27

Tribunál shrnul skutečnosti předcházející sporu v bodech 22 až 43 napadeného rozsudku takto: „22 Dne 18. ledna 1999 podalo Konsortium Südtiroler Baumschuler, jehož právní nástupkyní se stala [Schniga], k OÚS žádost o odrůdové právo na základě [základního nařízení] […]. Tato žádost byla zapsána pod číslem 1999/0033. Rostlinnou odrůdou, pro niž bylo o odrůdové právo požádáno, je odrůda jablek druhu Malus Mill zvaná Gala Schnitzer (dále jen ‚odrůda, pro kterou se žádalo o odrůdové právo‘). 23 V únoru 1999 OÚS pověřil zkušební úřad Bundessortenamt (německý Spolkový úřad pro ochranu rostlinných odrůd, dále jen ‚BSA‘) se sídlem ve Wurzenu (Německo), aby provedl technické zkoušení odrůdy, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, v souladu s čl. 55 odst. 1 [základního nařízení]. Odrůda Baigent (dále jen ‚referenční odrůda‘), považovaná za nejbližší odrůdě, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, byla pro účely tohoto zkoušení použita jako srovnávací odrůda. 24 [V roce] 2001 vyšlo najevo, že rostlinný materiál, který Schniga poskytla pro účely technického zkoušení, obsahoval viry. Technické zkoušení bylo tedy přerušeno a následně na jaře roku 2002 znovu zahájeno poté, co OÚS umožnil společnosti Schniga předložit nový neinfikovaný materiál odrůdy, pro kterou se žádalo o odrůdové právo. Toto zkoušení pokračovalo v letech 2003 a 2004 […]. 25 V dopise ze dne 18. ledna 2005 BSA oznámil OÚS následující: ‚Dne 13. ledna 2005 jsme vám jménem [OÚS] zaslali průběžnou zprávu týkající se přezkumu OUS u odrůdy, [pro kterou se žádá o odrůdové právo]. Domníváme se, že odrůda, pro kterou se žádá o odrůdové právo, je odlišná od [referenční] odrůdy na základě jedné vlastnosti, která není v současné době uvedena v [protokolu] OÚS TP/14/1: »květ: zbarvení spodní části nitek (po puknutí prašníku)« […]. […] Byly předloženy důkazy na podporu tvrzení, že tato vlastnost je dostatečně uniformní a reprodukovatelná a svědčí o dostatečných rozdílech mezi odrůdami, a umožňuje tedy stanovit odlišnost odrůd […]. V tomto kontextu bylo zahrnutí dotčené vlastnosti navrženo během revize [protokolu UPOV TG/14/9], avšak tento návrh byl zamítnut za účelem snížení počtu vlastností na přiměřený počet. Náš záměr získal podporu a bylo nám doporučeno zaslat společně s průběžnou zprávou žádost o povolení používat tuto vlastnost jako dodatečnou vlastnost v souladu s bodem [III 3] [protokolu] OÚS TP/14/1‘. 26 OÚS předal dne 7. února 2005 společnosti Schniga novou doplňující průběžnou zprávu obsahující údaj ‚žádné zvláštní poznámky‘. 27 Dne 19. prosince 2005 BSA zaslal OÚS a společnosti Schniga závěrečnou zprávu o technickém zkoušení (dále jen ‚závěrečná zpráva o zkoušení‘), ve které dospěl k závěru, že odrůda, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, je uniformní, stálá a odlišná od referenční odrůdy na základě vlastnosti ‚Ovoce: šířka rýh‘. 28 V závěrečné zprávě o zkoušení je v bodě 9 v rubrice ‚Datum anebo číslo dokumentu obsahujícího obecné zásady státního zkoušení‘ uveden údaj ‚2003-03-27 OÚS TP/14/1‘. 29 Z bodů 16 a 17 závěrečné zprávy o zkoušení, které se týkají srovnání odrůdy, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, s referenční odrůdou, vyplývá, že odrůda, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, má široké rýhy (poznámka 7), zatímco referenční odrůda má rýhy úzké až středně široké (poznámka 4), přičemž toto posouzení vychází ze zhodnocení dodatečné vlastnosti ‚Ovoce: šířka rýh‘, jež odpovídá vlastnosti č. 40 uvedené v protokolu UPOV TG/14/9 ze dne 6. dubna 2005 (dále jen ‚sporná dodatečná vlastnost‘). OÚS v tomto ohledu poznamenává, že daná sporná dodatečná vlastnost nebyla uvedena v protokolu [OÚS TP/14/1] ani v protokolu [UPOV TG/14/8] […]. 