č. 1069/2009, což je obojí v rozporu s články 12, 13 a 14 nařízení (ES) č. 1069/2009;
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 16. července 2020

ve věci E-8/19

Scanteam AS v. norská vláda, zastoupená Ministerstvem zahraničních věcí

(Zadávání veřejných zakázek – směrnice 2014/24/EU – definice „veřejného zadavatele“ – zahraniční mise státu ESVO – použitelnost práva EHP – článek 126 Dohody o EHP – zeměpisný rozsah působnosti Dohody o EHP)

(2020/C 374/09)

Ve věci E-8/19, Scanteam AS v. norská vláda, zastoupená Ministerstvem zahraničních věcí — ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora Radou pro stížnosti v oblasti zadávání veřejných zakázek (Klagenemnda for offentlige anskaffelser) ve věci výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES začleněné do Dohody o Evropském hospodářském prostoru, Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda (soudce-zpravodaj), Per Christiansen a Bernd Hammermann, soudci, vynesl dne 16. července 2020 rozsudek, jehož výrok zní:

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek se použije na zadávací řízení prováděné zahraniční misí státu ESVO ve třetí zemi, jestliže zakázka dostatečně úzce souvisí s EHP.
CS Úřední věstník Evropské unie C 16/4

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 13. září 2017

ve věci E-15/16,

Yara International ASA v. norská vláda

(Svoboda usazování – články 31 a 34 Dohody o EHP – nezbytnost – vnitrostátní pravidla o příspěvcích uvnitř skupiny – vyvážené rozdělení zdaňovacích pravomocí – konečné ztráty, výjimka – riziko vyhýbání se daňovým povinnostem – zcela vykonstruované ujednání – zákaz zneužití práv)

(2018/C 16/04)

Ve věci E-15/16, Yara International ASA v. norská vláda – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru odvolacím soudem Borgarting (Borgarting lagmannsrett) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora týkající se výkladu článku 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru v souvislosti s vnitrostátními pravidly o příspěvcích uvnitř skupiny, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce zpravodaj, Per Christiansen a Ása Ólafsdóttir (ad hoc), soudci, vynesl dne 13. září 2017 rozsudek, jehož výrok zní:

Články 31 a 34 Dohody o EHP nebrání použití vnitrostátních pravidel o příspěvcích uvnitř skupiny, která ukládají podmínku, že jak převodce, tak příjemce mají daňovou povinnost v příslušném státě EHP (např. pravidel v norském daňovém zákoně), podle nichž příspěvek snižuje zdanitelný příjem převodce a je zahrnut do zdanitelného příjmu příjemce bez ohledu na to, zda příjemce zaznamená zisk nebo ztrátu pro daňové účely. Jedná se o podmínku práva EHP, podle níž vnitrostátní pravidla musí sloužit legitimnímu cíli, jakým je potřeba zajistit vyvážené rozdělení zdaňovacích pravomocí mezi členské státy EHP nebo zabránit zcela vykonstruovaným ujednáním, jež vedou k vyhýbání se daňovým povinnostem. Požadavky vnitrostátního práva však překračují rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů v případech, kdy je ztráta, kterou utrpěla zahraniční dceřiná společnost, konečná.
CS Úřední věstník Evropské unie C 18/28

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 1. února 2016

ve věci E-22/15

Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví

(nesplnění povinností státem EHP/ESVO – neprovedení do vnitrostátního práva – směrnice 2011/62/EU – směrnice 2012/26/EU)

(2017/C 18/12)

Ve věci E-22/15, Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví – ŽALOBA na prohlášení, že Lichtenštejnské knížectví ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení aktů uvedených v bodě 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci), začleněných do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnilo tak své povinnosti podle článků 2 uvedených aktů a podle článku 7 Dohody, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, dne 1. února 2016 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1. Prohlašuje, že Lichtenštejnské knížectví ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení aktů uvedených v deváté a desáté odrážce bodu 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci), začleněných do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnilo tak své povinnosti podle článků 2 uvedených aktů a podle článku 7 Dohody o EHP.
CS Úřední věstník Evropské unie C 108/13

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 29. července 2016

ve věci E-30/15

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – směrnice 2011/62/EU, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků)

