ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Brání čl. 18 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 4 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii a s čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1408/71 (popřípadě čl. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004) tomu, aby orgány České republiky mohly za okolností, jaké jsou v projednávané věci, poskytovat preferenční zacházení (vyrovnávací příspěvek k dávce ve stáří, pokud je výše této dávky přiznané podle článku 20 Smlouvy uzavřené 29. 10. 1992 mezi Českou [republikou] a Slovenskou republikou o sociálním zabezpečení a podle nařízení Rady (ES) č. 1408/71 (nařízení č. 883/2004) nižší než dávka, která by byla pobírána, kdyby byl starobní důchod vypočten podle právních předpisů České republiky) toliko občanům České republiky, pokud k takovému zacházení vede základní právo na zabezpečení ve stáří vyložené Ústavním soudem ČR specificky ve vztahu k dobám důchodového zabezpečení získaným v zaniklé ČSFR a vnímané jako součást národní identity, a pokud takové zacházení není s to narušit právo volného pohybu pracovníků jako základní právo Unie, za situace, kdy by poskytnutí obdobného zacházení všem ostatním občanům členských států EU, kteří také získali v zaniklé ČSFR obdobné doby důchodového zabezpečení, vedlo k významnému ohrožení finanční stability systému důchodového pojištění České republiky? Pokud je odpověď na otázku č. 2 pozitivní:
CS Úřední věstník Evropské unie C 258/11

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 11. června 2012 — Digital Rights Ireland Ltd v. Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Irsko a Attorney General

(Věc C-293/12)

2012/C 258/18

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Ireland

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Digital Rights Ireland Ltd

Žalovaní: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Irsko a Attorney General

Předběžné otázky

1) Je omezení práv žalobkyně, pokud jde o její užívání mobilního telefonu, které vyplývá z požadavků stanovených v článcích 3, 4 a 6 směrnice 2006/24/ES (1), neslučitelné s čl. 5 odst. 4 SEU, neboť je nepřiměřené a zbytečné, nebo nevhodné k dosažení legitimních cílů, kterými jsou: a) zajištění dostupnosti některých údajů pro účely vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů? a/nebo b) zajištění řádného fungování vnitřního trhu Evropské unie?

2) Konkrétně: i) je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem občanů svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států stanoveným v článku 21 SFEU? ii) je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na soukromí stanoveným v článku 7 Listiny a v článku 8 EÚLP? iii) je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na ochranu osobních údajů stanoveným v článku 8 Listiny? iv) je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na svobodu projevu stanoveným v článku 11 Listiny a v článku 10 EÚLP? v) je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na řádnou správu stanoveným v článku 41 Listiny?

3) Do jaké míry Smlouvy — a zejména zásada loajální spolupráce zakotvená v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii — stanoví povinnost, aby vnitrostátní soud zkoumal a posuzoval slučitelnost vnitrostátních opatření, kterými se provádí směrnice 2006/24/ES, s ochranou poskytovanou Listinou základních práv, včetně jejího článku 7 (jak stanoví článek 8 EÚLP)?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54).
Nakonec vyjadřuje Komise názor, že sporné vnitrostátní právní předpisy nejsou přiměřené ani nezbytné k dosažení údajně legitimních cílu, jelikož i) přechodné období v trvání maximálně jednoho a půl roku je mimořádně krátké vzhledem k tomu, jak drastické je snížení horní věkové hranice pro zánik funkce ze 70 na 62 let, a ii) přechodné období není konzistentní s globální reformou odchodu do důchodu, neboť obecný důchodový věk bude v osmiletém období let 2014–2022 zvyšován z 62 na 65 let, což po pouhém dvouletém období povede k dalšímu zvyšování horní věkové hranice pro výkon uvedených funkcí. Na základě toho dospívá Komise k závěru, že sporné vnitrostátní právní předpisy zasahují nepřiměřeným způsobem do legitimních zájmů dotčených soudců, státních zástupců a notářů a že překračují rámec toho, co je k dosažení jejich cíle nezbytně nutné.
3)

