II - 2099Spojené věci T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04
Francouzská republika a další
v.
Evropská komise
„Státní podpory – Finanční opatření ve prospěch France Télécom – Návrh 
akcionářské půjčky – Veřejná prohlášení člena francouzské vlády – Rozhodnutí, 
kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a nenařizuje 
se její navrácení – Žaloba na neplatnost – Právní zájem na podání žaloby – 
Přípustnost – Pojem ‚státní podpora‘ – Výhoda – Státní prostředky – Povinnost 
uvést odůvodnění“
Rozsudek Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) ze dne 21. května 2010   .  . II - 2106
Shrnutí rozsudku
1. Žaloba na neplatnost  – Žaloby členských států  – Žaloba směřující proti rozhodnutí 
Komise, kterým se konstatuje neslučitelnost podpory se společným trhem  – Přípustnost 
nep
odmíněná prokázáním právního zájmu na podání žaloby
2. Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Právní zájem na podání žaloby – 
Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje neslučitelnost podpory se společným trhem
II - 2100SHRNUTÍ – SPOJENÉ VĚCI T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04
3. Podpory poskytované státy – Pojem – Veřejná prohlášení člena vlády členského státu, jimiž 
tento členský stát projevuje vůli přijmout přiměřená opatření k rozřešení finančních obtíží 
u
rčitého podniku – Výhody poskytnuté bez převodu veřejných prostředků – Vyloučení – 
Návrh poskytnout podniku úvěrovou linku
(
Článek 87 odst. 1 ES)
4. Podpory poskytované státy – Pojem – Poskytnutí výhody prostřednictvím státních zdrojů, 
které je přičitatelné členskému státu – Veřejná prohlášení člena vlády členského státu, jimiž tento č
lenský stát projevuje vůli přijmout přiměřená opatření k rozřešení finančních obtíží 
určitého podniku – Výhody poskytnuté bez převodu veřejných prostředků – Vyloučení
(
Článek 87 odst. 1 ES)
5. Podpory poskytované státy – Rozhodnutí Komise – Soudní přezkum
6. Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah
(Článek 253 ES)
1. Smlouva o  ES činí jasný rozdíl mezi 
nárokem na podání žaloby na nepla t-
no
st orgánů a  členských států na straně 
jedné a  fyzických a  právnických osob 
na straně druhé, přičemž každý člen-
ský stát má právo zpochybnit podáním 
žaloby na neplatnost legalitu rozhodnutí 
Komise, aniž je výkon tohoto práva po d-
míněn odůvodněním právního zájmu na podání žaloby. Členský stát tedy nemusí 
prokázat, že akt Komise, který napadá, vyvolává vůči němu právní účinky, aby 
jeho žaloba byla přípustná. Právní zájem 
na podání žaloby se týká pouze žalob 
podaných fyzickými nebo právnickými 
osobami, a nikoli žalob podaných orgány 
nebo členskými státy.Ost
atně pojem zájmu na podání žaloby 
nelze zaměňovat s  konceptem napad -
nutelného aktu, podle kterého musí být 
k  tomu, aby akt mohl být předmětem 
žaloby na neplatnost, cílem tohoto aktu 
vyvolávat právní účinky, které mohou nepříznivě zasáhnout do právního post a-
vení, což musí být posouzeno s ohledem na jeho obsah.
Ro
zhodnutí Komise, kterým se státní 
podpora prohlašuje za neslučitelnou 
II - 2101FRANCIE A DALŠÍ v. KOMISE
se společným trhem má takové právně 
závazné účinky, a  představuje tedy pro 
členský stát akt napadnutelný žalobou.
(viz body 118–119)
2. Přípustnost žaloby na neplatnost je po d-
míněna tím, že f
yzická nebo právnická 
osoba, která ji podává, odůvodní vzniklý 
a  trvající zájem na zrušení napadeného aktu. Předpokladem takového zájmu je, 
že samotné zrušení tohoto aktu může 
vyvolat právní následky nebo jinak řečeno, že žaloba může ve svém výsledku 
přinést prospěch osobě, která ji podala. 
