ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

v žalobě se uvádí, že Lichtenštejnsko nejpozději do 11. dubna 2015 nevyhovělo odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 11. února 2015, které se zabývá skutečností, že Lichtenštejnsko do svého vnitrostátního právního řádu neprovedlo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/53/EU ze dne 7. července 2010 o jakostních a bezpečnostních normách pro lidské orgány určené k transplantaci ve znění opravy, uvedenou v bodě 15zn kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru, která byla do Dohody o EHP začleněna protokolem 1 k této dohodě („akt“),
1.

prohlásil, že Norské království nesplnilo své povinnosti vyplývající z právního aktu uvedeného v bodě 56i přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu) ve stanovené lhůtě, a to tím, že a. nevypracovalo a neprovedlo příslušný plán pro všechny norské přístavy, pokud jde o příjem a zpracování odpadu, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 1 směrnice 2000/59/ES; b. pro všechny norské přístavy nevyhodnotilo a neschválilo plány pro příjem a zpracování odpadu, nesledovalo jejich provádění a nepodrobilo je opětovnému schválení nejméně každé tři roky, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 3 směrnice 2000/59/ES, a c. pro všechny norské přístavy nezajistilo dostupnost přístavních zařízení pro příjem odpadu, která splňují potřeby lodí běžně využívajících přístav, aniž by docházelo k jejich nepřiměřenému zpožďování, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/59/ES;
—

v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 9. září 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 9. července 2014 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl prováděcí nařízení Komise (EU) č. 104/2013 ze dne 4. února 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD), uvedené v bodě 66he přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněné do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě a odvětvové úpravy v příloze XIII („akt“),
—

Podle této žaloby Island nejpozději do 18. února 2015 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 18. prosince 2014, které se zabývá skutečností, že země do svého vnitrostátního právního řádu neprovedla směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES, uvedenou v bodě 56 1 kapitoly V přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“).
—

v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 18. února 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 18. prosince 2013 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku („akt“), uvedenou v kapitole IV bodě 4 přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě,
2.

Omezení vyplývající z vnitrostátních právních předpisů, o jaké jde v původním řízení, může být odůvodněno, slouží-li legitimnímu cíli zabránit zcela umělým ujednáním vedoucím k vyhýbání se daňovým povinnostem. Pokud však vnitrostátní předpisy, což musí určit předkládající soud, daňovému poplatníkovi neposkytují příležitost prokázat, že se transakce uskutečnila za podmínek odpovídajících tomu, co by bylo ujednáno při neexistenci zvláštního vztahu mezi stranami, jde to nad rámec toho, co je nutné ke sledování uvedeného cíle.
C 414/9

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 14. června 2018

ve věci E-14/17

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – nařízení (EU) č. 447/2013)

(2018/C 414/11)

Ve věci E-14/17, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o Evropském hospodářském prostoru, neboť do svého vnitrostátního právního řádu nezačlenil akt uvedený v bodě 31bbb přílohy IX uvedené dohody (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 447/2013 ze dne 15. května 2013, kterým se stanoví postup pro správce alternativních investičních fondů, kteří se rozhodnou, že se na ně bude vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (soudce-zpravodaj), soudci, vynesl dne 14. června 2018 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1. prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o EHP, neboť do svého vnitrostátního právního řádu nezačlenil akt uvedený v bodě 31bbb přílohy IX uvedené dohody (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 447/2013 ze dne 15. května 2013, kterým se stanoví postup pro správce alternativních investičních fondů, kteří se rozhodnou, že se na ně bude vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě.
CS Úřední věstník Evropské unie C 3/6

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 15. července 2015

ve věci E-2/15

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(Nesplnění povinností státem EHP/ESVO – neprovedení nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) a ručními detektory kovů (HHMD))

(2016/C 3/07)

Ve věci E-2/15, Kontrolní úřad ESVO v. Island – ŽALOBA na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby do svého vnitrostátního právního řádu začlenil akt uvedený v bodu 66he dvanácté odrážce přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (tedy prováděcí nařízení Komise (EU) č. 104/2013 ze dne 4. února 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD)), začleněný do Dohody o EHP prostřednictvím protokolu 1 k uvedené dohodě a odvětvových úprav v příloze XIII, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen (soudce zpravodaj) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 15. července 2015 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1. prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby do svého vnitrostátního právního řádu začlenil akt uvedený v bodu 66he, dvanácté odrážce přílohy XIII Dohody (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 104/2013 ze dne 4. února 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD)), začleněný do Dohody o EHP prostřednictvím protokolu 1 k uvedené dohodě a odvětvových úprav v příloze XIII;
CS Úřední věstník Evropské unie C 88/14