(2017/C 108/11)

Ve věci E-30/15, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle aktu uvedeného v bodě 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP, neboť nepřijal opatření nezbytná k provedení předmětného aktu v předepsané lhůtě, nebo o skutečnosti v každém případě neinformoval Kontrolní úřad ESVO, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, dne 29. července 2016 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1. Prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle aktu uvedeného v bodě 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP, jelikož v předepsané lhůtě nepřijal opatření nezbytná k provedení předmětného aktu.
CS Úřední věstník Evropské unie C 357/32

USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

ze dne 20. března 2015

ve věci E-19/13

Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO

(Žaloba na neplatnost rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – Státní podpora – Místní autobusová doprava – Rozhodnutí o nezahájení formálního vyšetřovacího řízení – Rozhodnutí po formálním vyšetřovacím řízení – Přípustnost – Opatření týkající se organizace řízení)

(2016/C 357/13)

Ve věci E-19/13 Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO – ŽALOBA na neplatnost rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 519/12/KOL ze dne 19. prosince 2012 o ukončení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se podpory poskytnuté městem Oslo podniku AS Oslo Sporveier a rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 181/13/KOL ze dne 8. května 2013 o odmítnutí zahájit formální vyšetřovací řízení týkající se opatření podpory, na něž se nevztahuje rozhodnutí č. 519/12/KOL, Soud ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce zpravodaj, Per Christiansen (soudce) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 20. března 2015 usnesení, jehož výrok zní:

1. žaloba se odmítá jako nepřípustná;

2. Konkurrenten.no AS se ukládá nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené Kontrolním úřadem ESVO;
CS Úřední věstník Evropské unie C 372/18

ROZHODNUTÍ SOUDNÍHO DVORA

ze dne 7. října 2013

ve spojených věcech E-4/12 a E-5/12

Risdal Touring AS a Konkurrenten.no AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO

(Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – Přístup k dokumentům – Přípustnost – Nevydání rozhodnutí ve věci)

(2013/C 372/07)

Ve spojených věcech E-4/12 a E-5/12 Risdal Touring AS a Konkurrenten.no AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO – ŽALOBA na zrušení rozhodnutí žalovaného ve věci E-4/12 Risdal Touring, které bylo poprvé oznámeno dne 5. dubna 2012, aniž by bylo odůvodněno, a následně bylo oznámeno dne 4. května 2012, přičemž odepřelo přístup veřejnosti k úplnému prohlášení o obsahu a ke specifickým dokumentům v případu státní podpory – věc Kontrolního úřadu č. 70506, a to na základě pravidel o přístupu k dokumentům vyplývajících z rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 407/08/KOL ze dne 27. června 2008; a na zrušení rozhodnutí žalovaného ve věci E-5/12 Konkurrenten, které bylo oznámeno dne 5. dubna 2012, aniž by bylo odůvodněno, a které odepřelo přístup veřejnosti k úplnému prohlášení o obsahu v případu státní podpory – věc Kontrolního úřadu č. 60510, a to na základě pravidel o přístupu k dokumentům vyplývajících z rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 407/08/KOL ze dne 27. června 2008, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce-zpravodaj, Per Christiansen a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 7. října 2013 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr rozhodl takto:

Ve věci E-4/12 Risdal Touring AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO: 1) část žaloby týkající se specifických dokumentů se odmítá jako nepřípustná; 2) není již namístě rozhodnout o zbývající části žaloby; 3) Kontrolní úřad ESVO ponese své vlastní náklady řízení a polovinu nákladů žalobce; 4) žalobce ponese polovinu vlastních nákladů.
13.

