CS Úřední věstník Evropské unie L 157/12

ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO

č. 492/09/KOL

ze dne 2. prosince 2009

Stížnost společnosti Norsk Lotteridrift ASA na údajnou státní podporu společnosti Norsk Tipping AS (NORSKO)

KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (1),

S ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody,

S ohledem na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (3), a zejména na článek 24 této dohody,

S ohledem na čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (4),

S ohledem na pokyny Kontrolního úřadu pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP (5),

VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:

I. SKUTEČNOSTI

1. Postup

Kontrolní úřad obdržel dne 12. října 2004 stížnost společnosti Norsk Lotteridrift ASA týkající se údajné státní podpory pro společnost Norsk Tipping AS (dokument č. 295765).

Dopisem ze dne 22. října 2004 (dokument č. 296715) požádal Kontrolní úřad stěžovatele, aby k některým konkrétním bodům poskytl určité doplňkové informace.

Dopisem ze dne 15. listopadu 2004 (dokument č. 299345) stěžovatel poskytl Kontrolnímu úřadu odpovědi na vznesené dotazy.

Dopisem ze dne 8. prosince 2004 (dokument č. 300861) Kontrolní úřad předal norským orgánům kopii stížnosti a požádal je, aby se k ní vyjádřily a poskytly doplňkové informace.

Dopisem ze dne 10. února 2005 (dokument č. 308469) předložily norské orgány Kontrolnímu úřadu své připomínky a doplňkové informace.

Po tomto datu nedošlo k žádné výměně korespondence.

Dopisem ze dne 12. března 2008 (dokument č. 469510) právní zástupce stěžovatele Kontrolnímu úřadu sdělil, že společnost Norsk Lotteridrift ASA byla zlikvidována a že si již nepřeje, aby se Kontrolní úřad zabýval její stížností, která byla posléze stažena.

2. Důvody stížnosti

Norsk Lotteridrift ASA byla největší společností v Norsku, která provozovala tzv. zábavní výherní automaty (dále jen „herní automaty“). Norsk Tipping AS je největší norská herní společnost, kterou zcela vlastní norský stát. Až do roku 2003 nepůsobila společnost Norsk Tipping AS na trhu herních automatů.

V červnu 2003 byly schváleny právní předpisy, které společnosti Norsk Tipping AS udělily výhradní právo provozovat tyto automaty. Od 1. ledna 2006 by společnost Norsk Tipping AS byla jedinou společností provozující herní automaty v Norsku.

Během přechodného období od června 2003 do 1. ledna 2006 začala společnost Norsk Tipping AS zavádět své první herní automaty, zatímco stávající provozovatelé byli nuceni trh opustit, jelikož platnost povolení k provozování těchto automatů postupně končila. V průběhu přechodného období proto společnosti Norsk Lotteridrift ASA a Norsk Tipping AS vzájemně soutěžily na stejném trhu. V současnosti má společnost Norsk Tipping AS výhradní právo provozovat herní automaty v Norsku (6).

Společnost Norsk Lotteridrift ASA si stěžovala, že v době, kdy společnost Norsk Tipping AS soutěžila s ostatními provozovateli herních opatření, narušila dvě opatření ve prospěch společnosti Norsk Tipping AS hospodářskou soutěž a ovlivnila obchod mezi smluvními stranami.

Stěžovatel poukázal na tyto dva prvky:

— za prvé, společnost Norsk Tipping AS neplatila daň z příjmu právnických osob, zatímco soukromí provozovatelé podléhali dani (2.1),

— stěžovatel za druhé tvrdil, že společnost Norsk Tipping AS měla mnohem větší flexibilitu při rozhodování, jaké příjmy věnovat charitativním organizacím, jelikož hradila své příspěvky na charitu ze svého čistého přebytku, zatímco soukromí provozovatelé museli na charitativní účely odvádět 40 % příjmu z každého herního automatu (2.2).

