CS Úřední věstník Evropské unie L 23/12

ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO

č. 176/11/KOL

ze dne 1. června 2011

uzavřít formální vyšetřovací řízení ohledně financování fitness centra ve středisku volného času Kippermoen (Norsko)

KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“),

S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 61 až 62 této dohody,

S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), a zejména na článek 24 této dohody,

S OHLEDEM na protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), a zejména na čl. 1 odst. 2 části I, čl. 4 odst. 4, článek 6 a čl. 7 odst. 3 části II,

POTÉ, co vyzval zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

I. SKUTEČNOSTI

1. Postup

Dopisem ze dne 27. ledna 2009 (dokument č. 506341) oznámily norské orgány financování fitness centra ve středisku volného času Kippermoen (dále jen „středisko KLC“) podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3.

Na základě další korespondence Kontrolní úřad dopisem ze dne 16. prosince 2009 (dokument č. 538177) norské orgány informoval, že se s ohledem na financování fitness centra ve středisku KLC rozhodl zahájit řízení podle čl. 1 odst. 2 části I protokolu 3.

V dopise ze dne 23. února 2010 (dokument č. 547864) předložily norské orgány připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.

Rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 537/09/KOL o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP k Úřednímu věstníku Evropské unie (2). Kontrolní úřad vyzval zúčastněné strany, aby podaly své připomínky.

Kontrolní úřad obdržel připomínky Norské asociace pro fitness (dále jen „NAF“) (Treningsforbundet) (3) a Evropské asociace pro zdraví a fitness (dále jen „EHFA“). Dne 2. listopadu 2010 se konalo setkání mezi Kontrolním úřadem a NAF. V dopisech ze dne 20. září 2010 (dokument č. 567099) a 9. listopadu 2010 (dokument č. 576711) postoupil Kontrolní úřad připomínky a informace ze setkání norským orgánům, které předložily připomínky dopisem ze dne 10. ledna 2011 (dokument č. 582713).

Norské orgány předložily další připomínky v dopisech ze dne 14. března 2011 (dokument č. 590193) a 22. března 2011 (dokument č. 591454) a e-mailem ze dne 28. března 2011 (dokument č. 592463).

2. Středisko volného času Kippermoen (dále jen „středisko KLC“) a tamější fitness centrum

Jak je uvedeno v rozhodnutí č. 537/09/KOL, bylo středisko KLC založeno v 70. letech 20. století. Nachází s v obci Vefsn v kraji Nordland. Středisko je ve vlastnictví obce a nejedná se o zvláštní právní entitu.

Původně středisko KLC sestávalo z vnitřního plaveckého bazénu se soláriem, sportovní haly a jednoduše vybaveného fitness centra. Během let 1997–1999 a dále pak 2006–2007 byly středisko KLC a fitness centrum rozšířeny.

2.1 Financování střediska KLC a tamějšího fitness centra

Od svého založení v 70. letech je KLC financováno svými uživateli a z obecního rozpočtu. Uživatelé přispívají k financování prostřednictvím placeného přístupu do zařízení. Obec zcela kontroluje ceny, typy nabízených vstupů a rozdělování příjmů. Přestože byly ceny vstupenek v průběhu let upravovány, příspěvky od uživatelů nepokrývají všechny náklady na provoz KLC. Schodek je hrazen z rozpočtu obce v souladu s rozpočtovými rozhodnutími obecního zastupitelstva.

2.2 Nové informace předložené norskými orgány

2.2.1 Vybírání poplatků od uživatelů fitness centra

Ve svém rozhodnutí č. 537/09/KOL Kontrolní úřad poznamenal, že je středisko KLC už do svého založení v 70. letech financováno poplatky vybíranými od jeho uživatelů a z obecního rozpočtu (4). V souvislosti s formálním vyšetřovacím řízením norské orgány objasnily, že uživatelé platili pouze za přístup do některých zařízení střediska KLC (mimo jiné plaveckého bazénu), ale kdokoli mohl využívat fitness centra zdarma až do roku 1996, kdy obec začala od uživatelů vybírat poplatky (5).

2.2.2 Rozšiřování v letech 1997–1999

Ve svém rozhodnutí č. 537/09/KOL Kontrolní úřad poznamenal, že celé středisko KLC bylo v roce 1997 rozšířeno a toto rozšíření bylo hrazeno mimo jiné z půjčky ve výši 10 milionů NOK. Kontrolní úřad dosud neobdržel podrobné informace o půjčce a případně rozsahu, v jakém fitness centrum a středisko KLC měly z půjčky prospěch (6). Během formálního vyšetřovacího řízení norské orgány objasnily, že výše půjčky činila 5,8 milionu NOK namísto 10 milionů NOK, jak zmiňovalo rozhodnutí o zahájení řízení (7). Kromě toho norské orgány objasnily, že obec nezískala půjčku za účelem financování rozšíření fitness centra, ale s cílem vybudovat mimo jiné nový fotbalový stadion známý jako Mosjøhallen za celkové náklady 14 milionů NOK (8).

