ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rozsudek Tribunálu (šestého senátu) ze dne 30. ledna 2015 – Now Wireless v. OHIM – Starbucks (HK) (now)

(Věc T‑278/13)

„Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Společenství now — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2, nařízení (ES) č. 207/2009“

1. Ochranná známka Společenství — Vzdání se, zrušení a neplatnost — Posouzení přihlášky — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Skutečné užívání — Pojem — Kritéria pro posouzení — Požadavek konkrétních a objektivních důkazů (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 15 odst. 1, 51 a 57 odst. 2 a 3) (viz body 15, 16, 19)

2. Ochranná známka Společenství — Vzdání se, zrušení a neplatnost — Posouzení přihlášky — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Částečné užívání — Dopad — Pojem „část výrobků nebo služeb“ ve smyslu zápisu (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 57 odst. 2 a 3) (viz body 24, 25, 27)

3. Ochranná známka Společenství — Vzdání se, zrušení a neplatnost — Posouzení přihlášky — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Užívání třetí osobou se souhlasem majitele ochranné známky — Důkazní břemeno (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 15 odst. 2) (viz body 34, 36)

4. Ochranná známka Společenství — Vzdání se, zrušení a neplatnost — Posouzení přihlášky — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Užívání třetí osobou se souhlasem majitele ochranné známky — Výslovný či tacitní souhlas (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 15 odst. 2) (viz body 35, 38)

5. Ochranná známka Společenství — Vzdání se, zrušení a neplatnost — Posouzení přihlášky — Důkaz o užívání starší ochranné známky — Skutečné užívání — Pojem — Kritéria pro posouzení — Územní rozsah užívání (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 15 odst. 1, 51 a 57 odst. 2 a 3) (viz body 44–47)

Předmět

Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. března 2013 (věc R 234/2012–2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Now Wireless Ltd a Starbucks (HK) Ltd

Výrok

1) Žaloba se zamítá.
8.

Ochranná známka Společenství — Odvolací řízení — Žaloby podané k unijnímu soudu — Legalita rozhodnutí odvolacího senátu, který rozhoduje v námitkovém řízení — Uplatnění porušení práva na obhajobu — Procesní vada — Možnost domoci se zrušení uvedeného rozhodnutí prokázáním pouhé možnosti, že by rozhodnutí bylo odlišné, pokud by nedošlo k této vadě (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 75 druhá věta) (viz bod 81)
(viz body 32–36)

Viz znění rozhodnutí.

Pokud jde o omezující opatření vůči Íránu, jako je zmrazení finančních prostředků subjektů poskytujících podporu íránské vládě a subjektů s nimi spojených, které ukládá Rada v čl. 20 odst. 1. písm. c) rozhodnutí 2010/413 o omezujících opatřeních vůči Íránu a v čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, odůvodnění opatření, kterými byly určité subjekty zařazeny na seznam subjektů zapojených do činností souvisejících s jadernými nebo balistickými raketami a subjektů podporujících íránskou vládu, umožňuje uvedeným subjektům identifikovat kritérium stanovené v čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413, jakož i v čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012, tedy kritérium pro zařazení týkající se subjektů vlastněných subjektem, který poskytuje podporu íránské vládě, které posloužilo jako právní základ pro zařazení jejich názvů na uvedené seznamy, neboť jednak použití pojmu dceřiná společnost v uvedeném odůvodnění nezbytně odkazuje na ovládání ze strany mateřské společnosti, které může plynout zejména z kapitálových vazeb mezi mateřskou společností a danou dceřinou společností, a jednak kontext, v jakém byla opatření přijata, umožňuje identifikovat mateřskou společnost, která je vlastní nebo ovládá, přičemž zařazení jejího názvu bylo založeno na kritériu týkajícím se subjektů poskytujících podporu íránské vládě.