V případě záporné odpovědi na otázku 2: a) Není podmínka selektivity splněna tehdy, pokud veřejný podnik, který provozuje letiště, poskytuje všem leteckým společnostem, které se rozhodnou užívat letiště, transparentním způsobem stejné podmínky? b) Platí to i tehdy, pokud provozovatel letiště postupuje podle určitého obchodního modelu (zde: spolupráce s takzvanými nízkonákladovými přepravci -Low-cost-carrier-), kteří mají podmínky užívání přizpůsobeny tomuto okruhu zákazníků a nejsou tedy pro všechny letecké společnosti stejně atraktivní? c) Jedná se v každém případě o selektivní opatření tehdy, pokud podstatná část počtu cestujících na letišti připadá po mnoho let na jednu leteckou společnost?
CS Úřední věstník Evropské unie C 235/11

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 6. června 2012 — Trento Sviluppo Srl a Centrale Adriatica Soc. coop. v. AGCOM

(Věc C-281/12)

2012/C 235/20

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelky: Trento Sviluppo Srl a Centrale Adriatica Soc. coop.

Odpůrce: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCOM)

Předběžná otázka

Má být čl. 6 odst. 1 směrnice 2005/29/ES (1) v části, v níž italské znění používá slova „e in ogni caso“ („což v obou případech“), vykládán v tom smyslu, že pro to, aby byla obchodní praktika považována za klamavou, postačuje, aby existoval i jeden jediný z předpokladů uvedených v první části tohoto odstavce, nebo je pro to, aby byla obchodní praktika považována za klamavou, nutné, aby existoval také další předpoklad, který je dán způsobilostí obchodní praktiky ovlivnit rozhodnutí spotřebitele o obchodní transakci?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. L 149, s. 22).
CS Úřední věstník Evropské unie C 250/9

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 4. června 2012 — Samantha Elrick v. Bezirksregierung Köln

(Věc C-275/12)

2012/C 250/16

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgericht Hannover

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Samantha Elrick

Žalovaná: Bezirksregierung Köln

Předběžné otázky

Brání články 20 a 21 SFEU vnitrostátní právní úpravě, podle níž je německé státní příslušnici, která má trvalé bydliště v Německu a navštěvuje vzdělávací zařízení, jež se nachází v členském státě Evropské unie, odepřena podpora na vzdělávání, upravená ve spolkovém zákoně o podpoře na vzdělávání (Bundesausbildungsförderungsgesetz) (BAföG), o kterou žádá za účelem navštěvování tohoto zahraničního vzdělávacího zařízení, a to z důvodu, že doba trvání tohoto kurzu v zahraničí činí pouze jeden rok, zatímco u srovnatelného vzdělání v Německu, které by rovněž trvalo jeden rok, by dotyčná osoba podporu na vzdělávání podle BAföG získat mohla?
3)

V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Mají být článek 31 Listiny základních práv EU a čl. 7 odst. 1 směrnice 2003/88/ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které může být v kolektivních smlouvách určeno, že krácení odměny za práci, ke kterým dochází v referenčním období v důsledku zkrácené pracovní doby, přerušení práce nebo nezaviněné absence, mají vliv na výpočet proplacení nevyčerpané dovolené, což vede k tomu, že zaměstnanec obdrží za dobu minimální dovolené za kalendářní rok v trvání čtyř týdnů nižší náhradu mzdy — respektive po ukončení pracovního poměru mu bude proplacena nevyčerpaná dovolená v menším rozsahu, než by tomu bylo v případě, kdyby se za základ výpočtu náhrady mzdy brala průměrná mzda, kterou by zaměstnanec obdržel v referenčním období, aniž by došlo k takovým krácením odměn za práci? Pokud ano: Kolik procent, počítáno dle nesnížené průměrné mzdy zaměstnance, by v referenčním období mohlo nejvýše činit snížení náhrady mzdy, které připouštějí vnitrostátní právní úpravy a stanoví je kolektivní smlouvy, v důsledku zkrácené pracovní doby, přerušení práce nebo nezaviněné absence, aby bylo možno vycházet z výkladu této vnitrostátní právní úpravy v souladu s unijním právem?
CS Úřední věstník Evropské unie C 287/18

