ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2

Poté, co European Carbon and Graphite Association (Evropské sdružení uhlíku a grafitu), jednající ve jménu SGL Carbon Group GmbH (dále jen „SGL“) a UCAR SA, které zastupuje podstatnou část odvětví Společenství vyrábějícího dotčený výrobek, podalo v červenci 2003 podněty, oznámila Komise dne 21. srpna 2003 ve dvou různých stanoviscích zahájení antidumpingového a antisubvenčního řízení týkajících se dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Indie (Úř. věst. C 197, s. 2 a 5). Šetření se vztahovalo k období od 1. dubna 2002 do 31. března 2003 (dále jen „období šetření“). Přezkum tendencí užitečných pro účely ohodnocení újmy pokrýval období od 1. ledna 1999 do konce období šetření (dále jen „přezkoumávané období“).
57

Krom toho názor zastávaný v tomto ohledu žalobkyní by měl za účinek to, že by byl potlačen význam faktoru spočívajícího v podobnosti ochranných známek ve prospěch faktoru zakládajícího se na rozlišovací způsobilosti starší národní ochranné známky, kterému by byl přikládán nadměrný význam. Vyplynulo by z toho, že pokud má starší národní ochranná známka pouze nízkou rozlišovací způsobilost, nebezpečí záměny by existovalo pouze v případě úplné reprodukce této ochranné známky ochrannou známkou, jejíž zápis je požadován, a to nehledě na stupeň podobnosti dotčených označení (usnesení Soudního dvora ze dne 27. dubna 2006, L’Oréal v. OHIM, C-235/05 P, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, bod 45). Takový výsledek by však nebyl v souladu se samotnou povahou celkového posouzení, které jsou příslušné orgány pověřeny provést na základě čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. března 2007, T.I.M.E. ART v. Devinlec a OHIM, C-171/06 P, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 41, a výše uvedený rozsudek PAGESJAUNES.COM, bod 71).
216

Pokud jde o neopodstatněnost tohoto případného tvrzení, Soud uvádí, že TV2 A/S neuplatňuje nové skutkové okolnosti, o nichž by Komise nevěděla během formálního vyšetřovacího řízení. Naopak TV2 A/S se omezuje na výtku vůči Komisi, že nepřezkoumala skutečnosti, které jí byly sděleny během formálního řízení stranou, která tvrdila, že financování TV2 během období šetření bylo nezbytné a přiměřené potřebám veřejné služby (viz body 111 a 112 odůvodnění napadeného rozhodnutí). I když se tak TV2 A/S sama neúčastnila formálního vyšetřovacího řízení, nemůže jí být zakázáno, aby před Soudem uplatnila právní argument vycházející z nepřezkoumání těchto okolností (viz v tomto smyslu rozsudky Soudu ze dne 6. října 1999, Kneissl Dachstein v. Komise, T-110/97, Recueil, s. II-2881, bod 102 a citovaná judikatura; ze dne , Valmont v. Komise, T-274/01, Sb. rozh. s. II-3145, bod 102; Saxonia Edelmetalle a ZEMAG v. Komise, bod 184 výše, bod 68, a ze dne , Ter Lembeek v. Komise, T-217/02, Sb. rozh. s. II-4483, body 84 až 85 a 93).
14

Pokud jde o délku trvání protiprávního jednání, měla Komise za to, že se všechny dotyčné podniky dopustily dlouhodobého protiprávního jednání. Z důvodu doby trvání protiprávního jednání v délce jedenácti let a dvou měsíců zvýšila Komise stanovenou výchozí částku žalobkyně, společnosti Morgan, Schunk a Conradty o 110 %. U LCL Komise určila dobu protiprávního jednání v délce deseti let a osmi měsíců a zvýšila výchozí částku o 105 %. U společnosti Hoffmann byla výchozí částka zvýšena o 50 % z důvodu doby trvání protiprávního jednání v délce pěti let a jednoho měsíce (body 299 a 300 odůvodnění rozhodnutí).
„1.

