ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 225/30

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polsko) — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

(Věc C-155/12) (1)

(DPH - Směrnice 2006/112/ES - Články 44 a 47 - Místo, kde mají být poskytována zdanitelná plnění - Místo rozhodné pro vznik daňové povinnosti - Pojem „poskytnutí služby související s nemovitostí“ - Komplexní přeshraniční služba skladování zboží)

2013/C 225/50

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Naczelny Sąd Administracyjny

Účastníci původního řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Minister Finansów

Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článků 44 a 47 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) ve znění změn a doplňků — Určení místa rozhodného pro vznik daňové povinnosti — Pojem poskytování služeb souvisejících s nemovitostí — Přeshraniční komplexní služba skladování zboží, poskytnutá smluvním stranám, které mají své sídlo v jiných členských státech nebo třetích státech a která zahrnuje přijetí zboží ve skladech nacházejících se v Polsku, jeho uložení, uskladnění, vyložení a naložení a úpravu balení a jeho opětovný výdej zákazníkovi

Výrok

Článek 47 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že poskytování komplexní služby skladování zboží, která zahrnuje příjem zboží do skladu, jeho uložení do vhodných skladovacích regálů, úschovu, balení a výdej zboží, vykládku a nakládku, spadá do působnosti tohoto článku pouze v případě, že skladování tvoří hlavní plnění jediné služby a je-li příjemcům této služby uděleno právo k užívání celé výslovně určené nemovitosti nebo její části.

(1) Úř. věst. C 184, 23.6.2012.
2)

Článek 176 druhý pododstavec směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát k okamžiku jeho přistoupení k Unii omezil nárok na odpočet na základě ustanovení vnitrostátních právních předpisů, podle nichž je z nároku na odpočet vyňato zboží a služby určené pro bezúplatná plnění nebo činnosti nesouvisející s hospodářskou činností osoby povinné k dani, ačkoli vnitrostátní právní úprava ve znění platném do data přistoupení takové vynětí nestanovila. Vnitrostátní soud musí vyložit vnitrostátní ustanovení dotčená ve věci v původním řízení v co největší možné míře v souladu s unijním právem. V případě, že by takový výklad nebyl možný, je vnitrostátní soud povinen tato ustanovení nepoužít pro jejich rozpor s článkem 176 druhým pododstavcem směrnice 2006/112.
CS Úřední věstník Evropské unie C 325/6

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

(Věc C-49/12) (1)

(Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 1 odst. 1 - Oblast působnosti - Pojem „věci občanské a obchodní“ - Žaloba podaná veřejným orgánem - Náhrada škody z důvodu účasti třetí osoby, která není osobou povinnou k dani pro účely DPH, na daňovém podvodu)

2013/C 325/08

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Østre Landsret

Účastníci původního řízení

Žalobci: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Žalovaní: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Østre Landsret — Výklad článku 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Oblast působnosti — Zahrnutí či nezahrnutí žaloby na náhradu škody z důvodu nezaplacení daně z přidané hodnoty podané daňovým orgánem členského státu proti fyzickým a právnických osobám s bydlištěm a sídlem v členském státě, a založené na údajné „unlawful means conspiracy“ vyplývající z práva v oblasti mimosmluvní odpovědnosti („tort“)

Výrok

Pojem „věci občanské a obchodní“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje žalobu podanou proti fyzickým a právnickým osobám se sídlem nebo s bydlištěm v jiném členském státě, kterou se veřejný orgán členského státu domáhá náhrady škody způsobené v rámci činnosti představující protiprávní spolupráci na podvodu v oblasti daně z přidané hodnoty, dlužné prvně uvedenému členskému státu.

