STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY

ELEANOR SHARPSTON

ze dne 26. listopadu 2013 ( 1 )

Věc C‑359/12

Michael Timmel

proti

Aviso Zeta AG

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko)]

„Směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004 — Základní prospekt — Dodatky k prospektu — Konečné podmínky — Zveřejnění prospektu v elektronické formě“

1. Podle směrnice o prospektu ( 2 ) musí být v případě nabízení cenných papírů veřejnosti sestaven „prospekt“ ( 3 ) obsahující informace potřebné k tomu, aby investoři mohli správně posoudit finanční situaci emitenta a práva spojená s předmětnými cennými papíry ( 4 ). Směrnice zakotvuje právní rámec a prováděcí nařízení ( 5 ) k ní stanoví podrobná pravidla pro obsah a formu informací uváděných v prospektu. Pravidla pro sestavování prospektu jsou paradoxní v tom ohledu, že každý prospekt musí obsahovat určité „požadované údaje“, avšak podle prováděcího nařízení lze takové údaje (byť „požadované“) vynechat, nejsou-li známy v době schvalování základního prospektu a lze je zjistit až v okamžiku emise ( 6 ). Projednávaná věc proto vyvolává zajímavou otázku – nakolik jsou „požadované údaje“ požadovány.

2. Ve věci v původním řízení M. Timmel tvrdí, že některé údaje, které v zásadě musí být zveřejněny, byly vynechány ze základního prospektu k cenným papírům, jež upsal. Tyto údaje dále nebyly zahrnuty v dodatku k základnímu prospektu a místo toho byly uvedeny ve zvláštním dokumentu nazvaném „konečné podmínky“, jež nebyly předloženy příslušným orgánům dotyčného členského státu ke schválení v souladu s vnitrostátními předpisy provádějícími směrnici o prospektu. M. Timmel následně podal návrh na zahájení řízení s tím, že prospekt nebyl platně zveřejněn, a on tedy byl oprávněn odstoupit od smlouvy o koupi předmětných cenných papírů. Handelsgericht Wien (Obchodní soud, Vídeň) v této souvislosti žádá o poskytnutí vodítek, pokud jde o výklad směrnice o prospektu a prováděcího nařízení k ní. Podstata jeho otázky je následující: kdy má emitent veřejně nabízených cenných papírů povinnost zveřejnit dodatek k základnímu prospektu a co lze považovat za platné zveřejnění základního prospektu v elektronické formě?

Unijní právní předpisy

Směrnice o prospektu

3. Směrnice o prospektu upravuje mimo jiné (i) obsah a formu prospektu ( 7 ); (ii) pravomoci a postupy, v souladu s nimiž příslušné vnitrostátní schvalují prospekt ( 8 ); (iii) zveřejňování prospektu ( 9 ) a (iv) pravidla pro vzájemné uznávání, která zajišťují, aby prospekt schválený „domovským členským státem“ ( 10 ) byl platný pro veřejnou nabídku cenných papírů na celém území Evropské unie.

4. Relevantní jsou následující body odůvodnění směrnice o prospektu. Bod 10 odůvodnění uvádí, že cílem směrnice a prováděcích nařízení k ní je zajistit ochranu investorů a efektivnost trhů ( 11 ). Bod 19 uvádí, že investice do cenných papírů zahrnují riziko, a proto by měli být investoři pro účely posouzení tohoto rizika plně informováni. Pokud jde o obsah a formu prospektu bod 24 odůvodnění uvádí, že obsah základního prospektu by měl zejména přihlížet k potřebě pružnosti ve vztahu k údajům, které mají být o cenných papírech poskytovány. Bod 34 odůvodnění uvádí, že investoři by měli mít možnost řádně zhodnotit každou novou skutečnost, která by mohla ovlivnit hodnocení investice a která vyvstala po zveřejnění prospektu, ale před uzavřením nabídky, a proto taková skutečnost vyžaduje schválení a zveřejnění dodatku k prospektu.

5. Následující pojmy patří k pojmům definovaným v čl. 2 odst. 1 směrnice. Výrazem „cenné papíry“ se rozumí „převoditelné cenné papíry“ ( 12 ). Rozlišují se „kapitálové cenné papíry“ a „nekapitálové cenné papíry“ ( 13 ). „Emitentem“ je právnická osoba, která emituje cenné papíry nebo navrhuje emisi cenných papírů ( 14 ). „Osobou předkládající nabídku“ (nebo „předkladatelem nabídky“) se rozumí právnická nebo fyzická osoba, která veřejně nabízí cenné papíry ( 15 ). „Nabídkovým programem“ je plán, který by umožnil průběžné nebo opakované emitování nekapitálových cenných papírů, včetně opčních listů v jakékoli podobě, podobného druhu nebo třídy, v určitém emisním období ( 16 ). „Základním prospektem“ se konečně rozumí prospekt obsahující všechny odpovídající informace uvedené v článcích 5 a 7, a v případě, že existuje dodatek, v článku 16 (směrnice), týkající se emitenta a cenných papírů, které mají být veřejně nabídnuty nebo přijaty k obchodování, a podle rozhodnutí emitenta i závazné podmínky nabídky. ( 17 )

6. Článek 3 odst. 1 směrnice ukládá členským státům povinnost zavést opatření zakazující na jejich území veřejnou nabídku cenných papírů bez předchozího zveřejnění prospektu.

