CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2011 :4 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
20. ledna 2011
Věc F-132/07
Guido St rack
v.
E v ropská komise
„Veřejná služba — Úředníci — Články 17, 17a a 19 služebního řádu — Žádost o povolení zveřejnit 
dokumenty — Žádost o povolení k uveřejnění dokumentu — Žádost o povolení použít zjištění před 
vnitrostátními soudními orgány — Přípustnost“
Předmět:Žaloba podaná podle článků 236 E S a 152 A E, kterou se G. Strack domáhá zrušení 
rozhodnutí Komise ze dne 20 . července, 9. srpna, 11. září a 9. listopadu 2007 , kterými 
byly zamítnuty jeho žádosti o povolení k uveřejnění různých dokumentů a jejich použití 
v trestněprávním řízení proti některým členům a úředníkům K omise, a toho, aby bylo 
Komisi uloženo z aplatit m u nejméně 10 000  eur jako n áhradu újmy, kterou utrpěl 
z důvodu těchto rozhodnutí.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Žalobci se ukládá n áhrada ve škerých nákladů řízení.
Sh rnutí
1. Řízení — Podání žalobní odpovědi — Lhůta — Prodloužení
(Jednací řád So udu pro veřejnou službu, čl. 39 o dst. 2)
2. Úředníci — Práva a povinnosti — Svoboda projevu — Výkon — Meze
(Článek 6 odst. 3 SEU; služební řád úředníků, článek 17a)
3. Úředníci — Práva a povinnosti — Svoboda projevu — Uveřejnění dokumentů souvisejících s činností 
Unie — Neexistence informační povinnosti ve vztahu k bývalým ú ředníkům — Zveřejnění služebních 
informací — Povinnost získání předchozího souhlasu týkající se b ývalých ú ředníků
(Služební řád úředníků, články 17 a 17a)
4. Úředníci — Žaloba — Žádost ve smyslu čl. 90 o dst. 1 služebního řádu — Pojem
(Služební řád úředníků, čl. 90 o dst. 1)
5. Úředníci — Práva a povinnosti — Zveřejnění služebních informací — Povinnost získání předchozího 
souhlasu — Účel
(Článek 339 S FEU; služební řád úředníků, článek 17)
2 ECLI:EU:F:2011 :4SHRNU TÍ–VĚCF-132/07
STRACKv. KOMISE
6. Úředníci — Práva a povinnosti — Zveřejnění služebních informací — Povinnost získání předchozího 
souhlasu — Nutnost předložit správě dostatečně přesnou žádost
(Služební řád úředníků, článek 17)
7. Úředníci — Zásady — Zásada řádné správy — Dosah
8. Úředníci — Práva a povinnosti — Zveřejnění služebních informací — Svědectví před v nitrostátním 
soudem — Povinnost získání předchozího povolení
(Služební řád úředníků, čl. 11 p rvní pododstavec, články 17 a 19)
1. Článek 39 o dst. 2 jednacího řádu Soudu pro ve řejnou službu umožňuje předsedovi tohoto soudu 
prodloužit lhůtu poskytnutou žalovanému pro předložení žalobní odpovědi. V tomto ohledu není 
okolnost, že při neexistenci kon tradiktorní diskuse bylo poskytnuto několik prodloužení, porušením 
práva žalobce n a spravedlivý p roces, nebyla-li podstatně změněna situace ú častníků ř ízení. 
Spravedlivost se přitom posuzuje v rámci procesu jako c elku.
(viz bod 31)
2. Povinnost informovat orgán oprávněný ke j menování o záměru uveřejnit jakýkoliv dokument, jehož 
předmět souvisí s činností Unie, představuje zásah do výkonu svobody projevu úředníka. Tento zásah 
je proto třeba posuzovat podle čl. 10 o dst. 2 Evropské ú mluvy o lidských právech, kt erá p odle čl. 6 
odst. 3 SEU zaručuje základní práva tvořící součást unijního práva jakožto obecné zásady. Podle čl. 10 
odst. 2 uvedené úmluvy přitom vzhledem k tomu, že výkon s vobody projevu „zahrnuje i povinnosti 
a odpovědnost, může podléhat [určitým] formalitám, podmínkám, omezením nebo sankcím“, pokud je 
stanoví zákon. Žádná no rma navíc nemůže platně ukládat omezení svobody projevu, není-li dostatečně 
přesná k tomu, aby umožnila občanům přizpůsobit své chování, což ostatně vyžaduje i zásada p rávní 
jistoty.
(viz bod 59)
Odkazy:
Soudní dvůr: 6. března 2001 , Conno lly v. Komise, C-274/99 P, body 40 a ž 42; 3. června 2008 , Intertanko a další, 
C-308/06, bod 69
3. Jelikož se článek 17a služebního řádu nepoužije na bývalé úředníky, tito m ohou uveřejňovat 
dokumenty související s činnostmi Unie, aniž by o tom m useli orgán oprávněný ke j menování předem 
informovat, ale jsou naopak povinni žádat o souhlas ve s myslu článku 17 s lužebního řádu nejen před 
zveřejněním informací, s nimiž se seznámili při výkonu své funkce, ale rovněž před uveřejněním 
dokumentů, které sami vypracovali nebo na nichž se podíleli a které obsahují takové informace, ledaže 
by již byly zveřejněny.
