CS Úřední věstník Evropské unie L 287/14

ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO

č. 204/11/KOL

ze dne 29. června 2011

týkající se údajné státní podpory poskytnuté společnostem patřícím do skupiny Norsk Film (Norsko)

KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (DÁLE JEN „KONTROLNÍ ÚŘAD“),

S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 61 a 62 této dohody,

S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), a zejména na článek 24 této dohody,

S OHLEDEM na protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), a zejména na čl. 1 odst. 2 části I, čl. 4 odst. 4 a čl. 7 odst. 1 části II,

POTÉ, co vyzval zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 6 odst. 1 části II protokolu 3 (1),

vzhledem k těmto důvodům:

I. SKUTEČNOSTI

1. Postup

Dopisem ze dne 23. března 2006 (případ č. 368163) si několik norských filmových společností (2) stěžovalo, že norské orgány přiznaly společnostem Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS v letech 2000–2005 každoročně vyplácenou podporu.

Po různých výměnách korespondence přijal Kontrolní úřad rozhodnutí č. 491/09/KOL o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, které bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP tohoto věstníku. (3) Kontrolní úřad vyzval zainteresované strany, aby předložily své připomínky. Úřad neobdržel od třetích stran žádné připomínky.

Norské orgány předložily své připomínky dopisem ze dne 2. února 2010 (případ č. 545244).

2. Skupina Norsk Film

Společnost Norsk Film AS založilo v roce 1932 sdružení obecních kin. Filmové studio společnosti bylo otevřeno v roce 1935. Ve státním rozpočtu na rok 1947 se norská vláda rozhodla převzít větší zodpovědnost za výrobu filmů. V 50. a 60. letech 20. století čelila Norsk Film AS finančním obtížím, které vedly vládu k tomu, že jí přidělila granty, aby umožnila její další existenci. Poté, co společnost koncem šedesátých let vyhlásila úpadek, vláda se rozhodla převzít plnou odpovědnost za budoucnost společnosti. Od roku 1974 držel stát ve vlastnictví 77,6 % akcií společnosti. Norsk Film AS sloužila dvěma účelům: poskytovala filmové produkci norských hraných filmů potřebnou výbavu a produkovala norské filmy.

Norsk Film AS založila v roce 1986 společnost ScanCam AS a noviny VG (Verdens Gang) na základě svého tehdy existujícího kamerového oddělení. Norsk FILM AS a Schibsted ASA později vlastnily po 50 % akcií ve společnosti ScanCam AS. Dne 31. prosince 1998 Schibsted ASA prodala svůj podíl společnosti Norsk Film AS a od roku 1999 ScanCam AS dále působila jako dceřiná společnost ve 100% vlastnictví společnosti Norsk FilmStudio AS.

Norsk FilmStudio AS, která byla založena v roce 1989, byla dceřinou společností ve stoprocentním vlastnictví společnosti Norsk Film AS. Do roku 1989 bylo studio a technická výbava nedílnou divizí společnosti Norsk Film AS. Norsk FilmStudio AS byla založena s cílem jasně odlišit úlohu společnosti jako producenta od její úlohy poskytovatele infrastruktury pro produkci filmů (studio a technická výbava).

V roce 2001 norská vláda reformovala svou filmovou politiku a došlo k zřetelnějšímu rozdělení odpovědnosti mezi státem a soukromým sektorem. Soukromé producentské společnosti měly nést odpovědnost za produkci filmů. Proto byl navržen prodej akcií společnosti Norsk Film AS. Stát by si zachoval svou odpovědnost za studia, protože tato část produkce nebyla v tržních podmínkách považována za udržitelnou. V roce 2001 se Norsk Film AS rozdělila na dvě samostatné společnosti: filmovou producentskou společnost pod firmou Norsk Film AS a společnost pro infrastrukturu s názvem Filmparken AS. Zbývající aktiva společnosti zůstala ve společnosti Filmparken AS. Norsk FilmStudio AS pokračovala jako dceřiná společnost ve 100% vlastnictví společnosti Filmparken AS. Dne 25. června 2001 se Norsk FilmStudio AS sloučila se společností Filmparken AS. Stát prodal své podíly v produkční společnosti Norsk Film AS soukromé producentské společnosti pod názvem Diopter AS dne 4. ledna 2002.

V roce 2002 se Filmparken AS znovu přejmenovala na Norsk FilmStudio AS.