V  důsledku toho akt, který zcela vyho -
vuje této osobě, není již z  povahy věci způsobilý zasáhnout nepříznivě do jejího 
právního postavení a  tato nemá zájem 
požadovat jeho zrušení.
Co s
e však týče rozhodnutí Komise, kt e-
rým se konstatuje neslučitelnost státní podpory se společným trhem, podnik 
konkurující příjemci podpory dokládá 
vzniklý a trvající zájem na zrušení tohoto rozhodnutí, když uvádí, že stát přijal 
dodatečná opatření podpory, která obsa -
hují odlišné výhody ve prospěch po d-
niku, který je příjemcem podpory, a které více zasahují do jeho tržního postavení.E
xistence podpory a  její neslučitelnost 
se společným trhem totiž a priori nev y-
lučují existenci dalších neslučitelných 
opatření podpory, která ač nebyla uve -
dená v  rozhodnutí Komise, rovněž sp a-
dají do předmětu správního řízení, které vedlo k  přijetí uvedeného rozhodnutí, a  která navíc mohou podstatně ovlivnit 
tržní postavení některých konkurentů 
příjemce podpory.
Kr omě toho pokud žalobce tvrdí, že 
napadený akt, ačkoli je pro něj př í-
padně částečně příznivý, nechrání př i-
měřeně jeho právní postavení, pak musí být uznán jeho zájem na podání žaloby k tomu, aby nechal ověřit legalitu tohoto 
rozhodnutí soudem.
(v
iz bod 116, 127–128, 130–131)
3. Aby bylo opatření kvalifikováno jako 
státní podpora ve smyslu čl.  87 odst.1 
E
S, je třeba zaprvé, aby zahrnovalo 
výhodu, která může mít různé formy („v jakékoli formě“), a zadruhé, aby tato výhoda přímo nebo nepřímo vyplývala 
z veřejných zdrojů (poskytované „státem 
II - 2102SHRNUTÍ – SPOJENÉ VĚCI T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04
nebo ze státních prostředků“). Pojem 
výhody znamená, že důsledkem zásahu 
státu musí být zlepšení hospodářského 
nebo finančního postavení, či dokonce obohacení příjemce, například sníže -
ním nákladů, jež obvykle zatěžují jeho rozpočet.
P
okud jde o dopad veřejných prohlášení 
člena vlády členského státu, jimiž tento členský stát projevuje vůli přijmout př i-
měřená opatření k  rozřešení finančních obtíží podniku, je třeba konstatovat, že tato prohlášení mohou vést k významné 
výhodě ve prospěch uvedeného podniku 
v  rozsahu, v  němž umožňují obnovení důvěry na finančních trzích, umožňují 
jeho jednodušší a  méně nákladný př í-
stup k novým půjčkám nezbytným k refi -
nancování jeho krátkodobých dluhů a s konečnou platností přispívají ke stabi -
lizaci jeho velmi křehké finanční situace. 
Taková prohlášení totiž mohou mít ro z-
hodující vliv na reakci hodnotících agen-
tur a přispívat tak k přehodnocení obrazu 
podniku z  pohledu investorů a  věřitelů, a projevit se jako rozhodující pro jednání 
subjektů na finančním trhu, kteří se po z-
ději zúčastní refinancování dotčeného 
podniku.
Mimot
o je na základě zásad upravují -
cích poskytnutí úvěrů a  refinancování na k apitálových trzích úroveň hodno -
cení podniku, a  tudíž riziko nesplacení 
úvěrů, které mu byly poskytnuty, ro z-
hodující pro výpočet nákladů refinan -
cování, které musí tento podnik nést, zejména ve formě splatných úroků pro 
emisi nových obligací. Z toho vyplývá, že čím menší je toto riziko nesplacení, o to 
je snazší a méně nákladné refinancování 
dotčených úvěrů na kapitálových trzích. Jinak řečeno každý kladný vliv na hodno -
cení podniku, byť třeba jen prostřednic -
tvím veřejných prohlášení, která mohou vytvořit nebo posílit důvěru investorů, má bezprostřední dopad na výši nákladů, 
které musí tento podnik nést, aby se mohl 
refinancovat na kapitálových trzích.