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

ze dne 6. prosince 2013

ve věci E-15/13

Kontrolní úřad ESVO v. Island

(Nesplnění povinností státu EHP – směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/22/ES ze dne 23. dubna 2009 o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů)

2014/C 88/11

Ve věci E-15/13, Kontrolní úřad ESVO v. Island – ŽALOBA na prohlášení, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodě 7d přílohy XIX k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru do vnitrostátních právních předpisů (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/22/ES ze dne 23. dubna 2009 o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen, soudce, a Páll Hreinsson, soudce zpravodaj, vynesl dne 6. prosince 2013 rozsudek, jehož výrok zní:

Soudní dvůr tímto:

1) prohlašuje, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodě 7d přílohy XIX k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/22/ES ze dne 23. dubna 2009 o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;
5.

Podle článku 36 Dohody o EHP v rozsahu v jakém vnitrostátní soudu shledá, že systémy výlučných práv založené podle zákona o hrách a zákona o totalizátoru (Gaming Act a Totalisator Act) představují oprávněná omezení, mají vnitrostátní orgány právo zakázat poskytování a uvádění na trh her založených na náhodě ze zahraničí, bez ohledu na to, zda jsou takové hry povoleny ve státě původu. Stejné platí i v případě, že vnitrostátní soud shledá, že vyloučení komerčních provozovatelů podle zákona o loteriích (Lottery Act) představuje oprávněné omezení volného pohybu služeb. Pokud vnitrostátní soud shledá, že zákazy vyplývající z těchto tří zákonů pro komerční provozovatele her založených na náhodě v jakékoliv podobě nejsou ospravedlnitelné, odpovědí musí být, že lze stále vyžadovat povolení s ohledem na možné rozdíly v úrovni ochrany v rámci EHP. Nicméně vnitrostátní opatření nesmí překračovat sledované cíle. Tato opatření nesmí diskriminovat a musí zohlednit požadavky již splněné poskytovatelem služeb při provozování činnosti v jeho domácím státě.
Článek 30

Postup při vydání poradního stanoviska

2. Předkládající soud a strany sporu, které jsou účastníkem řízení před tímto soudem, mohou Soudnímu dvoru předložit písemnosti v jazyce, ve kterém je věc projednávána před tímto soudem. Takové písemnosti budou přeloženy do angličtiny do té míry, do jaké to Soudní dvůr bude považovat za nezbytné. Soudní dvůr zajistí překlad.
(3)

Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 se mění takto: a) v bodě 11 se doplňuje nová věta, která zní: „Tyto pokyny se však použijí na podniky, které ke dni 31. prosince 2019 nebyly v obtížích, ale v období od 1. ledna 2020 do 30. června 2021 se z nich staly podniky v obtížích.“; b) bod 103 se nahrazuje tímto: „103. Tyto pokyny platí pro období do 31. prosince 2021. Měly by však připravit půdu pro dosažení cílů stanovených v rámci do roku 2030. Zejména se očekává, že se zjištěné obnovitelné zdroje energie stanou v období 2020–2030 v rámci rozvodné sítě konkurenceschopnými, což znamená, že dotace a výjimky z odpovědnosti za odchylku subjektu zúčtování by měly být postupně omezovány a nakonec odstraněny. Tyto pokyny tomuto cíli odpovídají a zajistí přechod k nákladově efektivnímu způsobu plnění cíle na základě tržních mechanismů.“; c) bod 237 se nahrazuje tímto: „(237) Tyto pokyny se použijí od 1. července 2014 a nahradí pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí, které byly zveřejněny dne 10. června 2010 (*1). Tyto pokyny se použijí do 31. prosince 2021. (*1) Úř. věst. L 144, 10.6.2010, s. 1, a dodatek EHP č. 29, 10.6.2010, s. 1.“" d) příloha 4 se mění takto: i) bod 2 se nahrazuje tímto: „(2) Pro účely oddílu 3.7.2 mohou státy ESVO EHP použít: a) aritmetický průměr za poslední tři roky, za které jsou k dispozici údaje o HPH; b) aritmetický průměr za zvolené dva roky z posledních tří let, za které jsou k dispozici údaje o HPH, pokud se tato metoda použije stejným způsobem na všechny příjemce. Kontrolní úřad je toho názoru, že přechod od metody výpočtu podle písmene a) k metodě podle písmene b) nepředstavuje změnu podléhající oznamovací povinnosti.“; ii) bod 5 se nahrazuje tímto: „(5) Pro výpočet spotřeby elektrické energie podniku je třeba využít referenční úrovně energetické účinnosti pro dané odvětví, pokud jsou k dispozici. Pokud nejsou k dispozici, mohou státy ESVO EHP použít: a) aritmetický průměr za poslední tři roky, za které jsou k dispozici údaje; b) aritmetický průměr za zvolené dva roky z posledních tří let, za které jsou k dispozici údaje, pokud se tato metoda použije stejným způsobem na všechny příjemce. Kontrolní úřad je toho názoru, že přechod od metody výpočtu podle písmene a) k metodě podle písmene b) nepředstavuje změnu podléhající oznamovací povinnosti.“
(184)

