19.

Pro účely těchto pokynů se použijí tyto definice: 1) „podporou ad hoc“ se rozumí podpora, která není poskytnuta na základě režimu podpory; 2) „intenzitou podpory“ se rozumí hrubá částka podpory vyjádřená jako procento způsobilých nákladů. Všechny částky musí být uvedeny před odpočtem daní nebo jiných poplatků. Je-li podpora poskytnuta jinak než formou grantu, musí se její výše stanovit jako hrubý grantový ekvivalent. Podpora splatná v několika splátkách musí být vypočítána v hodnotě platné v okamžiku udělení. Úrokovou sazbou, která se má použít pro účely diskontování a pro výpočet výše podpory při zvýhodněné půjčce (16), je referenční sazba použitelná v době udělení podpory. Intenzita podpory se vypočítává na příjemce; 3) „podporovanými oblastmi“ se rozumějí oblasti, které jsou v době udělení podpory určeny ve schválené mapě regionální podpory na základě čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy; 4) „zajišťováním výkonové rovnováhy“ pro elektřinu se rozumí zajišťování výkonové rovnováhy ve smyslu čl. 2 bodu 10 v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/943 (17); 5) „subjektem zúčtování“ se rozumí subjekt zúčtování ve smyslu čl. 2 bodu 14 nařízení (EU) č. 2019/943; 6) „biologickou rozmanitostí“ se rozumí biologická rozmanitost ve smyslu čl. 2 bodu 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2020/852 (18); 7) „biopalivem“ se rozumí biopalivo ve smyslu čl. 2 bodu 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (19); 8) „bioplynem“ se rozumí bioplyn ve smyslu čl. 2 bodu 28 směrnice (EU) 2018/2001; 9) „biokapalinou“ se rozumí biokapalina ve smyslu čl. 2 bodu 32 směrnice (EU) 2018/2001; 10) „biomasou“ se rozumí biologicky rozložitelná část produktů, odpadů a zbytků biologického původu ve smyslu čl. 2 bodu 24 směrnice (EU) 2018/2001; 11) „palivy z biomasy“ se rozumí paliva z biomasy ve smyslu čl. 2 bodu 27 směrnice (EU) 2018/2001; 12) „kapacitním mechanismem“ se rozumí kapacitní mechanismus ve smyslu čl. 2 bodu 22 nařízení (EU) 2019/943; 13) „zachycováním a ukládáním uhlíku“ nebo „CCS“ se rozumí soubor technologií, které umožňují zachycování oxidu uhličitého (CO2) vypouštěného z průmyslových zařízení včetně emisí inherentních danému procesu, případně jeho zachycování přímo z okolního vzduchu, jeho přepravu do vhodného úložiště a jeho injektáž do vhodných podzemních geologických formací za účelem trvalého uložení; 14) „zachycováním a využitím uhlíku“ nebo „CCU“ se rozumí soubor technologií, které umožňují zachycování oxidu uhličitého (CO2) vypouštěného z průmyslových zařízení včetně emisí inherentních danému procesu, případně jeho zachycování přímo z okolního vzduchu, a jeho přepravu na místo spotřeby nebo využití CO2 za účelem plného využití tohoto CO2; 15) „pohlcováním CO2“ se rozumí antropogenní činnosti, které odstraňují CO2 z atmosféry a trvale ho ukládají do geologických, suchozemských nebo oceánských zásobníků nebo do produktů. Mezi tyto činnosti patří i stávající a potenciální antropogenní posilování biologického nebo geochemického pohlcování a přímé zachycování z ovzduší a ukládání, ale nikoli přirozený příjem CO2, který není přímým důsledkem lidské činnosti; 16) „režimem dodavatelských závazků“ se rozumí režim, v němž je vytvářena hodnota pro poskytování zboží nebo služeb vydáváním osvědčení pro toto zboží nebo služby a uložením povinnosti nákupu osvědčení dodavatelům nebo spotřebitelům; 17) „čistým mobilním vybavením pro pozemní odbavení“ se rozumí mobilní vybavení používané při službách souvisejících s leteckou nebo námořní dopravou, které má nulové přímé (výfukové) emise CO2; 18) „čistým mobilním servisním vybavením“ se rozumí čisté mobilní terminálové vybavení a čisté mobilní vybavení pro pozemní odbavení; 19) „čistým mobilním terminálovým vybavením“ se rozumí mobilní vybavení používané pro nakládku, vykládku a překládku zboží a intermodálních nákladových jednotek a pro přesun nákladu v prostoru terminálu, které má nulové přímé (výfukové) emise CO2, nebo v případě, že alternativy s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2 neexistují, má výrazně nižší přímé (výfukové) emise CO2 než konvenční