V roce 2004 se společnost ScanCam AS sloučila se společností Norsk FilmStudio AS.

V roce 2009 došlo ke sloučení společnosti Norsk FilmStudio AS a společnosti The Chimney Pot AS fúzovaly a vznikla společnost Storyline Studios AS. Po spojení vlastní Filmparken AS 60 % podniku a 40 % je ponecháno akcionářům bývalé společnosti Chimney Pot AS.

Storyline Studios AS je dodavatelem celého spektra zařízení a služeb pro filmový průmysl, poskytuje filmové ateliéry, pohybovou kamerovou techniku a světla, kamery, postprodukci, kostýmy, kancelářské zázemí, výrobu a filmové katalogy.

3. Popis prošetřovaných opatření

Kontrolní úřad prošetřil dvě různá opatření: výplatu grantu ve výši 36 milionů NOK (viz bod 3.1) a daňová zvýhodnění, která využívaly některé společností patřící do skupiny Norsk Film (viz bod 3.2).

3.1 Výplata grantu ve výši 36 milionů NOK

Každoroční granty byly poskytovány různým subjektům patřícím do skupiny Norsk Film od 70. let 20. století do roku 2006. V rozpočtech na roky 1971–1972 se odkazuje na „existující režim podpory“. Granty byly vypláceny ministerstvem kultury a církevních záležitostí.

Kontrolní úřad ve svém rozhodnutí č. 491/09/KOL konstatoval, že každoroční platby, které norský stát od 70. letech 20. století poskytl různým subjektům patřícím do skupiny Norsk Film na produkci hraných filmů a na poskytování infrastruktury potřebné pro produkci filmů, vycházely z existujícího systému podpor.

Norské orgány oznámily, že v roce 1997 norský parlament rozhodl o poskytnutí grantu ve výši 36 milionů NOK pro společnost Norsk Film AS na zlepšení, modernizaci a rozvoj výrobních zařízení pod názvem „Filmparken“. Grant byl zaúčtován do oddílu státního rozpočtu pro granty pro národní kulturní budovy. Částka byla rozdělena do dvou let, z toho 10 milionů NOK bylo vyplaceno v roce 1998 a zbývajících 26 milionů NOK v roce 1999. Grant zčásti pokryl modernizaci a zkvalitnění studiového zařízení a zčásti rozvoj nových administrativních prostor.

Kontrolní úřad měl v rozhodnutí č. 491/09/KOL za to, že platba grantu ve výši 36 milionů NOK vycházela z jiného rozpočtového přídělu a že konkrétní částka byla vyčleněna na zvláštní účel (rekonstrukce pracoviště jar), a proto by se mohlo jednat o novou podporu. Kontrolní úřad měl pochybnosti, zda je tento příspěvek součástí existujícího systému podpory nebo zda představuje novou podporu.

3.2 Daňové zvýhodnění

Norsk Film AS a Norsk FilmStudio AS využívaly daňových úlev od roku 1995. Tyto úlevy vycházely z čl. 26 odst. 1 písm. k) bývalého zákona o daních č. 8 ze dne 18. srpna 1911, který byl nahrazen zákonem o daních č. 14 ze dne 26. března 1999. (4)

Podle článku 2-32 norského zákona o daních, který v současné době stanoví pravidla týkající se tohoto zvýhodněného daňového režimu, neziskové organizace, instituce a podniky jsou osvobozeny od daně z příjmu právnických osob, pokud působí na neziskovém základě.

To, zda jsou instituce nebo podnik považovány za neziskový subjekt podle článku 2-32, se určuje na základě objektivních kritérií, přičemž rozhodujícím faktorem je účel podniku. Charitativní účel tedy znamená, že se jedná o neziskový subjekt. Za účelem určení účelu podniku berou daňové úřady mimo jiné v úvahu jeho stanovy včetně jeho statutárního účelu, a skutečně prováděné činnosti. Zohledňuje se také to, zda je subjekt zapojený do činností, při nichž je vystaven hospodářské soutěži. Pokud podnik vykonává hospodářské nebo obchodní činnosti a soutěží přitom se společnostmi, jejichž cílem je dosahování zisku, poukazuje to na zdaňované právní postavení. Dalším prvkem, který se bere v úvahu, je povaha financování podniku. Pokud je podnik financován ze soukromých darů nebo jiných příspěvků, svědčí to o jeho neziskovém účelu.