(viz body 40–47)
Nařízení č. 1/2003 má totiž za cíl především zajištění důvěrnosti informací a dodržování profesního tajemství v řízeních podle článku 101 SFEU, a to zvláště v rámci informačního mechanismu zavedeného v síti veřejných orgánů zajišťujících dodržování unijních norem v oblasti hospodářské soutěže. Takový cíl je odůvodněn zejména skutečností, že se v těchto řízeních jedná o informace, které jsou potenciálně obchodně citlivé, jak to připomíná bod 32 odůvodnění nařízení č. 1/2003. Toto nařízení tedy v oblasti přístupu k dokumentům sleduje cíl odlišný od toho, který sleduje nařízení č. 1049/2001, jež se týká co největšího usnadnění výkonu práva na přístup k dokumentům, jakož i podporování řádné správní praxe při zajištění co největší možné transparentnosti rozhodovacího procesu veřejných orgánů a informací, na kterých se jejich rozhodnutí zakládají.

Soudní přezkum rozhodnutí o odepření přístupu k dokumentům na základě nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise se musí zabývat odůvodněním, na kterém je rozhodnutí založeno. Je-li jeho odůvodnění založeno na zvážení důsledků, které má zpřístupnění dokumentu nutně pro určité statky, hodnoty nebo zájmy, je jeho přezkum možný pouze v rozsahu, v němž si unijní soud sám může utvořit vlastní názor na věcný obsah dokumentu. V takovém případě unijnímu soudu přísluší seznámit se s těmito dokumenty in camera.

Unijnímu soudu naproti tomu nepřísluší, aby sám provedl posouzení každého z požadovaných dokumentů in concreto, aby se ujistil, že by zpřístupnění těchto dokumentů porušovalo tvrzené zájmy, pokud dotyčný orgán mohl na základě obecné domněnky odpovědět na obecnou žádost, aniž by konkrétně a individuálně zkoumal každý z dokumentů, jejichž zpřístupnění bylo požadováno, a že žalobkyně neprokázala, že by některý z uvedených dokumentů nespadal do působnosti této domněnky, ani to, že existoval převažující veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění tohoto dokumentu na základě čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001.

(viz body 105 až 108)
Znění čl. 57 písm. f) nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, který se týká látek, které nesplňují kritéria písmen d) ani e) tohoto článku a jsou identifikovány v jednotlivých případech postupem podle článku 59 uvedeného nařízení, nevylučuje, že senzibilizátory dýchacích cest spadají do působnosti tohoto ustanovení. I když je totiž pravda, že čl. 57 písm. f) nařízení č. 1907/2006 neodkazuje na tuto kategorii látek, nic to nemění na tom, že látky, které jsou výslovně zmíněny v tomto ustanovení, jsou uváděny pouze příkladmo, jak to vyplývá z výrazu „například“ použitého zákonodárcem. Kromě toho restriktivní výklad uvedeného ustanovení by byl v rozporu s cílem nařízení č. 1907/2006, kterým je zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a životního prostředí, neboť velké množství nebezpečných látek, které mají vážné dopady na lidské zdraví a životní prostředí, by bylo vyňato z působnosti povolovacího řízení stanoveného v hlavě VII tohoto nařízení.

(viz body 44–46)
1.

Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Íránu — Rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků — Soudní přezkum legálnosti — Rozsah — Článek 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413 a čl. 1 odst. 8 rozhodnutí 2012/635 — Vyloučení [Článek 29 SEU; čl. 263 čtvrtý pododstavec SFEU a čl. 275 druhý pododstavec SFEU; rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP, čl. 20 odst. 1 písm. c), a rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP, čl. 1 odst. 8] (viz body 27–30)
Právo na přístup k dokumentům Evropské centrální banky podléhá určitým omezením založeným na důvodech obecného nebo soukromého zájmu. Konkrétně čl. 4 odst. 1 písm. a) druhá a třetí odrážka rozhodnutí 2004/258 o přístupu veřejnosti k dokumentům uvedené banky ve znění rozhodnutí 2011/342, ve znění pozdějších předpisů stanoví výjimky z přístupu k dokumentu v případech, kdy jeho zpřístupnění by ohrozilo ochranu veřejného zájmu, pokud jde o finanční, měnovou nebo hospodářskou politiku Unie nebo členského státu či finanční situaci Banky nebo národních centrálních bank (NCB) Eurosystému.