Pokud podnik spolupracuje, aniž by byly splněny všechny podmínky uvedené v [bodech] B a C, má nárok na 10% až 50% snížení výše pokuty, která by mu byla uložena, pokud by ke spolupráci nedošlo.
287

Jak zdůrazňuje Komise, bylo-li by toto tvrzení žalobkyně pravdivé, bylo by třeba mít za to, že dopis ze dne 16. srpna 2002, který obsahoval nabídku spolupráce žalobkyně, neměl k projednávané věci žádný vztah, a že by proto k němu neměl Soud přihlížet. Žalobkyně by tak nijak neprokázala, že spolupracovala již před obdržením žádosti o informace.
239

Toto čtení je potvrzeno z hlediska skutkových okolností, za kterých bylo prohlášení ze dne 12. července 2002 přijato. Jak připustila i samotná Komise (viz bod 179 výše), v tomto stadiu, při nedostatku potřebných informací o přesném rozsahu finančních potíží, kterým FT čelila, o následné reakci finančních trhů vyvolané tímto prohlášením a o tom, jaký bude další vývoj po zamýšlené restrukturalizaci FT, francouzský stát ještě nemohl vědět a určit s dostatečnou přesností povahu, rozsah a podmínky poskytnutí případného podpůrného opatření ve prospěch tohoto podniku. Ze všech kroků francouzských orgánů uskutečněných ke dni 12. července 2002, včetně toho, že přímo kontaktovaly ratingové agentury, spíše vyplývá, že tyto orgány chtěly urychleně finanční trhy ujistit o případné a budoucí podpoře francouzského státu ve prospěch FT jen proto, aby zabránily dalšímu oslabení jejího ratingu, jakož i uzavření jejího přístupu k novým úvěrům na trhu s obligacemi, aniž tuto případnou podporu v té době více konkretizovaly. Předčasná konkretizace případných podpůrných opatření by totiž mohla způsobit riziko zbytečného omezení možností pozdějšího refinancování dluhů FT a současně by mohla vést k jejímu nutnému oznámení Komisi ve smyslu čl. 88 odst. 3 ES. Navíc by takový přístup mohl z důvodu své předčasné povahy narušit důvěru věřitelů a investorů v důvěryhodnost jednání francouzského státu. Za těchto okolností nelze na rozdíl od toho, co je uvedeno v bodě 212 odůvodnění napadeného rozhodnutí, chápat skutečnost, že francouzský stát kontaktoval ratingové agentury, jako důkaz svědčící o závazné povaze údajného závazku, který tento stát přijal, ale jen jako první krok směřující k uvolnění tlaku, který v červenci 2002 zatěžoval postavení FT na finančních trzích.
2)

Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc a Troy Chemical Co. BV ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Evropskou komisí, včetně, pokud jde o Sumitomo Chemical (UK) plc, nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních.
2)

Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc a Troy Chemical Co. BV ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.
52

Žalobkyně tvrdí, že pokud by bylo uznáno, že Komise má vždy možnost přijmout výslovné rozhodnutí poté, co přijala implicitní zamítavé rozhodnutí, vedlo by to Komisi k tomu, že by se neřídila závaznými lhůtami stanovenými právní úpravou přístupu k dokumentům. To by podle žalobkyně bylo zjevným zásahem do zásady právní jistoty, a občané by tím byli nuceni k podávání dvou žalob na neplatnost, jedné proti implicitnímu rozhodnutí a druhé proti rozhodnutí výslovnému, což je situace, v níž se ocitla žalobkyně.
322

Avšak v bodě 42 odůvodnění napadeného rozhodnutí Komise definovala výhodu představující státní podporu jako „rozdíl mezi živnostenskou daní skutečně zaplacenou společností France Télécom a živnostenskou daní, která by byla splatná na základě obecného práva od 1. ledna 1994 do “. Komise tedy neměla za to, že dotčená podpora byla představována zvláštními daňovými ustanoveními použitelnými na France Télécom, ale nedostatečným zdaněním představujícím rozdíl mezi splátkami živnostenské daně, které by podnik musel odvést, kdyby podléhal dani podle obecného práva, a živnostenskou daní, která mu skutečně byla uložena na základě zvláštních daňových ustanovení, kterým podléhal (viz bod 201 výše).
10

Rozhodnutím ze dne 30. června 2004 o státní podpoře NN 34A/2000 týkající se programů jakosti a značek „AMA-Biozeichen“ a „AMA-Gütesiegel“ v Rakousku, rozhodla Komise nevznést námitky proti „oznámeným“ opatřením (dále jen „napadené rozhodnutí“). V tomto ohledu měla za to, že uvedená opatření jsou slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) ES v rozsahu, v němž jsou v souladu s podmínkami stanovenými bodech 13 a 14 pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětví zemědělství (Úř. věst. 2000, C 28, s. 2) a pokyny Společenství ke státní podpoře na reklamu produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES a určitých produktů v příloze I neuvedených (Úř. věst. 2001, C 252, s. 5, dále jen „pokyny ke státní podpoře na reklamu“).
151