7. Pokud jde o obsah a formu prospektu, podle obecného pravidla v čl. 5 odst. 1 směrnice o prospektu musí prospekt obsahovat: „[…] všechny údaje, které jsou podle konkrétní povahy emitenta a veřejně nabízených cenných papírů nebo cenných papírů přijatých k obchodování na regulovaném trhu nutné k tomu, aby investoři mohli podloženě zhodnotit majetek a závazky, finanční situaci, zisky a ztráty a finanční vyhlídky emitenta a kteréhokoli ručitele a práva spojená s danými cennými papíry. Tyto údaje musí být uvedeny srozumitelně a umožňovat snadnou analýzu.“ ( 18 ) Podle čl. 5 odst. 3 směrnice o prospektu může emitent sestavit prospekt jako (i) jednotný dokument podle Přílohy I směrnice; (ii) jako tři samostatné dokumenty sestávající z registračního formuláře, popisu cenných papírů a souhrnu podle Příloh II, III a IV směrnice; nebo (iii) jako základní prospekt podle čl. 5 odst. 4 doplněný o konečné podmínky.

8. Článek 5 odst. 4 stanoví: „U následujících druhů cenných papírů se může podle rozhodnutí emitenta, předkladatele nabídky nebo osoby, která žádá o přijetí k obchodování na regulovaném trhu, prospekt skládat ze základního prospektu obsahujícího všechny významné údaje o emitentovi a cenných papírech, které jsou veřejně nabízeny nebo mají být přijaty k obchodování na regulovaném trhu: a) nekapitálové cenné papíry včetně opčních listů v jakékoli podobě, emitované v rámci nabídkového programu; b) nekapitálové cenné papíry emitované průběžně či opakovaně úvěrovými institucemi, pokud […] Údaje uvedené v základním prospektu budou v případě potřeby doplněny v souladu s článkem 16 aktualizovanými údaji o emitentovi a cenných papírech, které jsou veřejně nabízeny nebo mají být přijaty k obchodování na regulovaném trhu. Pokud nejsou konečné podmínky nabídky zahrnuty v základním prospektu nebo dodatku, budou konečné podmínky sděleny investorům a zapsány u příslušného orgánu v okamžiku provedení veřejné nabídky [a uloženy u příslušného orgánu při každé veřejné nabídce], co nejdříve a pokud možno před započetím nabídky. Ustanovení čl. 8 odst. 1 se použijí v každém případě. […]“

9. Článek 7 směrnice o prospektu stanoví, že prospekt musí bez ohledu na formu obsahovat údaje, které investoři potřebují k posouzení rizika. Příslušné prováděcí nařízení stanoví konkrétní údaje, které mají být uvedeny ( 19 ).

10. Článek 8 odst. 1 stanoví, že členské státy zajistí, aby v případě, že do prospektu nelze zahrnout konečnou cenu nabídky a počet cenných papírů, které budou veřejně nabídnuty, (a) byla v prospektu uvedena kritéria nebo podmínky, v souladu s nimiž budou výše uvedené hodnoty určeny, nebo v případě ceny maximální cena; nebo (b) bylo možné odvolat přijetí koupě nebo upisování cenných papírů nejméně dva pracovní dny po podání konečné ceny nabídky a počtu cenných papírů, které budou veřejně nabídnuty.

11. Co se týče zveřejnění prospektu, článek 14 stanoví, že jakmile je prospekt schválen příslušným orgánem „domovského členského státu“, emitent nebo např. předkladatel nabídky jej zveřejní co nejdříve a v každém případě jej zveřejní přiměřenou dobu před veřejnou nabídkou nebo nejpozději na počátku veřejné nabídky jedním ze způsobů stanovených v čl. 14 odst. 2. Písmeno b) tohoto ustanovení stanoví, že prospekt v tištěné formě je zveřejněn, je-li zveřejněn v podobě, která je „[…] zdarma dostupná veřejnosti v kancelářích trhu, na kterém jsou cenné papíry přijaty k obchodování, nebo v sídle [zapsaném sídle] emitenta a v kancelářích finančních zprostředkovatelů, kteří cenné papíry umísťují nebo prodávají, včetně platebních míst.“ ( 20 )

12. Pokud jde o dodatky k prospektu, čl. 16 odst. 1 stanoví, že „každá významná nová skutečnost, podstatná chyba nebo nepřesnost týkající se údajů uvedených v prospektu, které by mohly ovlivnit hodnocení cenných papírů nebo investic a které vyvstaly nebo byly zjištěny od okamžiku, kdy byl prospekt schválen, do konečného uzavření veřejné nabídky, nebo pokud schválení nastává dříve, přijetím k obchodování na regulovaném trhu, se uvádějí v dodatku k prospektu. Tento dodatek se schvaluje stejným způsobem do nejvýše sedmi pracovních dnů a zveřejňuje se alespoň podle stejného režimu, jaký byl použit při zveřejnění původního prospektu. Rovněž shrnutí a případné překlady z něj je případně nutno doplnit údaji obsaženými v dodatku.“

Prováděcí nařízení

13. Prováděcí nařízení stanoví podrobná pravidla pro údaje, které mají být uvedeny v prospektu ( 21 ). Bod 21 odůvodnění uvádí, že základní prospekt a jeho konečné podmínky by měly obsahovat stejné informace jako prospekt. Všechny obecné zásady platné pro prospekt platí rovněž pro konečné podmínky. Nicméně pokud konečné podmínky nejsou zahrnuty do základního prospektu, nemusí být schváleny příslušným orgánem. Pokud jde o přístup k údajům, bod 25 odůvodnění uvádí, že „zvýšená pružnost formulování základního prospektu s konečnými podmínkami prospektu v porovnání s prospektem pro jednu emisi by neměla narušit snadný přístup investorů k podstatným údajům“. Bod 26 odůvodnění uvádí, že základní prospekt by měl být snadno rozlišitelným způsobem stanovovat, které druhy údajů bude nutno zařadit jako konečné podmínky. Tento požadavek by mělo být možno splnit řadou různých způsobů, například pokud základní prospekt obsahuje volná místa pro jakékoli údaje vkládané do konečných podmínek nebo pokud základní prospekt obsahuje seznam chybějících údajů.