Podle uvedeného čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé a třetí odrážky rozhodnutí 2004/258 je odepření přístupu k přílohám dohody o výměně dluhopisů uzavřené mezi členským státem, na straně jedné, a Bankou a NCB Eurosystému, na straně druhé, uzavřené v rámci programu tržních intervencí, který již byl ukončen, založené ze strany Banky na úvaze, že zpřístupnění informací obsažených v uvedených přílohách by mohlo pomoci účastníkům trhu předvídat strategii, taktiku a metodu, které by ECB a NCB Eurosystému mohly uplatnit v rámci budoucích intervencí, odůvodněné. Zahrnuje-li totiž intervence nákup státních dluhopisů ze strany Banky a NCB Eurosystému, existuje riziko, že účastníci trhu budou vycházet z informací o takových nákupech v minulosti ve snaze – úspěšné, či neúspěšné – identifikovat preference Banky a NCB Eurosystému pro některé typy státních dluhopisů, o nichž se domnívají, že se uplatní nezávisle na cíli sledovaném nákupy státních dluhopisů.

V takovém případě by přitom mohlo zpřístupnění informací obsažených v přílohách dohody o výměně dluhopisů ohrozit účinnost intervenčních opatření Banky a finanční situaci této banky nebo NCB Eurosystému, jelikož by to mohlo mít za následek nárůst cen typů dluhopisů, které by účastníci trhu identifikovali jako možné cíle nákupů Banky a NCB Eurosystému. Ty by pak mohly být nuceny nakupovat tyto dluhopisy za vyšší ceny nebo nakoupit jiné dluhopisy ne zcela odpovídající jejich preferencím. Dále by Banka a NCB Eurosystému mohly být vedeny k nákupu dluhopisů různého typu v rámci dané kategorie za účelem motivování účastníků trhu k investování do všech dluhopisů dané kategorie namísto toho, aby se koncentrovaly na určité typy dluhopisů.

Kromě toho, jelikož má Banka velmi široký prostor pro posouzení volby a určení opatření přijímaných v rámci plnění svých úkolů, je při zkoumání, zda může přístup k dokumentům ohrozit měnovou politiku Unie nebo finanční situaci této banky či NCB Eurosystému, oprávněna přihlédnout ke všem opatřením, které by mohla v budoucnu přijmout, a nemusí zohlednit pouze opatření navázaná na podmínku uvedenou v tiskových zprávách týkajících se jejího programu tržních intervencí.

(viz body 72, 78, 80, 87, 96, 97 a 102)
4.

Ochranná známka Společenství — Definice a nabytí ochranné známky Společenství — Absolutní důvody pro zamítnutí — Překrývání oblastí působnosti důvodů uvedených pod písm. b) a c) čl. 7 odst. 1 nařízení č. 207/2009 [Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 7 odst. 1 písm. b) a c)] (viz bod 47)
(viz bod 141)

Viz znění rozhodnutí.

Co se týče řízení o stížnosti zavedeného článkem 90 služebního řádu, musí mít stěžovatel možnost požádat unijní soud, aby přezkoumal legalitu rozhodnutí o zamítnutí stížnosti, a nikoli jen legalitu původního aktu, který je předmětem stížnosti.

