ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 304/36

Schválení státní podpory podle článku 61 Dohody o EHP a čl. 1 odst. 3 v části I protokolu č. 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru

Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO nevznášet námitky

(2005/C 304/14)

Datum přijetí rozhodnutí:

Členský stát ESVO: Norsko

Podpora č.: Věc 56573

Název: Plán na snížení emisí oxidu dusíku z lodí zapsaných v norském lodním rejstříku

Cíl: Prvotním cílem plánu je ochrana životního prostředí cestou snížení emisí NOx z lodí. Má usnadnit financování opatření zaměřených na snižování oxidu dusíku včetně nákupu nových motorů pro plavidla

Právní základ: Parliament decision nr 124 of 9 December 2003 (in case nr 2, published in the Parliament journal (Stortingstidende) page 1046-1053, 1071-1073), proposed by The Standing Committee on Business and Industry 3 December 2003 (Proposed decision IV of Innst.S.nr.71 (2003-2004))

Rozpočet/ Doba trvání: 500 milionů NOK na půjčky a 75 milionů NOK na dotace na úroky. Plán bude trvat do 31. prosince 2005

Závazné jazykové znění rozhodnutí bez důvěrných údajů lze nalézt na této internetové stránce:

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregister
(1)

Kontrolní úřad ESVO by měl postupně směřovat k vytvoření systému, který by umožnil provést odhad skutečné výše dietární expozice pesticidům. Má-li být možné provést reálné odhady, měly by být k dispozici údaje o sledování reziduí pesticidů v potravinách, které jsou hlavními složkami evropské stravy. Obecně se má za to, že hlavní složky evropské stravy tvoří 20 až 30 potravin. S ohledem na zdroje pro sledování reziduí pesticidů dostupné na vnitrostátní úrovni jsou státy ESVO schopny v rámci koordinovaného kontrolního programu analyzovat každý rok pouze vzorky osmi produktů. Vývoj v používání pesticidů lze zaznamenat za období tří let. Proto by měly být jednotlivé pesticidy v zásadě sledovány ve 20 až 30 potravinách v řadě tříletých cyklů.
12.

Obecnou zásadou je, že podporu na stavbu lodí lze poskytnout v souladu s článkem 61 Dohody o EHP a článkem 1 části I Protokolu 3 k dohodě o kontrole a Soudním dvoru a se všemi právními předpisy a opatřeními přijatými na tomto základě, včetně následujících ustanovení: a) Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k [bývalému] článku 93 Smlouvy o ES (8), včleněné do části II Protokolu 3 k dohodě o kontrole a Soudním dvoru (9); b) Nařízení Komise (ES) č. 68/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podpory na vzdělávání (10), včleněné do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 88/2002 ze dne 25. června 2002 (11) c) Nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (12), včleněné do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 88/2002 ze dne 25. června 2002 (13); d) Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (14), včleněné do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 88/2002 ze dne 25. června 2002 (15); e) Nařízení Rady (ES) č. 1177/2002 ze dne 27. června 2002 o dočasném obranném mechanismu pro stavbu lodí (16), včleněné do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 170/2002 ze dne 16. prosince 2002 (17); f) Pokyny úřadu k podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18); g) Pokyny úřadu k podpoře na ochranu životního prostředí (19); a h) Rámec podpory pro výzkum a vývoj (20).
—

Podle této žaloby Island nejpozději do 8. února 2017 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 8. prosince 2016, podle kterého Island neprovedl do svého vnitrostátního právního řádu (směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/29/EU o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání jednoduchých tlakových nádob na trh), uvedenou v bodě 6f kapitoly VIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“).
—

Žaloba se týká skutečnosti, že Island nejpozději do 12. září 2017 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 12. července 2017, které se zabývá neprovedením prováděcího nařízení Komise (EU) č. 447/2013 ze dne 15. května 2013, kterým se stanoví postup pro správce alternativních investičních fondů, kteří se rozhodnou, že se na ně bude vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, uvedeného v bodě 31bbb přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněného do uvedené dohody protokolem č. 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“), do islandského právního řádu.
—

Podle této žaloby Island nejpozději do 10. února 2015 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 10. prosince 2014, které se zabývá skutečností, že země do svého vnitrostátního právního řádu neprovedla směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/126/ES ze dne 21. října 2009 o etapě II rekuperace benzinových par při čerpání pohonných hmot do motorových vozidel na čerpacích stanicích, uvedenou v bodě 21au kapitoly III přílohy XX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“).
—