Mimot
o, aby bylo opatření kvalifikováno 
jako státní podpora, je Komise povinna na základě objektivních skutečností pr o-
kázat, že veškeré kumulativní podmínky 
pojmu podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 
ES, včetně existence výhody, jsou spl -
něny, přičemž musí být zohledněny ho s-
podářské účinky dotčeného opatření.
P
okud jde o  jednostrannou nabídku 
státu poskytnout podniku úvěrovou linku v určité částce, která nikdy nebyla 
II - 2103FRANCIE A DALŠÍ v. KOMISE
poskytnuta, Komise se pouze na tomto 
základě nemůže domnívat, že tato 
nabídka má výhodné hospodářské účinky 
pro jejího příjemce, aniž zohlední po d-
mínky plnění dotčené úvěrové smlouvy 
a zvláště podmínky související s posky t-
nutím a  splacením uvedeného úvěru, 
a to tím méně v případě, že příjemce tuto 
nabídku nepřijal, nýbrž se omezil na refi -
nancování za podmínek existujících na 
trhu. Jinak by i úvěrovou smlouvu obsa -
hující objektivně nevýhodné podmínky, 
jako jsou vyšší úroková sazba a přísnější 
lhůty splatnosti, než jsou ty, které nabízí trh, bylo nutno označit za výhodu ve 
smyslu čl. 87 odst. 1 ES, a to pouze proto, 
že veřejný věřitel prohlásil, že je připra -
ven příjemci poskytnout určitou částku.
(v
iz body 215, 231, 234,  
237–238, 253, 255)
4. Za podpory ve smyslu čl.  87 odst.  1 ES 
jsou považována pouze zvýhodnění p
oskytnutá přímo nebo nepřímo ze 
státních prostředků. Rozlišení učiněné v  tomto ustanovení mezi „podporami poskytovanými státy“ a  podporami 
poskytovanými „ze státních prostředků“ 
totiž neznamená, že podporami jsou všechna zvýhodnění poskytnutá státem, 
ať jsou nebo nejsou financována ze stá t-
ních prostředků, ale jeho účelem je pouze 
zahrnout do tohoto pojmu zvýhodnění, která jsou poskytnuta přímo státem, 
jakož i zvýhodnění, která jsou poskytnuta pr
ostřednictvím veřejné nebo soukromé 
organizace, která byla určena nebo zř í-
zena tímto státem.
V t
omto kontextu použití kritéria soukr o-
mého investora nezbytně předpokládá, 
aby opatření přijatá státem ve prospěch podniku poskytovala výhodu pocházející 
ze státních prostředků.
Mimot
o, pokud jde o  rozsah soudního 
přezkumu, který má být proveden, je 
třeba připomenout, že pojem podpory 
je objektivním pojmem, a  že tudíž kv a-
lifikace opatření jako státní podpory, 
jež podle Smlouvy přísluší jak Komisi, tak soudu, nemůže v  zásadě odůvodnit, 
s  výjimkou zvláštních okolností způs o-
bených zejména komplexní povahou 
dotyčného státního zásahu, přiznání 
široké posuzovací pravomoci Komisi. 
Komisi je totiž svěřena široká posuzovací pravomoc pouze při uplatňování čl.  87 
odst. 3 ES, který předpokládá, že Komise 
v  rámci svého přezkumu případné slu -
čitelnosti určitých státních opatření se 
společným trhem zohledňuje komplexní 
posouzení hospodářské, sociální, regio-nální a odvětvové povahy. Pojem „státní 
podpora“, jak je definován ve Smlouvě, 
má totiž právní povahu a musí být vykl á-
dán na základě objektivních skutečností. 
Z  tohoto důvodu musí soud v  zásadě 
a  s  ohledem jak na konkrétní skute č-
nosti sporu, o  kterém rozhoduje, tak na technickou nebo komplexní povahu 
posouzení učiněných Komisí, v  plném 
II - 2104SHRNUTÍ – SPOJENÉ VĚCI T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04
rozsahu přezkoumat, zda opatření spadá 
do působnosti čl. 87 odst. 1 ES.