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Liège (Belgie) dne 21. června 2012 — Guido Imfeld, Nathalie Garcet v. Belgický stát

(Věc C-303/12)

2012/C 287/33

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal de première instance de Liège

Účastníci původního řízení

Žalobci: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

Žalovaný: Belgický stát

Předběžné otázky

Brání článek 39 Smlouvy o Evropské unii tomu, aby v důsledku belgického daňového režimu vyplývajícího z článku 155 CIR/92 a čl. 134 odst. 1 druhého pododstavce CIR/92, ať již s ohledem nebo bez ohledu na oběžník č. Ci.RH.331/575.420 ze dne 12. března 2008, byly příjmy žalobce z výdělečné činnosti v Německu, které jsou osvobozeny od daně podle článku 17 Smlouvy o zamezení dvojího zdanění uzavřené mezi Německem a Belgií, zahrnuty do výpočtu belgické daně, zohledněny při uplatnění daňových výhod upravených CIR/92 a aby byl nárok na uvedené výhody, jako je nezdanitelná částka přiznaná na základě rodinné situace žalobce, snížen nebo poskytnut v menším rozsahu než v případě, že by oba žalobci pobírali příjmy ze zdrojů v Belgii a žalobkyně by byla namísto žalobce poplatníkem s nejvyššími příjmy, zatímco v Německu žalobce zdanil své příjmy z výdělečné činnosti jako jednotlivec a nemohl tedy využít všechny daňové výhody související s jeho osobní a rodinnou situací, kterou německé daňové orgány zohlednily jen zčásti?
I.

1) Brání správné použití článků 9 a 10 směrnice č. 92/43/EHS (1) vnitrostátnímu ustanovení (čl. 3 odst. 4-a nařízení prezidenta republiky č. 357 z roku 1997), které stanoví úřední pravomoc regionů a autonomních provincií navrhnout změnu klasifikace LVS, aniž by upravovalo povinnost těchto správních orgánu podat tento návrh i v případě, že o výkon této pravomoci důvodně požádají soukromí vlastníci ploch zahrnutých v LVS, alespoň v případě, kdy soukromí vlastníci tvrdí, že došlo k poškození životního prostředí, 2) brání správné použití článků 9 a 10 směrnice č. 92/43/EHS vnitrostátnímu ustanovení (čl. 3 odst. 4-a nařízení prezidenta republiky č. 357 z roku 1997), které stanoví úřední pravomoc regionů a autonomních provincií navrhnout po pravidelném přezkoumání změnu klasifikace LVS, aniž by bylo přesně stanoveno, v jakých časových intervalech se má toto přezkoumání provádět (např. jednou za dva roky, jednou za tři roky atd.), a aniž by bylo stanoveno, že pravidelné přezkoumání, kterým jsou regiony a autonomní provincie pověřeny, se oznamuje formou obecného zveřejnění, tak aby bylo zúčastněným stranám umožněno předložit připomínky a návrhy; 3) brání správné použití článků 9 a 10 směrnice 92/43/EHS vnitrostátnímu ustanovení (čl. 3 odst. 4-a nařízení prezidenta republiky č. 357 z roku 1997), které upravuje právo regionů a autonomních oblastí navrhnout změnu klasifikace LVS, aniž by stanovovalo takovou pravomoc státu alespoň podpůrně, pro případ nečinnosti regionů a autonomních provincií; 4) brání správné použití článků 9 a 10 směrnice č. 92/43/EHS vnitrostátnímu ustanovení (čl. 3 odst. 4-a nařízení prezidenta republiky č. 357 z roku 1997), které stanoví úřední pravomoc regionů a autonomních provincií navrhnout změnu klasifikace LVS, která je zcela ponechána na jejich volné úvaze a nevynutitelná, a to ani v případě, že došlo — a bylo formálně zjištěno — znečištění nebo poškození životního prostředí?
—