V letech 1997–1999 bylo fitness centrum rozšířeno a středisko KLC zakoupilo nové vybavení (posilovací stroje, rotopedy a další stroje pro fitness) za celkovou částku ve výši zhruba 870 000 NOK (cca 109 000 EUR) (9).

2.2.3 Rozšiřování v letech 2006–2007

Norské orgány dále předložily nové informace o rozšiřování střediska KLC, ke kterému došlo v letech 2006–2007.

V roce 2005 obec rozhodla rozšířit fitness centrum a vybudovala novou přístavbu ke stávajícím budovám střediska KLC. Záměrem bylo učinit fitness centrum příjemnější pro uživatele z hlediska přístupu. Obec kromě toho rozhodla během tohoto procesu zdokonalit stávající zařízení (10). Vzájemné propojení a zdokonalení stávajících budov se uskutečnilo s cílem dosáhnout standardu zařízení střediska KLC srovnatelného s jinými podobnými středisky (11).

V letech 2006–2007 byly středisko KLC a fitness centrum následně zdokonaleny a rozšířeny o novou přístavbu (Mellombygningen). Celkové náklady na rozšíření činily přibližně 14,2 milionu NOK. Byl vypracován plán na rozdělení nákladů, aby fitness centrum neslo svou poměrnou část těchto nákladů na rozšíření (přibližně 80 % (12)). Zbývající část (přibližně 20 %) měla být uhrazena z jiných zdrojů, neboť tyto náklady nebyly spojeny s fitness centrem, ale s jinými zařízeními střediska KLC. Ve svém rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení Kontrolní úřad poznamenal, že fitness centrum neneslo plnou část svého podílu v rámci nákladů na půjčku na rok 2008 v souladu s plánem na rozdělení nákladů. Norské orgány později objasnily, že fitness centrum v podstatě uhradilo celou půjčku v roce 2008, tím že alokovalo svůj roční zisk obci (13).

2.2.4 Absence financování od kraje Nordland

Na základě informací, jež byly v okamžiku rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení k dispozici, nemohl Kontrolní úřad vyloučit skutečnost, že fitness centrum ve středisku KLC neobdrželo finanční prostředky od kraje Nordland (14). Norské orgány byly proto požádány, aby v této záležitosti poskytly informace. Norské orgány objasnily, že fitness centrum ve středisku KLC nebylo financováno ze strany kraje Nordland (15).

3. Důvody, které vedly k zahájení řízení

Kontrolní úřad zahájil formální vyšetřovací řízení, neboť měl pochybnosti o tom, zda financování fitness centra ve středisku KLC nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 61 Dohody o EHP. Kromě toho měl Kontrolní úřad pochybnosti o tom, zda by financování fitness centra, pokud by bylo hodnoceno jako státní podpora, mohlo být považováno za slučitelné s Dohodou o EHP na základě čl. 59 odst. 2 coby podpora službě obecného hospodářského zájmu, nebo eventuelně na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) coby podpora kulturním a regionálním činnostem.

Norské orgány oznámily financování fitness centra v lednu 2009 a neposkytly žádnou informaci pro odůvodnění předběžného závěru, že financování fitness centra, pokud by bylo považováno za státní podporu, představuje systém stávající podpory ve smyslu čl. 1 odst. 1 části I protokolu 3. Kontrolní úřad následně vzhledem ke svým pochybnostem zahájil formální vyšetřovací řízení v souladu s čl. 1 odst. 3 a 2.

4. Připomínky třetích stran

Kontrolní úřad obdržel připomínky od dvou třetích stran: EHFA a NAF.

4.1 Připomínky Evropské asociace pro zdraví a fitness (dále jen „EHFA“)

EHFA je nezávislá a nezisková organizace zastupující zájmy evropského odvětví zdraví a fitness. Je toho názoru, že k fitness centrům by mělo být přistupováno rovnocenně bez ohledu na to, zda jsou v soukromém, nebo veřejném vlastnictví, a že veřejně vlastněným fitness centrům by neměly být poskytovány výhody, jež by byly v rozporu s článkem 59 Dohody o EHP.

