USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

(třetího senátu)

20. července 2016

Roelof-Jan Wino Hoeve

v.

Evropská komise

„Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu — Nárok na důchod nabytý v rámci vnitrostátního důchodového systému před nástupem do unijního služebního poměru — Převod do unijního důchodového systému — Návrh na započtení příspěvkových let — Námitka nepřípustnosti — Pojem ‚akt nepříznivě zasahující do právního postavení‘ — Článek 83 jednacího řádu“

Předmět:

Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, jenž je použitelný na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, kterou se Roelof-Jan Wino Hoeve domáhá zrušení rozhodnutí orgánu Evropské komise oprávněného ke jmenování ze dne 8. listopadu 2013, jímž tento orgán definitivně stanovil v rámci důchodového systému Evropské unie nárok na důchod nabytý žalobcem před jeho nástupem do unijního služebního poměru.

Rozhodnutí:

Žaloba se odmítá jako nepřípustná. Roelof-Jan Wino Hoeve ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

Shrnutí

Žaloby úředníků – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Návrh na započtení příspěvkových let za účelem převedení nároku na důchod nabytého před nástupem do unijního služebního poměru do unijního systému – Vyloučení – Rozhodnutí o uznání počtu příspěvkových let přijaté po převedení kapitálové hodnoty nabytého nároku na důchod – Zahrnutí

(Článek 270 SFEU; služební řád úředníků, čl. 91 odst. 1 a příloha VIII, čl. 11 odst. 2)

V řízení o převodu nároku na důchod podle čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu, je aktem nepříznivě zasahujícím do právního postavení, který smí být předmětem žaloby podle článku 270 SFEU a čl. 91 odst. 1 služebního řádu, rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování poté, co skutečně došlo k převodu kapitálové hodnoty nároku na důchod nabytého dotyčnou osobou před jejím nástupem do unijního služebního poměru. Naproti tomu návrh na započtení příspěvkových let, byť odsouhlasený dotyčnou osobou, není aktem nepříznivě zasahujícím do jejího právního postavení, který by mohl být předmětem žaloby podle článku 270 SFEU a čl. 91 odst. 1 služebního řádu.

Započtení příspěvkových let totiž může být uznáno pouze tehdy, pokud úředník svolí k pokračování v řízení o převodu kapitálové hodnoty nároku na důchod dříve nabytého u příslušného vnitrostátního důchodového orgánu do unijního důchodového systému, přičemž tento souhlas učinil se znalostí návrhu na započtení příspěvkových let učiněného orgánem oprávněným ke jmenování a založeného na předběžné hodnotě kapitálu ohlášené uvedeným vnitrostátním orgánem.

Ve fázi návrhu na započtení nároku na důchod se dotyčný unijní orgán v tomto ohledu pouze zavazuje ke správnému použití čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu a obecných prováděcích ustanovení na situaci dotyčné osoby. Tato povinnost unijního orgánu vyplývá přímo z předmětných ustanovení služebního řádu, a to i při neexistenci výslovného závazku orgánu.

Z takového výslovného závazku vyjádřeného v návrhu na započtení příspěvkových let tedy nevyplývá nová povinnost daného unijního orgánu, a v důsledku toho ani změna právního postavení dotyčné osoby, a to zejména proto, že i když dotyčná osoba svolí k tomu, aby byl do unijního systému převeden nárok na důchod nabytý v jiném systému, nemá orgán, který návrh učinil, odpovídající povinnost automaticky uznat dotyčné osobě – po uskutečnění převodu kapitálové hodnoty ohlášené vnitrostátním subjektem důchodového pojištění – počet příspěvkových let uvedených v původním návrhu, na jehož základě úředník potvrdil svou vůli převést tuto kapitálovou hodnotu do unijního důchodového systému.

(viz body 22 až 26)

Odkazy:

Tribunál Evropské unie: rozsudky ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, body 50, 52, 53 a 74; Komise v. Cocchi a Falcione, T‑103/13 P, EU:T:2015:777, bod 66, a Teughels v. Komise, T‑131/14 P, EU:T:2015:778, body 37, 46, 48, 49, 58 a 70