Výzva k předložení připomínek podle čl. 1 odst. 2 v části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru s ohledem na státní podporu ve formě osvobození od poplatků za dokumenty a registračních poplatků v souvislosti se založením norské společnosti Entra Eiendom AS (dále jen „Entra“).

(2004/C 319/07)

Rozhodnutím 132/04/COL ze dne 16. června 2004, uvedeným v závazném znění na stránkách následujících po tomto shrnutí, zahájil Kontrolní úřad ESVO řízení podle čl. 1 odst. 2 v části I protokolu 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“). Norská vláda byla informována prostřednictvím předané kopie rozhodnutí.

Kontrolní úřad ESVO tímto vyzývá státy ESVO, členské státy EU a zainteresované strany, aby předložily své připomínky ohledně opatření do jednoho měsíce po zveřejnění tohoto oznámení na adresu Kontrolního úřadu ESVO:

Připomínky budou sděleny norské vládě. Zainteresovaná strana předkládající připomínky může písemně s uvedením důvodů požádat o zachování důvěrnosti ohledně své totožnosti.

Shrnutí

Postup

Dne 22. května 2002 požádal Kontrolní úřad ESVO (ESA) norskou vládu o předání informací týkajících se údajné státní podpory ve prospěch realitní kanceláře Entra Eiendom A/S. Následovala další korespondence mezi norskou vládou a úřadem.

Popis opatření podpory

Dne 4. června 1999 předložila norská vláda Parlamentu restrukturalizaci veřejného orgánu Ředitelství pro veřejné stavby a nemovitosti (dále jen „Statsbygg“) a založení společnosti s ručením omezeným, společnosti Entra.

Majetek, kapitál a personál (aktiva a pasiva) byly s účinností od 1. července 2000 převedeny ze státu na společnost Entra výměnou za vydání akcií. Vlastnictví a vlastnická práva k předmětným majetkům byla převedena z norského státu na společnost Entra a zapsána pod názvem společnosti Entra. Stoprocentním vlastníkem společnosti je norský stát. Celkové portfolio nemovitostí se skládá z přibližně 120 pozemků na celkové ploše 880 000 m2.

Všechny nemovitosti v Norsku jsou zapsány v katastru nemovitostí podle Zákona o registraci č. 2 ze dne 7. června 1935. Podle čl. 7 odst. 1 Zákona o spotřebních daních č. 59 z roku 1975 vyplývá ze zápisu převodu vlastnického titulu k nemovitosti povinnost uhradit poplatky za dokumenty. Zápis převodu titulu v katastru nemovitostí podléhá registračnímu poplatku podle Zákona o soudních poplatcích č. 86 z roku 1982.

V zákonu předloženém Parlamentu dne 4. června 1999 se uvádí, že opětovný zápis v katastru nemovitostí a jiné veřejné zápisy musí být prováděny jako změna názvu. V důsledku toho nebyla společnost Entra povinna uhradit poplatky za dokumenty a registrační poplatky. Podle stanoviska vlády je tento postup v souladu s předchozími reorganizacemi státních subjektů.

Podle předložených informací by splatné poplatky za převod vlastnictví nemovitosti na společnost Entra činily zhruba 80,6 milionů NOK (přibližně 10,4 milionů eur).

Posouzení

Přijetím zvláštních zákonných ustanovení je společnost Entra osvobozena od uhrazení poplatků za dokumenty a registračních poplatků. Podle názoru úřadu představuje tato skutečnost pro společnost Entra finanční výhodu. Žádné jiné norské zákonné ustanovení nestanoví, že se obecné pravidlo, podle nějž musí být při zápisu změny vlastnictví uhrazeny poplatky za dokumenty a registrační poplatky, na takovou transakci nevztahuje.

Norská vláda tvrdí, že opatření neposkytuje společnosti Entra oproti soukromým podnikům v podobné situaci žádnou výhodu. Podle zvláštní zákonné úpravy je státní opatření definováno jako zvýhodnění určitých podniků oproti jiným podnikům, které se s ohledem na sledovaný cíl nacházejí ve srovnatelné právní a konkrétní situaci. Úřad stále není přesvědčen o tom, že čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP nelze použít na osvobození od poplatků za dokumenty a registračních poplatků podle porovnání se soukromými podniky.

Kromě toho je norská vláda toho názoru, že osvobození od či neuhrazení poplatků za dokumenty a registračních poplatků neposkytuje žádnou výhodu, neboť kapitálová struktura, stabilita a celková hodnota podniku podle počáteční rozvahy zůstanou nezměněny. Úřad se však předběžně domnívá, že povinnost uhradit poplatky za dokumenty a registrační poplatky je pro podnik závazkem a že osvobození od takového závazku představuje výhodu, která je poskytnuta podniku ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP. Tuto výhodu nelze považovat za neexistující kvůli způsobu, jakým je sestavena počáteční rozvaha.

Úřad je dále toho názoru, že ztráta daňových příjmů je ekvivalentní ke spotřebě státních zdrojů ve formě daňových výdajů.

Podle norských úřadů je dotčené opatření obecným opatřením spadajícím mimo působnost čl. 61 odst. 1. V tomto kontextu by úřad rád upozornil na to, že daňová opatření otevřená všem podnikům působícím v některém ze států ESVO jsou v zásadě obecnými opatřeními. Rozdílnost některých opatření nutně neznamená, že musí být považovány za státní podporu. To se týká opatření, která jsou na základě hospodářských důvodů nezbytná pro bezproblémové fungování a efektivitu daňového systému. Podle názoru úřadu nelze z všeobecné logiky platné legislativy a praxe v oblasti spotřebních daní vyvodit, že by společnost Entra měla být s ohledem na poplatky za dokumenty a registrační poplatky dále považována za Statsbygg (jeho součást). Opatření proto musí být považováno za selektivní ve smyslu čl. 61 odst. 1.

