30

Za těchto podmínek se High Soudní dvůr of Justice (England & Wales), Chancery Division, rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Brání články 43 ES nebo 56 ES tomu, aby členský stát ponechal v platnosti a používal opatření, která: a) osvobozují od korporační daně dividendy obdržené společností-rezidentem tohoto členského státu (‚společnost-rezident‘) vyplacené jinými společnostmi-rezidenty, ale b) podrobují korporační dani dividendy obdržené společností-rezidentem vyplacené společností-rezidentem jiného členského státu a zejména společností ovládanou touto společností-rezidentem, která je rezidentem jiného členského státu a podléhá v tomto jiném členském státě nižšímu zdanění (dále jen ‚ovládaná společnost‘) poté, co poskytly daňovou úlevu zamezující dvojímu zdanění pro jakoukoliv srážkovou daň dlužnou z dividendy a pro příslušnou daň zaplacenou ovládanou společností z jejího zisku? 2) Brání články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům členského státu, jaké jsou předmětem sporu v původním řízení, na základě kterých před 1. červencem 1997: a) určité dividendy obdržené pojišťovnou-rezidentem jednoho členského státu vyplacené společností-rezidentem jiného členského státu (‚společnost-nerezident‘) podléhaly korporační dani, ale b) pojišťovna-rezident měla možnost si zvolit, že odpovídající dividendy zaplacené společností-rezidentem téhož členského státu nebudou podléhat korporační dani, s tím dalším důsledkem, že společnost, která učinila tuto volbu, nemohla požadovat slevu na dani, na kterou by jinak měla nárok? 3) Brání články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES takovým vnitrostátním daňovým právním předpisům členského státu, jaké jsou předmětem původního řízení, které: a) stanoví za určitých okolností zdanění společnosti-rezidenta s ohledem na zisky ovládané společnosti, která je rezidentem jiného členského státu ve smyslu uvedeném výše v první otázce písm. b), a b) ukládají splnění určitých požadavků, pokud společnost-rezident nepožaduje nebo nemůže požadovat jakékoliv osvobození od daně a platí daň ze zisků této ovládané společnosti, a c) ukládají splnění dalších požadavků, pokud se společnost-rezident snaží získat osvobození od této daně? 4) Byla by odpověď na první až třetí otázku rozdílná, kdyby ovládaná společnost (v první a třetí otázce) nebo společnost-nerezident (ve druhé otázce) byly rezidentem třetí země? 5) Pokud před 31. prosincem 1993 členský stát přijal opatření popsaná v první až třetí otázce a po tomto datu změnil tato opatření způsobem popsaným v [předkládacím rozhodnutí] a pokud tato změněná opatření představují omezení zakázaná článkem 56 ES, musí být tato omezení považována za omezení, která neexistovala ke dni 31. prosince 1993 ve smyslu článku 57 ES? 6) Jestliže je jedno z opatření popsaných v první až třetí otázce v rozporu s ustanoveními práva Společenství, na něž tyto otázky odkazují, a za předpokladu, že společnost-rezident nebo ovládaná společnost podaly jednu z následujících žalob: a) žalobu na vrácení nebo žalobu z důvodu zbavení možnosti využití peněžních částek zaplacených jako korporační daň vybraná protiprávně od společnosti-rezidenta za okolností popsaných výše v první až třetí otázce; b) žalobu na vrácení nebo náhradu ztrát, daňových úlev a nákladů, které byly použity společností-rezidentem (nebo byly převedeny na společnost-rezidenta jinými společnostmi stejné skupiny, rezidenty téhož členského státu) k odstranění nebo snížení daní vzniklých na základě opatření uvedených výše v první až třetí otázce, zatímco by jinak tyto ztráty, daňové úlevy a náklady byly k dispozici k jinému využití nebo by mohly být převedeny; c) žalobu na náhradu výdajů, ztrát, nákladů a závazků vzniklých v souvislosti s dodržováním vnitrostátních právních předpisů uvedených výše ve třetí otázce; d) žalobu na náhradu výdajů, nákladů a závazků, pokud ovládaná společnost vyplatila rezervy společnosti-rezidentovi, aby splnila požadavky vnitrostátních právních předpisů, aby společnosti-rezidentovi nevznikla daň uvedená ve třetí otázce, přičemž ovládané společnosti tím vznikly výdaje, náklady a závazky, kterým se mohla vyhnout, kdyby mohla tyto rezervy využít jinak, mají být takové žaloby kvalifikovány jako: — žaloby na vrácení neoprávněně vybraných částek, takže by toto vrácení bylo důsledkem a vedlejším následkem porušení výše uvedených ustanovení práva Společenství, nebo — žaloby na vyrovnání nebo na náhradu škody, takže by bylo třeba splnit podmínky uvedené v rozsudku [ze dne 5. března 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C-46/93 a C-48/93, Recueil, s. I-1029], nebo — žaloby na platbu částky představující bezdůvodně odepřené zvýhodnění? 7) V případě, že by v odpověď na jednu z částí šesté otázky byla žaloba kvalifikována jako žaloba na výplatu částky představující bezdůvodně odepřené zvýhodnění: a) jsou takové žaloby důsledkem nebo vedlejší vlastností práva přiznaného výše uvedenými ustanoveními práva Společenství, nebo b) bylo by třeba splnit podmínky uvedené v rozsudku [Brasserie du pêcheur a Factortame, výše uvedený] ohledně náhrady škody, nebo c) bylo by třeba splnit další podmínky? 8) Je třeba odpovědět na tyto otázky odlišně podle toho, zda v rámci vnitrostátního práva jsou žaloby uvedené v šesté otázce podány jako žaloby na vrácení, nebo jsou podány nebo musejí být podány jako žaloby na náhradu škody? 9) Jaké jsou obecné pokyny, pokud nějaké existují, které považuje Soudní dvůr za vhodné poskytnout v projednávaném sporu, a jaké jsou okolnosti, ke kterým by vnitrostátní soud měl přihlédnout, jestliže má určit, zda je dáno dostatečně závažné porušení práva Společenství ve smyslu rozsudku [Brasserie du pêcheur a Factortame, výše uvedený], zvláště ohledně otázky, zda při současném stavu judikatury týkající se výkladu relevantních ustanovení práva Společenství bylo toto porušení omluvitelné? 10) Může zde v zásadě existovat přímá příčinná souvislost ve smyslu rozsudku [Brasserie du pêcheur a Factortame, výše uvedený] mezi případným porušením článků 43 ES, 49 ES a 56 ES a ztrátami spadajícími do kategorií uvedených výše v šesté otázce písm. a) až d), o nichž je tvrzeno, že vyplývají z uvedených porušení? Pokud ano, jaké jsou obecné pokyny, pokud nějaké existují, které považuje Soudní dvůr za vhodné poskytnout ohledně okolností, které by měl vnitrostátní soud vzít do úvahy při určení, zda taková přímá příčinná souvislost existuje? 11) Může vnitrostátní soud pro účely určení ztráty nebo škody, jejichž náhrada může být přiznána, zohlednit skutečnost, zda poškození projevili přiměřenou snahu za účelem odvrátit své ztráty nebo tyto ztráty omezit, zejména využitím právních prostředků, které by mohly prokázat, že vnitrostátní ustanovení neukládala (z důvodu použití [SDZ]) povinnosti uvedené v výše v první až třetí otázce? 12) Může být odpověď na výše uvedenou jedenáctou otázku ovlivněna přesvědčením účastníků v rozhodné době ohledně účinků [SDZ]?“