Stálý výbor dále konstatuje, že ministerstvo očekává, že v případě nerealizování oznámeného opatření by budoucí zátěžové testy odhalily větší snížení kapitálové přiměřenosti, které nutí instituce čerpat větší část svých kombinovaných kapitálových rezerv s cílem udržet úvěrovou činnost. To by oslabilo odolnost bankovního systému vůči zjištěným dlouhodobým systémovým rizikům. Pokud by byl požadavek na kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika pro domácí expozice stanoven na 4,5 %, zachovalo by to odpovídající kapitalizaci na základě výše uvedených rizik, aniž by to vedlo k podstatnému zvýšení efektivních požadavků pro větší instituce ve srovnání s úrovní před rokem 2020. V tomto smyslu ministerstvo dále konstatuje, že výsledky zátěžových testů nezachycují některé aspekty, které mohou přispět k podhodnocení potenciálních ztrát úvěrových institucí. Předpokládá se například, že úvěrové instituce mají nadále přístup k velkoobchodnímu financování i v obdobích se zvýšenou zátěží. Ministerstvo dále konstatuje, že kumulované ztráty v zátěžových testech jsou nižší, než byly skutečné ztráty úvěrových institucí během norské bankovní krize v letech 1988–1992. Ministerstvo je rovněž toho názoru, že celkové požadavky, které vyplývají z kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika ve výši 4,5 % pro domácí expozice, se rovněž snadno vejdou do rozmezí odhadů sociálně optimálních požadavků. (4)
Podpora nesmí dotovat náklady na projekt, které by podniku stejně vznikly, a nesmí kompenzovat běžné podnikatelské riziko spojené s hospodářskou činností. Bez podpory by měla být realizace projektu nemožná nebo by byla možná jen v menším rozsahu, s menší oblastí působnosti nebo ne dostatečně rychle, či jiným způsobem, což by významně omezilo její očekávané přínosy ( 26 ) . Podpora bude považována za přiměřenou, pouze pokud by nebylo možné dosáhnout stejného výsledku s nižší podporou.
Adresa, na které lze získat znění závazků veřejné služby a všechny příslušné informace a/nebo dokumentaci k těmto závazkům

Na dotčených trasách se ruší závazky veřejné služby oznámené dne 2. června 2016 v Úředním věstníku Evropské unie C 195 a dodatku EHP č. 31. Na dotčené trase (Harstad/Narvik – Bodø v.v.) se ruší závazky veřejné služby oznámené dne 4. června 2020 v Úředním věstníku Evropské unie C 185 a dodatku EHP č. 37. Na dotčených trasách (Stokmarknes – Bodø a Stokmarknes – Tromsø v.v.) se ruší závazky veřejné služby oznámené dne 15. dubna 2021 v Úředním věstníku Evropské unie C 132 a dodatku EHP č. 27. The Norwegian Ministry of Transport Find document - regjeringen.no
6.

Poradní výbor souhlasí s Kontrolním úřadem ESVO, že podnik Telenor zneužil dominantní postavení ve smyslu článku 54 Dohody o EHP tím, že účtoval velkoobchodní ceny celostátního provozovatele roamingu podniku Network Norway („NwN“) a maloobchodní ceny za samostatné služby širokopásmového mobilního přístupu rezidenčním zákazníkům, na základě čehož by stejně výkonný soutěžitel dosáhl záporných hrubých rozpětí, a to od 1. srpna 2008 do 31. srpna 2010 (včetně). Menšina členů se zdržela hlasování.
1 = Název 2 = Kód TRACES 3 = Druh A = letiště F = železnice P = přístav R = silnice 4 = Kontrolní středisko 5 = Produkty HC = Všechny produkty pro lidskou spotřebu NHC = Jiné produkty NT = Žádné požadavky na teplotu T = Zmrazené/chlazené produkty T(FR) = Zmrazené produkty T(CH) = Chlazené produkty 6 = Živá zvířata U = Kopytníci: skot, prasata, ovce, kozy, volně žijící a domácí jednokopytníci E = Registrovaní koňovití, definovaní ve směrnici Rady 90/426/EHS O = Jiná zvířata 5–6 = Zvláštní poznámky (1) = Kontrola v souladu s požadavky rozhodnutí Komise 93/352/EHS přijatého k provedení čl. 19 odst. 3 směrnice Rady 97/78/ES (2) = Pouze balené produkty (3) = Pouze produkty rybolovu (4) = Pouze živočišné bílkoviny (5) = Pouze vlněné kůže a kožky (6) = Pouze tekuté tuky, oleje a rybí oleje (7) = Islandští poníci (pouze od dubna do října) (8) = Pouze koňovití (9) = Pouze tropické ryby (10) = Pouze kočky, psi, hlodavci, zajíci, živé ryby, plazi a jiní ptáci než ptáci nadřádu běžci (11) = Pouze volně ložená krmiva (12) = U kategorie (U) v případě jednokopytníků pouze ti, kteří jsou zasíláni do zoologické zahrady, a u kategorie (O) pouze jednodenní kuřata, ryby, psi, kočky, hmyz nebo jiná zvířata, která jsou zasílána do zoologické zahrady (13) = Nagylak HU: stanoviště hraniční kontroly (pro produkty) a hraniční přechod (pro živá zvířata) na maďarsko-rumunské hranici, na něž se vztahují přechodná opatření pro produkty i živá zvířata, která byla vyjednána a jsou stanovena ve smlouvě o přistoupení. Viz rozhodnutí Komise 2003/630/ES (14) = Určeno k přepravě po celém Evropském společenství, pokud jde o zásilky určitých produktů živočišného původu pro lidskou spotřebu, které směřují do Ruska nebo z něj pocházejí, na základě zvláštních postupů upravených příslušnými právními předpisy Společenství (15) = Pouze živočichové pocházející z akvakultury (16) = Pouze rybí moučka
Název (a/nebo jméno potenciálních příjemců)