14. Článek 1 prováděcího nařízení uvádí mimo jiné: formu prospektu, minimální údaje, které mají být zahrnuty (podle článku 7 směrnice o prospektu) a způsoby zveřejnění prospektu, aby bylo zajištěno, že bude prospekt veřejně dostupný.

15. Článek 22 odst. 1 prováděcího nařízení nese název „Minimální údaje uváděné v základním prospektu a souvisejících konečných podmínkách“. Stanoví, že základní prospekt obsahuje údaje požadované mj. v příloze V zmíněné v článku 8 tohoto nařízení. Podle čl. 22 odst. 2 prováděcího nařízení „[e]mitent, předkladatel nabídky nebo osoba, která žádá o přijetí k obchodování na regulovaném trhu, může vynechat údaje, které nejsou v době schvalování základního prospektu známy a které lze zjistit až v okamžiku konkrétní emise“. Článek 22 odst. 5 prováděcího nařízení stanoví, že základní prospekt zahrnuje tyto informace: (i) informace o údajích, které budou zahrnuty do konečných podmínek a (ii) metodu zveřejnění konečných podmínek; pokud emitent v době schvalování prospektu není schopen určit způsob zveřejnění konečných podmínek, měl by obsahovat informace o tom, jak bude veřejnost informována o způsobu, který bude použit pro zveřejnění konečných podmínek.

16. Pokud jde o zveřejňování dodatků, čl. 22 odst. 7 prováděcího nařízení stanoví: „Pokud dojde k události předpokládané v čl. 16 odst. [směrnice o prospektu] v době od okamžiku, kdy byl prospekt schválen, do konečného uzavření veřejné nabídky každé emise cenných papírů v základním prospektu nebo okamžiku zahájení obchodování těchto cenných papírů na regulovaném trhu, emitent, předkladatel nabídky nebo osoba, která žádá o přijetí k obchodování na regulovaném trhu, zveřejní před konečným uzavřením nabídky nebo přijetím těchto cenných papírů k obchodování dodatek“.

17. Článek 26 prováděcího nařízení stanoví pravidla pro formu základního prospektu a související konečné podmínky. Článek 26 odst. 5 stanoví, že konečné podmínky připojené k základnímu prospektu se uvedou v podobě samostatného dokumentu obsahujícího pouze konečné podmínky nebo ve formě začlenění konečných podmínek do základního prospektu.

18. Pravidla pro zveřejňování v elektronické formě jsou stanovena v čl. 29 odst. 1 prováděcího nařízení, který požaduje, aby byl prospekt či základní prospekt snadno přístupný při vstupu na příslušnou internetovou stránku.

Vnitrostátní právní úprava

19. Ustanovení § 5 Kapitalmarktgesetz (dále jen „KMG“) (Zákon o kapitálovém trhu) stanoví, že v případě, že k nabídce cenných papírů, jež má být zveřejněna, není zveřejněn prospekt nebo údaje podle ustanovení § 6, mohou investoři, kteří jsou spotřebiteli ( 22 ), mohou odvolat nabídku nebo odstoupit od smlouvy. Ustanovení § 6 KMG stanoví, že dodatek k prospektu se zveřejní v případě, že by významná nová skutečnost, podstatná chyba nebo nepřesnost týkající se údajů uvedených v prospektu mohla ovlivnit hodnocení dotyčných cenných papírů a investic. Podle ustanovení § 10 KMG se prospekt považuje za zveřejněný, je-li zveřejněn mj. v elektronické formě na internetové stránce emitenta a případně na internetové stránce finančního zprostředkovatele, který cenné papíry umísťuje nebo prodává.

Skutkový stav, řízení a položené otázky

20. Základní prospekt k cennému papíru „Dragon FX Garant“ sestavila společnost Lehman Brothers Treasury Co. BV (dále jen „Lehman Brothers“), emitent, jehož zapsané sídlo se v rozhodné době nacházelo v Amsterodamu. Uvedený prospekt byl podle všeho předložen irské burze, která jej schválila dne 9. srpna 2006 ( 23 ). K tomuto základnímu prospektu byly vydány tři dodatky ve dnech 29. srpna 6. a 26. září 2006. Návrh „konečných podmínek“ byl zpřístupněn 19. září 2006 a konečné znění tohoto dokumentu bylo vydáno dne 4. prosince 2006.

21. Michael Timmel tvrdí, že sporný prospekt nebyl řádně zveřejněn na burze či v kancelářích společnosti Lehman Brothers nebo jejího finančního zprostředkovatele. Dokumenty byly nicméně dlouho dostupné na domovské stránce lucemburské burzy.

22. Dokumenty bylo možné nalézt a získat pouze po registraci. Zdarma bylo možné nahlížet pouze do dvou dokumentů měsíčně. Za každý následně prohlížený dokument musel být zaplacen poplatek. Dokument nazvaný „konečné podmínky“ byl v každém případě přístupný ke zhlédnutí pouze po zaplacení poplatku. Samotný proces registrace byl složitý a vyžadoval přečtení rozsáhlého prohlášení o vyloučení odpovědnosti a poskytnutí e‑mailové adresy za účelem obdržení potvrzení v angličtině.

23. Dne 30. října 2006 upsal M. Timmel 40000 kusů Dragon FX Garant za cenu ve výši 40800 eur. Cenné papíry získal dne 1. prosince 2006.