30 V dopise ze dne 24. ledna 2006 OÚS informoval BSA, že v závěrečné zprávě o zkoušení byly citovány nesprávné obecné zásady zkoušení a že jako základ zprávy o zkoušení neměl být použit protokol OÚS TP/14/1 (přijatý v březnu 2003), nýbrž protokol UPOV TG/14/8 (přijatý [v roce] 1995), neboť posledně uvedený protokol byl platný ke dni přijetí rozhodnutí o zkoušení odrůdy, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, tedy v lednu 1999. 31 Dne 9. února 2006 BSA zaslal OÚS pozměněné znění závěrečné zprávy o zkoušení. V bodě 17 tohoto znění je uvedeno: ‚[O]drůda byla zkoušena v souladu s [protokolem UPOV TG/14/8]. Odrůda byla popsána na základě tabulky vlastností obsažené v [protokolu] OÚS TP/14/1 ze dne 27. března 2003, který vstoupil v platnost v období zkoušení. To umožňuje, aby odrůda, [pro kterou se žádá o odrůdové právo], byla součástí referenční sbírky odrůd s pozdějším právem přednosti. Odrůda je odlišná, stálá a uniformní ve smyslu obou [protokolů]‘. 32 Dne 5. května 2006 vedlejší účastnice řízení Brookfield New Zealand Ltd, která je držitelkou licence k odrůdovému právu pro referenční odrůdu, a Elaris SNC, která je majitelkou tohoto práva, podaly k OÚS na základě článku 59 [základního nařízení] námitky proti udělení požadovaného odrůdového práva odrůdě, pro kterou se o toto právo žádalo. Tyto námitky se zakládaly na starším odrůdovém právu pro referenční odrůdu. 33 Mezi důvody uplatněné na podporu námitek patřil důvod uvedený v čl. 61 odst. 1 písm. b) [základního] nařízení, jelikož skutečnost, že Schniga nesplnila podmínky týkající se předložení materiálu určeného k technickému zkoušení, jak je definoval OÚS, měla vést OÚS k zamítnutí žádosti o odrůdové právo, a dále důvod uvedený v článku 7 daného nařízení, jelikož odrůda, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, není odlišná od referenční odrůdy. 34 V rozhodnutí ze dne 14. prosince 2006, které bylo dne 5. února 2007 opraveno, prezident OÚS schválil použití sporné dodatečné vlastnosti za účelem stanovení odlišnosti mezi odrůdou, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, a referenční odrůdou. V tomto rozhodnutí není naopak zmíněna dodatečná vlastnost ‚zbarvení antokyanu na spodní části nitky‘, která je uvedena rovněž v závěrečné zprávě o zkoušení. Dotčené rozhodnutí je výslovně založeno na článku 23 [prováděcího nařízení]. 35 V rozhodnutích ze dne 26. února 2007 výbor OÚS příslušný k rozhodování o námitkách proti udělení odrůdového práva Společenství udělil požadované odrůdové právo odrůdě, pro kterou se o toto právo žádalo (dále jen ‚rozhodnutí o udělení odrůdového práva‘), a zamítl námitky (dále jen ‚rozhodnutí o zamítnutí námitek‘). Vycházel zejména z okolnosti, že ‚z technických důvodů‘ je zohlednění sporné dodatečné vlastnosti odůvodněno, třebaže tato vlastnost nebyla zmíněna v protokolech platných ke dni podání žádosti o odrůdové právo. 36 Dne 11. dubna 2007 každá z vedlejších účastnic řízení podala k odvolacímu senátu OÚS [(dále jen ‚odvolací senát‘)] na základě článků 67 až 72 [základního nařízení] odvolání proti rozhodnutím o udělení odrůdového práva a o zamítnutí námitek. 37 V rozhodnutí ze dne 21. listopadu 2007 ve spojených věcech A 003/2007 a A 004/2007 odvolací senát těmto odvoláním vyhověl, zrušil rozhodnutí o udělení odrůdového práva a o zamítnutí námitek a zamítl žádost o udělení odrůdového práva, přičemž se vyjádřil pouze k prvnímu ze dvou důvodů shrnutých v bodě 33 výše […]. 