Podle hodnocení ex ante, která provedla společnost BDO (viz oddíl 5.4), byla míra návratnosti prezentována jako vážené průměrné náklady kapitálu po zdanění a očekávalo se, že bude v rozmezí (avšak v jeho horní části) od […] % do […] %. Tyto výsledky byly poté použity k posouzení nabídky společnosti Hurtigruten a přiměly norské orgány k zahájení jednání se společností, která vedla k snížení vyrovnávací platby. Mělo se za to, že sjednaná vyrovnávací platba povede k návratnosti použitého kapitálu ve výši přibližně […] %, a to na základě odhadovaných nákladů a příjmů společnosti Hurtigruten, jak bylo uvedeno v nabídce. Tento údaj byl poté revidován a byl doložen druhou zprávou BDO z roku 2016, v níž se konstatovalo, že odhadovaná návratnost ex ante ve výši […] % je v mezích příslušných referenčních hodnot a že skutečná průměrná návratnost použitého kapitálu na základě smlouvy týkající se závazku veřejné služby v období 2012–2015 činí […] % (viz 73. a 74. bod odůvodnění).
28.

Podpora nesmí dotovat náklady na projekt, které by podniku stejně vznikly, a nesmí kompenzovat běžné podnikatelské riziko spojené s hospodářskou činností. Bez podpory by nemělo být možné projekt realizovat, nebo by projekt byl realizován v menším rozsahu nebo působnosti či jiným způsobem, což by významně omezilo jeho očekávané přínosy (22). Podpora bude považována za přiměřenou, pouze pokud by nebylo možné dosáhnout stejného výsledku s nižší podporou.
Název a adresa orgánů poskytujících podporu

:
„b)

Prodloužení platnosti třídní kvalifikace pro jednopilotní jednomotorové letouny. 1) Třídní kvalifikace pro jednomotorové pístové letouny a pro TMG. Za účelem prodloužení platnosti třídní kvalifikace pro jednopilotní jednomotorové pístové letouny nebo třídní kvalifikace pro TMG musí žadatel: i) do tří měsíců před datem skončení platnosti kvalifikace projít přezkoušením odborné způsobilosti v příslušné třídě v souladu s dodatkem 9 k této části s examinátorem nebo ii) do dvanácti měsíců před datem skončení platnosti kvalifikace absolvovat dobu letu odpovídající dvanácti hodinám v příslušné třídě, přičemž tato doba musí zahrnovat: — šest hodin ve funkci velitele letadla, — dvanáct vzletů a dvanáct přistání a — cvičný let v délce alespoň jedné hodiny s letovým instruktorem (FI) nebo instruktorem pro třídní kvalifikaci (CRI). Žadatelé jsou povinnosti vykonat tento let zproštěni, pokud prošli přezkoušením odborné způsobilosti pro získání třídní nebo typové kvalifikace nebo zkouškou dovednosti ve kterékoli jiné třídě nebo typu letounu. 2) Jsou-li žadatelé držiteli třídní kvalifikace pro jednomotorové pístové pozemní letouny i kvalifikace pro TMG, mohou splnit požadavky stanovené v odstavci 1 v jedné z těchto tříd a získat prodloužení platnosti pro obě kvalifikace. 3) Jednopilotní jednomotorové turbovrtulové letouny. Za účelem prodloužení platnosti třídní kvalifikace pro jednomotorové turbovrtulové letouny musí žadatelé do tří měsíců před datem skončení platnosti kvalifikace projít přezkoušením odborné způsobilosti v příslušné třídě v souladu s dodatkem 9 k této části s examinátorem.“
(5)