24. Michael Timmel nyní tvrdí, že základní prospekt neobsahoval kód ISIN ( 24 ), měnu, jakýkoli popis cenných papírů a jejich historie a pravděpodobného budoucího výnosu či kolísání jejich hodnoty ani neuváděl způsob, jakým se vypočte výnos z dotyčných cenných papírů. Prohlašuje proto, že si přeje odstoupit od smlouvy o koupi cenných papírů pro nesplnění povinnosti zveřejnit prospekt v souladu s ustanovením § 5 a § 6 KMG.

25. Michael Timmel proto podal návrh na zahájení řízení k Handelsgericht Wien s tím, že si přeje odstoupit od smlouvy o koupi dotyčných cenných papírů, a domáhal se vrácení kupní ceny zaplacené za tyto cenné papíry včetně úroku. Vnitrostátní soud má za to, že toto rozhodnutí závisí na tom, zda měla společnost Aviso Zeta AG (dále jen „Aviso Zeta“) („předkladatel nabídky“) povinnost zveřejnit údaje uvedené v čl. 22 odst. 2 prováděcího nařízení, které jsou v zásadě vyžadovány, ale k okamžiku schválení základního prospektu nejsou známy. Klade proto následující otázky: „1) Je třeba čl. 22 odst. 2 [prováděcího nařízení] vykládat v tom smyslu, že údaje, jejichž uvedení je v zásadě [požadováno] a které ještě nebyly známy v okamžiku schválení základního prospektu, avšak v okamžiku zveřejnění dodatku k prospektu již byly známy, je nutno do tohoto dodatku k prospektu začlenit? 2) Použije se výjimka v čl. 22 odst. 2 [prováděcího nařízení], podle které lze vynechat údaje ve smyslu [druhého pododstavce] čl. 22 odst. 1 i tehdy, pokud tyto [požadované] údaje byly známy před datem emise, avšak až po zveřejnění základního prospektu, který tyto údaje neobsahoval? 3) Lze hovořit o řádném zveřejnění, pokud byl zveřejněn pouze základní prospekt bez (požadovaných) údajů [podle druhého pododstavce čl. 22 odst. 1] [prováděcího nařízení], a to konkrétně podle Přílohy V (u cenných papírů s jednotkovou jmenovitou hodnotou nižší než 50000 eur), a nedošlo následně ke zveřejnění konečných podmínek? 4) Je splněn požadavek stanovený v čl. 29 odst. 1 bodu 1 [prováděcího nařízení], že prospekt nebo základní prospekt musí být při vstupu na internetovou stránku, kde je zveřejněn, snadno přístupný: a) pokud je pro zobrazení, stažení jakož i tisk nezbytná registrace na internetové stránce, na které pak může dojít k zobrazení stránky, přičemž pro registraci je nezbytné akceptování prohlášení o vyloučení právní odpovědnosti a poskytnutí e‑mailové adresy nebo b) pokud je za toto třeba zaplatit nebo c) pokud je bezplatné zobrazení částí prospektu omezeno na dva dokumenty měsíčně, avšak pro získání všech požadovaných údajů ve smyslu druhého pododstavce čl. 22 odst. 1 [prováděcího nařízení] je nezbytné stáhnout nejméně tři dokumenty? 5) Je třeba ustanovení čl. 14 odst. 2 b) [směrnice o prospektu] vykládat v tom smyslu, že základní prospekt musí být dostupný v zapsaném sídle emitenta a kancelářích finančního zprostředkovatele?“

26. Písemná vyjádření předložil M. Timmel a společnost Aviso Zeta („účastníci původního řízení“), vláda Belgie, České republiky, Nizozemska a Portugalska a Evropská komise. Na jednání dne 11. září 2013 přednesli své řeči účastníci původního řízení, portugalská vláda a Komise.

Posouzení

Úvodní poznámky

27. Belgická a nizozemská vláda a Komise tvrdí, že pozměňovací právní předpisy ( 25 ) objasňují úpravu týkající se údajů, které mohou být zahrnuty do konečných podmínek, a rozdíl mezi tímto dokumentem a dodatkem k základnímu prospektu. Podle mého názoru však musí být skutkový stav v případě M. Timmela zkoumán z pohledu právní úpravy, která se uplatnila v rozhodné době ( 26 ). V rámci mého posouzení proto nebudu odkazovat na pozměňovací právní předpisy.

28. Prováděcí nařízení by proto mělo být vykládáno s ohledem na obecný rámec směrnice o prospektu. Jelikož jsou oba tyto právní předpisy nepřesné, je třeba zohlednit systematiku sporné právní úpravy a její cíle. Při posuzování otázek položených vnitrostátním soudem budu vycházet z kontextu, v němž sporné předpisy vyvolávají své účinky, a konkrétně pak z účelu základního prospektu.

Důvody pro základní prospekt

29. Druhy cenný papírů využívané ke zvýšení finančního kapitálu se v určitých ohledech značně změnily od doby, kdy v 17. století kapitál poprvé zvýšila vydáním akcií Nizozemská východoindická společnost ( 27 ). Finanční nástroje se vyvinuly tak, aby obchodním společnostem poskytovaly větší pružnost, pokud jde o nástroje používané ke zvýšení finančních zdrojů, jichž si žádají. Takových nástrojů existuje celá řada, např. Euro Medium Term Notes (střednědobé dluhopisy denominované v eurech), kryté opční listy či hypoteční zástavní listy ( 28 ). Mohou být vydávány v rámci nabídkového programu, v němž jsou cenné papíry veřejně nabízeny za různé úrokové sazby a s různým datem splatnosti. V takové situaci by měl být investor před upsáním s to určit druh cenného papíru, který si hodlá koupit, např. dluhový cenný papír jako „dluhopis“, a totožnost emitenta, případně ručitele. Může se však stát, že nebude mít k dispozici údaje potřebné k provedení transakce, jako jsou datum splatnosti dluhopisu, příslušná úroková sazba, nebo dokonce cena.