Tyto závěry nemohou být vyvráceny jednotlivými argumenty uplatněnými v tomto ohledu žalobkyněmi. Na rozdíl od tvrzení žalobkyň tak Komise právem měla za to, že lhůta pro získání přístupu dalece překročila to, co mohlo být považováno za přiměřené a odůvodněné, a svědčí tak o zneužívajícím odmítnutí poskytovat dotčenou službu, které může způsobit soutěžní znevýhodnění společnosti EB na relevantním trhu. Pro srovnání, CBL, přímý konkurent společnosti EB, získala přístup ke Cascade ES již za čtyři měsíce. Krom toho, co se týče argumentu žalobkyň, podle kterého v rozhodné době CBL také neměla přístup ke společnosti CBF, je třeba poznamenat, že CBL tuto žádost podala teprve poté, co přístup ke Cascade RS již byl poskytnut společnosti EB (bod 236 odůvodnění druhá odrážka napadeného rozhodnutí).
141

V tomto ohledu Soud poznamenává, že ze zprávy Frost & Sullivan vyplývá, že od roku 2000 výrobci zařízení pocházejících z Evropy nechávali telematické systémy do svých těžkých nákladních vozidel instalovat při jejich výrobě (viz grafy 3-10 a 3-14 zprávy Frost & Sullivan). Mimoto tato zpráva měla za to, že výrobci vozidel mají v úmyslu vyvinout a vést telematický trh utilit a že spojení mezi elektronickým vybíráním mýtného a telematickými systémy představuje velkou příležitost (viz zpráva Frost & Sullivan, s. 2-12). V téže zprávě je uvedeno, že lze očekávat, že výrobci vozidel učiní z montáže silničních telematických systémů jako původního zařízení prioritu (viz zpráva Frost & Sullivan, s. 3-11). Konečně autoři této zprávy předpokládají, že v roce 2009 výrobci původních zařízení v Evropě dosáhnou míry blízké 80 %, pokud jde o proniknutí na trh silniční telematiky pro těžká nákladní vozidla (o hmotnosti přesahující 16 tun), a více než 50 %, pokud jde o proniknutí na spojený trh těžkých a středně těžkých nákladních vozidel (viz grafy uvedené na stranách 3-20, 3-21 a 3-22 zprávy Frost & Sullivan).
119

Konečně je třeba poznamenat, že ve svých vyjádřeních ze dne 16. prosince 2003 žalobkyně sama připustila relevanci analýz prodejů určených k vývozu pro kontext čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážky základního nařízení. Tvrdila totiž, že pokud by stát zabraňoval vývozu z důvodu příliš nízkých cen, Komise by to byla povinna vzít v úvahu v rámci posuzování existence zásadních vlivů ze strany státu, ale že v případě dotčeného výrobku tomu tak není.
197

Polská republika se domnívá, že tuto diskriminaci nelze odůvodnit argumentem, podle kterého pocházelo nebezpečí spekulace především z toků zboží z Polska do Společenství patnácti, což nebylo nijak prokázáno. Ostatně, i kdyby skutečně existovalo nebezpečí spekulace pramenící především z toků zboží z Polska, neodůvodňovalo by to přijatá opatření, jelikož ta se netýkají pouze „přebytečných zásob“, ale rovněž jakéhokoliv množství těchto produktů. Přitom spočívalo-li by nebezpečí spekulace v zařazení polských zemědělských produktů do režimů s podmíněným osvobozením od cla se záměrem spekulovat na jejich propuštění do volného oběhu v rozšířeném Společenství, bylo by zachování preferenčních cel platných přede dnem přistoupení pro produkty zařazené k 1. květnu 2004 do režimů s podmíněným osvobozením od cla dostatečným preventivním opatřením.
Keywords

Summary



Keywords

Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Relativní důvody pro zamítnutí – Námitky majitele starší totožné nebo podobné ochranné známky zapsané pro totožné nebo podobné výrobky nebo služby

[Nařízení Rady č. 40/94, čl. 8 odst. 1 písm. b)]

