CS Úřední věstník Evropské unie C 179/13

Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2011 Formula One Licensing BV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 17. února 2011 ve věci T-10/09, Formula One Licensing BV v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd

(Věc C-196/11 P)

2011/C 179/25

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Formula One Licensing BV (zástupci: K. Sandberg, B. Klingberg, Rechtsanwältinen)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit napadený rozsudek;

— vyhovět jejímu návrhu na zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 16. října 2008 ve věci R 7/2008-1 nebo podpůrně vrátit Tribunálu věc k novému rozhodnutí;

— rozhodnout, že OHIM a další účastník řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek v řízení v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) uplatňuje porušení práva Unie, zejména nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 (1) (nyní nařízení č. 207/09). Na podporu svého tvrzení předkládá následující argumenty:

1) Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94: 1.1 Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když vycházel z toho, že označení „F 1“ má rozlišovací způsobilost. Tribunál zaprvé porušil pravidlo ustálené judikatury, podle něhož je třeba rozlišovací způsobilost ochranné známky posoudit na základě konkrétních výrobků a služeb, na které se vztahuje ochranná známka. Zadruhé jsou příslušné závěry založeny na zkreslených skutečnostech. Zatřetí Tribunál nezohlednil ustálenou judikaturu, podle níž ochranná známka může získat rozlišovací způsobilost i v důsledku jejího užívání jakou součást jiné zapsané ochranné známky. Začtvrté navrhovatelka uvádí, že příslušné závěry Tribunálu vedly k nepřípustnému de facto zrušení její zapsané ochranné známky „F 1“ zobrazené ve standardním typu písma. 1.2 Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když vycházel z nebezpečí záměny podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, jak s ohledem na namítané ochranné známky „F 1“ zobrazené ve standardním typu písma, tak i s ohledem na logo „F 1 Formula 1“. Zaprvé nezohlednil relevantní faktor identity, resp. vysoké podobnosti výrobků a služeb, ačkoli sám konstatoval, že mezi označeními existuje vysoká podobnost. Zadruhé se zaměřil na rozlišovací způsobilost prvku „F 1“ a přitom nezohlednil další faktory, které jsou podle ustálené judikatury relevantní. Zatřetí Tribunál nepřezkoumal podobnost označení na základě stupně jejich podobnosti.

2) Tribunál porušil čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 tím, že: 2.1 Podle navrhovatelky Tribunál nesprávně nezohlednil dobré jméno jejích ochranných známek „F 1“ zobrazených v standardním typu písma. 2.2 Tribunál mimoto nesprávně vycházel z podobnosti mezi označeními s ohledem na namítanou ochrannou známku „F 1 Formula 1“ jako loga, jelikož dospěl nesprávně k závěru, že prvek „F 1“ nemá rozlišovací způsobilost.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).