30. Nahlédnutím do prospektu přiloženého k vyjádření M. Timmela lze zjistit, že společnost Lehman Brothers zavedla program, v jehož rámci vydávala střednědobé „dluhopisy“ ( 29 ) v „tranších“ ( 30 ).

31. Unijní právní předpisy byly záměrně koncipovány ( 31 ) tak, aby zohledňovaly posun ve způsobu, jakým obchodní společnosti zvyšují finanční kapitál, a zároveň zajistily, že budou mít investoři přístup k dostatečnému množství informací, které jim umožní posoudit rizika. Zvolená forma odráží politickou vůli dát emitentům flexibilitu při sestavování informací obsažených v prospektech. Podle článku 5 směrnice o prospektu si mohou emitenti zvolit formu prospektu, která nejlépe vyhovuje druhu cenného papíru, jenž je vydáván ( 32 ). Zvolit si lze ze tří možností: o (i) jednotný dokument; (ii) samostatné dokumenty sestávající z registračního formuláře, popisu cenných papírů a souhrnu ( 33 ) nebo (iii) základní prospekt doplněný o konečné podmínky, kteroužto formu si emitent zvolil v projednávaném případě ( 34 ).

32. Účelem základního prospektu je snížit nároky na emitenta, pokud jde zveřejnění více prospektů obsahujících tytéž obecné informace. Základní prospekt emitentovi umožňuje sestavit jeden dokument s údaji o emitentovi, případném ručiteli a předmětných cenných papírech, který podléhá souhlasu příslušných orgánů daného členského státu. Tentýž prospekt lze použít pro jakýkoli počet tranší vydaných v rámci programu. Podle Komise a vlády Nizozemska a Portugalska ze znění druhého a třetího pododstavce čl. 5 odst. 4 směrnice o prospektu vyplývá, že základní prospekt, dodatek a konečné podmínky jsou v zásadě oddělené dokumenty. Emitenti se proto mohou rozhodnout, že předloží konečné podmínky odděleně od základního prospektu, jak stanoví čl. 26 odst. 5 prováděcího nařízení. Emitent v nich může uvést údaje o předmětných cenných papírech potřebné k realizaci transakce (jako je cena či počet cenných papírů v tranši). Za takových okolností jsou konečné podmínky pouze zapsány u příslušných orgánů a nepodléhají schválení.

Otázky 1 a 2

33. Podstatou první a druhé otázky vnitrostátního soudu je: musí-li být požadované údaje v zásadě zveřejněny (jak stanoví čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení), ale emitentovi nejsou známy ( 35 ) v době, kdy zveřejňuje prospekt, avšak stanou se známými v době mezi tímto okamžikem a zveřejněním dodatku, je nutné takové údaje zahrnout do tohoto (či jakéhokoli následujícího) dodatku? V případě záporné odpovědi na tuto otázku, platí výjimka z povinnosti zveřejnit v zásadě požadované údaje i v případě, že tyto údaje byly známy před vydáním dotyčných cenných papírů (avšak po zveřejnění základního prospektu)? Tyto dvě otázky budu zkoumat společně.

34. V rámci zkoumání otázek 1 a 2 je třeba posoudit úpravu zveřejňování dodatku k základnímu prospektu a rozdíl mezi dodatkem a konečnými podmínkami.

35. Zákonodárce použil výraz „konečné podmínky“ v čl. 2 odst. 1 písm. r) a „požadované údaje“ v čl. 5 odst. 3 směrnice o prospektu, avšak ani v tomto předpise, ani v prováděcím nařízení je nedefinoval. Předmětné předpisy dále mlčí o rozdílu mezi údaji, které by měly být obsaženy v (i) základním prospektu, (ii) dodatku či (iii) konečných podmínkách.

36. Stran poskytnutí požadovaných údajů, jež se staly známými po zveřejnění základního prospektu, neplatí žádná výslovná povinnost za okolností, kdy není dotčen čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu upravující zveřejňování dodatku. K založení takové povinnosti by bylo třeba se zabývat prováděcím nařízením.

37. Podle mého názoru je v rozporu se systematikou této úpravy vyvozovat takovou povinnost z prováděcího nařízení. Článek 22 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví pravidla pro minimální údaje, které musí být uvedeny v základním prospektu a souvisejících konečných podmínkách ( 36 ). Obecný rámec pro údaje, které musí být zveřejněny ve vztahu k investorům, je stanoven v čl. 5 odst. 1 směrnice o prospektu ( 37 ). Článek 22 odst. 1 prováděcího nařízení v této souvislosti obsahuje zvláštní ustanovení o tom, které údaje by měly být zahrnuty v základním prospektu. Tyto údaje se liší v závislosti na druhu dotčených cenných papírů.

38. Článek 22 odst. 2 prováděcího nařízení uznává, že určité údaje mohou být v zásadě kvalifikovány jako „požadované“, avšak emitentovi nemusí být známy v době schvalování základního prospektu; tyto určité údaje lze dále identifikovat pouze v okamžiku konkrétní emise dotyčných cenných papírů ( 38 ). Emitenta tedy nelze nutit, aby zveřejnil informace, které nemá, a nemůže zjistit v době zveřejnění základního prospektu. Uvedené ustanovení toto výslovně nestanoví, avšak lze z něj dovodit, že emitent, kterému jsou známy požadované údaje podle čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení nebo je schopen je zjistit, musí takové údaje zveřejnit v základním prospektu.