Organizace považovaná za neziskovou je osvobozena od daně z příjmu právnických osob z důvodu jejího neziskového účelu. Výnosy z obchodních činností podléhají – za určitých podmínek – dani z příjmu právnických osob. (5)

O tom, zda je článek 2-32 použitelný na podnik či organizaci, rozhodují daňové orgány v rámci běžného každoročního procesu posouzení. Místní daňové úřady určí, který daňový režim se použije, na základě informací poskytnutých daňovým poplatníkem v daňovém přiznání a dalších informací, které mají k dispozici.

Norsk FILM AS, Norsk FilmStudio AS a ScanCam AS bylo přiznáno osvobození od daně na základě neziskového účelu těchto společností. Až do roku 1995 Norsk Film AS a Norsk FilmStudio AS nežádaly o zvláštní režim. Po podání této žádosti využívaly výhod z tohoto režimu od roku 1995 do roku 2001.

V roce 2001 se Norsk Film AS rozdělila na dvě samostatné společnosti: filmovou producentskou společnost pod firmou Norsk Film AS a společnost pro infrastrukturu s názvem Filmparken AS. Od roku 2002 už tyto společnosti nebyly financovány prostřednictvím státních dotací a vykonávaly běžné obchodní činnosti. Byly proto považovány za běžné společnosti založené za účelem zisku, a podléhaly tedy dani z příjmu právnických osob.

Norsk Film AS a Schibsted ASA vlastnily do roku 1998 po 50 % akcií ve společnosti ScanCam AS. Scancam AS proto nebyla považována za nedílnou součást podniku Norsk FILM AS. Od prosince 1998 byla společnost ScanCam AS ve 100% vlastnictví společnosti Norsk Film AS a pak od roku 1999 společnosti Norsk FilmStudio AS (dceřiná společnost plně ve vlastnictví Norsk Film AS). Po této změně měly daňové orgány za to, že ScanCam AS je nedílnou součástí podnikání společnosti Norsk Film AS a proto může mít prospěch ze stejného daňového režimu v letech 1998–2000. Společnost ScanCam AS byla v letech 1998, 1999, 2000 a 2001 (6) zisková.

Daňové orgány ve svém hodnocení uvedly, že podniky by mohly těžit z právního postavení neziskové organizace na základě těchto prvků: ve stanovách společnosti Norsk Film AS se uvádí, že je zřízena za neziskovým účelem; 97,7 % akcií je v držení tátu a obcí; společnost je financována především ze státních dotací.

Daňové orgány dále uvedly, že osvobození od daně bylo přiznáno pod podmínkou, že případný zisk by měl být v plném rozsahu využit k dosažení účelu společnosti v rámci jejího neziskového charakteru. Dceřiná společnost Norsk FilmStudio byla shledána za nedílnou součást podnikání Norsk Film AS a bylo jí přiznáno stejné osvobození od daně. Norské orgány uvedly, že společnost Norsk FilmStudio AS nevytvořila v letech 1995–2001 zisk a zvýhodněný daňový režim byl tudíž bez účinku.

Společnosti nyní všechny podléhají běžné dani z příjmu právnických osob.

Kontrolní úřad v rozhodnutí č. 491/09/KOL uvedl, že je pochybné, zda uplatňování osvobození od daně z příjmu právnických osob založené na logice osvobození od daně pro neziskové organizace může odůvodnit osvobození od daně v případě společností patřících do skupiny Norsk Film.

Podpora v podobě osvobození od daně z příjmu právnických osob je provozní podporou. Taková podpora je povolena pouze za zvláštních okolností, a zejména v situaci, kdy jsou splněna kritéria stanovená v pokynech Kontrolního úřadu (např. pro určité druhy environmentální nebo regionální podpory). Kontrolní úřad měl proto pochybnosti, zda zvláštní daňová pravidla (např. ta, která byla použita na některé společnosti patřící do skupiny Norsk Film) by mohla být opodstatněná podle ustanovení o státní podpoře Dohody o EHP.

4. Připomínky norských orgánů

4.1 Výplata grantu ve výši 36 milionů NOK

4.1.1 Výplatu grantu nepředstavuje státní podporu

Norské orgány tvrdí, že vyplacení 36 milionů NOK nepředstavuje státní podporu.

Norské orgány zaujaly přístup založený na účincích a tvrdí, že šetřený grant ve skutečnosti nedával příjemci žádnou hospodářskou výhodu.