terminálové vybavení; 20) „čistým vozidlem“ se rozumí: a) pokud jde o dvoukolová a tříkolová vozidla a čtyřkolky: i) vozidlo spadající do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 168/2013, které má nulové výfukové emise CO2 vypočtené v souladu s požadavky stanovenými v článku 24 a v příloze V uvedeného nařízení; b) pokud jde o lehká silniční vozidla: i) vozidlo kategorie M1, M2 nebo N1, které má nulové výfukové emise CO2, určené v souladu s nařízením Komise (EU) 2017/1151 (20); ii) čisté vozidlo ve smyslu čl. 4 bodu 4 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/33/ES (21); c) pokud jde o těžká silniční vozidla: i) těžké vozidlo s nulovými emisemi ve smyslu čl. 4 bodu 5 směrnice 2009/33/ES; ii) do 31. prosince 2025 těžké vozidlo s nízkými emisemi ve smyslu čl. 3 bodu 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1242 (22); iii) do 31. prosince 2025 čisté vozidlo ve smyslu čl. 4 bodu 4 písm. b) směrnice 2009/33/ES, které nespadá do oblasti působnosti nařízení (EU) 2019/1242; d) pokud jde o plavidla vnitrozemské plavby: i) vnitrozemské plavidlo pro osobní nebo nákladní dopravu s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2; ii) vnitrozemské plavidlo pro osobní dopravu s hybridním nebo dvoupalivovým motorem, které získává při běžném provozu alespoň 50 % energie z paliv s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2 nebo dobíjením ze zásuvky; iii) vnitrozemské plavidlo pro nákladní dopravu, které má přímé (výfukové) emise CO2 na tunokilometr (g CO2/tkm), vypočtené (nebo v případě nových plavidel odhadnuté) pomocí provozního ukazatele energetické účinnosti Mezinárodní námořní organizace (EEOI) o 50 % nižší, než je průměrná referenční hodnota pro emise CO2 stanovená pro těžká vozidla (podskupina vozidel 5-LH) v souladu s článkem 11 nařízení (EU) 2019/1242; při posuzování toho, zda se dané plavidlo považuje za čisté vozidlo, zohlední Komise vývoj v daném odvětví, a to i s odkazem na technická screeningová kritéria, podle nichž se daná činnost považuje za činnost významně přispívající ke zmírňování změny klimatu, jak je stanoveno v příslušném aktu v přenesené pravomoci podle nařízení (EU) 2020/852; e) pokud jde o námořní plavidla: i) námořní a pobřežní plavidlo pro osobní nebo nákladní dopravu, pro provoz v přístavu nebo pro pomocné činnosti, které má nulové přímé (výfukové) emise CO2, nebo ii) námořní a pobřežní plavidlo pro osobní a nákladní dopravu, pro provoz v přístavu nebo pro pomocné činnosti, které má hybridní nebo dvoupalivový motor, které při běžném provozu na moři a v přístavech získává alespoň 25 % energie z paliv s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2 nebo dobíjením ze zásuvky, nebo jehož hodnota dosaženého indexu energeticky účinného designu odsouhlaseného Mezinárodní námořní organizací (EEDI) je o 10 % nižší než požadavky na EEDI platné k 1. dubnu 2022, a které je schopno využívat paliva s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2 nebo paliva z obnovitelných zdrojů, nebo iii) námořní a pobřežní plavidlo pro nákladní dopravu používané výhradně k poskytování služeb pobřežní dopravy a námořní dopravy na krátké vzdálenosti s cílem dosáhnout přechodu na jiný způsob dopravy, tedy přepravovat po moři náklad, který je v současné době přepravován po souši, přičemž přímé (výfukové) emise CO2 tohoto plavidla vypočtené pomocí indexu energeticky účinného designu (EEDI) jsou o 50 % nižší než průměrná referenční hodnota emisí CO2 definovaná pro těžká vozidla (podskupina vozidel 5-LH) v souladu s článkem 11 nařízení 2019/1242; při posuzování toho, zda se dané plavidlo považuje za čisté vozidlo, zohlední Komise vývoj v daném odvětví, a to i s odkazem na technická screeningová kritéria, podle nichž se daná činnost považuje za činnost významně přispívající ke zmírňování změny klimatu, jak je stanoveno v příslušném aktu v přenesené pravomoci podle nařízení (EU) 2020/852; f) pokud jde o železniční kolejová vozidla: i) kolejová vozidla s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2; ii) kolejová vozidla, která mají nulové přímé (výfukové) emise CO2, jsou-li provozována na trati s potřebnou