39. Na rozdíl od vnitrostátního soudu bych čl. 22 odst. 2 prováděcího nařízení nepopsala v tom smyslu, že stanoví výjimku z povinnosti předložit požadované údaje v základním prospektu podle čl. 22 odst. 1 uvedeného nařízení, jelikož osoba nemůže být nucena zveřejnit údaje, které prokazatelně nezná. Podle mého názoru čl. 22 odst. 2 spíše potvrzuje, že taková povinnost neplatí v případě, že emitent požadované informace nezná nebo nemá.

40. Vyvstává pak otázka: měl by emitent tuto informaci zveřejnit v dodatku nebo v konečných podmínkách poté, co se stane známou?

41. Článek 16 odst. 1 směrnice o prospektu stanoví, že „každá významná nová skutečnost, podstatná chyba nebo nepřesnost týkající se údajů uvedených v prospektu, které by mohly ovlivnit hodnocení cenných papírů a které vyvstaly nebo byly zjištěny od okamžiku, kdy byl prospekt schválen, do konečného uzavření veřejné nabídky [...] se uvádějí v dodatku k prospektu“ ( 39 ).

42. Dodatky mají zvláštní účel, jak vysvětluje bod 34 odůvodnění směrnice o prospektu. To potvrzuje čl. 22 odst. 7 prováděcího nařízení, který stanoví, že dodatek musí být zveřejněn, pokud dojde k události předpokládané v čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu v době od okamžiku, kdy byl prospekt schválen, do konečného uzavření veřejné nabídky každé emise cenných papírů v základním prospektu.

43. Vyvstává pak otázka, zda takový druh informace, která je známa po zveřejnění základního prospektu, je takové povahy, že vede k uplatnění čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu. Tuto otázku musí zkoumat vnitrostátní soud, jelikož zahrnuje posouzení důkazů týkajících se povahy informace a jejího vlivu na rozhodnutí investora upsat cenné papíry. Dospěje-li vnitrostátní soud k závěru, že by chybějící informace neměla vliv na rozhodnutí investovat, přestože je relevantní pro realizaci dotyčné transakce, není povinnost zveřejnit ji v dodatku dána. Vhodným dokumentem ke zveřejnění jsou spíše konečné podmínky.

44. V rámci nabídkového programu, jako je program dotčený ve věci v původním řízení, mohou konečné podmínky zahrnovat podrobnosti potřebné k uzavření konkrétní transakce, jako jsou konečná cena nabídky nebo počet dotyčných cenných papírů. Zda tomu tak v projednávaném případě je, přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

45. Pokud jde o systematiku dotčené právní úpravy, základní prospekt a dodatek k němu jsou dva odlišné dokumenty mající odlišné funkce. Pravidla určující obsah a formu základního prospektu nemusí nutně platit i pro dodatek.

46. Základní prospekt je společně s konečnými podmínkami považován za rovnocenný prospektu zveřejňovanému za okolností, kdy obchodní společnost uskuteční jedinou emisi cenných papírů s cílem zvýšit kapitál ( 40 ). Emitent musí v základním prospektu dále uvést povahu informací, které mají být součástí konečných podmínek ( 41 ). Neexistuje žádné ustanovení, které by upravovalo vztah mezi dodatky a konečnými podmínkami.

47. To potvrzuje bližší zkoumání právní úpravy, která rozlišuje údaje, jež musí být uvedeny v základním prospektu a všech dodatcích, a údaje, jež lze uvést v konečných podmínkách.

48. Zaprvé, stejně jako základní prospekt musí být všechny dodatky schváleny příslušnými orgány členského státu ( 42 ), avšak pro schválení konečných podmínek nestanoví směrnice o prospektu žádnou tomu odpovídající povinnost. Třetí pododstavec čl. 5 odst. 4 směrnice jednoduše stanoví, že v okamžiku provedení veřejné nabídky musí být investorovi co nejdříve poskytnuty konečné podmínky a pokud možno před započetím předmětné nabídky a musí být zapsány u příslušného orgánu.

49. Zadruhé je rozlišován druh informace uvedené v dodatku a druh informace v konečných podmínkách. Článek 8 odst. 1 písm. a) směrnice o prospektu tak stanoví, že v případě, že do prospektu nelze zahrnout informace, jako jsou konečná cena nabídky a počet cenných papírů tvořících nabídku, musí být v prospektu uvedena kritéria nebo podmínky, podle nichž budou tyto hodnoty určeny.

50. Podle mého názoru zde zákonodárce rozlišuje jednak podrobnosti nezbytné ke sjednání určité transakce (jako konečná cena dotčených cenných papírů) a jednak obecné informace (jako maximální možná cena či způsob jejího určení). Posledně uvedené informace umožňují investorům informovaně posoudit všechna rizika před tím, než se rozhodnout k upsání, a umožňují jim tedy činit investiční rozhodnutí s plnou znalostí věci ( 43 ).

51. Nelze-li konkrétní informaci do základního prospektu zahrnout, jelikož v době zveřejnění tohoto dokumentů není známa, avšak tato informace je následně k dispozici a může ovlivnit hodnocení cenných papírů, uplatní se čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu a musí být zveřejněn dodatek. Údaj o konečné ceně v nabídce však má jinou povahu. Je relevantní spíše pro účely provedení konkrétní dotčené transakce než pro účely hodnocení cenných papírů a potažmo rozhodnutí upsat a investovat.