38 V návaznosti na žalobu na neplatnost, kterou Schniga podala k Tribunálu, bylo rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 21. listopadu 2007 zrušeno rozsudkem ze dne 13. září 2010, Schniga v. OÚS – Elaris a Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer) (T‑135/08, […] EU:T:2010:397). Kasační opravný prostředek podaný proti uvedenému rozsudku byl zamítnut rozsudkem ze dne 19. prosince 2012, Brookfield New Zealand a Elaris v. OÚS a Schniga (C‑534/10 P, […] EU:C:2012:813). 39 Odvolací senát tedy znovu zahájil přezkum odvolání podaných vedlejšími účastnicemi řízení ve světle druhého důvodu shrnutého v bodě 33 výše, v němž je OÚS vytýkáno, že udělil požadované odrůdové právo odrůdě, která není odlišná. Ve […] [sporných] rozhodnutích […] odvolací senát znovu zrušil rozhodnutí o udělení odrůdového práva a o zamítnutí námitek a zamítl žádost o odrůdové právo. 40 Odvolací senát měl na základě čl. 56 odst. 2 [základního nařízení] a článků 22 a 23 [prováděcího nařízení] v podstatě za to, že: — protokolem a obecnými zásadami zkoušení platnými pro účely technického zkoušení byly vždy protokol UPOV TG/14/8 […] a protokol OÚS TP/14/1 […] (bod 19 [sporných] rozhodnutí); — v uvedených protokolech není uvedena sporná dodatečná vlastnost; — v technickém dotazníku ani během období zkoušení Schniga nepodala žádost o zohlednění sporné dodatečné vlastnosti na základě bodu III 6 protokolu OÚS TP/14/1 (bod 21 [sporných] rozhodnutí); — sporná dodatečná vlastnost není uvedena v dopise, který BSA dne 18. ledna 2005 zaslal OÚS, a BSA nepodal k OÚS žádnou žádost, která by se jí týkala, přičemž tato vlastnost byla poprvé zmíněna v závěrečné zprávě o zkoušení a poté v rozhodnutí prezidenta OÚS ze dne 14. prosince 2006, kterým bylo schváleno její použití (bod 22 [sporných] rozhodnutí); — za těchto podmínek skutečnost, že BSA pro účely technického zkoušení zohlednil dodatečnou vlastnost neuvedenou v protokolu OÚS TP/14/1, v tehdy platném znění, je v rozporu s bodem III 3 uvedeného protokolu (bod 25 [sporných] rozhodnutí); — rozhodnutí prezidenta OÚS ze dne 14. prosince 2006, kterým bylo zpětně schváleno použití uvedené dodatečné vlastnosti v rámci technického zkoušení, je stiženo zásadní vadou, jelikož uvedené rozhodnutí bylo přijato přibližně 12 měsíců po závěrečné zprávě o zkoušení, a že toto rozhodnutí nelze odůvodnit zejména s ohledem na čl. 22 odst. 2 [prováděcího nařízení] (bod 26 [sporných] rozhodnutí). 41 V bodě 27 [sporných] rozhodnutí se odvolací senát v tomto smyslu dovolával svého rozhodnutí ze dne 8. října 2009 ve věci A 010/2008 (JEWEL), podle kterého musí být použití dodatečné vlastnosti předem schváleno prezidentem OÚS, aby byly zajištěny právní jistota, objektivita při vyřizování žádostí o odrůdové právo a předvídatelnost chování všech dotčených subjektů. 42 Odvolací senát měl dále v bodech 28 a 29 [sporných] rozhodnutí za to, že technické zkoušení týkající se sporné dodatečné vlastnosti bylo navíc v každém případě chybné z toho důvodu, že bylo provedeno v období pouze jednoho roku, a sice [v roce] 2005, jak uznal BSA, zatímco všechny ostatní vlastnosti byly zkoumány během dvou po sobě jdoucích vegetačních cyklů v letech 2004 a 2005. To podle jeho názoru představuje zjevné porušení protokolů a obecných zásad zkoušení použitelných v projednávaném případě, zejména protokolů UPOV TG/1/3 a UPOV TG/14/8, které u odrůd jablek vyžadují zkoušení během nejméně dvou vegetačních cyklů za účelem určení uniformity a stálosti. 43 Odvolací senát měl v důsledku toho v bodech 30 a 31 [sporných] rozhodnutí za to, že odrůda, pro kterou se žádalo o odrůdové právo, nemůže být legálně považována za odlišnou od referenční odrůdy.“