infrastrukturou, a která používají tradiční motor, není-li taková infrastruktura k dispozici (konfigurace Bi-mode); g) pokud jde o letadla: i) letadlo s nulovými přímými (výfukovými) emisemi CO2; ii) letadlo s významně vylepšenou environmentální výkonností ve srovnání s výkonností letadla se stejnou vzletovou hmotností odpovídající alternativě široce dostupné na trhu; 21) „kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ neboli kogenerací se rozumí kombinovaná výroba tepla a elektřiny ve smyslu čl. 2 bodu 30 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2012/27 (23); 22) „kontaminovanou lokalitou“ se rozumí lokalita, kde byla potvrzena přítomnost materiálů nebo látek pocházejících z lidské činnosti v takové míře, že představuje značné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí s ohledem na stávající a budoucí schválené využívání půdy, mořského dna nebo řek; 23) demonstračním projektem“ se rozumí demonstrační projekt ve smyslu čl. 2 bodu 24 nařízení (EU) 2019/943; 24) „digitalizací“ se rozumí přijímání technologií provozovaných prostřednictvím elektronických zařízení a/nebo systémů, které umožňují zvýšit funkčnost výrobku, rozvíjet on-line služby, modernizovat postupy nebo přejít na obchodní modely založené na vynechání zprostředkovatelů u výroby zboží a poskytování služeb, což má v konečném důsledku transformační dopad; 25) „odstraněním“ se rozumí odstranění ve smyslu čl. 3 bodu 19 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (24); 26) „provozovatelem distribuční soustavy“ se rozumí provozovatel distribuční soustavy ve smyslu čl. 2 bodu 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/944 (25); 27) „dálkovým vytápěním“ nebo „dálkovým chlazením“ se rozumí ústřední vytápění nebo chlazení ve smyslu čl. 2 bodu 19 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2010/31 (26); 28) „soustavami dálkového vytápění a/nebo chlazení“ se rozumějí zařízení pro výrobu tepla a/nebo chladu, sítě pro jejich skladování a distribuci, včetně primární, přenosové, sítě a sekundární sítě potrubí pro dodávky vytápění nebo chlazení spotřebitelům. Odkaz na dálkové vytápění se vykládá jako odkaz na soustavy dálkového vytápění a/nebo chlazení podle toho, zda sítě poskytují vytápění nebo chlazení společně nebo odděleně; 29) „ekologickou inovací“ se rozumějí veškeré inovační činnosti včetně nových výrobních postupů, nových výrobků nebo služeb a nového způsobu řízení nebo nových obchodních postupů, jejichž výsledkem nebo cílem je podstatně zdokonalit ochranu životního prostředí a podstatně snížit environmentální dopad znečištění. Pro účely této definice se za inovace nepovažují: a) činnosti vedoucí pouze k menším změnám nebo zlepšením ochrany životního prostředí; b) zvýšení výrobní kapacity nebo kapacity k poskytování služeb přidáním výrobních nebo logistických systémů, které jsou velmi podobné již používaným systémům; c) změny obchodních praktik, organizace pracoviště nebo vnějších vztahů, jež jsou založeny na způsobech organizace, které jsou již v podniku používány; d) změny ve strategii řízení; e) fúze a akvizice; f) upuštění od používání určitého postupu; g) prostá obnova nebo navýšení kapitálu; h) změny plynoucí výlučně ze změn v cenách výrobních faktorů, z úprav podle potřeb zákazníka a z pravidelných sezónních nebo jiných cyklických změn; i) obchodování s novými nebo podstatně zdokonalenými výrobky; 30) „ekosystémem“ se rozumí ekosystém ve smyslu čl. 2 bodu 13 nařízení (EU) 2020/852; 31) „energetickou účinností“ se rozumí energetická účinnost ve smyslu čl. 2 bodu 4 směrnice 2012/27/EU; 32) „ukládáním energie“ se rozumí ukládání energie v elektrizační soustavě ve smyslu čl. 2 bodu 59 směrnice (EU) 2019/944; 33) „zařízením pro ukládání energie“ se rozumí zařízení pro ukládání energie v elektrizační soustavě ve smyslu čl. 2 bodu 60 směrnice (EU) 2019/944; 34) „účinným dálkovým vytápěním a chlazením“ se rozumí účinné dálkové vytápění a chlazení ve smyslu čl. 2 bodu 41 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU; 35) „energií z obnovitelných zdrojů“ se rozumí energie vyrobená v zařízeních, která využívají pouze obnovitelné zdroje energie