4.2 Připomínky Norské asociace pro fitness (dále jen „NAF“)

NAF je norská organizace komerčních fitness center. NAF je toho názoru, že selektivní podpora ze státních prostředků fitness centrům na norském trhu představuje z obecného hlediska státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP vzhledem k tomu, že takové financování narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje vnitřní obchod EHP. Pro potvrzení výše zmíněného poskytla NAF Kontrolnímu úřadu obecné informace o norském trhu v oblasti fitness center (16).

Kromě toho NAF tvrdí, že státní podpora fitness centru ve veřejném vlastnictví nemůže být považována za slučitelnou s fungováním Dohody o EHP jako kompenzace za veřejnou službu na základě čl. 59 odst. 2 nebo jako podpora kulturním a regionálním činnostem na základě čl. 61 odst. 3 písm. c), jestliže stejná podpora není za rovnocenných podmínek nabídnuta také fitness centrům v soukromém vlastnictví.

5. Připomínky norských orgánů

Norské orgány se domnívají, že financování fitness centra ve středisku KLC nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, a to z těchto důvodů: i) fitness centrum nezískává selektivní výhodu pocházející ze státních prostředků, ii) dotyčné centrum není podnikem a iii) financování fitness centra neovlivňuje obchod mezi smluvními stranami Dohody o EHP.

Navíc norské orgány tvrdí, že jakékoli obecní prostředky určené pro fitness centrum splňují požadavky nařízení de minimis (17), a nepředstavují tedy státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.

V případě, že by Kontrolní úřad měl shledat, že financování zahrnuje státní podporu, norské orgány považují takovou podporu za stávající podporu, neboť středisko KLC je financováno z obecního rozpočtu a prostřednictvím uživatelských poplatků již od doby před vstupem Dohody o EHP v platnost a tento způsob financování se od té doby nezměnil.

Nehledě na výše uvedené pokládají norské orgány každou potenciální podporu za slučitelnou s Dohodou o EHP na základě čl. 59 odst. 2 coby podporu službě obecného hospodářského zájmu nebo případně na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) coby podporu kulturním činnostem. A konečně norské orgány zastávají stanovisko, že financování rozšíření fitness centra v letech 2006–2007 představuje formu regionální podpory slučitelné na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) a s odkazem na Pokyny Kontrolního úřadu pro vnitrostátní regionální podporu (2007–2013) (18).

II. POSOUZENÍ

1. Financování od obce Vefsn

Norské orgány oznámily financování fitness centra Kontrolnímu úřadu v lednu 2009. V oznámení norské orgány nepřednesly žádné nové argumenty pro tvrzení, že financování fitness centra představuje stávající podporu, a to i přesto, že oznámení obsahovalo kopii soudního předvolání z řízení před norskými soudy, ve kterém žadatel do jisté míry argumentoval, že financování fitness centra představovalo novou podporu (19).

V rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení Kontrolní úřad poukazoval na skutečnost, že způsob financování fitness centra (hrazení celkového schodku střediska KLC z obecního rozpočtu a rozdělení příjmu z prodeje vstupenek) již fungoval předtím, než vstoupila v platnost Dohoda o EHP a může se na tomto základě jevit jako stávající podpora ve smyslu čl. 1 písm. b) bodu i) části II protokolu 3 (20). Změny stávající podpory nicméně představují novou podporu v souladu s čl. 1 písm. c) téhož protokolu.

Ve svém rozhodnutí Kontrolní úřad uvedl, že neobdržel dostatečně specifické informace o dvou rozšířeních fitness centra a změnách v systému rozdělování přijmu z prodeje vstupenek, a poznamenal, že tyto skutečnosti mohly ze systému stávající podpory učinit podporu novou ve smyslu čl. 1 písm. c) téhož protokolu (21).

V souladu se zásadami stanovenými v judikatuře Soudního dvora (22) Kontrolní úřad přistupoval k opatřením v rámci pravidel pro novou pomoc.

Jakékoli posouzení provedené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s otázkou, zda možné opatření podpory představuje novou, či stávající podporu, má nevyhnutelně pouze předběžnou povahu. I když Kontrolní úřad na základě informací, jež byly v daném čase k dispozici, rozhodl zahájit formální vyšetřovací řízení na základě čl. 1 odst. 2 části I protokolu 3, může stále v rozhodnutí, jež ukončuje toto řízení, shledat, že opatření, je-li do něj zahrnuta podpora, představuje ve skutečnosti stávající podporu (23). Jde-li o stávající podporu, musí Kontrolní úřad uplatnit řízení pro stávající podporu (24). Z toho důvodu by Kontrolní úřad v takovém případě musel formální vyšetřovací řízení ukončit a zahájit jiné řízení pro stávající podporu, které je stanoveno v článcích 17 až 19 části II protokolu 3 (25). Pouze v rámci tohoto druhého postupu by Kontrolní úřad posoudil, zda opatření představuje podporu, a pokud ano, zda je slučitelné s fungováním Dohody o EHP.