2.1 Osvobození od placení daně z příjmu právnických osob

Podle § 2.30 písm. g) bod 3 (dříve bod 5) daňového zákona č. 14 ze dne 26. března 1999 je společnost Norsk Tipping AS osvobozena od daně z příjmu právnických osob. Toto ustanovení je nutno posoudit ve spojení se zákonem č. 103 ze dne 28. srpna 1992 týkajícím se peněžních her (dále jen „zákon o peněžních hrách“), který stanoví, že společnost Norsk Tipping AS je povinna odvádět veškerý svůj zisk po přidělení do rezerv na investiční fond (7).

Stěžovatel (na nějž se vztahovala povinnost platit daň z příjmu právnických osob) tvrdil, že možnost, aby společnost Norsk Tipping AS využívala takovéto osvobození od daně, představuje státní podporu.

2.2 Možnost společnosti Norsk Tipping AS určovat vlastní zisk

Nařízení č. 960 ze dne 22. září 2000 týkající se povolení k zavedení herních automatů stanovilo, že tato povolení budou udělována za těchto podmínek: minimálně 40 % přebytku z každého automatu je nutno odvést na charitu, maximálně 20 % je hrazeno vlastníkovi prostor, v nichž se automaty nachází, a maximálně 40 % si ponechává provozovatel. Toto nařízení se nevztahovalo na společnost Norsk Tipping AS (8).

Činnosti společnosti Norsk Tipping AS byly upraveny zákonem o peněžních hrách, který stanovil, že zisk společnosti Norsk Tipping AS po přidělení do rezerv musí být odveden charitativním organizacím.

Stěžovatel tvrdil, že společnost Norsk Tipping AS měla mnohem větší flexibilitu než její konkurenti. Stěžovatel uvedl, že „je něco zcela jiného platit charitativním organizacím část čistého přebytku ze společných činností společnosti než odvádět charitativním organizacím pevně stanovené procento přebytku z každého automatu bez ohledu na celkovou ziskovost společnosti“. Společnost Norsk Lotteridrift ASA se domnívala, že společnost Norsk Tipping AS měla větší flexibilitu při stanovování svého rozpočtu, a zejména při rozhodování o potřebných investicích v případě, že byly nezbytné nové investice. Právní předpisy neobsahují žádná omezení, co se týká výše rezerv pro investiční fond, ani minimální požadavek, pokud jde o výši plateb charitativním organizacím. Společnost Norsk Tipping AS mohla provést potřebné příděly do rezerv na tyto investice, zatímco konkurenti jako Lotteridrift ASA měli omezenější možnosti.

Stěžovatel tvrdil, že tato výhoda představuje podporu ve smyslu článku 61 Dohody o EHP.

II. POSOUZENÍ

1. Existence státní podpory

Ustanovení čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP uvádí:

„Nestanoví-li tato dohoda jinak, jsou podpory poskytované v jakékoli formě členskými státy ES, státy ESVO nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby a pokud ovlivňují obchod mezi smluvními stranami, neslučitelné s fungováním této dohody.“

Při svém posouzení stížnosti Kontrolní úřad postupně ověří oba důvody stížnosti.

2. Osvobození od placení daně z příjmu právnických osob

Opatření musí být poskytnuto státem nebo ze státních prostředků.

Kontrolní úřad zastává názor, že přiznáním osvobození se norský stát vzdal daňových příjmů, které by normálně obdržel. Neexistence těchto finančních prostředků představovala zátěž pro státní prostředky plynoucí z poplatků, jež jsou obvykle hrazeny z rozpočtů podniků (9). Ztráta daňových příjmů je rovnocenná spotřebě státních prostředků ve formě daňových výdajů (10). Kontrolní úřad se proto domnívá, že skutečnost, že je společnost Norsk Tipping AS osvobozena od daně z příjmu, zahrnovala spotřebu státních prostředků.

Opatření musí být mimoto selektivní v tom, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. Aby mohl Kontrolní úřad rozhodnout, zda je opatření selektivní, přezkoumá, zda v rámci konkrétního právního systému představuje opatření výhodu pro určitý podnik oproti ostatním podnikům, které se nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci. V tomto ohledu je za prvé nezbytné určit běžný nebo obvyklý režim na základě platného daňového systému, který představuje referenční rámec.