Navrhovatel rovněž uvádí, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. ledna 2009 o ochranné známce Společenství. Tribunál měl určit, že dvojrozměrné označení lze na trojrozměrný předmět nejen umístit, ale lze jej do něj též zakomponovat. Při použití čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 207/2009 tudíž toto nařízení vyžaduje zohlednění veškerých možných způsobů, jak lze dotyčné označení zakomponování do trojrozměrného předmětu. Tribunál tím, že rozhodl, že odvolací senát založil svůj přezkum výlučně na výrobcích skutečně uváděných na trh, zkreslil důkazy. Odvolací senát totiž jasně prokázal, že jeho zjištění jsou v první řadě založena na patentech, jež předložila Pi-Design AG. V každém případě nelze zakázat odkaz na další důkazní prostředky, včetně patentů a výrobků skutečně uváděných na trh, jestliže potvrzují závěr, že rysy napadeného přihlašovaného označení jsou po zakomponování do trojrozměrného předmětu s to zajistit určitý technický výsledek. Toto je jediný vhodný přístup pro zachování právní jistoty a obecného zájmu, jež tvoří základ čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení č. 207/2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 295/19

Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2012 Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. května 2012 ve věci T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

(Věc C-337/12 P)

2012/C 295/33

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S (zástupce: H. Pernez, advokát)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Yoshida Metal Industry Co. Ltd

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Tribunálu,

— prohlásil ochrannou známku společenství č. 1 371 244 za neplatnou,

podpůrně

— vrátit věc Tribunálu a uložit mu, aby vrátil věc odvolacímu senátu v případě zrušení jeho rozhodnutí,

— uložit společnosti YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD. náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek je třeba zrušit z důvodu, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení o ochranné známce Společenství tím, že nesprávně uplatnil kritérium při určení základních vlastností napadeného označení a zkreslil důkazy, které mu byly předloženy.
CS Úřední věstník Evropské unie C 295/20

Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2012 Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. května 2012 ve věci T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

(Věc C-339/12 P)

2012/C 295/35

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pi-Design AG, Bodum France, a Bodum Logistics A/S (zástupce: H. Pernez, advokát)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Yoshida Metal Industry Co. Ltd

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Navrhovatelky se domáhají, aby Soudní dvůr:

— Zrušil rozsudek Tribunálu

— Zrušil ochrannou známku Společenství 1 372 580

Podpůrně

— Vrátil věc Tribunálu s příkazem vrátit věc zpět odvolacímu senátu v případě zrušení rozhodnutí odvolacího senátu.

— Nařídil YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD. náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek by měl být zrušen z důvodu, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení o ochranné známce Společenství tím, že uplatnil nesprávná kritéria při určení základních vlastností sporného znaku a tím, že zkreslil důkazy, které mu byly předloženy.
CS Úřední věstník Evropské unie C 311/5

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 30. července 2012 — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-362/12)

2012/C 311/05

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci původního řízení

Navrhovatelky: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

Odpůrci: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Předběžné otázky

1) Pokud si podle právních předpisů členského státu může daňový poplatník zvolit mezi dvěma alternativními procesními prostředky proto, aby dosáhl vrácení daní vybraných v rozporu s články 49 a 63 SFEU, a u jednoho z těchto prostředků je stanovena delší promlčecí lhůta, je slučitelné se zásadami efektivity, právní jistoty a legitimního očekávání, aby tento členský stát přijal právní předpisy, které zkrátí tuto delší lhůtu bez předchozího upozornění a se zpětnou účinností k datu veřejného oznámení navrhovaného nového právního předpisu?
CS Úřední věstník Evropské unie C 295/23

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Milano (Itálie) dne 26. července 2012 — Nintendo Co., Ltd a další v. PC Box Srl a 9Net Srl

(Věc C-355/12)