Jak je vysvětleno výše v bodě 2 kapitoly I tohoto rozhodnutí, norské orgány předložily dodatečné věcné informace o financování a rozšířeních fitness centra ve středisku KLC.

Vzhledem k tomu, že fitness centrum nebylo financováno samostatně, není možné jeho financování posuzovat nezávisle na financování střediska KLC jako takového. Od svého založení v 70. letech 20. století je středisko KLC financováno svými uživateli a z obecního rozpočtu. Ačkoli obec zavedla uživatelské poplatky za přístup do fitness centra až v roce 1996, je takový poplatek požadován již od 70. let po uživatelích částí střediska KLC, zejména bazénu. Na tomto základě Kontrolní úřad poznamenává, že systém financování střediska KLC jako takového se nezměnil.

Rozšíření fitness centra v letech 1997 až 1999 bylo provedeno v menším měřítku, než bylo zřejmé na základě informace původně poskytnuté Kontrolnímu úřadu. Norské orgány během formálního vyšetřování vysvětlily, že obec si vzala půjčku na 5,8 milionu NOK (namísto 10 milionů NOK), která nebyla použita na obnovu fitness centra. Naproti tomu bylo v této době fitness centrum mírně rozšířeno a nově vybaveno, přičemž náklad na tuto operaci činil zhruba 870 000 NOK a byl financován z poplatků vybraných od uživatelů.

Rozšíření v letech 2006–2007 bylo co do rozsahu zásadnější, nicméně pouze zajistilo, že nabízené služby budou na stejné úrovni jako ve srovnatelných fitness centrech. V důsledku toho zůstává typ činnosti provozované ve fitness centru stejný před i po rozšíření a je pouze uzpůsoben vývoji v odvětví a poptávce uživatelů. Vzhledem k existenci fitness centra ve středisku KLC byla obec činná na trhu fitness center před vstupem Dohody o EHP v platnost i po něm a příležitostně rozšiřovala fitness studio, aby služba poskytovaná veřejnosti odpovídala očekáváním od fitness centra. Systém financování (uživatelské poplatky a rozdělování obecního rozpočtu) a sledovaný cíl (poskytování zařízení fitness centra veřejnosti) se nezměnily (26). Navíc tato rozšíření neumožnila obci vstoupit na nové trhy. V tomto ohledu se tento případ liší od rozhodnutí Komise o digitálním učebním plánu BBC (27). Tento případ se týkal změn učiněných ve stávajícím systému podpory britskému provozovateli veřejnoprávního vysílání, BBC. V tomto případě Komise došla k závěru, že změny učiněné v režimu stávající podpory zahrnují novou podporu, neboť provozovateli vysílání umožnily provozovat činnosti, jež postrádaly „těsné sepětí“ se stávajícím režimem, a umožnily BBC vstoupit na rozvinuté trhy, kde komerční hráči byli dosud velmi málo nebo nebyli zcela vůbec vystaveni konkurenci ze strany BBC (28).

Na základě výše řečeného Kontrolní úřad dochází k závěru, že financování fitness centra ve středisku volného času Kippermoen ze zdrojů obce Vefsn, pokud zahrnuje podporu, představuje systém stávající podpory. Pro stávající podporu je v čl. 1 odst. 1 části I protokolu 3 stanoven samostatný postup. Podle uvedeného ustanovení Kontrolní úřad ve spolupráci se státy ESVO průběžně zkoumá všechny režimy podpor, které v těchto státech existují. Navrhuje jim veškerá vhodná opatření, která si vyžaduje postupný rozvoj nebo fungování Dohody o EHP.

2. Financování od kraje Nordland

Jak je poznamenáno výše, norské orgány objasnily, že fitness centrum ve středisku KLC nikdy neobdrželo finanční prostředky od kraje Nordland. Z toho důvodu nedošlo k žádnému převodu státních prostředků z kraje Nordland, což je první ze čtyř kritérií, jež musí být všechna splněna, aby opatření mohlo být považováno za státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP. Na základě informace nově poskytnuté norskými orgány Kontrolní úřad dochází k závěru, že fitness centrum ve středisku KLC v této souvislosti neobdrželo státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP ve formě výhod pocházejících ze státních prostředků (kraj Nordland).

