70.

Pro účely těchto pokynů se rozumí: 1) „ochranou životního prostředí“ jakákoli činnost, kterou příjemce podpory sám provádí, určená k ozdravění okolí nebo přírodních zdrojů, zamezení nebo snížení rizika jejich poškození nebo k podpoře účinnějšího využívání těchto zdrojů, včetně opatření na úsporu energie a využívání obnovitelných zdrojů energie (36); 2) „opatřením na úsporu energie“ jakákoli činnost umožňující, aby podniky snížily množství energie využívané zejména v rámci výrobního cyklu; 3) „normou Společenství“ se rozumí: i) povinná norma Společenství stanovující úrovně, jichž mají jednotlivé podniky dosáhnout v souvislosti se životním prostředím (37), nebo ii) povinnost podle směrnice 2008/1/ES (38) týkající se využívání nejlepších dostupných technik, jak je uvedeno v nejnovějších příslušných informacích zveřejněných Komisí podle čl. 17 odst. 2 uvedené směrnice; 4) „ekologickou inovací“ veškeré inovační činnosti, jejichž výsledkem nebo cílem je podstatně zdokonalit ochranu životního prostředí. Ekologická inovace zahrnuje nové výrobní postupy, nové výrobky nebo služby a nový způsob řízení nebo nové obchodní postupy, jejichž používání nebo provádění pravděpodobně zamezí vzniku rizik ohrožujících životní prostředí, vzniku znečištění nebo jiných negativních dopadů využívaných zdrojů nebo tato rizika podstatně sníží, a to v rámci životního cyklu souvisejících činností. Za inovace se nepovažují i) menší změny nebo zlepšení, ii) zvýšení výrobní kapacity nebo kapacity k poskytování služeb přidáním výrobních nebo logistických systémů, které jsou velmi podobné již používaným systémům, iii) změny obchodních praktik, organizace pracoviště nebo vnějších vztahů, jež jsou založeny na způsobech organizace, které jsou již v podniku používány, iv) změny ve strategii řízení, v) fúze a akvizice, vi) upuštění od používání určitého postupu, vii) prostá obnova nebo rozšíření kapitálu, viii) změny plynoucí výlučně ze změn cen činitelů, úprav, pravidelných sezónních nebo jiných cyklických změn, ix) obchodování s novými nebo podstatně zdokonalenými výrobky. 5) „obnovitelnými zdroji energie“ se rozumí následující obnovitelné nefosilní zdroje energie: energie větrná, sluneční, geotermální, energie vln, energie přílivová, vodní elektrárny, energie z biomasy, ze skládkového plynu, z plynů čističek odpadových vod a z bioplynů; 6) „biomasou“ se rozumí výsledek biologického rozkladu produktů, odpadů a zbytků ze zemědělství (včetně rostlinných a živočišných látek), z lesnictví a s nimi souvisejících průmyslových oborů, jakož i výsledek biologického rozkladu průmyslových a městských odpadů; 7) „biopalivem“ kapalná nebo plynná pohonná hmota pro dopravu vyráběná z biomasy; 8) „udržitelným biopalivem“ biopaliva, která splňují podmínku udržitelnosti stanovenou v článku 15 návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o podpoře užívání energie z obnovitelných zdrojů (39); 9) „energií z obnovitelných zdrojů“ se rozumí energie vyrobená v zařízeních, která využívají pouze obnovitelné zdroje energie, a z hlediska výhřevnosti část energie vyrobené z obnovitelných zdrojů energie v hybridních zařízeních, která využívají i konvenční zdroje energie. To zahrnuje obnovitelnou elektrickou energii používanou k doplnění akumulačních systémů, ale netýká se elektrické energie vyrobené jako výsledek těchto akumulačních systémů; 10) „kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ se rozumí současná výroba tepelné energie a elektrické nebo mechanické energie v jednom procesu; 11) „vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektrické energie“ kombinovaná výroba tepla a elektrické energie, která splňuje podmínky vyplývající z přílohy III směrnice 2004/8/ES a která odpovídá harmonizovaným referenčním hodnotám účinnosti podle rozhodnutí Komise 2007/74/ES ze dne 21. prosince 2006, kterým se stanoví harmonizované referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla za použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES (40); 12) „dálkovým vytápěním“ dodávka tepla za účelem vytápění, a to buď formou páry nebo horké vody, z centrálního zdroje produkce prostřednictvím přenosové a distribuční soustavy do více budov; 13) „energeticky účinným dálkovým vytápěním“ zařízení pro dálkové vytápění, která při výrobě splňují kritéria vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektrické energie, nebo která, v případě ohřívačů určených pouze k výrobě tepla, splňují referenční hodnoty pro oddělenou výrobu tepla stanovené v rozhodnutí 2007/74/ES; 14) „ekologickou daní“ se rozumí daň, jejíž specifický základ daně má jednoznačně nepříznivý účinek na životní prostředí nebo která upravuje zdanění určitých činností, zboží nebo služeb za účelem zahrnutí environmentálních nákladů do jejich ceny a/nebo zaměření výrobce a spotřebitele na činnosti, které více respektují životní prostředí; 15) „minimální úroveň daně“ znamená minimální úroveň zdanění uvedená v právních předpisech Společenství. Minimální úrovní zdanění ve Společenství se v případě energetických produktů a elektrické energie rozumí minimální úroveň zdanění uvedená v příloze I směrnice Rady č. 