Summary

Pro průměrného španělského spotřebitele existuje nebezpečí záměny mezi slovním označením PAM-PIM'S BABY-PROP, jehož zápis jako ochranné známky Společenství je požadován pro „plenkové kalhotky z papíru nebo buničiny (jednorázové)“ spadající do třídy 16 ve smyslu Niceské dohody, a slovní ochrannou známku PAM PAM, zapsanou dříve jako ochranná známka Společenství pro „různé druhy konfekce, zejména plenkové kalhotky, obuv“ spadající do třídy 25 uvedené dohody. Jednak totiž vzhledem k tomu, že výrobky označenými starší ochrannou známkou jsou zejména pleny pro děti, jsou obsaženy v obecnější kategorii uvedené v přihlášce ochranné známky, která zahrnuje jak pleny pro děti, tak pleny pro dospělé, a jednak neexistují pojmové rozdíly, které by mohly neutralizovat vzhledové a fonetické podobnosti, které existují mezi dotčenými označeními, takže relevantní veřejnost se může domnívat, že výrobky označené přihlašovanou ochrannou známkou pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených, jako výrobky prodávané pod starší ochrannou známkou.

(viz body 36, 67, 77)
(viz body 54–58)

Právní zájem žalobce na podání žaloby na neplatnost proti rozhodnutí Komise zamítajícímu stížnost, kterou podal za účelem oznámení jednání, které by mohlo představovat zneužití dominantního postavení, mu lze upřít pouze za mimořádných okolností, zejména pokud lze s jistotou určit, že Komise nemůže přijmout rozhodnutí konstatující protiprávní jednání přičitatelné podniku v napadeném dominantním postavení. Tak je tomu v případě, kdy je prokázáno, že možnosti obhajoby vyšetřovaného podniku jsou skutečně omezeny nadměrnou délkou celého správního řízení.

Pokud jde o přezkum stížností oznamujících porušení pravidel hospodářské soutěže, Komise může, pokud se rozhodne přidělit různé stupně priority stížnostem, které jí byly předloženy, nejen určit pořadí, v jakém budou stížnosti přezkoumány, ale rovněž zamítnout stížnost pro nedostatek zájmu Společenství na pokračování v přezkumu věci. Ačkoli stížnost oznamující praktiky údajně porušující Smlouvu může být odložena pro nedostatek zájmu Společenství na pokračování přezkumu věci Komisí, která tak vykonává svou diskreční pravomoc v této oblasti, nemůže být nicméně odložena pouze na základě toho, že takové praktiky byly ukončeny, aniž by Komise ověřila, že protisoutěžní účinky nepřetrvávají, a případně že závažnost údajných narušení hospodářské soutěže či přetrvání jejich účinků nemůže vyvolat zájem Společenství na přezkoumání uvedené stížnosti. Pokud protisoutěžní účinky přetrvávají, Komise je povinna ověřit, zda závažnost údajného protiprávního jednání či přetrvání jeho účinků může vyvolat zájem Společenství na přezkoumání stížnosti, což zejména znamená, že v každém projednávaném případě zohlední délku trvání a význam oznámeného protiprávního jednání, jakož i jeho dopad na stav hospodářské soutěže ve Společenství. Pokud protisoutěžní účinky nepřetrvávají, Komise je i nadále povinna zohlednit délku trvání a závažnost údajných protiprávních jednání.

V rámci přezkumu zájmu Společenství na pokračování přezkumu stížnosti není Komise povinna posoudit závažnost, délku trvání a přetrvání účinků oznámeného protiprávního jednání v určitém pořadí.

Omyl Komise spočívající v tom, že při posouzení zájmu Společenství měla za to, že není povinna zohlednit závažnost a délku trvání údajného protiprávního jednání, je ve vztahu k legalitě rozhodnutí zamítajícího stížnost nerelevantní, pokud tento omyl nemohl mít rozhodující vliv na výrok jejího rozhodnutí. Tak je tomu v případě, pokud Komise má za to, že není dán dostatečný zájem Společenství na pokračování přezkumu stížnosti poté, co pouze v zájmu řádné správy, avšak účinně přezkoumala závažnost a dobu trvání protiprávních jednání.