žaloba uvádí, že Island nejpozději do 26. srpna 2013 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 26. června 2013 týkajícímu se skutečnosti, že Island do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic („akt“) uvedenou v bodě 32ff kapitoly V přílohy XX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k této dohodě,
—

žaloba uvádí, že Island nejpozději do 3. září 2013 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 3. července 2013 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie („akt“), uvedenou v bodě 6 kapitoly IV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k této dohodě,
—

žaloba uvádí, že Island nejpozději do 20. dubna 2013 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 20. února 2013 týkajícímu se skutečnosti, že Island do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/38/ES ze dne 17. května 2006, kterou se mění směrnice 1999/62/ES o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly („akt“) uvedenou v bodě 18a přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k této dohodě,
—

v této žalobě Kontrolního úřadu ESVO se uvádí, že Island nejpozději do 11. září 2012 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 11. července 2012 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/122/ES ze dne 14. ledna 2009 o ochraně spotřebitele ve vztahu k některým aspektům smluv o dočasném užívání ubytovacího zařízení (timeshare), o dlouhodobých rekreačních produktech, o dalším prodeji a o výměně (akt) uvedenou v bodě 7b přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě,
C 378/8

Rozsudek Soudního dvora

ze dne 1. srpna 2019

ve věci E-7/18

Fosen-Linjen AS, podporovaná Konfederací norských podniků (Næringslivets Hovedorganisasjon),

v.

AtB AS

(zadávání veřejných zakázek – směrnice 89/665/EHS – žádost o náhradu ušlého zisku – závažnost porušení předpisů – zásady rovnocennosti a efektivity)

(2019/C 378/07)

Ve věci E-7/18, Fosen-Linjen AS, podporovaná Konfederací norských podniků (Næringslivets Hovedorganisasjon), v. AtB AS – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru Nejvyšším soudem Norska (Norges Høyesterett) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora týkající se výkladu směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, zvláště pak čl. 2 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice, vydal Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda a soudce-zpravodaj, Bernd Hammermann a Ola Mestad (ad hoc), soudci, dne 1. srpna 2019 rozsudek, jehož výrok zní:

Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce nevyžaduje, aby jakékoliv porušení předpisů o zadávání veřejných zakázek samo o sobě postačovalo k přiznání náhrady ušlého zisku osobám poškozeným protiprávním jednáním.
2.

Pokud však taková právní úprava způsobuje u činností vykonávaných podle pravidel upravujících volný pohyb služeb obtíže a dodatečné náklady a může vést ke kontrolám navíc ke kontrolám, které již provádí domovský stát EHP poskytovatele služeb pro svěřenectví a obchodní společnosti, a může tak poskytovatele těchto služeb od takových činností odradit, znamená taková úprava omezení volného pohybu služeb. Článek 36 Dohody o EHP musí být vykládán v tom smyslu, že není s takovou právní úpravou v rozporu, pokud je uplatňována nediskriminačním způsobem, je odůvodněna cílem boje proti praní peněz a financování terorismu, je vhodná pro uskutečnění tohoto cíle a nepřekračuje rámec toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné. Aby bylo možné považovat vnitrostátní opatření hostitelského státu EHP v oblasti dohledu za přiměřená, nemělo by se obecně vycházet z existence podvodu, což by vedlo ke komplexním a systematickým kontrolám všech poskytovatelů, kteří jsou usazeni v jiných státech EHP a poskytují dočasně služby v hostitelském státě EHP. Kromě toho musí hostitelský stát EHP, pokud požaduje informace (např. dokumenty, které se nacházejí ve státě EHP, v němž je poskytovatel usazen), poskytnout poskytovateli služeb přiměřenou lhůtu k předložení těchto informací, například mu umožnit předložit kopie dokumentů. Délka takové přiměřené lhůty bude záviset na množství požadovaných dokumentů a na nosiči, na kterém jsou dokumenty uloženy.
CS Úřední věstník Evropské unie C 457/12

USNESENÍ PŘEDSEDY

ze dne 7. října 2015

ve spojených věcech E-8/15 a E-9/15,

Financial Services and Compensation Scheme Limited vs. The Depositors' and Investors' Guarantee Fund a De Nederlandsche Bank N.V. vs. The Depositors' and Investors' Guarantee Fund