(viz body 62 a ž 64)
4. Žádost založená na čl. 90 o dst. 1 služebního řádu m usí upřesňovat svůj předmět dostatečně jasně 
k tomu, aby orgán, kterému byla předložena, o ní mohl rozhodnout se znalostí věci, a při neexistenci 
konkrétní výzvy k rozhodnutí se nemůže jednat o žádost ve s myslu tohoto ustanovení. Žádost totiž 
nemůže dosáhnout svého účelu, pokud orgán oprávněný ke j menování není schopen dostatečně 
pochopit její předmět.
ECLI:EU:F:2011 :4 3SHRNU TÍ–VĚCF-132/07
STRACKv. KOMISE
(viz bod 69)
Odkazy:
Soudní dvůr: 12. března 1975 , Küster v. Parlament, 23 /74, bod 11
Tribunál: 11. června 1996 , Sánchez M ateo v. Komise, T-110/94, bod 26; 11. června 1996 , Ouzounoff Popoff 
v. Komise, T-111/94, bod 28
5. Článek 17 služebního řádu úředníkům v zásadě zakazuje zveřejňovat informace získané při výkonu 
své funkce a podmiňuje takové z veřejnění předchozím souhlasem. Tento režim souhlasu m á orgánu 
oprávněnému ke j menování umožnit se přesvědčit, že toto zveřejnění nebude poškozovat zájmy Unie 
tím, že by zejména narušilo její fungování a pověst. Jeho cílem j e rovněž umožnit mu, aby mohl včas 
dbát na to, že jednání úředníků je v souladu se zájmy orgánů a s povinnostmi, které jim příslušejí na 
základě článku 339 S FEU. Režim z avedený článkem 17 s lužebního řádu tedy směřuje zejména 
k uchování vztahu důvěry, který musí existovat me zi orgány a jejich zaměstnanci.
(viz bod 71)
6. Režim souhlasu zavedený článkem 17 s lužebního řádu stanoví, že úředník, kt erý chce zveřejnit 
informace, se kt erými se seznámil při výkonu své funkce, nebo použít před vnitrostátními soudy 
zjištění učiněná v tomto rá mci, je povinen předložit orgánu oprávněnému ke j menování dostatečně 
přesnou žádost.
Provedení tohoto režimu předpokládá, že otázka, zda j e třeba zveřejnění informací povolit, bude 
posuzována ve s větle všech kon krétních okolností daného případu a jejich dopadů na orgán a výkon 
veřejné služby. Toto provedení vyžaduje rovněž zvážení jednotlivých přítomných zájmů za účelem 
určení, zda m ají být upřednostněny unijní zájmy, nebo zájem ve řejnosti na získání informací. Nemůže 
tomu ostatně být jinak, jelikož součástí svobody projevu je i svoboda š íření informací a odmítnutí 
povolit takové š íření na základě gl obálního a abstraktního p osouzení by n ebylo v souladu 
s podmínkami, za nichž je zásah do této svobody přípustný.
Právo ka ždého právního subjektu předložit věc soudu, zaručené článkem 6 Evropské ú mluvy o lidských 
právech, by ostatně mohlo být podstatně dotčeno i tehdy, pokud by orgán oprávněný ke j menování byl 
nucen rozhodnout globálním a abstraktním z působem, aniž by předtím p rovedl úplný a podrobný 
přezkum.
(viz body 72 a ž 75 )
Odkazy:
Soudní dvůr: 18. února 1992 , Weddel v. Komise, C-54/90, stanovisko g enerálního ad vokáta Y. van Gervena, bod 11
Tribunál: 13. června 2002 , Ferrer de Moncada v . Komise, T-74/01, bod 58
7. Zásada ř ádné správy nezbavuje adr esáty veřejné správy informační povinnosti a povinnosti být vůči 
orgánům loajální, žádají-li je o něco.
(viz bod 79)
Odkazy:
Tribunál: 23. ledna 2002 , Gonçalves v. Parlament, T-386/00, bod 74; 17. října 2002 , Astipesca v. Komise, T-180/00, 
bod 93; 11. března 2003 , Conserve Italia v. Komise, T-186/00, bod 50
4 ECLI:EU:F:2011 :4SHRNU TÍ–VĚCF-132/07
STRACKv. KOMISE
8. Je sice pravda, že články 17 a 19 s lužebního řádu úředníkům n eukládají omezit množství a rozsah 
dokumentů, ve v ztahu k nimž žádají o povolení ke z veřejnění nebo k předložení soudu, jestliže se 
domnívají, že je zveřejnění každého z těchto dokumentů nebo jeho předložení soudu odůvodněné. 
V souladu s povinností loajální spolupráce, kterou m á úředník podle čl. 11 p rvního pododstavce 
služebního řádu, mu však přísluší ulehčit správě práci. Z tohoto hlediska je o to relevantnější jeho 
povinnost poskytnout dostatečně přesné údaje, zejména co se týče předmětu dotčených dokumentů 
a jejich významu vzhledem k obecnému cíli, který sledují. Úředník tak m ůže být veden k seřazení 
dokumentů p odle vhodných a soudržných kri térií p ro u snadnění jejich p řezkumu a případně 
k poskytnutí jejich shrnutí.
(viz body 78 a 81)