Norské orgány se domnívají, že žádná ze společností nezískala hospodářskou výhodu v důsledku poskytnutí grantu na zkvalitnění a modernizaci Filmparken. Norsk FilmStudio AS pronajímala zařízení všem produkčním společnostem v Norsku. V rámci skupiny Norsk Film byly jednoznačně právně odděleny činnosti související s produkcí filmů a činnosti související s pronájmem výrobních zařízení. Všechny norské produkční společnosti (včetně společnosti Norsk Film AS) měly otevřený přístup do výrobních zařízení za rovných podmínek. Pronájem nebyl ziskový a pro Norsk FilmStudio představoval ztrátu.

Norské orgány tvrdí, že nelze mít za to, že opatření poskytlo skupině Norsk Film hospodářskou výhodu, protože takový účinek grant jednoznačně neměl. Záměrem a účinkem opatření bylo spíše poskytnout norským filmovým producentům přístup do výrobních zařízení. Zdůrazňují, že pouze v důsledku selhání trhu vystupovala společnost Norsk FilmStudio AS jako jediný pronajímatel studiového zařízení, kde bylo možné vyrábět filmy určité délky a kvality. Společnost tak činila ke prospěchu všech výrobců a neměla z toho hospodářskou výhodu.

4.1.2 Opatření by v každém případě představovalo existující podporu

Norské orgány tvrdí, že i kdyby grant ve výši 36 milionů NOK byl státní podporou, jednalo by se každém případě o existující podporu.

Norské orgány se vlastně domnívají, že výplata grantu ve výši 36 milionů NOK tvořila součást existujícího systému podpory ve formě ročních grantů.

Norské orgány tvrdí, že skutečnost, že grant byl vyplacen z jiného rozpočtu než z toho, který se používal na roční granty, není dostatečnou známkou toho, že grant sám o sobě představuje samostatné a nové opatření. Vysvětlují, že grant byl v letech 1998–1999 alokován z jiné rozpočtové položky a že to byla „jen náhoda a technická otázka a platba 36 mil. NOK mohla být stejně tak přidělena z části rozpočtu na financování filmů a rozložena na deset let, a tím by se „rozpustila“ do každoročních plateb pro Norsk Film AS, které obsahují jak provozní, tak investiční podporu. To, že grant v letech 1998-1999 byl alokován z jiné rozpočtové položky, bylo výsledkem nového způsobu uspořádání oddílů [státního] rozpočtu na příspěvky pro výstavbu státních budov“. Norské orgány dále tvrdí, že je důležité, aby byla platba součástí systematického a nepřetržitého řetězce plateb stejnému příjemci a že povaha podpory se nemění. Režim se údajně vždy skládal z investiční a provozní části.

Proces zkvalitňování a modernizace probíhal určitou dobu a s ním související náklady do roku 1998–1999 byly odhadnuty na 13 milionů NOK. Tato částka zahrnovala příspěvky od norského státu prostřednictvím režimu existující podpory, který se používal od 70. let 20. století. V roce 1997 se však ukázalo, že 13 milionů NOK na dokončení prací nestačí a proto bylo rozhodnuto o přidělení dalších 36 milionů NOK na dokončení modernizace.

Norské orgány poskytly Kontrolnímu úřadu údaje dokládající, že rovněž v minulosti byly přiděleny a vyčleněny částky na zkvalitňování a modernizaci infrastruktur nezbytných pro zachování podmínek pro produkci filmů.

Nakonec norské orgány tvrdí, že ačkoli výše grantu byla mnohem vyšší než roční platby do té doby, neexistoval žádný příznak toho, že představují novou podporu. Odkazují na rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Namur-Les-Assurances (7): „[…] vznik nové podpory nebo změnu existující podpory nelze nikdy během období fungování podniku posuzovat podle rozsahu podpory nebo dokonce podle jejího finančního objemu, pokud je podpora stanovena na základě ranějších zákonných ustanovení, která zůstávají beze změn“.

4.1.3 Nová podpora by byla v každém případě slučitelná

Norské orgány tvrdí, že opatření by v každém případě bylo slučitelné s fungováním Dohody o EHP, pokud by Kontrolní úřad dospěl k závěru, že představuje novou podporu. Skutečně se domnívají, že opatření by bylo slučitelné s čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP, jelikož účelem grantu bylo zachování kulturního statku a opatření bylo nutné a přiměřené k dosažení takového cíle.