Kontrolní úřad se domnívá, že referenčním rámcem pro posouzení selektivity je norský daňový zákon, podle něhož společnost Norsk Tipping AS využívá výslovné osvobození, a to na základě § 2.30 písm. g) bodu 3 norského daňového zákona.

Ve vztahu k běžnému nebo „obvyklému“ daňovému režimu musí Kontrolní úřad za druhé posoudit a určit, zda výhoda poskytnutá dotyčným daňovým opatřením může být selektivní, a to tím, že prokáže, že se opatření odchyluje od běžného režimu, jelikož opatření rozlišuje mezi hospodářskými subjekty, jež se na základě cíle přiděleného daňovému systému dotyčného členského státu ESVO nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci.

Kontrolní úřad se na první pohled domnívá, že se osvobození od daně jeví jako selektivní, jelikož společnost Norsk Tipping je osvobozena individuálně.

Jak bylo uvedeno výše, společnost Norsk Tipping AS (ve skutečnosti herní odvětví jako takové) podléhá v Norsku zvláštnímu právnímu režimu. Jsou zavedena opatření, co se týká toho, kdo může nabízet herní služby, poskytování služeb jako takových a rovněž využívání příjmů plynoucích z her. Žádný jiný hospodářský subjekt není v současnosti oprávněn nabízet podobné hry jako společnost Norsk Tipping AS, jelikož ta má výhradní práva na provozování řady různých peněžních her. Tato právní omezení, co se týká přístupu na trh i poskytování služeb, byla schválena Soudním dvorem i Soudním dvorem ESVO na základě zvláštností morální, náboženské nebo kulturní povahy, jakož i morálně a finančně škodlivých důsledků pro jednotlivce a společnost, které souvisejí s hrami (11).

Před zavedením výhradních práv na provozování herních automatů působil na trhu stěžovatel, Norsk Lotteridrift ASA, a další soukromí provozovatelé herních automatů, na něž se vztahovala běžná daň z příjmu kromě zvláštního právního režimu pro herní automaty, podle něhož si tito provozovatelé mohli ponechat až 40 % přebytku z automatů (12).

Poskytovatelé herních služeb, například společnost Norsk Rikstoto, která organizuje dostihové sázení, a charitativní organizace, které pořádají různé druhy loterií, podléhají jiným právním režimům. Společným jmenovatelem těchto ostatních poskytovatelů herních služeb je to, že v zásadě jsou veškeré příjmy plynoucí z herních služeb směrovány na zvláštní charitativní účely. Dřívější podnikání v oblasti herních automatů bylo proto jedinečné v tom smyslu, že soukromým provozovatelům umožňovalo ponechat si zisky plynoucí z peněžních her.

Zisk společnosti Norsk Tipping AS je podle zákona zadržen a vyhrazen na sportovní, kulturní a od roku 2006 rovněž na humanitární a sociálně prospěšné účely, viz § 10 zákona o hrách č. 103 ze dne 28. srpna 1992 (lov om pengespill). V případě společnosti Norsk Tipping AS je tudíž osvobození od běžné daně z příjmu nahrazeno jinou formou „zdanění“.

Ačkoliv je společnost Norsk Tipping osvobozena od daně z příjmu, její zisk podléhá jiné formě dávek, a společnost si jej proto nemůže ponechat. Kontrolní úřad zastává názor, že za okolností tohoto případu je rozdílné zacházení v případě společnosti Norsk Tipping opodstatněno důvody souvisejícími s logikou systému přerozdělení zisku ze státní monopolní herní společnosti.

V souladu s tím se Kontrolní úřad na základě zvláštní povahy a regulace herních služeb domnívá, že společnost Norsk Tipping AS není ve srovnatelné skutkové a právní situaci jako podniky, na něž se vztahuje běžná daň z příjmu, ani bývalí soukromí provozovatelé herních automatů či ostatní typy komerčních podniků. Osvobození od běžné daně z příjmu v případě společnosti Norsk Tipping AS proto nepředstavuje státní podporu ve smyslu článku 61 Dohody o EHP.