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (41); 16) „malými a středními podniky“, „malými podniky a středními podniky“ podniky ve smyslu nařízení (ES) č. 70/2001 nebo jiného nařízení, které jej nahrazuje (42); 17) „velkými podniky“ podniky, které nespadají do definice malých a středních podniků; 18) „podporou“ rozumí jakékoli opatření splňující všechna kritéria stanovená v čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP; 19) „mírou podpory“ se rozumí částka podpory vyjádřená jako procento způsobilých nákladů; Všechny částky se uvádějí před odpočtem zdanění nebo jiných poplatků. Pokud se podpora poskytuje v jiné formě, než je dotace, výše podpory se rovná grantovému ekvivalentu podpory. Podpory splatné v několika splátkách jsou vypočítány v hodnotě platné v době poskytnutí. Úrokovou sazbou, která se má použít pro účely diskontování a pro výpočet výše podpory při zvýhodněné půjčce, je referenční sazba použitelná v době poskytnutí podpory. Intenzita podpory se vypočítává na příjemce; 20) „provozními přínosy“ pro účely výpočtu způsobilých nákladů zejména úspory nákladů nebo z dodatečné vedlejší výroby přímo spojené s mimořádnými investicemi do ochrany životního prostředí, a popřípadě přínosy vyplývající z jiných podpůrných opatření, ať již představují státní podporu či nikoliv (provozní podpora poskytnutá na stejné způsobilé náklady, garantované výkupní ceny nebo jiná podpůrná opatření). Zisky dosažené podnikem z prodeje obchodovatelných povolenek vydávaných v rámci evropského systému obchodování s emisemi se nepovažují za provozní přínosy; 21) „provozními náklady“ pro účely výpočtu způsobilých nákladů zejména dodatečné výrobní náklady vyplývající z mimořádných investic do ochrany životního prostředí; 22) „investicemi do hmotného majetku“ za účelem výpočtu způsobilých nákladů investice do pozemků, které jsou ke splnění cílů v oblasti životního prostředí naprosto nezbytné, investice do budov, zařízení a vybavení, které jsou určeny ke snížení nebo odstranění znečištění a výskytu škodlivin, a investice do úpravy výrobních postupů s ohledem na ochranu životního prostředí; 23) „investicemi do nehmotného majetku“ za účelem výpočtu způsobilých nákladů investice do převodu technologie prostřednictvím získání provozních licencí či patentovaného nebo nepatentovaného know-how, pokud jsou splněny tyto podmínky: i) dané investice do nehmotného majetku musejí být považovány za odepisovatelné aktivum, ii) musejí být nakoupeny v tržních podmínkách od podniku, který nabyvatel nemůže přímo nebo nepřímo kontrolovat, iii) musejí být zařazena do aktiv podniku a zůstat v podniku příjemce podpory a být tam používána nejméně po dobu pěti let. Tato podmínka se nevztahuje na nehmotný majetek, který je z technického hlediska zastaralý. Jsou-li prodána během zmíněných pěti let, musí se výtěžek prodeje odečíst od způsobilých nákladů a celá nebo částečná výše poskytnuté podpory musí být vrácena. 24) „internalizací nákladů“ zásada, že by všechny náklady související s ochranou životního prostředí měly být zahrnuty do výrobních nákladů podniku způsobujícího znečištění; 25) „zásadou znečišťovatel platí“ skutečnost, že by náklady na opatření určené k odstranění znečištění měl nést znečišťovatel, který jej způsobil, s výjimkou případů, kdy nelze určit osobu odpovědnou za vznik znečištění nebo ji podle právních předpisů Společenství nebo členského státu nelze učinit odpovědnou nebo ji nelze přimět k tomu, aby nesla náklady na sanaci. Znečištěním se v tomto případě rozumí škoda, kterou znečišťovatel přímo nebo nepřímo způsobil na životním prostředí, nebo vytvoření podmínek vedoucích ke vzniku této škody (43) na okolí a přírodních zdrojích; 26) „znečišťovatel“ je ten, kdo přímo či nepřímo poškozuje životní prostředí nebo kdo vytváří podmínky vedoucí k takovému poškozeni (44); 27) „kontaminovanou lokalitou“ lokalita, kde byla potvrzena přítomnost nebezpečných látek způsobená člověkem v takové míře, že představuje značné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí s ohledem na stávající a budoucí schválené využívání půdy v této lokalitě.