52. Zatřetí čl. 16 odst. 2 směrnice o prospektu zakotvuje právo na odstoupení v případě nesplnění povinnosti vypracovat dodatek. Tomu odpovídající právo na odvolání souhlasu však neexistuje v případě, že nejsou konečné podmínky zapsány.

53. Z toho vyplývá, že pokud je z prospektu vynechán údaj, který je emitentovi znám v době zveřejnění, na který se nevztahuje čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu a v souvislosti s nímž tedy nemusí být zveřejňován dodatek, jde o výjimku z povinnosti zveřejnit požadované údaje podle čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení. Podle mého názoru je výklad v tomto smyslu v souladu s cíli směrnice a prováděcího nařízení k ní.

54. Takový výklad nebrání cíli směrnice o prospektu spočívajícímu ve zlepšení efektivnosti trhů za současného dodržování regulativních norem ( 44 ). Je rovněž v souladu s cílem zajistit, že potenciální investoři, kteří mají mít přístup k informacím nezbytným k realizaci transakce v konečných podmínkách, budou plně informováni.

55. Byl-li zveřejněn základní prospekt: (i) lze vynechat požadované údaje z dodatku, je-li takový dodatek zveřejněn, a to i v případě, že je takový údaj znám před emisí předmětných cenných papírů? Nebo (ii) lze z takového dodatku vynechat pouze údaje, které byly známy ke dni emise?

56. Odpověď na první otázku zní ano a na druhou ne.

57. Datum emise cenných papírů je irelevantní pro účely posouzení toho, zda měl být konkrétní údaj zahrnut do dodatku či konečných podmínek. Rozhodující je, zda zpřístupněný údaj spadá do působnosti čl. 16 odst. směrnice o prospektu, a zakládá tedy povinnost zveřejnit dodatek. Rozhodnutí o této otázce je na vnitrostátním soudu.

58. Takový názor je v souladu s požadavkem zajistit, aby měli investoři přístup k informacím, které jim umožňují zhodnotit riziko. Uplatní-li se čl. 16 odst. 1, musí být dodatek zveřejněn. Neuplatní-li se, platí flexibilnější varianta a požadovaný údaj, jenž nebyl znám v době zveřejnění základního prospektu, lze uvést později v konečných podmínkách.

59. Článek 22 odst. 2 by proto měl být vykládán v tom smyslu, že údaj, jenž musí být investorům v zásadě poskytnut podle čl. 22 odst. 1 tohoto nařízení a není znám v době schválení základního prospektu, avšak je znám v době zveřejnění dodatku k tomuto prospektu, nemusí být do prospektu zahrnut, jestliže se dotyčný údaj netýká významné nové skutečnosti, podstatné chyby nebo nepřesnosti v údajích uvedených v prospektu, které by mohly ovlivnit hodnocení cenných papírů pro účely čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu. Tato výjimka platí i v případě, že se požadovaný údaj stane známým před datem emise dotyčných cenných papírů (avšak po zveřejnění základního prospektu).

Otázka 3

60. V rámci třetí otázky se vnitrostátní soud táže, zda jde o řádné zveřejnění v případě, že je zveřejněn pouze základní prospekt bez údajů požadovaných podle čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení, tj. údajů stanovených v seznamu v Příloze V (týkajících se cenných papírů s jednotkovou jmenovitou hodnotou nižší než 50000 euro), a pokud nebyly následně zveřejněny konečné podmínky (které údajně uvedené údaje obsahují).

61. Vnitrostátní soud vysvětluje, že v původním řízení M. Timmel tvrdí, že základní prospekt nebyl řádně zveřejněn na burze ani v kancelářích společnosti Lehman Brothers či jejího finančního zprostředkovatele. Dotyčné dokumenty byly po určitou dobu přístupné na internetové stránce lucemburské burzy. V základním prospektu, který M. Timmel přiložil ke svým vyjádřením, se uvádí, že tento dokument byl předložen ke schválení příslušným irským orgánům ( 45 ). Vnitrostátní soud však neprovedl žádná skutková zjištění týkající se obsahu základního prospektu; který členský stát je „domovským státem“ pro účely směrnice o prospektu; či zda byly splněny postupy pro schvalování tohoto dokumentu, dodatků a konečných podmínek stanovené v dotčených právních předpisech.

62. Premisou na pozadí otázky vnitrostátního soudu je to, že údaje uvedené v Příloze V k prováděcímu nařízení byly začleněny do konečných podmínek, a nikoli do základního prospektu. Pro účely zjištění, zda lze takové údaje platně uvést v konečných podmínkách, a nikoli v prospektu, by měl vnitrostátní soud nejprve zjistit, zda byly tyto informace známy v době, kdy byl základní prospekt zveřejněn. Zadruhé by měl vnitrostátní soud zjistit, zda základní prospekt uváděl, že takové informace budou následně uvedeny v konečných podmínkách v souladu s čl. 22 odst. 5 prováděcího nařízení. Zatřetí by měl vnitrostátní soud ověřit, zda základní prospekt splňuje podmínky čl. 13 odst. 1 směrnice, jestliže byl zveřejněn po schválení příslušnými orgány.

63. Z otázky vnitrostátního soudu vyplývá, že požadované údaje nebyly zahrnuty do žádného z dodatků. Jelikož vnitrostátní soud neučinil žádná konkrétní zjištění, je nutné si klást otázku, zda předmětné údaje byly údaji, na něž se vztahuje čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu, a bylo tedy třeba je zveřejnit v dodatku.

64. V závislosti na skutkových zjištěních provedených vnitrostátním soudem platí, že pokud požadované údaje nebyly známy v době zveřejnění základního prospektu a nevztahuje se na ně čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu, je možné je zahrnout až do konečných podmínek.