(viz body 65, 69–70, 73–74, 78)
Jak podle čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení č. 729/70 o financování společné zemědělské politiky, tak i podle čl. 7 odst. 4 pátého pododstavce nařízení č. 1258/1999 o financování společné zemědělské politiky, kterými jsou časově omezeny výdaje, na které se může vztahovat zamítnutí financování ze strany EZOZF, musí být lhůta 24 měsíců počítána od okamžiku, kdy Komise dotyčnému členskému státu oznámí výsledky svého ověřování, tedy výsledky šetření na místě uskutečněného v členských státech jejími službami. Procesní záruka poskytnutá, ve formě lhůty 24 měsíců, v uvedených ustanoveních je proto vázána pouze na toto oznámení výsledků ověřování, a nikoli na posouzení výdajů, které má Komise v úmyslu vyloučit. Tyto výsledky ověřování Komise totiž představují základ všech oprav a musejí být členskému státu neprodleně oznámeny, aby tento stát mohl co nejrychleji zjištěné nedostatky odstranit, a tudíž se napříště novým opravám vyhnout.

V případech, kdy určité nařízení zavádí specifická kontrolní opatření, jsou členské státy povinny je uplatňovat, aniž by bylo nezbytné posuzovat opodstatněnost teze, podle níž by jiný kontrolní systém byl účinnější, a to i za předpokladu, že by tyto alternativní kontroly již byly provedeny.

(viz body 59–60)
Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy – Zavedení nové struktury služebních postupů nařízením č. 723/2004 – Přechodná ustanovení o zařazení do platové třídy

Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy – Zavedení nové struktury služebních postupů nařízením č. 723/2004 – Přechodná ustanovení o zařazení do platové třídy

Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy – Jmenování do platové třídy funkční skupiny stanovené v oznámení o výběrovém řízení – Zavedení nové struktury služebních postupů nařízením č. 723/2004 – Přechodná ustanovení o zařazení do platové třídy

(Služební řád úředníků, čl. 31 odst. 1; příloha XIII, čl. 2 odst. 1 a čl. 12 odst. 3)
Z toho vyplývá, že někteří spotřebitelé vnímají existenci úzké vazby mezi oděvy, obuví a pokrývkami hlavy, spadajícími do třídy 25, a oděvními doplňky, což jsou některé „výrobky z kůže a imitace kůže neuvedené v jiných třídách“, spadající do třídy 18, a mohou se tak domnívat, že odpovědnost za jejich výrobu nese tentýž podnik. Zmíněné výrobky spadající do třídy 25 vykazují tedy stupeň podobnosti, který není možné považovat za nízký, s oděvními doplňky patřícími mezi „výrobky z kůže a imitace kůže neuvedené v jiných třídách“, spadajícími do třídy 18.

Takové výrobky, jakými jsou obuv, oděvy, klobouky nebo kabelky, mohou kromě své primární funkce splňovat společnou estetickou funkci tím, že společně přispějí k vnějšímu obrazu dotyčného spotřebitele. Vnímání vazeb, které je pojí, je tedy třeba posuzovat s přihlédnutím k případné snaze o soulad při vytváření tohoto vnějšího obrazu, což zahrnuje vzájemné sladění jednotlivých složek při jejich vytváření či jejich nákupu. K tomuto sladění může docházet zejména mezi oděvy, obuví a pokrývkami hlavy, spadajícími do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody, a jednotlivými oděvními doplňky, jež je doplňují, jako jsou kabelky, spadající do třídy 18 ve smyslu uvedené dohody. Toto případné sladění závisí na dotyčném spotřebiteli, na druhu činnosti, pro niž je tento vnější obraz tvořen (zejména pracovní, sportovní nebo rekreační činnosti), nebo marketingovém úsilí hospodářských činitelů v daném odvětví. Krom toho skutečnost, že jsou tyto výrobky často prodávány ve stejných specializovaných prodejních místech, může usnadnit vnímání úzkých vazeb mezi nimi dotyčným spotřebitelem a posílit dojem, že odpovědnost za jejich výrobu nese tentýž podnik.

Nelze usoudit, že pro relevantní veřejnost neexistuje nebezpečí záměny mezi obrazovým označením PiraÑAM diseño original Juan Bolaños, jehož zápis jako ochranné známky Společenství je požadován pro oděvy, obuv a pokrývky hlavy, spadající do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody, a slovními ochrannými známkami PIRANHA, dříve zapsanými ve Španělsku pro „výrobky z kůže a imitace kůže neuvedené v jiných třídách“, spadající do třídy 18 ve smyslu uvedené dohody, pouze na základě srovnání dotčených výrobků, jelikož výrobky označené ochrannou známkou, jejíž zápis je požadován, spadající do třídy 25, vykazují stupeň podobnosti, který není možné považovat za nízký, s oděvními doplňky patřícími mezi „výrobky z kůže a imitace kůže neuvedené v jiných třídách“, spadajícími do třídy 18. Nelze tudíž mít za to, že neexistuje nebezpečí záměny, aniž by byla předtím provedena analýza případné podobnosti označení.