(2016/C 457/09)

K žádostem Héraðsdómur Reykjavíkur (okresního soudu v Reykjavíku) k Soudnímu dvoru o poradní stanovisko podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora vydal dne 7. října 2015 předseda Soudního dvora usnesení, jehož výrok zní:

Spojené věci E-8/15 a E-9/15 byly z rejstříku vymazány.
CS Úřední věstník Evropské unie C 88/11

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 15. listopadu 2013

ve věci E-9/13

Kontrolní úřad ESVO v. Norské království

(Nesplnění povinností členským státem EHP – směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel)

2014/C 88/08

Ve věci E-9/13, Kontrolní úřad ESVO v. Norské království – ŽÁDOST o prohlášení, že nepřijetím všech opatření nezbytných k provedení aktu uvedeného v bodě 16a kapitoly II přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě (v obou případech s výjimkou bodu 3 přílohy II směrnice, který se týká osvědčení o způsobilosti a má být proveden do 31. prosince 2013) Norské království nesplnilo své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, a Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj) dne 15. listopadu 2013 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1) prohlašuje, že nepřijetím ve stanovené lhůtě všech opatření nezbytných k provedení aktu uvedeného v bodě 16a kapitoly II přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2010/48/EU ze dne 5. července 2010, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě (v obou případech s výjimkou bodu 3 přílohy II směrnice, který se týká osvědčení o způsobilosti a má být proveden do 31. prosince 2013) Norské království nesplnilo své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;
CS Úřední věstník Evropské unie C 277/8

ROZSUDEK SOUDU

ze dne 15. května 2013

ve věci E-12/12

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS)

2013/C 277/06

Ve věci E-12/12, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 7h přílohy XIX k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru do vnitrostátních právních předpisů, tj. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS, začleněného do Dohody o Evropském hospodářském prostoru protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle článku 27 uvedené směrnice a podle článku 7 Dohody o EHP, Soud ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen (soudce zpravodaj) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 15. května 2013 rozsudek, jehož výrok zní:

Soud tímto:

1) Prohlašuje, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 7h přílohy XIX k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru do vnitrostátních právních předpisů, tj. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS, začleněného do Dohody protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle článku 27 uvedené směrnice a podle článku 7 Dohody o EHP.
CS Úřední věstník Evropské unie C 118/35

ROZSUDEK SOUDU

ze dne 21. prosince 2012

ve věci E-14/11

Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS v. Kontrolní úřad ESVO

(Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – přístup k dokumentům – přípustnost – opatření týkající se organizace řízení – opětovné zahájení ústního jednání)

2013/C 118/10

Ve věci E-14/11, Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS v. Kontrolní úřad ESVO – ŽALOBA na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO ve věci č. 68736 ze dne 16. srpna 2011, kterým se žadatelům zamítá přístup k některým dokumentům týkajícím se věci č. 34250 Norská pošta/Privpak, a to na základě pravidel o přístupu k dokumentům stanoveným členy kolegia Kontrolního úřadu ESVO dne 27. června 2008 – Soud ve složení Carl Baudenbacher (předseda a soudce-zpravodaj), Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudci) vynesl dne 21. prosince 2012 rozsudek, jehož výrok zní:

Soud tímto:

1) zrušuje rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO ze dne 16. srpna 2011 ve věci „Norská pošta/Privpak – přístup k dokumentům“ v tom rozsahu, v jakém zamítá úplný nebo částečný přístup k dokumentům o inspekcích ve věci č. 34250 Norská pošta/Privpak;

2) ve zbývající části žalobu zamítá;

3) nařizuje, že Kontrolní úřad ESVO ponese své vlastní náklady i náklady žalobce;
CS Úřední věstník Evropské unie C 275/20

ROZSUDEK SOUDU

ze dne 8. července 2008

ve spojených věcech E-9/07 a E-E10/07 L'Oréal Norge AS (věc E-9/07 a věc E-10/07), L'Oréal SA (věc E-10/07) dále pak Per Aarskog AS (věc E-9/07), Nille AS (věc E-9/07), Smart Club AS (věc E-10/07)

(Vyčerpání práv z ochranné známky)

(2008/C 275/09)