Zájem stěžovatele na řádném průběhu řízení o stížnosti, a tedy na tom, aby rozhodnutí o zamítnutí stížnosti bylo v případě zjištěných vad řízení zrušeno, totiž musí být posuzován samostatně, a nikoli v souvislosti s případnou žalobou podanou proti původnímu aktu, proti němuž směřovala stížnost. V opačném případě by se dotyčná osoba nikdy nemohla dovolávat vad řízení o stížnosti, přestože ji tyto vady připravily o možnost řádného předsoudního přezkumu rozhodnutí administrativy, a to pokaždé, když bude podána žaloba proti původnímu aktu, proti němuž směřuje stížnost. Stěžovatel by tak ztratil možnost využít postupu, jehož předmětem je umožnit a podpořit smírné urovnání sporu mezi úředníkem a administrativou a uložit orgánu, pod nějž úředník spadá, přezkoumat své rozhodnutí v souladu s pravidly a ve světle jeho případných námitek.

(viz body 144 až 146)

Tribunál: rozsudek Mocová v. Komise, EU:T:2014:268, bod 38
2)

Granette & Starorežná Distilleries a.s. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Bacardi Co. Ltd.
Z článku 7 odst. 1 nařízení č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství vyplývá, že se má za to, že (průmyslový) vzor byl zpřístupněn veřejnosti, jelikož účastnice řízení, která zpřístupnění uplatňuje, prokázala události zakládající toto zpřístupnění. K tomu, aby byla tato domněnka vyvrácena, přísluší naproti tomu účastníku řízení, který zpřístupnění zpochybňuje, aby prokázal právně dostačujícím způsobem, že okolnosti projednávané věci mohly důvodně bránit tomu, aby tyto skutečnosti vešly ve známost v odborných kruzích v dotyčném odvětví během obvyklé obchodní činnosti.

Domněnka stanovená v čl. 7 odst. 1 nařízení č. 6/2002 se použije ostatně nezávisle na místě, na němž došlo k událostem zakládajícím zpřístupnění, neboť z první věty tohoto článku vyplývá, že k tomu, aby byl (průmyslový) vzor považován za zpřístupněný veřejnosti pro účely použití článků 5 a 6 tohoto nařízení, není nutné, aby k událostem zakládajícím zpřístupnění veřejnosti došlo na území Unie.

Otázka, zda se osoby náležející do odborných kruhů v dotyčném odvětví mohly rozumně seznámit s událostmi konanými mimo území Unie, je otázkou skutkovou, přičemž odpověď na ni závisí na posouzení konkrétních okolností každé věci.

Pro účely provedení tohoto posouzení je třeba přezkoumat otázku, zda na základě skutkových okolností, které musí předložit účastník řízení, který zpřístupnění zpochybňuje, je nutno mít za to, že tyto kruhy neměly reálně možnost se s událostmi zakládajícími zpřístupnění seznámit, přičemž je třeba zohlednit, co lze důvodně od těchto kruhů požadovat k tomu, aby znaly předchozí stav. Tyto skutkové okolnosti se mohou týkat například složení odborných kruhů, jejich kvalifikace, zvyklostí a chování, rozsahu jejich činností, jejich účasti na událostech, při nichž jsou (průmyslové) vzory představovány, vlastností dotčených (průmyslových) vzorů, jako je například jejich vzájemná závislost na jiných výrobcích či odvětvích a vlastností výrobků, v nichž je dotčený (průmyslový) vzor ztělesněn, zejména stupně technického provedení dotyčného výrobku. V každém případě nelze mít za to, že určitý (průmyslový) vzor vešel ve známost během obvyklé obchodní činnosti, jestliže jej odborné kruhy v dotyčném odvětví mohly objevit pouze náhodou.

(viz body 26–29)
(viz body 27–29)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 33–37)

Viz znění rozhodnutí.

(viz bod 51)

Kvalifikace dokumentu nezávisí v rámci žádosti o přístup podané na základě nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise na značné pracovní zátěži, kterou případně vyžaduje taková žádost po dotčené administrativě. I pokud tedy taková žádost může ochromit řádné fungování administrativy, nevede to k její nepřípustnosti. V takovém výjimečném případě odráží právo orgánu usilovat s žadatelem o nalezení „přijatelného řešení“ na základě čl. 6 odst. 3 nařízení č. 1049/2001 možnost přihlédnout, i když velmi omezeně, k nutnosti sladit zájmy žadatele a zájmy řádné správy.

