Keywords

Summary



Keywords

1. Mezinárodní dohody – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Pravidlo „standtill“ článku 41 odst. 1 dodatkového protokolu

(Dodatkový protokol k Dohodě o přidružení EHS-Turecko, čl. 41 odst. 1)

2. Mezinárodní dohody – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Pravidlo „standtill“ článku 41 odst. 1 dodatkového protokolu

(Dodatkový protokol k Dohodě o přidružení EHS-Turecko, čl. 41 odst. 1)

Summary

1. Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu k Dohodě o přidružení EHS-Turecko, který zakazuje smluvním stranám zavádět nová omezení svobody usazování od data vstupu tohoto protokolu v platnost, má přímý účinek v členských státech, takže se lze práv, která toto ustanovení přiznává tureckým státním příslušníkům, na něž se použije, dovolávat před vnitrostátními soudy za účelem vyloučení použití pravidel vnitrostátního práva, která nejsou s tímto ustanovením v souladu. Toto ustanovení totiž ve svém jasném, přesném a bezpodmínečném znění uvádí jednoznačnou klauzuli „standstill“, která obsahuje povinnost, k níž se zavázaly smluvní strany, jež odpovídá po právní stránce pouhému zdržení se jednání.

Tato klauzule nepůsobí jako hmotněprávní pravidlo, které činí nepoužitelným hmotné právo týkající se vstupu na území členského státu, které nahrazuje, ale jako quasi procesní pravidlo, které ratione temporis stanoví, s ohledem na která ustanovení právní úpravy členského státu v oblasti přistěhovalectví je namístě posoudit postavení tureckého státního příslušníka, jež hodlá využít svobody usazování v členském státě.

Uvedená klauzule tak nezpochybňuje zásadní pravomoc členských států stanovit jejich vnitrostátní přistěhovaleckou politiku. Pouhá okolnost, že taková klauzule ukládá od okamžiku jejího vstupu v platnost těmto státům povinnost zdržet se jednání, jež má za následek do určité míry omezení jejich prostoru k jednání v této oblasti, neumožňuje se domnívat, že by z tohoto důvodu existoval zásah do vlastní podstaty svrchované pravomoci těchto členských států v oblasti cizineckého práva.

(viz body 46, 55, 58)

2. Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu k Dohodě o přidružení EHS-Turecko má za cíl vytvořit příznivé podmínky pro postupné provádění svobody usazování prostřednictvím absolutního zákazu uloženého vnitrostátním orgánům zavádět jakékoliv nové překážky výkonu této svobody zpřísněním podmínek existujících k danému datu za účelem neztížení podmínek postupné realizace této svobody mezi členskými státy a Tureckou republikou. Uvedené ustanovení dodatkového protokolu je nezbytným předpokladem článku 13 dohody o přidružení, přičemž tento posledně jmenovaný článek nemá žádný přímý účinek a rada přidružení dosud nepřijala žádné opatření na základě čl. 41 odst. 2 dodatkového protokolu – ustanovení, které rovněž nemá přímý účinek – za účelem účinného odstranění existujících omezení svobody usazování smluvními stranami. Mimoto se obecně týká nových omezení vztahujících se na svobodu usazování a, na rozdíl od klauzule „standstil“ použitelné na turecké pracovníky, neomezuje svoji oblast použití tím, že by vyjímalo určité zvláštní aspekty z oblasti takto přiznané ochrany.

Z těchto důvodů musí být čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu vykládán v tom smyslu, že zakazuje od data vstupu tohoto protokolu v platnost ve vztahu k dotčenému členskému státu zavádění jakýchkoliv nových omezení výkonu svobody usazování, včetně omezení týkajících se hmotných nebo procesních podmínek v oblasti prvního vstupu na území tohoto státu tureckých státních příslušníků, kteří zde hodlají vykonávat výdělečnou činnost jako samostatně výdělečně činné osoby.

(viz body 60–62, 69 a výrok)