Ve spojených věcech E-9/07 a E-10/07 mezi L'Oréal Norge AS a L'Oréal SA na straně jedné a Per Aarskog AS, Nille AS a Smart Club AS na straně druhé – žádost Soudu podaná soudem Follo tingrett (okresní soud Follo) a soudem Oslo tingrett (okresní soud Oslo) o výkladu první směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (89/104/EHS), soud ve složení Thorgeir Örlygsson (předseda), Henrik Bull (soudce zpravodaj) a Martin Ospelt (soudce ad hoc) vynesl dne 8. července 2008 rozsudek, jehož výrok zní:
Intenzita

Způsobilí organizátoři mohou získat dotace až do výše 95 % nevyhnutelných nákladů souvisejících se zrušenými a ukončenými způsobilými akcemi, jakož i se způsobilými akcemi se sníženou kapacitou diváků v období od 1. července do 31. října 2021 Způsobilí subdodavatelé mohou získat dotace až do výše 50 % ušlých příjmů a dodatečných nákladů souvisejících se zrušenými a ukončenými způsobilými akcemi, jakož i se způsobilými akcemi se sníženou kapacitou diváků v období od 1. července do 31. října 2021
(68)

Pokud jde o maximální intenzitu podpory v předem nestanovených oblastech podle písmene c), bod 182 podbod 3 pokynů k regionální podpoře stanoví, že intenzita podpory pro velké podniky nesmí přesáhnout 10 % v předem nestanovených oblastech podle písmene c), v nichž je HDP na obyvatele vyšší než 100 % průměru EHP a míra nezaměstnanosti nižší než 100 % průměru EHP. Vzhledem k tomu, že označené předem nestanovené oblasti podle písmene c) spadají do této kategorie, stanovily norské orgány maximální intenzitu podpory na 10 %.
Název a adresa orgánu poskytujícího podporu

The Ministry of Finance and Economic Affairs Arnarhvoli við Lindargötu, 101 Reykjavík ISLAND
(20)

Ve svém rozhodnutí ze dne 19. prosince 2007, kterým byla udělena výjimka podle čl. 8 odst. 5 čistírně městských odpadních vod Høvringen, Kontrolní úřad konstatoval, že používání chemického a/nebo biologického čištění v čistírně Høvringen by do určité míry snížilo množství vypouštěných těžkých kovů a organických mikroskopických znečišťujících látek. Jednou z podmínek uvedeného rozhodnutí bylo, že čištění městských odpadních vod by v tomto zařízení mělo zajistit snížení celkových nerozpuštěných látek ve vstupujících odpadních vodách před jejich vypuštěním alespoň o 80 % a zároveň by mělo zajistit procentuální snížení biochemické spotřeby kyslíku (2) nejméně o 20 %.
(6)

Jelikož bylo Norsku uděleno právo požadovat v souladu s rozhodnutím č. 298/08/KOL dodatečné záruky pro vstup živočichů pocházejících z akvakultury, kteří náleží k vnímavým druhům, do schválených oblastí prostých nákazy nebo do oblastí se schválenými programy tlumení a eradikace, mělo by se Norsku umožnit i nadále uplatňovat tato opatření jakožto vnitrostátní opatření schválená v souladu s článkem 43 směrnice 2006/88/ES.
213)