Norské orgány tvrdí, že výroba filmů představuje důležitý kulturní výrazový prostředek a tvoří součást dědictví národa. Bez vhodného výrobního zařízení by výroba filmů nebyla možná. Kromě toho byl grant nutným zásahem z důvodu selhání trhu. Norské orgány rovněž zdůrazňují, že Kontrolní úřad schválil opatření na podporu audiovizuálních programů, které by zůstalo bez účinku, pokud by neexistovaly nezbytné infrastruktury na výrobu audiovizuálních děl.

4.2 Daňové zvýhodnění

4.2.1 Používání daňového zvýhodnění nepředstavuje státní podporu

Za prvé, norské orgány zdůrazňují, že Kontrolní úřad ve svém rozhodnutí č. 491/09/KOL, nezapochyboval ohledně skutečného daňového režimu osvobození od daně z příjmu právnických osob neziskových podniků, nýbrž vyšetřoval uplatňování tohoto režimu na určité podniky, které patří do skupiny Norsk Film. Proto je předmětem přezkumu skutečné uplatňování nebo nesprávné použití režimu zdanění některých společností.

Za druhé, norské orgány tvrdí, že samy neposuzovaly, zda článek 2-32 zákona o daních byl správně uplatněn na společnosti, které patří do skupiny Norsk Film, protože nejsou orgánem pro výměr daní.

Uvedli nicméně, že „případné nesprávné uplatňování obecně závazného daňového předpisu daňovými úřady ve prospěch daňového poplatníka nepředstavuje státní podporu. (...) Případné nesprávné uplatnění vnitrostátního daňového předpisu mají především napravit daňové úřady nebo soudy podle příslušné vnitrostátní právní úpravy. (…) Kdyby nesprávné uplatňování vnitrostátních daňových předpisů vedlo k neoprávněné výhodě konkrétního daňového poplatníka, představovalo by to státní podporu a vznikla by neřešitelná situace.“

Norské orgány zdůrazňují, že jelikož následky neoprávněného zdanění daně mohou být různé, leda by se jednalo o nepřetržité nesprávné uplatňování, měla by být přijata nápravná opatření podle vnitrostátních právních předpisů, ne však podle pravidel EHP pro státní podporu.

4.2.2 Používání daňového zvýhodnění bylo v každém případě založeno na existujícím systému podpor

Norské orgány dále tvrdí, že uplatnění daňového předpisu před vstupem v platnost Dohody o EHP by v žádném případě nepředstavovalo novou podporu, nýbrž pouhé uplatnění existujícího systému podpor.

Domnívají se, že „obvyklé použití obecného pravidla a zhodnocení, zda v konkrétním případě je či není toto pravidlo použitelné, nemůže v žádném případě představovat novou podporu a jako takové si nevyžadovalo oznámení Kontrolnímu úřadu. Skutečně, kdyby jednotlivá uplatnění existujícího systému podpory představovala novou podporu, nepřiměřeně by se rozšířil rozsah toho, co lze považovat za novou podporu a narušil by se rozsah slučitelné podpory z hlediska existující podpory ve smyslu pravidel státní podpory“.

II. POSOUZENÍ

1. Existence státní podpory

Ustanovení čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP uvádí:

„Nestanoví-li tato dohoda jinak, jsou podpory poskytované v jakékoli formě členskými státy ES, státy ESVO nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby a pokud ovlivňují obchod mezi smluvními stranami, neslučitelné s fungováním této dohody.“

1.1 Existence státních prostředků

Opatření musí být poskytnuto státem nebo ze státních prostředků.

1.1.1 Platba grantu ve výši 36 milionů NOK

Grant ve výši 36 milionů NOK byl vyplacen z oddílu státního rozpočtu pro granty pro národní kulturní budovy.

Kontrolní úřad se proto domnívá, že byla splněna podmínka, že musí být zapojeny státní prostředky.

1.1.2 Zvýhodněný daňový režim

Norsk Film AS a její dceřiné společnosti Norsk FilmStudio AS bylo přiznáno osvobození od daně na roky 1995 až 2001. V dopise ze dne 18. března 1996 přiznal Daňový úřad v Bærum osvobození od daně pro rozpočtový rok 1995 za podmínky, že případný zisk by se měl použít v plném rozsahu k dosažení účelu společnosti v rámci jejího právního postavení neziskové společnosti.