(1) Úř. věst. C 118 ze dne 21.4.2012.
CS Úřední věstník Evropské unie C 344/24

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bariatrix Europe Inc. SAS

(Věc C-120/12 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 74 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec - Námitky majitele starší ochranné známky - Existence ochranné známky - Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem - Nezohlednění - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Ustanovení, které by stanovilo jinak - Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů)

2013/C 344/40

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, advokát)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Bariatrix Europe Inc. SAS

Předmět věci

Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 16. prosince 2011, Rintisch v. OHIM (T-62/12), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelem národních slovních a obrazových ochranných známek „PROTI“, „PROTIPOWER“ a „PROTIPLUS“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 32 a národního obchodního názvu „PROTITOP“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 32 proti rozhodnutí R 740/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 15. prosince 2008, zamítajícímu odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, které zamítlo námitky žalobce proti zápisu slovní ochranné známky „PROTI SNACK“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32 — Opožděné předložení dokumentů — Diskreční pravomoc svěřená v čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (nyní čl. 76 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009)

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Bernhardu Rintischovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

(1) Úř. věst. C 165, 9.6.2012.
1)

Italská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechna opatření nezbytná k vrácení státní podpory, jež byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou se společným trhem v článku 1 rozhodnutí Komise 2010/460/ES ze dne 19. listopadu 2009 o státních podporách C 38/A/04 (ex NN 58/04) a C 36/B/06 (ex NN 38/06), které Itálie poskytla ve prospěch společnosti Alcoa Trasformazioni, od příjemce této podpory, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 3 tohoto rozhodnutí.
2)

Přezkum třetí a čtvrté otázky ve věci C 188/12, jakož i druhé a třetí otázky ve věci C 189/12, neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost článků 3 a 4 nařízení č. 320/2006 a článku 4 nařízení č. 968/2006.
CS Úřední věstník Evropské unie C 9/11

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 — Environmental Manufacturing LLP v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Société Elmar Wolf

(Věc C-383/12 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Obrazová ochranná známka představující hlavu vlka - Námitky majitele mezinárodních a národních obrazových ochranných známek obsahujících slovní prvky „WOLF Jardin“ a „Outils WOLF“ - Relativní důvody pro zamítnutí - Zásah do rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 5 - Změna hospodářského chování průměrného spotřebitele - Důkazní břemeno)

2014/C 9/16

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Environmental Manufacturing LLP (zástupci: M. Atkins, solicitor, K. Shadbolt, advokát, S. Malynicz, barrister)

Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec) Société Elmar Wolf

Předmět věci

Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 22. května 2012, Environmental Manufacturing v. OHIM — Wolf (T-570/10), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelkou obrazové ochranné známky představující hlavu vlka pro výrobky zařazené do třídy 7 proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 425/2010-2 ze dne 6. října 2010, jímž bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí námitek podaných majitelkou mezinárodních a národních obrazových ochranných známek obsahujících slovní prvky „WOLF Jardin“ a „Outils WOLF“ pro výrobky zařazené do tříd 1, 5, 7, 8, 12, 13 a 31 — Výklad čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Zásah do rozlišovací způsobilosti nebo do dobrého jména starší ochranné známky

Výrok

1) Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 22. května 2012, Environmental Manufacturing v. OHIM — Wolf (znázornění hlavy vlka) (T-570/10), se zrušuje.

2) Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

3) O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

(1) Úř. věst. C 331, 27.10.2012.
2)

Článek 11 odst. 2 přílohy VIII nařízení č. 259/68, ve znění nařízení č. 723/2004, a čl. 4 odst. 3 SEU musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání použití takové metody výpočtu kapitálové hodnoty důchodových nároků vzniklých na základě dřívějších činností, jako je metoda upravená v českých právních předpisech, a to ani tehdy, pokud tato metoda vede k tomu, že částka kapitálové hodnoty, která má být převedena do důchodového systému Unie, nedosahuje ani poloviny objemu příspěvků uhrazených úředníkem a jeho bývalým zaměstnavatelem do vnitrostátního důchodového systému.
CS Úřední věstník Evropské unie C 39/4

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. listopadu 2013 — Rada Evropské unie v. Evropská komise

(Věc C-66/12) (1)

(Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie - Služební řád úředníků - Žaloba na neplatnost - Sdělení COM(2011) 829 final - Návrh COM(2011) 820 final - Žaloba pro nečinnost - Předložení návrhů na základě článku 10 přílohy XI služebního řádu úředníků - Nečinnost Komise - Žaloba, která se stala bezpředmětnou - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

2014/C 39/06

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a J. Herrmann, zmocněnci)

Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Česká republika (zástupci: M. Smolek, D. Hadroušek a J. Vláčil, zmocněnci), Dánské království (zástupci: V. Pasternak Jørgensen a M. C. Thorning, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a N. Graf Vitzthum, zmocněnci), Irsko (zástupci: E. Creedon, zmocněnkyně, ve spolupráci s C. Tolandem, BL, a A. Joycem, solicitor), Španělské království (zástupci: N. Díaz Abad a S. Centeno Huerta, zmocněnkyně), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas a J.-S. Pilczer, zmocněnci), Lotyšská republika (zástupci: I. Kalniņš a A. Nikolajeva, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: C. Wissels a M. Bulterman, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a J. Beeko, zmocněnkyně, ve spolupráci s R. Palmerem, barrister)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall, D. Martin a J.-P. Keppenne, zmocněnci)

Vedlejší účastník podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: A. Neergaard a S. Seyr, zmocněnci)

Předmět věci

Žaloba na neplatnost — Sdělení Komise COM(2011) 829 final ze dne 24. listopadu 2011, podle se kterého nebudou předkládat návrhy na základě „doložky o výjimce“ obsažené v článku 10 přílohy XI služebního řádu — Návrh Komise týkající se nařízení Rady, kterým se s účinkem ode dne 1. července 2011 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody — Žaloba pro nečinnost — Protiprávnost spočívající v tom, že Komise nepředložila návrhy na základě článku 10 přílohy XI služebního řádu

Výrok

1) Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

2) Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Irsko, Španělské království, Francouzská republika, Lotyšská republika, Nizozemské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropský parlament, Rada Evropské unie, jakož i Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 118, 21.4.2012.
CS Úřední věstník Evropské unie C 39/7

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Spojené království) — Dixons Retail plc v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-494/12) (1)

(Směrnice 2006/112/ES - Daň z přidané hodnoty - Dodání zboží - Pojem - Podvodné použití bankovní karty)

2014/C 39/11

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Dixons Retail plc

Žalovaná: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Výklad čl. 14 odst. 1 a článku 73 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Pojem „dodání zboží“ — Dodání následující po nákupu uskutečněném prostřednictvím neschváleného a podvodného použití kreditní karty

Výrok

Článek 2 bod 1, čl. 5 odst. 1 a čl. 11 bod A odst. 1 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, jakož i čl. 2 odst. 1 písm. a), čl. 14 odst. 1 a článek 73 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, musí být vykládány v tom smyslu, že za okolností, jako jsou okolnosti dotčené ve věci v původním řízení, fyzické předání zboží kupujícímu, který podvodně použije bankovní kartu jako platební prostředek, představuje „dodání zboží“ ve smyslu uvedených čl. 2 bod 1, čl. 5 odst. 1, čl. 2 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 1, a že v rámci takového předání, platba provedená třetí osobou na základě smlouvy uzavřené mezi posledně uvedenou osobou a dodavatelem zboží, kterou se tato třetí osoba zavázala zaplatit uvedenému dodavateli zboží, které prodal kupujícím, kteří takovou kartu použili jako platební prostředek, představuje „protiplnění“ ve smyslu uvedeného čl. 11 bodu A odst. 1 písm. a) a článku 73.

(1) Úř. věst. C 26, 26.1.2013.
1)

Ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů ve spojení s článkem 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic musejí být vykládána v tom smyslu, že — tato ustanovení opravňují místní samosprávný celek, aby podniku pověřenému sběrem odpadu na jeho území uložil povinnost přepravit směsný komunální odpad sebraný v soukromých domácnostech, jakož i případný odpad od jiných původců, do nejbližšího vhodného zařízení na zpracování odpadů usazeného v tomtéž členském státě jako tento samosprávný celek; — tato ustanovení neopravňují místní samosprávný celek, aby podniku pověřenému sběrem odpadu na jeho území uložil povinnost přepravovat průmyslové a stavební odpady vzniklé na jeho území do nejbližšího vhodného zařízení na zpracování odpadů usazeného v tomtéž členském státě jako tento samosprávný celek, jsou-li tyto odpady určeny k využití, pokud jsou původci uvedených odpadů sami povinni předat tento odpad uvedenému podniku nebo je svézt přímo do uvedeného zařízení.
CS Úřední věstník Evropské unie C 52/20

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené království) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

(Věc C-495/12) (1)

(Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození od daně - Článek 132 odst. 1 písm. m) - Poskytnutí služeb úzce souvisejících s provozováním sportu - Přístup na golfové hřiště - Návštěvníci, kteří nejsou členy golfového klubu a uhradili poplatek za vstup na golfové hřiště („green fee“) - Vyloučení z osvobození od daně - Článek 133 první pododstavec písm. d) - Článek 134 písm. b) - Dodatečný příjem)

2014/C 52/34

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Účastníci původního řízení

Žalobce: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Žalovaná: The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Spojené království — Výklad čl. 132 odst. 1 písm. m), čl. 133 písm. d) a čl. 134 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Osvobození — Poskytování služeb, které úzce souvisí se sportem nebo tělesnou výchovou — Prodej práv vstupu na golfové hřiště neziskovou organizací na určité období ke hře golfu

Výrok

1) Článek 134 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že z uplatnění osvobození od daně stanoveného v čl. 132 odst. 1 písm. m) této směrnice nevylučuje poskytnutí služeb spočívajících v tom, že nezisková organizace spravující golfové hřiště a nabízející systém členství přizná právo využívat toto golfové hřiště návštěvníkům, kteří nejsou členy této organizace.

2) Článek 133 první pododstavec písm. d) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům neumožňuje, aby za takových okolností, jako jsou okolnosti dotčené v původním řízení, z uplatnění osvobození od daně stanoveného v čl. 132 odst. 1 písm. m) této směrnice vyloučily poskytnutí služeb spočívajících v přiznání práva využívat golfové hřiště spravované neziskovou organizací nabízející systém členství, jestliže jsou tyto služby poskytovány návštěvníkům, kteří nejsou členy uvedené organizace.

(1) Úř. věst. C 32, 2.2.2013.
1)

Italská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechna opatření nezbytná k tomu, aby Portovesme Srl a Eurallumina SpA navrátily státní podporu, která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem článkem 2 rozhodnutí Komise 2011/746/EU ze dne 23. února 2011 o státních podporách C 38/B/04 (ex NN 58/04) a C 13/06 (ex N 587/05), které Itálie poskytla ve prospěch společností Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA a Syndial SpA, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3 a 4 tohoto rozhodnutí.
CS Úřední věstník Evropské unie C 45/14

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — Eli Lilly and Company Ltd v. Human Genome Sciences Inc

(Věc C-493/12) (1)

(Humánní léčivé přípravky - Dodatkové ochranné osvědčení - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 - Podmínky pro získání osvědčení - Pojem „výrobek chráněný platným základním patentem“ - Kritéria - Znění nároků v základním patentu - Přesnost a specifičnost - Funkční definice účinné látky - Strukturální definice účinné látky - Evropská patentová úmluva)

2014/C 45/24

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Eli Lilly and Company Ltd

Žalovaná: Human Genome Sciences Inc

Předmět věci

Výklad čl. 3 písm. a) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 152, s. 1) — Podmínky pro získání osvědčení — Pojem „výrobek chráněný platným základním patentem“ — Kritéria posouzení — Uplatnění kritérií na výrobky, které nejsou tvořeny kombinací léčivých přípravků a zdravotnických prostředků

Výrok

Článek 3 písm. a) nařízení (ES) č. 469/2009 Evropského parlamentu a Rady ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo možné považovat účinnou látku za „chráněnou platným základním patentem“ ve smyslu tohoto ustanovení, není nezbytné, aby byla účinná látka uvedena ve znění nároků tohoto patentu pomocí vzorce její struktury. Je-li tato účinná látka ve znění nároků evropského patentu uděleného Evropským patentovým úřadem pokryta formulací její funkce, tento článek 3 písm. a) v zásadě nebrání tomu, aby pro tuto účinnou látku bylo vydáno dodatkové ochranné osvědčení za podmínky, že lze na základě takových patentových nároků vykládaných mj. s ohledem na popis vynálezu, jak stanoví článek 69 Úmluvy o udělování evropských patentů a protokol o jeho výkladu, konstatovat, že se tyto patentové nároky sice implicitně ale nevyhnutelně a specifickým způsobem týkají předmětné účinné látky, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

(1) Úř. věst. C 9, 12.1.2013.