podle čl. 2 bodu 1 směrnice (EU) 2018/2001, a z hlediska výhřevnosti určená část energie vyrobená z obnovitelných zdrojů v hybridních zařízeních, která využívají i konvenční zdroje energie. Patří sem i obnovitelná elektrická energie používaná k doplnění akumulačních systémů připojených za měřidlem (buď společně, nebo jako doplněk zařízení vyrábějícího elektřinu z obnovitelných zdrojů energie), nikoli však elektrická energie vyrobená využitím těchto akumulačních systémů; 36) „energetickou infrastrukturou“ (27) se rozumí fyzické vybavení nebo zařízení, které je umístěno v Unii, nebo které propojuje Unii s jednou třetí zemí nebo několika třetími zeměmi, a které spadá do následujících kategorií: a) v oblasti elektrické energie: i) přenosové a distribuční soustavy, kde se „přenosem“ rozumí přeprava elektřiny na pevnině i na moři propojenou přenosovou soustavou velmi vysokého napětí a vysokého napětí s cílem dodávat elektřinu konečným spotřebitelům nebo distribučním podnikům, která však nezahrnuje dodávky samotné, a „distribucí“ se rozumí přenos elektřiny na pevnině i na moři distribuční soustavou vysokého, středního a nízkého napětí s cílem dodávat ji zákazníkům, která však nezahrnuje dodávky samotné; ii) veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro bezpečný a efektivní provoz soustav uvedených v bodu i) včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů na všech napěťových úrovních a rozvodnách; iii) plně integrované komponenty sítě ve smyslu čl. 2 bodu 51 směrnice (EU) 2019/944; iv) inteligentní elektrorozvodné sítě, jimiž se rozumí systémy a součásti, které integrují informační a komunikační technologie prostřednictvím operačních digitálních platforem, kontrolní systémy a technologie senzorů jak na úrovni přenosu, tak na úrovni distribuce, jejichž cílem je bezpečnější, účinnější a inteligentnější síť pro přenos a distribuci elektřiny a větší kapacita pro integraci nových forem výroby, skladování a spotřeby stejně jako usnadnění nových obchodních modelů a struktur trhu; v) elektrizační soustavy na moři, jimiž se rozumí jakékoli zařízení nebo instalace infrastruktury pro přenos nebo distribuci elektřiny, jak je uvedeno v bodě i), které má dvojí funkci: propojení energetických soustav a přenos nebo distribuce elektřiny z obnovitelných zdrojů na moři z míst výroby elektřiny na moři do dvou nebo více zemí. To zahrnuje rovněž inteligentní sítě, jakož i veškerá sousední zařízení nebo instalace na moři nezbytná pro bezpečný, spolehlivý a efektivní provoz, včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů a nezbytných rozvoden, pokud také zajišťují interoperabilitu technologií, mimo jiné kompatibilitu rozhraní mezi různými technologiemi; b) v oblasti plynu (zemního plynu, bioplynu včetně biometanu a/nebo plynu z obnovitelných zdrojů nebiologického původu): i) plynovody pro přepravu a distribuci plynu, které jsou součástí sítě, s výjimkou vysokotlakých plynovodů používaných pro přívod zemního plynu; ii) podzemní zásobníky napojené na vysokotlaké a velmi vysokotlaké plynovody uvedené v bodu i), iii) přijímací, skladovací a znovuzplynovací nebo dekompresní zařízení pro zkapalněný či stlačený plyn; iv) veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro bezpečný, spolehlivý a efektivní provoz soustavy nebo pro zajištění obousměrné kapacity, včetně kompresorových stanic; v) inteligentní plynové sítě, jimiž se rozumí veškeré následující vybavení nebo veškerá zařízení, jejichž cílem je umožnit a usnadnit integraci obnovitelných a nízkouhlíkových plynů (včetně vodíku nebo plynů nebiologického původu) do sítě: digitální systémy a komponenty, které integrují informační a komunikační technologie, kontrolní systémy a technologie senzorů, jejichž cílem je umožnit interaktivní a inteligentní monitorování, měření, kontrolu kvality a řízení výroby, přenosu, distribuce a spotřeby plynu v rámci plynárenské sítě. Inteligentní sítě mohou rovněž zahrnovat vybavení umožňující zpětné toky z úrovně distribuce na úroveň přenosu a související nezbytnou modernizaci stávající sítě; c) v oblasti vodíku (28): i) přepravní potrubí pro vysokotlakou přepravu vodíku, jakož