Společnost ScanCam AS (dceřiná společnost pronajímající kamery) byla ze stejných důvodů osvobozena od daně v letech 1998–2001.

V důsledku výhodného daňového režimu se stát vzdává daňových příjmů, které by za normálních okolností obdržel od dotčených podniků. Neexistence těchto finančních prostředků představovala zátěž pro státní prostředky odpovídající odvodům, jež jsou obvykle hrazeny z rozpočtů dotčených podniků. (8)

Skutečnost, že hodnocení provedly místní daňové úřady, nemá žádný účinek na zjištění, že státní prostředky byly zapojeny. (9)

1.2 Zvýhodnění určitých podniků nebo určitých odvětví výroby

1.2.1 Vyplacení grantu ve výši 36 milionů NOK

Za prvé muselo opatření poskytnout společnosti Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS výhody, které jim ulevily od odvodů, jež jsou obvykle hrazeny z jejich rozpočtu. Grant ve výši 36 milionů NOK poskytl příjemcům finanční výhodu, kterou by neměly při normálním průběhu podnikání. Byla tím posílena finanční situace společností Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS ve srovnání s jinými podniky působícími v oblasti produkce filmů v rámci EHP.

Za druhé, podpora musí být selektivní v tom, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby “.

Kontrolní úřad považuje výplatu částky ve výši 36 milionů NOK na zkvalitnění studiové výbavy za selektivní, jelikož příjemce podpory byl výslovně označen.

1.2.2 Zvýhodněný daňový režim

Některé společnosti ze skupiny Norsk Film byly osvobozeny od placení obvykle uplatňované daně z příjmu právnických osob a tedy osvobozeny od odvodů, které jsou obvykle hrazeny z rozpočtu společnosti. Při běžném průběhu podnikání by se z této výhody nemohly těšit.

Kontrolní úřad však uznává, že Evropský soudní dvůr a Soudní dvůr ESVO vydával důsledně rozhodnutí, že opatření, jimiž se poskytují výhody určitým příjemcům nejsou selektivní, pokud mohou být odůvodněny povahou a celkovým uspořádáním systému, jehož jsou součástí.

V pokynech Kontrolního úřadu o použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření týkající se přímého zdanění podnikatelské činnosti je konkrétně stanoveno, že „je jasné, že ke zdanění zisku nemůže dojít, nebyl-li žádný zisk vytvořen. Tím je možné zdůvodnit z povahy daňového systému, že neziskové podniky jako nadace nebo sdružení jsou osvobozeny od daní z příjmů, nemohou-li žádný zisk vytvářet.“

Kontrolní úřad ve svém rozhodnutí č. 491/09/KOL zpochybnil skutečnost, že zvýhodněný daňový režim jako takový může být odůvodněný povahou a logikou systému. Měl pochybnosti, pokud jde o uplatňování režimu na dotčené podniky. Těmto podnikům bylo přiznáno osvobození od daně z příjmu právnických osob podle čl. 26 odst. 1 písm. k) bývalého zákona o daních č. 8 ze dne 18. srpna 1911 č. 8, který byl nahrazen zákonem o daních č. 14 ze dne 26. března 1999. V tomto režimu je na žádost přiznáno osvobození od daně z příjmu právnických osob organizacím, které splňují určitá kritéria, jež souvisí hlavně s jejich neziskovým účelem.

Podle informací poskytnutých norskými orgány bylo společnostem Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS a ScanCam AS přiznáno osvobození od daně na základě toho, že účel těchto společností byl neziskový. Kontrolní úřad ve svém hodnocení nemůže nahrazovat norské místní daňové úřady. Na základě poskytnutých informací se Kontrolní úřad nedomnívá, že má dostatečné důkazy o tom, že zvýhodněný režim byl nesprávně použit na tyto tři podniky a že lze tudíž opatření označit za opatření selektivní povahy.

Kontrolní úřad z toho důvodu nemůže dojít k závěru, že používání daňového zvýhodnění pro Norsk FilmStudio AS / Filmparken AS / ScanCam znamená na základě kritérií, která byla původně stanovena v zákoně o daních z roku 1911, státní podporu.