3. Závěr

Podle nových informací od norských orgánů kraj Nordland neposkytl hospodářské výhody fitness centru ve středisku KLC v období, na něž se zaměřuje současné formální vyšetřovací řízení. Na tomto základě Kontrolní úřad dochází k závěru, že fitness centrum ve středisku KLC neobdrželo v příslušném období státní podporu pocházející od kraje Nordland.

Dále Kontrolní úřad došel k závěru, že v míře, v níž prostředky od obce Vefsn přispěly k financování fitness centra ve středisku KLC a tyto prostředky představují státní podporu, byla tato podpora poskytnuta v rámci systému stávající podpory. Na základě výše zmíněného hodnocení Kontrolní úřad rozhodl uzavřít formální vyšetřovací řízení a zahájí řízení pro přezkum stávající podpory, jak stanoví čl. 1 odst. 1 části I protokolu 3,

PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Formální vyšetřovací řízení ohledně financování fitness centra ve středisku volného času Kippermoen z prostředků kraje Nordland během období, jež bylo posuzováno, je bezpředmětné, a proto se uzavírá.

Článek 2

Formální vyšetřovací řízení ohledně financování fitness centra ve středisku volného času Kippermoen z prostředků obce Vefsn se uzavírá.

Článek 3

Toto rozhodnutí je určeno Norskému království.

Článek 4

Pouze anglické znění je závazné.

V Bruselu dne 1. června 2011. Za Kontrolní úřad ESVO Per SANDERUD předseda Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY členka kolegia

(1) Úř. věst. C 184, 8.7.2010, s. 5 a dodatek EHP č. 35, 8.7.2010, s. 1.

(2) Viz poznámka pod čarou 1.

(3) Dříve Norská asociace fitness center (NAFC) (Norsk Treningssenterforbund).

(4) Bod 2.2 kapitoly I rozhodnutí.

(5) Viz e-mail od norských orgánů ze dne 28. března 2011 (dokument č. 592463).

(6) Bod 2.2. kapitoly I a bod 1.3 kapitoly II rozhodnutí č. 537/09/KOL.

(7) Viz dopis norských orgánů ze dne 23. února 2010 (dokument č. 547864), s. 6.

(8) Tamtéž, s. 2, 6 a 8.

(9) Tamtéž, s. 7–9.

(10) Viz rozhodnutí 10/05 a 152/05 místního zastupitelstva obce Vefsn, příloha 2 dokumentu č. 547864.

(11) Viz dopis norských orgánů ze dne 23. února 2010 (dokument č. 547864), s. 10.

(12) Viz dopis norských orgánů ze dne 9. září 2009 (dokument č. 529846), s. 2–4.

(13) Viz dopis norských orgánů ze dne 23. února 2010 (dokument č. 547864), s. 12.

(14) Bod 1.1 kapitoly II rozhodnutí č. 537/09/KOL.

(15) Viz dopis norských orgánů ze dne 23. února 2010 (dokument č. 547864), s. 19–20.

(16) Viz dopis Kontrolního úřadu ze dne 9. listopadu 2010 (dokument č. 576711).

(17) Nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (Úř. věst. L 379, 28.12.2006, s. 5) včleněné do bodu 1ea přílohy 15 Dohody o EHP.

(18) Pokyny jsou k dispozici na adrese: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15125&1=1.

(19) Viz dopis norských orgánů ze dne 27. ledna 2009 (dokument č. 506341), s. 40.

(20) Podle čl. 1 písm. b) bod i) části II protokolu 3 se stávající podporou rozumí: „jakákoli podpora, která existovala předtím, než Dohoda o EHP vstoupila v platnost v příslušných státech EHP, což znamená režimy podpory a individuální podpory, které začaly být uskutečňovány před vstupem Dohody o EHP v platnost a jsou stále použitelné.“

(21) Bod 1.3 kapitoly II rozhodnutí č. 537/09/KOL.

(22) Věc C-400/99, Itálie v. Komise, Sb. rozh. 2005, s. I-3657.

(23) Tamtéž body 47 a 54–55.

(24) Věc T-190/00 Regione Siciliana v. Komise, Sb. rozh. 2003, s. II-5015, bod 48.

(25) Věc C-312/90, Španělsko v. Komise, Sb. rozh. 1992, s. I-4117, body 14 až 17, a věc C-47/91 Itálie v. Komise, Sb. rozh. 1992, s. I-4145, body 22 až 25.

(26) Viz stanovisko AG Trabucchiho ve věci 51/74 Hulst, Recueil 1975, s. 79.

(27) Věc č. 37/2003 (Spojené království), k dispozici na internetu: http://ec.europa.eu/eu_law/state_aids/comp-2003/n037-03.pdf

(28) Tamtéž, bod 36.