i distribuční potrubí pro místní distribuci vodíku, které umožňuje transparentní a nediskriminační přístup více uživatelům sítě; ii) skladovací zařízení, tedy zařízení používaná pro skladování vodíku s vysokým stupněm čistoty, včetně části vodíkového terminálu užívané pro skladování, ale mimo části užívané pro produkci, a včetně zařízení vyhrazených výlučně pro provozovatele vodíkových sítí při plnění jejich funkcí. Zařízení pro skladování vodíku zahrnují podzemní zásobníky napojené na vysokotlaké potrubí na přepravu nebo distribuci vodíku uvedené v bodě i); iii) zařízení pro expedici, příjem, opětovné zplyňování nebo dekompresi vodíku nebo vodíku obsaženého v jiných chemických látkách za účelem vstřikování vodíku do sítě buď pro plyn, nebo výlučně pro vodík; iv) terminály, tedy zařízení používaná pro přeměnu kapalného vodíku na plynný vodík za účelem vstřikování do vodíkové sítě. Terminály zahrnují doplňkové vybavení a dočasné skladování nezbytné pro proces transformace a následné vstřikování do vodíkové sítě, ale nezahrnují žádnou část vodíkového terminálu používanou pro skladování; v) propojovací vedení, tedy vodíková síť (nebo její část), která překračuje nebo přesahuje hranici mezi členskými státy nebo mezi členským státem a třetí zemí až na území členského státu nebo do teritoriálních vod daného členského státu; vi) veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro bezpečný, spolehlivý a efektivní provoz vodíkové soustavy nebo pro zajištění obousměrné kapacity, včetně kompresorových stanic; d) v oblasti oxidu uhličitého (29): i) potrubí, jiné než těžební sítě, sloužící k přepravě oxidu uhličitého z více než jednoho zdroje, tj. průmyslová zařízení (včetně elektráren), která produkují oxid uhličitý na základě spalování nebo jiných chemických reakcí sloučenin obsahujících fosilní či nefosilní uhlík za účelem trvalého geologického uložení oxidu uhličitého podle článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES (30) nebo za účelem využívání oxidu uhličitého jako vstupní suroviny nebo za účelem zvýšení výnosů biologických procesů; ii) zařízení pro zkapalňování a skladování oxidu uhličitého s cílem jeho přepravy nebo skladování; iii) infrastruktura v rámci geologických formací užívaná k trvalému geologickému uložení oxidu uhličitého podle článku 3 směrnice 2009/31/ES a související povrchová a injektážní zařízení; iv) veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro řádné, bezpečné a efektivní fungování daného systému včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů. To může zahrnovat vyhrazená mobilní aktiva pro přepravu a skladování oxidu uhličitého za předpokladu, že tato mobilní aktiva splňují definici čistého vozidla; e) infrastruktura používaná pro přenos nebo distribuci tepelné energie ve formě páry, teplé vody nebo chlazených kapalin od více výrobců/uživatelů na základě využívání obnovitelné energie nebo odpadního tepla z průmyslových aplikací; f) projekty společného zájmu definované v čl. 2 bodu 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 347/2013 (31) a projekty společného zájmu uvedené v článku 171 Smlouvy; g) jiné kategorie infrastruktury, týká se infrastruktury, která umožňuje fyzické nebo bezdrátové připojení energie z obnovitelných zdrojů nebo energie bez emisí uhlíku mezi výrobci a uživateli z více přístupových a výstupních bodů a která je přístupná třetím stranám, jež nepatří k podnikům vlastníků/provozovatelů infrastruktury; 37) „energetickou náročností“ se rozumí energetická náročnost budovy ve smyslu čl. 2 bodu 4 směrnice 2010/31/EU; 38) „úsporami energie“ se rozumí úspory energie ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice 2012/27/EU; 39) „ochranou životního prostředí“ se rozumí činnost nebo aktivita určená ke snížení nebo zamezení znečištění, nepříznivých dopadů na životní prostředí nebo jiného poškození fyzického prostředí (včetně vzduchu, vody a půdy), ekosystémů nebo přírodních zdrojů lidskou činností, a to i za účelem zmírnění změny klimatu, ke snížení nebezpečí takovéhoto poškození, k ochraně a obnově biologické rozmanitosti nebo vedoucí k účinnějšímu využívání přírodních