2012/C 295/41

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Milano

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

Žalované: PC Box Srl, 9Net Srl

Předběžné otázky

1) Má být článek 6 směrnice 2001/29/ES, také s ohledem na bod 48 odůvodnění této směrnice, vykládán v tom smyslu, že ochrana chráněných technologických prostředků děl nebo materiálů chráněných autorským právem, může být rozšířena také na systém, jenž byl vyroben a uveden na trh tím samým podnikem, ve kterém bylo do hardwaru nainstalováno zařízení určené k tomu, aby rozpoznalo na různých nosičích obsahujících chráněné dílo (videohra vyrobená touto společností nebo třetími osobami, jež jsou vlastníky chráněných děl) rozpoznávací kód, který pokud chybí, nemůže být uvedené dílo v prostředí takového systému zobrazeno a použito, a tak zapojit uvedený přístroj do uzavřeného operačního systému doplňkovými přístroji a výrobky, které nepocházejí z výrobního podniku vyrábějícího samotný systém?
CS Úřední věstník Evropské unie C 303/16

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgie) dne 19. července 2012 — Euronics Belgium CVBA v. Kamera Express BV a Kamera Express Belgium BVBA

(Věc C-343/12)

2012/C 303/28

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank van Koophandel te Gent

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Euronics Belgium CVBA

Žalované: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA

Předběžná otázka

Je článek 101 zákona o obchodních praktikách a o ochraně spotřebitele, jehož účelem je mimo jiné ochrana zájmů spotřebitele — a který má následující znění: „Článek 101 odst. 1. Podnikům je zakázáno nabízet ke koupi nebo prodávat zboží se ztrátou.

Za prodej se ztrátou se považuje každý prodej za cenu, která neodpovídá alespoň té ceně, za kterou podnik zboží nakoupil nebo kterou by podnik musel zaplatit za opětovné pořízení, po odečtení případných slev, které byly poskytnuty a skutečně obdrženy. Při určení, zda se jedná o prodej se ztrátou, se nezohlední slevy, které jsou ze strany podniku poskytovány — výlučně či nevýlučně — za jiné závazky, než za koupi zboží“ — v rozporu se směrnicí 2005/29/ES (1), protože zakazuje prodej se ztrátou, zatímco tato směrnice takovouto prodejní praktiku patrně nezakazuje a belgický zákon je možná přísnější než to, co stanoví směrnice 2005/29/ES a co je podle jejího článku 4 zakázáno?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).
—

určit, že tím, že Italská republika nepřijala ve stanovené lhůtě veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s rozhodnutím Komise C(2009) 8112 final ze dne 19. listopadu 2009 o státních podporách C 38/A/04 (ex NN 58/04) a C 36/B/06 (ex NN 38/06), které Itálie poskytla ve prospěch společnosti Alcoa Trasformazioni, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 3 a 4 tohoto rozhodnutí a článku 288 SFEU;
—

Navrhovatel rovněž tvrdí, že Tribunál porušil č. 7 odst. 1 písm. e) bod (ii) nařízení o ochranné známce Společenství. Měl uvést, že dvojrozměrné označení může být nejen použito, nýbrž i zahrnuto do trojrozměrného objektu. Použití čl. 7 odst. 1 písm. a) bodu (ii) nařízení o ochranné známce Společenství tak vyžaduje vzetí v úvahu všech možných způsobů, ve kterých může být představitelné ke dni podání žádosti, že dotyčné označení může být zahrnuto do trojrozměrného objektu. Tribunál zkreslil důkazy tím, že odvolací senát založil svůj přezkum výlučně na zboží skutečně uváděném na trh. Tribunál fakticky jasně uvedl, že jeho zjištění jsou primárně založena na patentech předložených společností Pi-Design. Odkaz na dodatečné materiály, včetně patentů a zboží skutečně uváděného na trh, každopádně nesmí být zakázán, pokud takový materiál potvrzuje zjištění, že vlastnosti napadeného přihlašovaného označení mohou vést k dosažení technického výsledku, jakmile jsou zahrnuty do trojrozměrného objektu. Jedná se o jediný vhodný přístup pro ochranu právní jistoty a obecného zájmu, na kterých je založen čl. 7 odst. 1 písm. e) bod (ii) nařízení o ochranné známce Společenství.
CS Úřední věstník Evropské unie C 311/7

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 6. srpna 2012 — Sky Italia Srl v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

(Věc C-376/12)

2012/C 311/08

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Sky Italia Srl

Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

Předběžná otázka

Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice 2002/20/ES (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice); Úř. věst. L 108, s. 21.