:
Adresa, na které lze získat znění výzvy k podávání nabídek a příslušné informace a/nebo dokumentaci související s veřejným nabídkovým řízením a změněnými závazky veřejné služby

Závazky veřejné služby oznámené dne 25. srpna 2011 v Úředním věstníku Evropské unie C 247 a dodatku EHP č. 47 se tímto na dotčených trasách ruší. Ministry of Transport and Communications PO Box 8010 Dep N-0030 OSLO NORSKO Tel. +47 22248353 postmottak@sd.dep.no
(32)

Kontrolní úřad měl mimoto pochybnosti, zda je možné pokládat státní podporu za slučitelnou s Dohodou o EHP. Podle čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP lze podporu, která je určena na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví, považovat za slučitelnou s fungováním Dohody o EHP, pokud tato podpora nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Islandské orgány uvedly, že hlavním cílem dotyčného opatření byla podpora kultury prostřednictvím výstavby koncertní haly, jež by mohla poskytnout zázemí Islandskému symfonickému orchestru a Islandské opeře. Kontrolní úřad uznal, že vzhledem ke kulturnímu významu by bylo možné výstavbu a provoz zařízení, jež je určeno pro filharmonii a operu, považovat za podporu určenou na pomoc kultuře.
Právní základ

:
62.

Kontrolní úřad ESVO může proto do čtyř měsíců sdělit stěžovateli své navrhované kroky, jako svou první reakci v rámci první fáze řízení (viz bod 55 výše). Pokud šetření stížnosti postoupilo do druhé fáze (viz bod 56 výše), Kontrolní úřad může také rovnou přistoupit k obeznámení stěžovatele se svým prozatímním hodnocením formou dopisu podle čl. 7 odst. 1 kapitoly III.
CS Úřední věstník Evropské unie C 143/7

Informace sdělované státy ESVO ohledně státní podpory poskytnuté podle aktu uvedeného v bodě 1 přílohy XV Dohody o EHP (nařízení Komise (ES) č. 70/2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům)

(2007/C 143/05)

Podpora č.: Podpora malým a středním podnikům – 4/2006 – Norsko

Stát ESVO: Norsko

Název režimu podpory: Režim na podporu inovací v oblasti zpracování dřeva

Právní základ: St.prp. nr 1, chapter 1149 under item 71. Yearly letter of allocation from the Royal Ministry of Food and Agriculture

Roční výdaje plánované v rámci režimu podpory: Celková roční částka: Přibližně 4,3 milionu EUR za rok

Maximální míra podpory: V souladu s čl. 4 odst. 2 až 6 a článkem 5 nařízení a v souladu s nařízením Komise 364/2004, čl. 5a až 5c

Datum uskutečnění:

Doba trvání režimu podpory nebo poskytování jednotlivé podpory: V závislosti na ročních grantech schválených příslušnými orgány

Cíl podpory: Podpora malým a středním podnikům

Dotčená hospodářská odvětví: Všechna odvětví přispívající k většímu využití dřeva a zhodnocení výrobního řetězce při zpracování dřeva (s výjimkou podpory na rozvoj výroby bioenergie a výroby papíroviny a papíru)

