(viz body 51, 57)

Oznámení o stanovení nároků na důchod, které bylo přijato po přezkumu právního postavení dotčených osob a na základě nových skutečností, nelze považovat za akt čistě potvrzující předchozí oznámení o stanovení nároků na důchod. Uvedené oznámení představuje naopak akt, který tím, že nahrazuje předchozí akty, mění podstatným způsobem právní postavení žalobců, přímo a bezprostředně se dotýká jejich zájmů, a zasahuje tedy nepříznivě do jejich právního postavení ve smyslu čl. 90 odst. 2 a článku 91 služebního řádu.

(viz body 69, 70, 76, 77, 80–82)

Viz znění rozhodnutí.

Článek 81 služebního řádu se vztahuje jak na pozůstalostní důchod, tak i na sirotčí důchod. Metoda výpočtu nároků na důchod, kterou použila instituce v rozsahu, v němž započítává sirotčí důchody do skutečného příjmu, na který se vztahuje strop uvedený v článku 81a, je v souladu s tímto ustanovením.

Zaprvé, sirotčí důchod je upraven v článku 80 služebního řádu, který je zařazen do hlavy V kapitoly 3 služebního řádu nazvané „Důchody a příspěvek v invaliditě“. Tyto důchody představují skutečné důchody, které podléhají jako takové režimu důchodů uvedenému ve služebním řádu.

Navíc, způsoby výpočtu sirotčích důchodů jsou stanoveny v kapitole 4, článku 21 přílohy VIII služebního řádu na základě odkazu uvedeného v článku 84 služebního řádu a název této kapitoly je „Pozůstalostní důchod“. To umožňuje konstatovat, že výraz „pozůstalostní důchod“ používá normotvůrce k tomu, aby definoval nejen důchod pozůstalého manžela/manželky zemřelého úředníka, a to pozůstalostní důchod stricto sensu, nýbrž i ustanovení týkající se sirotčích důchodů. Některá ustanovení sice výslovně odkazují na sirotčí důchody, to však nevylučuje, aby se na ně použila i ostatní ustanovení, která je nezmiňují výslovně, jelikož představují skutečné důchody, na které se z tohoto důvodu vztahují ustanovení služebního řádu použitelná obecně na důchody.

Navíc v rozsahu, v němž článek 81a služebního řádu představuje jedno ze závěrečných ustanovení hlavy V kapitoly 3 služebního řádu a nachází se mezi ustanoveními použitelnými na důchody, mezi něž patří důchody stanovené v článku 80, nemůže být vykládán článek 81a v tom smyslu, že vylučuje sirotčí důchody. Skutečnost, že toto ustanovení používá totiž výraz „pozůstalostní důchod[y]“ v množném čísle, musí být chápána tak, že odkazuje na všechny druhy „důchodů“, u nichž je rozhodnou událostí úmrtí úředníka, což platí nejenom pro pozůstalostní důchod, nýbrž i pro sirotčí důchod. Podle čl. 80 prvního až třetího pododstavce služebního řádu a článku 21 přílohy VIII služebního řádu, pozůstalostní a sirotčí důchod spolu souvisí, jelikož výše sirotčího důchodu závisí na výši pozůstalostního důchodu.

Účel sirotčího důchodu, kterým je nahradit dodatečné náklady pozůstalého úředníka spojené s výživou vyživovaných dětí, přispívá v každém případě k cíli, kterým je vytvořit hospodářskou nezávislost uvedených dětí. Vzhledem k tomu, že sirotčí důchod umožňuje vyrovnat dodatečné náklady spojené s výživou dětí, je součástí příjmu rodiny a vztahuje se na něj pravidlo týkající se obohacení z důvodu úmrtí rodiče-úředníka, přičemž dodržování tohoto pravidla zabezpečuje uplatnění stropu uvedeného v článku 81a služebního řádu.

(viz body 94–96, 103, 104)