zdrojů včetně opatření na úsporu energie a využívání obnovitelných zdrojů energie a jiných technik snižování emisí skleníkových plynů a dalších znečišťujících látek, jakož i k přechodu na modely oběhového hospodářství, jejichž cílem je snížit používání primárních surovin a zvýšit efektivitu. Patří sem i opatření, která posilují adaptační schopnost a minimalizují zranitelnost vůči dopadům klimatu; 40) „ekologickou daní nebo parafiskálním poplatkem“ se rozumí daň nebo poplatek, které se uplatňují na specifický daňový základ, produkty nebo služby s jasně negativním dopadem na životní prostředí, nebo daň či poplatek, které mají docílit toho, aby cena činností, zboží nebo služeb zahrnovala i náklady na životní prostředí, nebo toho, aby se výrobci a spotřebitelé přeorientovali na činnosti, které více respektují životní prostředí; 41) „plánem hodnocení“ se rozumí dokument, který zahrnuje jeden nebo více režimů podpory a obsahuje alespoň tyto minimální prvky: a) cíle, které mají být hodnoceny; b) otázky pro hodnocení; c) výsledné ukazatele; d) metodu, jež se pro účely hodnocení navrhuje; e) požadavky na sběr údajů; f) navrhovaný časový harmonogram hodnocení včetně data předložení průběžných a závěrečných hodnotících zpráv; g) popis nezávislého orgánu, který provede hodnocení, nebo kritérií, která se použijí při jeho výběru, a postupy, jež zajistí přístup veřejnosti k hodnocení; 42) „systémem rozšířené odpovědnosti výrobce“ se rozumí systém rozšířené odpovědnosti výrobce ve smyslu čl. 2 bodu 21 směrnice 2008/98/ES; 43) „výrobcem“ se rozumí podnik, který vyrábí elektrickou energii pro komerční účely; 44) „skleníkovým plynem“ se rozumí jakýkoli plyn, který přispívá ke skleníkovému efektu tím, že pohlcuje infračervené záření, včetně oxidu uhličitého, metanu, oxidu dusného a fluorovaných plynů, jako jsou například fluorované uhlovodíky; 45) „vysoce účinnou kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ se rozumí kombinovaná výroba tepla a elektřiny ve smyslu čl. 2 bodu 34 směrnice 2012/27/EU; 46) „provozovatelem vodíkové sítě“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která provádí přepravu v rámci vodíkové sítě a odpovídá za provoz, údržbu a v případě potřeby za rozvoj vodíkové sítě v dané oblasti a případně za její propojení s jinými vodíkovými sítěmi a za zabezpečení dlouhodobé schopnosti této soustavy uspokojovat přiměřenou poptávku po přepravě vodíku; 47) „odchylkou“ se rozumí odchylka ve smyslu čl. 2 bodu 8 nařízení Komise (EU) 2017/2195; 48) „zúčtováním odchylek“ se rozumí zúčtování odchylek ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení Komise (EU) 2017/2195; 49) „intervalem zúčtování odchylek“ se rozumí interval zúčtování odchylek ve smyslu čl. 2 bodu 15 nařízení (EU) 2019/943; 50) „jednotlivou podporou“ se rozumí podpora ad hoc a poskytování podpory podléhající oznamovací povinnosti na základě režimu podpory; 51) „režimem přerušitelnosti“ se rozumí opatření pro zabezpečení dodávek elektřiny určené k zajištění stabilní frekvence v elektroenergetické soustavě nebo k řešení krátkodobých problémů s bezpečností dodávek, mimo jiné přerušením zatížení; 52) „mikropodnikem“ se rozumí podnik, který splňuje podmínky pro mikropodniky stanovené v doporučení Komise o definici mikropodniků a malých a středních podniků (32); 53) „řešením založeným na přírodě“ se rozumí řešení, které je inspirováno a podporováno přírodou, které je nákladově efektivní a současně přináší výhody v sociální a hospodářské oblasti a v oblasti ochrany životního prostředí a které pomáhá budovat odolnost a vnáší větší množství a rozmanitost přírody a přírodních prvků a procesů do měst, krajiny a moře prostřednictvím místně přizpůsobených systémových zásahů účinně využívajících zdroje; 54) „opatřením týkajícím se přetížení sítě“ se rozumí opatření v oblasti bezpečnosti dodávek elektřiny určené k vyrovnání nedostatečnosti v elektrické přenosové nebo distribuční síti; 55) „znečišťující látkou“ se rozumí znečišťující látka ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (EU) 2020/852; 56) „znečišťovatelem“ se rozumí znečišťovatel ve smyslu bodu 3 přílohy doporučení Rady 