Kromě toho upozorňuje úřad, že společnost působí v celém Norsku na trhu, který je otevřen hospodářským subjektům ze všech států ESVO. V důsledku toho narušuje toto opatření hospodářskou soutěž a obchod mezi smluvními stranami nebo hrozí, že je může narušovat.

Závěr

S ohledem na výše uvedené úvahy pochybuje úřad o slučitelnosti osvobození od poplatků za dokumenty a registračních poplatků v souvislosti se založením společnosti Entra Eiendom AS s fungováním Dohody o EHP. Úřad je proto povinen zahájit formální šetření podle čl. 1 odst. 2 v části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.

EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY DECISION

No 132/04/COL

of 16 June 2004

to initiate the procedure provided for in Article 1 (2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom as

(NORWAY)

THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY,

Having regard to the Agreement on the European Economic Area (1), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26 thereof,

Having regard to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (2), in particular to Article 24 and Article 1 in Part I of Protocol 3 thereof,

Having regard to the Authority's Guidelines (3) on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement,

Whereas:

I. FACTS

1. PROCEDURES AND CORRESPONDENCE

2. THE ESTABLISHMENT OF ENTRA

3. THE NORWEGIAN LEGISLATION AND PRACTICE CONCERNING DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES ON THE REGISTRATION OF TRANSFER OF REAL ESTATE PROPERTY IN CONNECTION WITH REORGANISATION OF UNDERTAKINGS

3.1. Introduction

3.2. Exemptions based on the Registration Act construed in the light of the company legislation

3.3. Exemptions based on special legislation

3.4. Methods used to avoid excise duties

4. THE NORWEGIAN GOVERNMENT'S ASSESSMENT OF WHETHER THE EXEMPTION OF DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES IS IN COMPLIANCE WITH THE STATE AID PROVISIONS OF THE EEA AGREEMENT

4.1. Assessment in connection with the establishment of Entra

4.2. Arguments in the correspondence with the Authority

By letter dated 4 June 2003, the Ministry of Trade and Industry submitted additional information and arguments concerning i.a. the so called continuity principle, clarification concerning the measures used by private undertakings, why the non-payment does not constitute an advantage, information on the current law with regard to mergers and de-mergers and on exemption from the duty to pay registration fees. The Ministry reiterates the arguments in the letter dated 7 November 2002 as to why the non-payment does not constitute an advantage for Entra. In addition, the Ministry argues that the exemption is a general measure, which does not constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement. Point 9, Conclusion, of the letter dated 4 June 2003, reads:

„The common system regarding registration fee and document duty is that the continuity principle determines if conversion processes, both public and private, may be done as a name change in relation to inter alia the rules on registration fee and document duty. The purpose of the continuity principle is to facilitate the implementation of mergers, de-mergers and restructurings, which is regarded as socio-economically desirable. The special legislation and the reimbursement of accrued document duty resulting from the reorganisation of hydropower/ electricity companies are a result of the same considerations. Thus, the practice is a general measure, which according to well-established case law does not constitute State aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement.“

II. APPRECIATION

1. The existence of State aid

Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:

„Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.“

To be considered as state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement, a tax measure must fulfil the following four criteria:

1. The measure must confer the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

2. The advantage must be granted by the State or through State resources.

3. The measure must be specific or selective in that it favours „certain undertakings or the production of certain goods“.

4. The measure must affect competition and trade between the Contracting Parties.

Condition 1: The measure must confer on the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

Condition 2: The advantage must be granted by the State or through State resources.

Condition 3: The measure must be specific or selective in that it favours „certain undertakings or the production of certain goods“.

Firstly, the Authority makes reference to Chapter 17B.3.1 of the Authority's State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the specificity or selectivity of tax measures, which reads:

„Tax measures, which are open to all economic agents operating within the EFTA State, are in principle general measures. They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretional power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.“

According to the case law of the Court of Justice, it is possible to draw a distinction between:

— differentiated treatment that results from the application, to specific situations, of the same principles as those underlying the ordinary rules (no aid)

— differentiated treatment, which, favouring certain undertakings, departs from the internal logic of the ordinary rules (aid) (19).

Condition 4: The measure must affect or threaten to affect competition and trade between the Contracting Parties.

2. Compatibility of the aid

3. The character of the aid

4. Conclusion

HAS ADOPTED THIS DECISION:

1. The Authority has decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom AS.

2. The Norwegian Government is invited, pursuant to Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, to submit its comments on the opening of the formal investigation procedure within two months from notification of this decision.

3. The Norwegian Government shall be informed by means of a letter containing a copy of this decision.

4. The EC Commission shall be informed, in accordance with Protocol 27(d) of the EEA Agreement, by means of a copy of this decision.

5. Other EFTA States, EC Member States, and interested parties shall be informed by the publishing of this decision in its authentic language version, accompanied by a meaningful summary in languages other than the authentic language version, in the EEA Section of the Official Journal of the European Communities and the EEA Supplement thereto, inviting them to submit comments within one month from the date of the publication.

6. This decision is authentic in the English language.