Na omezení oblasti použití uložená nabyvatelům licence v dohodách mezi skutečnými nebo potenciálními soutěžiteli se vztahuje bloková výjimka do prahu podílu na trhu ve výši 20 %. Hlavní obavou z hlediska hospodářské soutěže je u takovýchto omezení riziko, že nabyvatel licence přestane být konkurenční silou mimo licencovanou oblast použití. Toto riziko je vyšší v případě dohody o udělení křížové licence mezi soutěžiteli, která stanoví asymetrická omezení oblasti použití. Omezení oblasti použití je asymetrické, jestliže je jedné straně dovoleno používat licencovanou technologii v rámci jednoho průmyslového odvětví, výrobkového trhu nebo jedné technické oblasti použití a druhé straně je dovoleno používat druhou licencovanou technologii v rámci jiného průmyslového odvětví, výrobkového trhu či jiné technické oblasti použití. Obavy o hospodářskou soutěž mohou vzniknout zvláště v případě, že se výrobní zařízení nabyvatele licence, které je vybaveno pro používání licencované technologie, používá rovněž k výrobě výrobků nespadajících do licencované oblasti použití pomocí vlastní technologie nabyvatele licence. Jestliže dohoda pravděpodobně povede k tomu, že nabyvatel licence omezí výrobu mimo licencovanou oblast použití, pravděpodobně se na ni bude vztahovat čl. 53 odst. 1. U symetrických omezení oblasti použití, tedy dohod, jimiž smluvní strany získávají licence na použití technologie druhé strany ve stejné oblasti nebo stejných oblastech použití, není pravděpodobné, že by spadaly do působnosti čl. 53 odst. 1. Takovéto dohody pravděpodobně neomezí hospodářskou soutěž, která existovala před jejich uzavřením. Dále je nepravděpodobné, že by se čl. 53 odst. 1 použil v případě dohod, které nabyvateli licence pouze umožňují vyvíjet a využívat vlastní technologii v oblasti působnosti licence bez obav z toho, že bude poskytovatel licence vznášet nároky kvůli porušení práv. Za těchto okolností omezení oblasti použití sama o sobě neomezují hospodářskou soutěž, která neexistovala před uzavřením dohody. I před uzavřením dohody totiž nabyvatel licence riskoval, že bude čelit nárokům kvůli porušení práv mimo licencovanou oblast použití. Pokud ovšem nabyvatel licence bez hospodářského opodstatnění ukončí nebo omezí svou činnost mimo licencovanou oblast použití, může to nasvědčovat existenci ujednání o sdílení trhu, které by bylo tvrdým omezením podle čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení TTBER.
(47)

Společnost Sjóvá, jako jedna ze tří velkých pojišťoven na Islandu, má pro islandský finanční systém systémový význam. Úpadek společnosti Sjóvá by znamenal nejen to, že by velká část islandského obyvatelstva zůstala bez pojistného krytí a přišla by o své nároky v situaci, kdy islandská společnost již čelila vážným sociálním problémům. Úpadek by rovněž dále narušil důvěru v instituce finančního systému a rozšířil by finanční krizi do pojišťovnictví. Důvěra veřejnosti v pojišťovnictví byla na Islandu již vážně narušena na počátku roku 2009, kdy nejenže společnost Sjóvá, nýbrž i vlastníci dalších dvou velkých pojišťoven byli převzati věřiteli příslušných mateřských společností. Úpadek společnosti Sjóvá by proto s největší pravděpodobností vedl k rozšíření krize na finančním trhu z bankovnictví do pojišťovnictví.
(24)

Jak již bylo uvedeno, Kontrolní úřad v rozhodnutí č. 363/11/KOL vyvodil předběžný závěr, že posuzovaná opatření, tj. konverze krátkodobých úvěrů na dlouhodobé úvěry, splnila kritéria stanovená v čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, a tudíž státní podporu představují. Kromě toho neexistovalo nic, co by naznačovalo, že by opatření byla slučitelná s obecnými ustanoveními Dohody o EHP o státní podpoře nebo dočasných pokynů Kontrolního úřadu pro státní podporu v souvislosti s finanční krizí. Kontrolní úřad v průběhu šetření neobdržel žádné informace, které by vedly ke změně tohoto předběžného stanoviska. Islandské orgány navíc opatření podpory, na něž se vztahuje rozhodnutí o zahájení řízení, Kontrolnímu úřadu před jejich provedením neoznámily. Tím nesplnily svoji oznamovací povinnost podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3. Provádění uvedených opatření podpory bylo proto protiprávní. Kontrolní úřad musí přesto posoudit, zda má důvod k tomu, aby se touto záležitostí dále zabýval.
(233)

Kontrolní úřad bere za druhé na vědomí, že podle usnesení, které islandský parlament přijal dne 21. března 2012, jmenuje vláda výbor, který bude pověřen přezkoumáním ochrany spotřebitele na finančním trhu. To bude zahrnovat zvláštní pověření k přezkumu usnadnění přechodu a snížení nákladů na přechod a k úzké spolupráci výboru s islandským orgánem pro hospodářskou soutěž, co se týká této záležitosti. Výbor předloží zprávu nejpozději do 15. ledna 2013. Takové bližší posouzení by mohlo přinést prospěch hospodářské soutěži v dlouhodobém horizontu. Prozatím by měl k snazšímu přechodu, a tudíž k zvýšení hospodářské soutěže, přispět zvláštní závazek banky Landsbankinn, který je projednán níže.