V
ýhoda musí pocházet z  převodu stá t-
ních prostředků. Předpokladem uvede -
ného požadavku spojitosti mezi zjištěnou výhodou a závazkem poskytnutí státních 
prostředků v  zásadě je, aby uvedená 
výhoda úzce souvisela s  odpovídajícím závazkem zatěžujícím státní rozpočet 
nebo s  vytvořením, na základě právně 
závazných povinností, které stanovil stát, dostatečně konkrétního hospodářského 
rizika pro tento rozpočet.
P
okud jde o  veřejná prohlášení člena 
vlády členského státu, jimiž tento člen -
ský stát projevuje vůli přijmout přimě -
řená opatření k  rozřešení finančních 
obtíží určitého podniku, konkrétní, nepodmíněný a  neodvolatelný závazek poskytnout veřejné prostředky ze strany 
členského státu ve smyslu čl.  87 odst.  1 
ES by předpokládal, že tato veřejná pr o-
hlášení výslovně uvedou buď přesné č ástky investice, nebo konkrétní dluhy, 
za které je poskytována záruka, nebo 
alespoň předběžně stanovený finanční 
rámec, jako je úvěrová linka v určité výši, jakož i  podmínky poskytnutí zamýšlené 
pomoci.
S
amotná skutečnost, že se členský stát 
dovolával své dobré pověsti na finanč -
ních trzích, nemůže stačit k  prokázání toho, že jeho prostředky byly vystaveny 
riziku, které je možno považovat za př e-
vod státních prostředků ve smyslu čl. 87 
odst.  1 ES, který by měl dostatečnou 
spojitost s  výhodou přiznanou podniku veřejnými prohlášeními člena vlády státu. 
Nestačí totiž, že členský stát namísto př í-
mého nebo nepřímého závazku posky t-
nout státní prostředky využije zvláštní pravidla fungování finančních trhů, aby 
tak krátkodobě stabilizoval hospodářské postavení podniku, a to právě s cílem spl -
nění obchodních a finančních podmínek nezbytných pro přijetí konkrétnějších podpůrných opatření, ke kterým mělo dojít později.
(v
iz body 214, 217–219, 262,  
280, 282, 297)
II - 2105FRANCIE A DALŠÍ v. KOMISE
5. V rámci právní úpravy sporných řízení 
Společenství v  oblasti státní po d-
p
ory podléhá posouzení skutkového 
stavu a  důkazů zcela volnému uvážení 
Tribunálu. Mimoto v  tomto kontextu spadá otázka, zda a do jaké míry se v pr o-
jednávané věci uplatní nebo neuplatní pravidlo vnitrostátního práva, do skutk o-
vého posouzení soudu a řídí se pravidly 
provádění důkazů a rozložení důkazního 
břemene.
(v
iz bod 269)
6. Odůvodnění vyžadované článkem 253 ES 
musí být přizpůsobeno povaze dotčeného akt
u a musejí z něho jasně a jednoznačně v
yplývat úvahy orgánu, jenž akt vydal, tak 
aby se zúčastněné osoby mohly seznámit 
s  důvody, které vedly k  přijetí opatření, 
a  příslušný soud mohl vykonávat svůj přezkum. Kromě toho povinnost odů -
vodnit rozhodnutí je podstatnou for -
mální náležitostí, která musí být odlišena od otázky opodstatněnosti odůvodnění, která spadá pod legalitu sporného aktu 
po meritorní stránce. Odůvodnění ro z-
hodnutí je totiž formálním vyjádřením 
důvodů, na kterých toto rozhodnutí sp o-
čívá. Jestliže jsou tyto důvody stiženy vadami, je jimi stižena legalita rozho d-
nutí po meritorní stránce, avšak nikoli 
jeho odůvodnění, které může být dost a-
čující, i když obsahuje vadné důvody.
(v
iz bod 315)