Úřad si zachová značnou diskreční pravomoc pro stanovení, které případy jsou vhodné k tomu, aby byl prozkoumán zájem stran vstoupit do jednání o narovnání, jakož i k určení, zda vstoupit do jednání nebo je ukončit, případně uzavřít narovnání s konečnou platností. V tomto ohledu lze zohlednit pravděpodobnost dosažení společného porozumění se zúčastněnými stranami ohledně rozsahu možných námitek v rozumném časovém horizontu s přihlédnutím k takovým faktorům, jako jsou například: počet zúčastněných stran, předvídatelné sporné názory na rozdělení odpovědnosti, rozsah napadání skutkových okolností. Zohlední se vyhlídky na dosažení celkových procesních úspor s ohledem na celkový dosažený pokrok v postupu při narovnání, včetně rozsahu zátěže spojené s poskytováním přístupu k nedůvěrným zněním dokumentů ve spisu. Zohlednit by se mohly další aspekty, jako je například přijetí možného precedentního rozhodnutí. Úřad může též rozhodnout jednání o narovnání ukončit v případě, že strany řízení koordinují své jednání za účelem zkreslení či zničení jakýchkoliv důkazů týkajících se zjištění protiprávního jednání či jeho části nebo výpočtu příslušné pokuty. Pokřivení či zničení důkazů týkajících se zjištění protiprávního jednání či jeho části může představovat přitěžující okolnost ve smyslu bodu 28 pokynů úřadu pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. A) kapitoly II protokolu 4 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „pokyny pro pokuty“) a může být považováno za nedostatek spolupráce ve smyslu bodů 12 a 27 oznámení o shovívavosti. Úřad může vstoupit do jednání o narovnání pouze na základě písemné žádosti dotčených stran.
(44)

Za prvé, v roce 2000 činily běžné provozní náklady včetně soustavných opětovných investic (bez odpisů) u nových elektráren přibližně 0,05 NOK za KWh za rok (plus náklady na dodání do sítě). Společnost NEAS očekávala, že probíhající platba bude mít dvě složky; přibližně 0,10 NOK za KWh ročně (plus náklady na přenos do sítě) za koncesní energii, jejíž cena je stanovena ministerstvem, a od 0,14 NOK do 0,178 NOK za KWh (plus náklady na dodání do sítě) za rok za koncesní energii, na kterou byla udělena koncese před 10. dubnem 1959. Očekávaná tržní cena byla v roce 2000 přibližně 0,12 NOK za KWh. Podle scénáře na rok 2000 by tudíž čistý zisk majitele elektrárny činil 0,07 NOK za KWh oproti 0,02 NOK za KWh u koncesní energie. V době uzavření smlouvy byla cena na rok 2010 odhadována na 0,20 NOK. Na základě tohoto odhadu by čistý zisk majitele elektrárny podle scénáře na rok 2010 činil 0,15 NOK za KWh oproti 0,10 NOK za KWh u koncesní energie.
(12)

Prvním opatřením by měly být odpovídající kontroly prováděné na maloobchodní úrovni u potravin určených pro konečného spotřebitele nebo zařízení společného stravování, které jsou na trh uváděny nebo označeny jako potraviny obsahující hovězí maso. Tyto kontroly by mohly být rozšířeny i na jiná zařízení (např. chladírenské sklady). Cílem těchto kontrol by bylo zjistit, zda tyto výrobky neobsahují koňské maso, které není řádně označeno na obalu, nebo, v případě nebalených potravin, zda jsou informace týkající se jeho výskytu dány spotřebiteli nebo zařízení společného stravování k dispozici. Takové kontroly by měly být prováděny na reprezentativním vzorku.
Název (a/nebo jméno příjemce)

:
Název opatření podpory

Pilotprosjekt for å utløyse ei bioenerginæring i Hordaland (Pilot project to stimulate establishing of a bioenergy sector in the Hordaland region).
2.