75/436/Euratom, ESUO, EHS (33); 57) „znečištěním“ se rozumí znečištění ve smyslu čl. 3 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (34); 58) „zásadou znečišťovatel platí“ se rozumí, že náklady na opatření určené k odstranění znečištění by měl nést znečišťovatel, který je způsobil; 59) „přípravou k opětovnému použití“ se rozumí příprava k opětovnému použití ve smyslu čl. 3 bodu 16 směrnice 2008/98/ES; 60) „dobíjecí infrastrukturou“ se rozumí pevná nebo mobilní infrastruktura, která dodává čistým vozidlům nebo čistému mobilnímu servisnímu vybavení elektřinu; 61) „využitím“ se rozumí využití ve smyslu čl. 3 bodu 15 směrnice 2008/98/ES; 62) „recyklací“ se rozumí recyklace ve smyslu čl. 3 bodu 17 směrnice 2008/98/ES; 63) „referenčním projektem“ se rozumí vzorový projekt, který je reprezentativní pro průměrný projekt v kategorii příjemců způsobilých pro daný režim podpory; 64) „infrastrukturou plnicích stanic“ se rozumí pevná nebo mobilní infrastruktura pro poskytování vodíku, zemního plynu v plynné formě (stlačený zemní plyn (CNG)) a ve zkapalněné formě (zkapalněný zemní plyn (LNG)), bioplynu a biopaliv, včetně pokročilých biopaliv nebo syntetických paliv vyrobených na základě energie; 65) „obnovou“ se rozumí činnosti v oblasti environmentálního řízení, jejichž cílem je obnovit určitou úroveň fungování ekosystému v lokalitách, které se nacházejí ve špatném ekologickém stavu, přičemž cílem je spíše obnova a průběžné poskytování ekosystémových služeb než biologická rozmanitost a integrita vymezeného přirozeného nebo polopřirozeného referenčního ekosystému; 66) „sanací“ se rozumí činnosti v oblasti environmentálního řízení, jako je například odstraňování nebo detoxikace kontaminantů nebo přebytku živin z půdy a vody, jejímž cílem je odstranit zdroje degradace; 67) „elektrickou energií z obnovitelných zdrojů“ se rozumí elektřina vyrobená z obnovitelných zdrojů ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice (EU) 2018/2001; 68) „společenstvím pro obnovitelné zdroje“ se rozumí společenství pro obnovitelné zdroje ve smyslu čl. 2 bodu 16 směrnice (EU) 2018/2001; 69) „obnovitelnou energií“ se rozumí energie z obnovitelných zdrojů nebo obnovitelná energie ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice (EU) 2018/2001; 70) „obnovitelným vodíkem“ se rozumí vodík vyrobený z energie z obnovitelných zdrojů v souladu s metodikami stanovenými pro kapalná a plynná paliva z obnovitelných zdrojů nebiologického původu používaná v odvětví dopravy ve směrnici (EU) 2018/2001; 71) „kapalnými a plynnými palivy z obnovitelných zdrojů nebiologického původu používanými v odvětví dopravy“ se rozumí kapalná či plynná paliva z obnovitelných zdrojů nebiologického původu používaná v odvětví dopravy ve smyslu čl. 2 bodu 36 směrnice (EU) 2018/2001; 72) „zdrojovou přiměřeností“ se rozumí úroveň vyrobené kapacity, která je považována za přiměřenou k uspokojení poptávky v kterémkoli období v určité nabídkové zóně, a to na základě běžného statistického ukazatele, který je používán organizacemi, jež orgány Unie uznávají jako organizace, které plní zásadní úlohu při vytváření jednotného trhu s elektrickou energií, např. Evropskou sítí provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO-E); 73) „účinným využíváním zdrojů“ se rozumí snižování množství vstupů potřebných k výrobě jednotky výstupu nebo nahrazování primárních vstupů vstupy sekundárními; 74) „obnovením“ se rozumí proces napomáhání využití ekosystému jako prostředek zachování biologické rozmanitosti a zvýšení odolnosti ekosystému, zejména vůči změně klimatu. Obnovení ekosystémů zahrnuje opatření přijatá za účelem zlepšení stavu ekosystému a znovuvytvoření nebo opětovné založení ekosystému tam, kde došlo ke ztrátě tohoto stavu, a opatření přijatá za účelem zlepšení odolnosti ekosystému a jeho přizpůsobení se změně klimatu; 75) „opětovným použitím“ se rozumí opětovné použití ve smyslu čl. 3 bodu 13 směrnice 2008/98/ES a zahrnuje jakýkoliv postup, kterým jsou výrobky nebo jejich části, které nejsou odpadem, znovu použity pro jiné účely, než pro které byly původně určeny; 76) „malým podnikem“ se rozumí podnik, který