(viz body 53, 54)

Právo na přístup k dokumentům orgánů ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise se obecně týká pouze existujících dokumentů, kterými dotyčný orgán disponuje. Žádost o přístup, která by orgán vedla k vytvoření nového dokumentu, a to i na základě prvků, které jsou již obsaženy v existujících dokumentech, jimiž disponuje, tudíž není žádostí o částečný přístup a nespadá do rámce nařízení č. 1049/2001.

V případě žádosti o přístup usilující o to, aby orgán provedl vyhledávání v jedné či více ze svých databází podle žadatelem definovaných parametrů, je orgán povinen, s výhradou případného uplatnění článku 4 nařízení č. 1049/2001, této žádosti vyhovět, může-li být vyhledání, které žádost vyžaduje, provedeno s využitím vyhledávacích nástrojů, které jsou k této databázi k dispozici.

Jak totiž lze předpokládat z důvodu komplexních vztahů, které v rámci databáze spojují každý údaj s několika dalšími údaji, jsou možné různé prezentace souboru údajů obsažených v takové databázi. Stejně tak je možné vybrat část údajů zahrnutých do takové prezentace a ostatní skrýt.

Od orgánu nelze naproti tomu v rámci žádosti o přístup k dokumentům podané na základě nařízení č. 1049/2001 vyžadovat, aby sdělil žadateli všechny údaje obsažené v některé z jeho databází, či dokonce v několika z nich, nebo jejich část, seřazené do schématu, s nímž uvedená databáze nepočítá. Taková žádost směřuje k vytvoření nového dokumentu, a v důsledku toho nespadá do rámce nařízení č. 1049/2001. Takovou žádostí totiž není žádáno o částečný přístup k dokumentu obsahujícímu údaje zpracované podle schématu uspořádání, které již existuje, a je tedy použitelné s pomocí nástrojů, které má orgán aktuálně k dispozici k dotčené databázi či dotčeným databázím, nýbrž o vytvoření dokumentu obsahujícího zpracované a vzájemně propojené údaje podle nového schématu uspořádání, které nelze aplikovat s pomocí uvedených nástrojů, tedy nového dokumentu ve smyslu čl. 3 písm. a) uvedeného nařízení. U databází tudíž platí, že předmětem žádosti o přístup podané na základě nařízení č. 1049/2001 může být vše, co lze z takových databází vypsat běžným nebo rutinním vyhledáváním.

(viz body 55–59)
Pokud se Soud pro veřejnou službu omezí na to, že odkáže na blíže neurčenou protiprávnost, jakož i na pocit nespravedlnosti a trápení, které údajně zažila dotyčná osoba, aniž vysvětlí zejména důvody, ze kterých by morální újma z toho vyplývající nemohla být napravena zrušením aktu, porušuje povinnost uvést odůvodnění.

Obecná zásada rovného zacházení je jednou ze základních zásad unijního práva, která vyžaduje, aby se srovnatelnými situacemi nebylo zacházeno odlišně, není-li takové odlišování objektivně odůvodněné. K porušení zásady rovného zacházení dochází tehdy, pokud je se dvěma kategoriemi osob, jejichž skutková a právní situace nevykazuje zásadní rozdíly, zacházeno odlišně nebo pokud je s odlišnými situacemi zacházeno stejně.

Situaci úspěšného uchazeče výběrového řízení zapsaného opožděně na seznam vhodných uchazečů, jehož doba platnosti byla prodloužena do ukončení soudního řízení zahájeného tímto uchazečem, je třeba srovnat se situací osoby, jejíž jméno bylo mezi ostatními úspěšnými uchazeči výběrového řízení zapsáno na seznam vhodných uchazečů nejdéle, před tím, než získala pracovní místo úředníka. Pokud by tomu bylo jinak, měli by totiž z prodloužení doby platnosti seznamu vhodných uchazečů, k němuž došlo podle všeho z důvodu soudního řízení zahájeného opožděně zapsaným úspěšným uchazečem proti rozhodnutí o jeho vyloučení z výběrového řízení, větší prospěch jiní úspěšní uchazeči tohoto výběrového řízení, nežli on sám.