Toto rozhodnutí je určeno společnosti Color Line AS provozující trajektovou dopravu z důvodu její přímé účasti na protiprávním jednání v rozporu s články 53 a 54 Dohody o EHP. Toto rozhodnutí je také určeno společnosti Color Group AS, jakožto mateřské společnosti Color Line AS v období od 1. října 1998 do 20. prosince 2005. Byla uložena pokuta za protiprávní jednání v období od 1. ledna 1999 do 20. prosince 2005, za které byly společnosti Color Line AS a Color Group AS shledány společně a nerozdílně odpovědnými.
The Norwegian Ministry of Education and Research
24.

Náklady na zaměstnávání jsou součástí běžných provozních nákladů každého podniku. Je proto obzvlášť důležité, aby podpory měly pozitivní dopad na zaměstnanost a aby podnikům neumožňovaly pouze snižovat náklady, které by jinak musely vynaložit. Například subvencování mzdových nákladů, které sníží běžné výrobní náklady, jako jsou náklady na zaměstnávání, by zatraktivnilo vstup na trh a umožnilo podniku s jinak špatnými obchodními vyhlídkami vstoupit na trh nebo na něj zavést nové výrobky, a to k újmě výkonnějších konkurentů.
21)

Jestliže částka nadměrné vyrovnávací platby nepřesahuje 10 % výše roční vyrovnávací platby, může být tato nadměrná vyrovnávací platba převedena do dalšího roku. Náklady na některé služby obecného hospodářského zájmu se mohou každý rok výrazně lišit, zejména z důvodu specifických investic. V těchto případech je možno výjimečně v některých letech nadměrnou vyrovnávací platbu přesahující 10 % odůvodnit jako nezbytnou pro fungování služby obecného hospodářského zájmu. Zvláštní situace, která může odůvodnit nadměrnou vyrovnávací platbu přesahující 10 %, by měla být vysvětlena v oznámení Kontrolnímu úřadu. Situace by však měla být přezkoumávána v intervalech určených na základě situace v jednotlivých odvětvích, které by v žádném případě neměly přesáhnout 4 roky. Všechny nadměrné vyrovnávací platby, jež budou zjištěny na konci tohoto období, by měly být navráceny.
1.

Aby státy ESVO od roku 2004 až do dne 31. prosince 2006 sledovaly běžnou přítomnost dioxinů, furanů a PCB typu dioxinů v produktech určených ke krmení zvířat, a to za použití doporučené minimální četnosti vzorků, které je třeba každoročně analyzovat podle pokynů v tabulce přílohy I. Četnost vzorků by měla být každoročně přezkoumána na základě získaných zkušeností.
PŘÍLOHA I

ZMĚNY KAPITOLY 26A O VÍCEODVĚTVOVÉM RÁMCI PRO REGIONÁLNÍ PODPORU VELKÝM INVESTIČNÍM PROJEKTŮM (1)

Dosavadní bod 26A.5. odst. 4 se nahrazuje tímto:

Odvětví, v nichž převládají vážné strukturální problémy, mohou být uvedena v seznamu odvětví přiloženém k rámci. U těchto odvětví nebude s ohledem na ustanovení uvedená v tomto oddíle povolena žádná investiční podpora. Do konce roku 2005 bude přezkoumána technická proveditelnost a politická a ekonomická vhodnost přijetí takového seznamu odvětví. Pokud se Úřad pro přijetí takového seznamu odvětví rozhodne, bude seznam přijat a zveřejněn do dne 31. března 2006 a vstoupí v platnost dne 1. ledna 2007. Jakákoliv vhodná opatření podle čl. 1 odst. 1 části I a článku 18 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, která mohou být v tomto kontextu zapotřebí, budou navržena do dne 1. července 2006.
CS Úřední věstník Evropské unie C 12/18

Zveřejnění záměru norského Ministerstva dopravy a spojů přímo uzavřít smlouvu o veřejných službách v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (1)

2012/C 12/06

1. Název a adresa příslušného orgánu: Ministerstvo dopravy a spojů Norska Oddělení železniční dopravy PO Box 8010 Dep 0030 Oslo NORWAY

2. Typ plánovaných smluv: Přímé uzavření smlouvy

3. Služby a oblasti, na něž se možné smlouvy vztahují: Vnitrostátní přeprava cestujících po železnici, všechny služby, na které se vztahuje smlouva o veřejných službách v roce 2011, s výjimkou železničních linek Gjøvikbanen a Ofotbanen.

(1) Published in the EEA Supplement No 2, 12.1.2012, page 5.