1.3 Narušení hospodářské soutěže a vliv na obchod mezi smluvními stranami

Na státní podporu pro určité podniky se pohlíží jako na narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi smluvními stranami, pokud příjemce provádí hospodářskou činnost, která zahrnuje obchod mezi smluvními stranami. V rámci EHP lze vyrábět filmy na různých místech. Následně s nimi obchodují smluvní strany Dohody o EHP. Podpora podniku, který vyrábí hrané filmy a poskytuje studiové služby, proto může měnit hospodářskou soutěž mezi různými pracovišti určenými k realizaci filmů. Prošetřované opatření lze proto považovat za opatření narušující hospodářskou soutěž a ovlivňující obchod mezi smluvními stranami.

1.4 Závěr

Na základě výše přezkoumaných prvků dospěl Kontrolní úřad k závěru, že platba ve výši 36 milionů NOK představovala státní podporu a že poskytnutí výhodného daňového zacházení pro Norsk FilmStudio AS / Filmparken AS / ScanCam AS nepředstavovalo státní podporu.

Kontrolní úřad bude proto dále analyzovat jen výplatu grantu ve výši 36 milionů NOK.

2. Postup

Postup v případě nové podpory je stanoven v čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3. Má-li Kontrolní úřad pochybnosti o slučitelnosti takového opatření podpory, zahájí formální vyšetřovací řízení podle čl. 1 odst. 2 v části I protokolu 3 a v čl. 4 odst. 4 části II protokolu 3.

Pro existující podporu je v čl. 1 odst. 1 části I protokolu 3 stanoven samostatný postup. Podle uvedeného ustanovení Kontrolní úřad ve spolupráci se státy ESVO průběžně zkoumá všechny režimy podpor, které v těchto státech existují. Navrhuje jim veškerá vhodná opatření, která si vyžaduje postupný rozvoj nebo fungování Dohody o EHP.

Jakékoli posouzení provedené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s otázkou, zda možné opatření podpory představuje novou, či existující podporu, má nevyhnutelně pouze předběžnou povahu. I tehdy, když Kontrolní úřad na základě informací poskytnutých v době přezkumu, rozhodl zahájit formální šetření na základě čl. 1 odst. 2 a 3 části I protokolu 3, lze přesto v rozhodnutí o ukončení uvedeného postupu vydat nález, že dané opatření ve skutečnosti představuje existující podporu. (10) Jde-li o existující podporu, musí Kontrolní úřad dodržet postup pro existující podporu. (11) V takovém případě by Kontrolní úřad musel formální vyšetřovací řízení ukončit a případně zahájit řízení pro existující podporu jak je stanoveno v článcích 17 až 19 části II protokolu 3. (12)

Informace, které měl kontrolní úřad k dispozici v době, kdy se rozhodl zahájit formální vyšetřovací řízení, nebyly takové, aby odůvodnily předběžný závěr v tom smyslu, že dotčená podpora je existující podporou, a Kontrolní úřad se tudíž těmito opatřeními zabýval v rámci pravidel pro nové podpory.

Úřad rozhodne o existenci a slučitelnosti nových opatření podpory v rámci formálního vyšetřovacího řízení. Bude-li se jednat o existující podporu, jelikož obě šetřená opatření už skončila, ukončí formální vyšetřovací řízení, aniž by zahájil řízení pro existující podporu, jelikož takové řízení by bylo bezpředmětné.

3. Vyplacení grantu ve výši 36 milionů NOK – existující podpora

Podle čl. 1 písm. b) bod i) části II protokolu 3 se existující podporou rozumí: „jakákoli podpora, která existovala předtím, než Dohoda o EHP vstoupila v platnost v příslušných státech ESVO, což znamená režimy podpory a individuální podpory, které začaly být uskutečňovány před vstupem Dohody o EHP v platnost a jsou stále použitelné.“ Změny takové podpory představují novou podporu podle čl. 1 písm. c).

Norské orgány předložily dodatečné informace v rámci svých připomínek k rozhodnutí č. 491/09/KOL (viz bod 4.1.2 výše).

Kontrolní úřad, jak je uvedeno v rozhodnutí č. 491/09/KOL, se domnívá, že přiznané roční příspěvky vyplacené norským státem od 70. let 20. století ve prospěch společností Norsk FilmStudio AS / Filmparken AS pro výrobu hraných filmů a poskytování infrastruktury nezbytné pro produkci filmů byly prováděny na základě existujícího systému podpor.

Kontrolní úřad se domnívá, že platba ve výši 36 milionů NOK byla uskutečněna v rámci existujícího systému podpory.