(viz body 72 a 76)

Tribunál: rozsudek ze dne 20. února 2009, Komise v. Bertolete a další, T‑359/07 P až T‑361/07 P, Sb. VS, EU:T:2009:40, body 37 a 38 a citovaná judikatura
1)

Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 4. března 2013 (věc R 2196/2011-2) se zrušuje v rozsahu, v němž prohlašuje neplatnost obrazové ochranné známky STAYER pro „součásti strojů na řezání a leštění diamantů; vrtáky a řezací disky pro následující průmyslová odvětví; mramor, granit, kámen, keramika, desky, obkládačky a cihly a obecně řezací nástroje jako součásti nářadí zahrnutého do třídy 7“ spadající do třídy 7, jakož i pro „ruční brousicí nástroje (disky a brousicí disky)“ spadající do třídy 8.
Rozsudek Tribunálu (prvního senátu) ze dne 16. června 2015 – H. P. Gauff Ingenieure v. OHIM – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

(Věc T‑586/13)

„Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW — Starší národní slovní a obrazová ochranná známka a starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství GAUFF — Relativní důvody pro zamítnutí — Částečné zamítnutí zápisu — Žádost o navrácení do původního stavu — Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009“

1. Ochranná známka Společenství — Procesní ustanovení — Navrácení do původního stavu — Podmínky — Péče vyžadovaná okolnostmi — Výjimečné, a tudíž nepředvídatelné události (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 81 odst. 1) (viz body 23–25)

2. Ochranná známka Společenství — Procesní ustanovení — Navrácení do původního stavu — Podmínky použití — Restriktivní výklad (Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 81 odst. 1) (viz bod 26)

3. Ochranná známka Společenství — Rozhodnutí Úřadu — Zásada rovného zacházení — Zásada řádné správy — Dřívější rozhodovací praxe Úřadu — Zásada legality (viz bod 33)

Předmět

Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. září 2013 (věc R 118/2013–1) týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu

Výrok

1) Žaloba se zamítá.

2) Společnost H. P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).
(viz bod 15)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 16–19)

Viz znění rozhodnutí.

Slovní označení Tafel nemá z hlediska německy hovořící veřejnosti popisný charakter ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství, pokud jde o služby „sběr, odvoz, doprava a distribuce zboží každodenní spotřeby, včetně potravin, pro třetí osoby, zvláště osoby v nouzi“ náležející do třídy 39 ve smyslu Niceské dohody a o „služby osobního a sociálních charakteru poskytované třetími osobami za účelem pokrytí individuálních potřeb“ náležející do třídy 45 uvedené dohody.

Německý výraz „Tafel“ ve smyslu slova „tabule či stůl“ s dotčenými službami nemá přímou a konkrétní spojitost, která dotyčné veřejnosti umožní vnímat bezprostředně a bez dalšího přemýšlení popis uvedených služeb. I když uvedené služby mohou být v některých případech poskytnuty u tabule nebo stolu, zejména v případě restauračních služeb, v tomto případě tomu tak nezbytně není. Tímto posouzením není dotčeno případné rozhodnutí, pokud jde o jiné významy výrazu „Tafel“, které odvolací senát neanalyzoval.

(viz body 21, 31, 34, 35, 37)
7.

Ochranná známka Společenství — Definice a nabytí ochranné známky Společenství — Absolutní důvody pro zamítnutí — Překrývání oblastí působnosti důvodů uvedených pod písm. b) a c) čl. 7 odst. 1 nařízení č. 207/2009 [Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 7 odst. 1 písm. b) a c)] (viz body 47, 48)