3. Možnost společnosti Norsk Tipping AS určovat vlastní zisk

Druhá záležitost uvedená ve stížnosti se týkala toho, že společnost Norsk Tipping AS měla větší svobodu s ohledem na své zisky než soukromí provozovatelé herních automatů. Zatímco soukromý provozovatel musel 40 % přebytku z herních automatů odvést na charitativní účely, společnost Norsk Tipping AS musela na charitu odvést veškerý svůj zisk. Výše tohoto zisku však do velké míry závisela na rozhodnutí společnosti Norsk Tipping AS ohledně odložení peněžních prostředků do investičního fondu nebo obecně na způsobu vynaložení peněžních prostředků. Stěžovatel tvrdil, že soukromí provozovatelé neměli tuto možnost, jelikož jejich podíl určený na charitu byl založen na nepružném přístupu.

Kontrolní úřad se nedomnívá, že jsou vynaloženy státní prostředky ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP. V souladu se zjištěními Soudního dvora ve věci Preussen Elektra (13) Kontrolní úřad usuzuje, že povinnost vyčlenit určité příjmy na charitativní účely je státním zásahem plynoucím z norského nařízení ohledně rezerv společnosti Norsk Tipping AS č. 797 ze dne 8. června 1998, aniž by to však pro stát mělo za následek ušlé příjmy (14). V této souvislosti mimoto platí stejné úvahy, co se týká selektivity, včetně nesrovnatelnosti soukromých provozovatelů herních automatů a společnosti Norsk Tipping AS, jak byly projednány výše.

4. Závěr

Na základě výše uvedených skutečností se Kontrolní úřad domnívá, že osvobození od běžné daně z příjmu v případě společnosti Norsk Tipping AS a její schopnost určovat vlastní zisk nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP,

PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Osvobození společnosti Norsk Tipping AS od daně stanovené v § 2.30 písm. g) bodě 3 norského daňového zákona a možnost společnosti Norsk Tipping AS určovat vlastní zisk nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.

Článek 2

Toto rozhodnutí je určeno Norskému království.

Článek 3

Pouze anglické znění je závazné.

V Bruselu dne 2. prosince 2009. Za Kontrolní úřad ESVO Per SANDERUD předseda Kristján A. STEFÁNSSON člen kolegia

(1) Dále jen „Kontrolní úřad“.

(2) Dále jen „Dohoda o EHP“.

(3) Dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“.

(4) Dále jen „protokol 3“.

(5) Pokyny pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, které byly přijaty a vydány Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994, zveřejněné v Úř. věst. L 231, 3.9.1994, s. 1 a v dodatku EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1. Dále jen „pokyny pro státní podporu“. Aktuální znění pokynů pro státní podporu je zveřejněno na internetových stránkách Kontrolního úřadu na adrese: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(6) Zavedení výhradních práv potvrdil Soudní dvůr ESVO ve věci E-1/06 Kontrolní úřad ESVO v. Norsko, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 2007, bod 20.

(7) Cílem investic je zajistit, aby bylo možno investiční potřeby společnosti uspokojit z nezbytného kapitálu.

(8) Nařízení se od doby podání stížnosti podstatně změnilo, avšak pro dané účely nepovažuje Kontrolní úřad za důležité popsat tyto změny.

(9) Věc C- 156/98 Německo v. Komise, Sb. rozh. 2000, s. I-6857, bod 26.

(10) Viz mimo jiné bod 3 odst. 3 sdělení o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti.

(11) Viz věc E-1/06 Kontrolní úřad ESVO v. Norsko, citováno výše, bod 29 s dalšími odkazy.

(12) Dalších 60 % bylo rozděleno mezi charitu a vlastníka prostor, viz část týkající se skutečností.

(13) Věc C-379/98 Preussen Elektra AG v. Schhleswag AG, Sb. rozh. 2001, s. I-2099, body 54–67.

(14) Právním základem uvedeného nařízení je § 10 zákona o hrách.