splňuje podmínky pro malé podniky stanovené v doporučení Komise o definici mikropodniků a malých a středních podniků; 77) „malým a středním podnikem“ (dále jen „MSP“) se rozumí podnik, který splňuje podmínky stanovené v doporučení Komise o definici mikropodniků a malých a středních podniků; 78) „malým podnikem se střední tržní kapitalizací“ se rozumí podnik, který není malým a středním podnikem a který má nejvíce 499 zaměstnanců, spočítaných v souladu s články 3 až 6 přílohy I nařízení Komise (EU) č. 651/2014 (35), a jehož roční obrat nepřesahuje 100 milionů EUR nebo jehož bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 86 milionů EUR. Několik subjektů bude považováno za jeden podnik, pokud bude splněna kterákoli z podmínek uvedených v čl. 3 bodě 3 přílohy I nařízení Komise (EU) č. 651/2014; 79) „inteligentním dobíjením“ se rozumí dobíjení, při kterém se intenzita elektřiny dodávané do baterie upravuje v reálném čase na základě informací získaných prostřednictvím elektronické komunikace; 80) „připraveností pro chytrá řešení“ se rozumí schopnost budov nebo ucelených částí budov přizpůsobit svůj provoz potřebám uživatelů včetně optimalizace energetické účinnosti a celkové energetické náročnosti a přizpůsobit provoz v reakci na signály ze sítě; 81) „běžnou odpovědností za odchylku subjektu zúčtování“ se rozumí odpovědnost za odchylku subjektu zúčtování, kterou nesou bez rozdílu všichni výrobci bez ohledu na použitou technologii ve smyslu článku 5 nařízení (EU) 2019/943; 82) „zahájením prací“ se rozumí první pevný závazek (týkající se například objednávky zařízení nebo zahájení stavebních prací) nebo jiný závazek, který činí investici nevratnou. Za zahájení prací se nepovažuje nákup pozemků a přípravné práce, jako je získávání povolení a provádění předběžných studií proveditelnosti. V případě převzetí se „zahájením prací“ rozumí okamžik, kdy je pořízen majetek přímo související s pořízenou provozovnou; 83) „strategickou rezervou“ se rozumí kapacitní mechanismus, při kterém je kapacita v oblasti elektřiny, jako je výroba, skladování nebo odezva na straně poptávky, držena mimo trh s elektřinou a nasazena pouze za určitých okolností; 84) „celkovými náklady vlastnictví“ se rozumí celkové náklady na pořízení a vlastnictví vozidla po dobu jeho životnosti, které zahrnují náklady na pořízení nebo leasing vozidla, náklady na palivo, náklady na údržbu a opravy, náklady na pojištění, finanční náklady a daně; 85) „provozovatelem přenosové soustavy“ se rozumí provozovatel přenosové soustavy ve smyslu čl. 2 bodu 35 směrnice (EU) 2019/944; 86) „vozidlem“ se rozumí: a) silniční vozidlo kategorie M1, M2, N1, M3, N2, N3 nebo L; b) vnitrozemské nebo námořní a pobřežní plavidlo pro osobní nebo nákladní dopravu; c) kolejové vozidlo; d) letadlo; 87) „zpracováním“ se rozumí zpracování ve smyslu čl. 3 bodu 14 směrnice 2008/98/ES; 88) „minimální úrovní zdanění v Unii“ se rozumí minimální úroveň zdanění stanovená právem Unie; z hlediska energetických produktů a elektřiny se rozumí minimální úroveň zdanění stanovená v příloze I směrnice Rady 2003/96/ES (36); 89) „normou Unie“ se rozumí: a) povinná norma Unie stanovující úrovně, jichž mají jednotlivé podniky dosáhnout v souvislosti se životním prostředím, s výjimkou norem nebo cílů stanovených na úrovni Unie, které jsou závazné pro členské státy, ale nikoli pro jednotlivé podniky; b) povinnost používat nejlepší dostupné techniky (BAT) podle definice ve směrnici 2010/75/EU a zajistit, aby úrovně emisí nepřekračovaly úrovně, kterých by bylo dosaženo při použití BAT; pokud byly v prováděcích aktech přijatých na základě směrnice 2010/75/EU nebo jiných použitelných směrnic k nejlepším dostupným technikám (37) stanoveny úrovně emisí, jsou tyto úrovně použitelné pro účely těchto pokynů; pokud jsou tyto úrovně vyjádřeny jako rozpětí, použije se mezní hodnota, při níž se poprvé dosáhne úrovně emisí spjaté s nejlepší dostupnou technikou v dotčeném podniku; 90) „odpadem“ se rozumí odpad ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice 2008/98/ES; 91) „odpadním teplem“ se rozumí odpadní teplo ve smyslu čl. 2 bodu 9 směrnice (EU) 2018/2001.