Název a adresa orgánu poskytujícího podporu:

Jednotlivé podpory velké výše: V souladu s článkem 6 nařízení
c)

Třetí záruka obsažená v kapitole II se týká sankcí uložených fyzickým osobám na základě informací vyměněných podle čl. 12 odst. 1. Kapitola II stanoví sankce za porušení článků 53 a 54 Dohody o EHP pouze pro podniky. Některé vnitrostátní právní předpisy stanoví sankce v souvislosti s porušením článků 53 a 54 Dohody o EHP i pro fyzické osoby. Fyzické osoby mají obvykle rozsáhlejší práva na obranu (např. právo zachovat mlčenlivost, kdežto podniky mohou odmítnout odpovědět pouze na otázky, které by vedly k přiznání, že se dopustily protiprávního jednání (16)). Ustanovení čl. 12 odst. 3 kapitoly II zajišťuje, aby informace shromážděné od podniků nemohly být užity způsobem, který by obcházel vyšší stupeň ochrany fyzických osob. Toto ustanovení vylučuje uložení sankcí fyzickým osobám na základě informací vyměněných podle kapitoly II, pokud právní předpisy předávajícího a přijímajícího orgánu nestanoví obdobné sankce s ohledem na fyzické osoby, ledaže předávající orgán dodržel práva dotčených fyzických osob, pokud jde o shromáždění důkazů, na stejné úrovni, jak jsou zaručeny přijímajícím orgánem. Zařazení sankcí podle vnitrostátního práva („správní“ nebo „trestní“) není pro účely použití čl. 12 odst. 3 kapitoly II důležité. Kapitola II usiluje o to, aby se rozlišovalo mezi sankcemi, které vedou k vzetí do vazby, a ostatními druhy sankcí, jako jsou pokuty uložené fyzickým osobám a jiné osobní sankce. Pokud právní systém předávajícího i přijímajícího orgánu stanoví sankce obdobného druhu (např. v obou státech ESVO lze uložit pokuty zaměstnancům podniků, kteří se podíleli na jednání v rozporu s články 53 nebo 54 Dohody o EHP), může přijímající orgán použít informace vyměněné podle článku 12 kapitoly II. V tomto případě se procesní záruky v obou systémech považují za rovnocenné. Pokud na druhé straně oba právní systémy obdobné sankce nestanoví, informace lze použít pouze tehdy, pokud byla v daném případě dodržena stejná úroveň ochrany práv fyzických osob (viz čl. 12 odst. 3 kapitoly II). V posledně uvedeném případě lze však vzetí do vazby uložit pouze tehdy, pokud jak předávající, tak i přijímající orgán mají pravomoc uložit takovouto sankci.
Na druhou stranu by mohlo docházet k narušování trhu, které by nebylo zdůvodněno plněním poslání veřejné služby. Veřejnoprávní vysílací organizace by například, pokud jsou nižší příjmy uhrazeny státní podporou, mohla mít tendenci stlačovat ceny za reklamu nebo jiné činnosti, které nemají povahu veřejné služby, aby snížila příjem konkurentů. Toto chování, pokud by bylo prokázáno, by nemohlo být považováno za chování přirozené pro poslání veřejné služby svěřené vysílací organizaci. Pokud by veřejnoprávní vysílací organizace snížila ceny v činnostech, které nejsou veřejnou službou, pod úroveň, která je nutná k náhradě samostatných nákladů, jež by schopný soukromý subjekt v podobné situaci obvykle získal zpět, naznačovala by tato praxe nadměrnou kompenzaci povinností vyplývajících z plnění veřejné služby. To by v každém případě ovlivnilo podmínky obchodování a hospodářskou soutěž v Evropském hospodářském prostoru do takové míry, která by byla v rozporu se společným zájmem.
—

Žaloba se týká skutečnosti, že Island nejpozději do 12. září 2017 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 12. července 2017, které se zabývá neprovedením směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010, uvedené v bodech 30, 31bb, 31eb, 31i a 31d přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněné do uvedené dohody protokolem č. 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“), do islandského právního řádu.