(viz body 40, 47, 51–52)
Žalobu na neplatnost ve smyslu článku 230 ES lze podat vůči veškerým ustanovením přijatým orgány bez ohledu na jejich povahu či formu, která směřují k založení právních účinků.

V tomto ohledu, jestliže jí je předložena žádost o platbu příspěvku ze strukturálních fondů v rámci režimu podpor, která je přípustná ve smyslu čl. 32 odst. 3 nařízení č. 1260/1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech, Komise není oprávněna setrvávat v nečinnosti. Komise totiž musí provést průběžné platby odpovídající této žádosti s výhradou rozpočtových prostředků, jež má k dispozici, nejpozději do dvou měsíců po obdržení příslušné žádosti o platbu v souladu s čl. 32 odst. 1 čtvrtým pododstavcem uvedeného nařízení. Pokud tedy Komise v projednávaném případě tuto povinnost konat porušila, měl to dotčený členský stát zpochybnit podáním žaloby pro nečinnost. V případě, že by tato žaloba pro nečinnost byla prohlášena za opodstatněnou, příslušelo by Komisi podle článku 233 ES přijmout opatření vyplývající z rozsudku. V důsledku toho dopis Komise v rozsahu, v němž členskému státu oznamuje její odmítnutí konat, pokud jde o žádosti o platbu, dokud neobdrží informace týkající se záloh, nevyvolává žádné právní účinky, které by mohly být napadeny v rámci žaloby na neplatnost podané na základě článku 230 ES.

(viz body 56, 59, 62)
(viz body 19–20, 22–25)

Nicméně, pokud svým omezením seznamu výrobků uvedených v přihlášce ochranné známky Společenství přihlašovatel ochranné známky nezamýšlí vyjmout jeden nebo více výrobků z tohoto seznamu, ale zamýšlí změnit jednu vlastnost, jakou je určení všech výrobků nacházejících se na tomto seznamu, nelze vyloučit, že tato změna může mít vliv na přezkum ochranné známky Společenství provedený odděleními OHIM v průběhu správního řízení. Za těchto okolností by se připuštění této změny ve stadiu žaloby před Soudem rovnalo změně předmětu sporu zakázané čl. 135 odst. 4 jednacího řádu. Takové omezení nemůže být tedy Soudem v rámci přezkumu opodstatněnosti žaloby zohledněno.

Slovo TEK nemělo být z důvodu existence absolutního důvodu pro zamítnutí uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství, týkajícího se popisného charakteru ochranné známky pro průměrného francouzsky a italsky mluvícího spotřebitele, zapsáno jako ochranná známka Společenství pro „police a policové díly, zejména závěsné košíky pro police, všechny výše uvedené výrobky z kovu“, spadající do třídy 6, a všechny výše uvedené výrobky nikoliv ze dřeva, spadající do třídy 20 ve smyslu Niceské dohody.

V italštině a ve francouzštině totiž výraz „tek“ znamená týkové dřevo, a označuje tedy typ dřeva a vlastnosti tohoto dřeva.

S přihlédnutím k seznamu výrobků, pro které byla ochranná známka TEK zapsána, může majitel ochranné známky v budoucnosti nabízet své výrobky vyrobené i z materiálů jako plast nebo kov, mající nicméně vzhled týkového dřeva. Dotčené výrobky, zejména ty vyráběné z plastu, totiž budou moci díky svému zbarvení a svému vnějšímu vzhledu vyvolávat z důvodu nejrůznějších technik imitace dřeva, které v současnosti na trhu existují, dojem, že jsou z týkového dřeva nebo že mají alespoň některé z vlastností týkového dřeva. Spojitost existující mezi smyslem slova „tek“, na straně jedné, a policemi a policovými díly a závěsnými košíky, všemi výše uvedenými výrobky z kovu a nikoliv ze dřeva, na straně druhé, se tak jeví být dostatečně úzká na to, aby spadala do oblasti zákazu uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94.

(viz body 83, 85, 87, 92–93)