Zaprvé se zdá, že roční granty poskytnuté v průběhu let vždy zahrnovaly část investiční podpory a část provozní podpory. (13) Norské orgány tím signalizovaly, že proces zkvalitňování a modernizace již začal a až do roku 1998–1999 stál odhadem 13 milionů NOK financovaných z každoročních grantů. Norské orgány poskytly výtah z návrhů rozpočtu, z nichž je jasné, že společnosti Norsk Film AS bylo přiznáno několik vysokých částek na zkvalitňování a modernizaci infrastruktury nezbytné k výrobě filmů. (14) To, že na renovaci pracoviště jar byl vyčleněn zvláštní grant, by se proto nemělo považovat za změnu existujícího systému podpory.

Zadruhé, skutečnost, že výplata grantu proběhla z jiných rozpočtových položek, než které se používaly pro roční granty, je za daných okolností tohoto případu irelevantní. Bylo to vlastně jen výsledkem čistě rozpočtové techniky a nového uspořádání rozpočtu.

A nakonec, skutečnost, že výše grantu byla mnohem vyšší než roční platby, není známkou toho, že se jedná o novou podporu. Evropský soudní dvůr rozhodl, že: „vznik nové podpory nebo změnu existující podpory nelze nikdy během období fungování podniku posuzovat podle rozsahu podpory nebo dokonce podle jejího finančního objemu, pokud je podpora poskytnuta na základě ranějších zákonných ustanovení, která zůstávají beze změn.“ (15)

Vzhledem k výše uvedenému proto Kontrolní úřad dospěl k závěru, že platba ve výši 36 milionů NOK byla součástí existujícího režimu podpory, který byl ukončen v roce 2006.

PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Kontrolní úřad ESVO má za to, že grant ve výši 36 milionů NOK byl součástí existujícího systému podpory. Formální vyšetřovací řízení týkající se nové podpory se proto ukončuje.

Článek 2

Kontrolní úřad ESVO se domnívá, že uplatňování zvýhodněného daňového zacházení pro Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS a ScanCam AS nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.

Článek 3

Toto rozhodnutí je určeno Norskému království.

Článek 4

Pouze anglické znění tohoto rozhodnutí je závazné.

V Bruselu dne 29. června 2011. Za Kontrolní úřad ESVO Per SANDERUD předseda Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY členka kolegia

(1) Úř. věst. C 174, 1.7.2010 a dodatek EHP č. 34, 1.7.2010.

(2) The Chimney Pot Oslo AS, Dagslys AS, Egg & Bacon AS, Grip Teknikk AS, Bob Aas Carho ENK, Kamerautleien AS, Lydhodene AS, Megaphon AS a Krypton Film AS.

(3) Viz poznámka pod čarou č. 1.

(4) Tento režim poskytuje osvobození od daně z příjmu právnických osob pro tzv. „ideální organizace“.

(5) Bod 2-32 (2) norského zákona o daních stanoví, že příjem podléhá dani z příjmu právnických osob, pokud roční obrat z obchodní činnosti činí více než 70 000 NOK, případně 140 000 NOK.

(6) Viz dopis norských orgánů ze dne 11. srpna 2006 (případ č. 383774).

(7) Věc C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire a belgický stát, Sb. rozh. 1994, s. I-3829, bod 28.

(8) Věc C- 156/98 Německo v. Komise, Sb. rozh. 2000, s. I-6857, bod 26.

(9) Věc C- 248/84 Německo v. Komise, Sb. rozh. 1987, s. I-4013, bod 17.

(10) Věc C-400/99 Itálie v. Komise [2005] Sb. rozh. I-3657, body 47, 54 a 55.

(11) Věc T-190/00 Regione Siciliana v. Komise, Sb. rozh. 2003, s. II-5015, bod 48.

(12) Věc C-312/90, Španělsko v. Komise, Sb. rozh. 1992, s. I-4117, body 14 až 17, a věc C-47/91 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1992, s. I-4145, body 22 až 25.

(13) Viz připomínky norských orgánů k rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO zahájit formální vyšetřovací řízení ve věci č. 67377 – Údajná státní podpora pro společnosti patřící do skupiny Norsk Film (případ č. 545244).

(14) Viz St..prp. č. 1 (1977 – 77): 4 mil. NOK, St.prp. nr. 1 (1978 – 79): 3,9 mil. NOK.

(15) Věc C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire a belgický stát, Sb. rozh. 1994, s. I-3829, bod 28.