65. Na rozdíl od základního prospektu či dodatku nemusí příslušné orgány schvalovat konečné podmínky před jejich zveřejněním. Aby byl tento dokument řádně zveřejněn, musí být sdělen investorům a zapsán u příslušného orgánu v okamžiku provedení veřejné nabídky co nejdříve a pokud možno před započetím dotyčné nabídky. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda k tomu skutečně došlo. ( 46 )

66. O řádné zveřejnění tedy jde v případě, že je základní prospekt zveřejněn bez požadovaných údajů podle čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení, tj. údajů uvedených v seznamu Přílohy V směrnice, pokud tyto informace nejsou známy v okamžiku schválení základního prospektu a lze je zjistit pouze v okamžiku konkrétní emise, za předpokladu, že jsou splněny požadavky čl. 22 odst. 5 prováděcího nařízení a konečné podmínky jsou sděleny investorům a uloženy u příslušných orgánů při každé veřejné nabídce co nejdříve a pokud možno před započetím dotyčné nabídky ve smyslu čl. 5 odst. 4 směrnice o prospektu.

Otázka 4

67. Vnitrostátní soud se táže, zda lze základní prospekt považovat za „snadno přístupný“ pro potenciální investory vstupující na internetovou stránku, na niž emitent poskytuje přístup, po splnění určitých podmínek, např.: (i) je vyžadována registrace nebo (ii) registrace závisí na akceptaci prohlášení o vyloučení právní odpovědnosti a poskytnutí e-mailové adresy nebo (iii) je vyžadován poplatek nebo (iv) není vyžadován poplatek, ale bezplatný přístup k požadovaným údajům ve smyslu čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení je omezen na dva dokumenty měsíčně.

68. Ze znění čl. 29 odst. 1 bodu 1 prováděcího nařízení, který upravuje zveřejňování v elektronické formě, jednoznačně vyplývá, že základní prospekt by měl být snadno přístupný investorovi při vstupu na internetovou stránku.

69. Pouhý požadavek zaregistrovat se by mohl být dle mého názoru slučitelný s tímto ustanovením, pokud by byl registrační postup pro investory bezproblémový. Podmínění přístupu na internetovou stránku registrací, akceptací prohlášení o vyloučení právní odpovědnosti ( 47 ) a poskytnutím e-mailové adresy však je dle mého názoru neslučitelné se snadnou přístupností.

70. Ačkoli je pravda, že žijeme v tzv. „informačním věku“, jak poukazují Komise a nizozemská vláda, neznamená to, jak podotýká Komise a nizozemská vláda, že všichni potenciální investoři mají e-mailovou adresu. Taková podmínka tedy automaticky vylučuje investora, který e-mail nepoužívá.

71. Požadavek akceptovat prohlášení o vyloučení odpovědnosti dále vytváří nerovnost zbraní, což je v rozporu s cílem směrnice o prospektu spočívajícím v ochraně investorů, jelikož emitent (strana disponující informacemi) může investora nutit, aby akceptoval prohlášení o vyloučení odpovědnosti, přičemž investor získá přístup k potřebným údajům o potenciálních investicích pouze v případě, že prohlášení o vyloučení odpovědnosti akceptuje. Taková podmínka může potenciální investory odradit nebo (alespoň potenciálně) snížit míru právní ochrany, které by jinak požívali.

72. Podle směrnice o prospektu by měly být výtisky prospektu zpřístupněny bezplatně ( 48 ). Bylo by proto neslučitelné s touto zásadou umožnit, aby byl vyžadován poplatek za elektronické zpřístupnění dokumentů. Je jasné, že vyžadovat po investorech zaplacení poplatku za získání přístupu na internetovou stránku přístup ztěžuje, a je tedy v rozporu s čl. 29 odst. 1 prováděcího nařízení.

73. Je-li konečně bezplatný přístup omezen na dva dokumenty měsíčně a je-li informace, kterou investor potřebuje, obsažena ve více než dvou dokumentech, odporuje takový požadavek jednoduše požadavku podle čl. 5 odst. 1 směrnice o prospektu, aby údaje zpřístupňované investorovi, které potřebuje k tomu, aby učinil informované rozhodnutí, byly uvedeny srozumitelně a umožňovaly snadnou analýzu.

74. Zastávám tedy názor, že je v rozporu s článkem 29 prováděcího nařízení, aby byl přístup k prospektu nebo základnímu prospektu podmíněn např. (i) registrací subjektu závislou na akceptaci prohlášení o vyloučení odpovědnosti a poskytnutí e-mailové adresy nebo (ii) zpoplatněním nebo (iii) omezením bezplatného přístupu k požadovaným informacím podle čl. 22 odst. 1 prováděcího nařízení na dva dokumenty měsíčně.

Otázka 5

75. Otázka 5 se týká čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice o prospektu, podle něhož se základní prospekt považuje za zveřejněný, pokud je zveřejněn několika různými způsoby ( 49 ). V rámci této otázky vnitrostátní soud řeší klasický problém výkladu ustanovení unijního práva v případě dvou rozdílných jazykových znění. Vnitrostátní soud se táže, zda musí být čl. 14 odst. 2 písm. b) vykládán v tom smyslu, že by měl být základní prospekt zpřístupněn v zapsaném sídle emitenta a v kancelářích finančního zprostředkovatele, nebo zda jde o výběr ze dvou možností, tj. emitent může dokumenty zpřístupnit v místě svého zapsaného sídla nebo v místě zapsaného sídla jeho finančního zprostředkovatele.

76. Vnitrostátní soud uvádí, že podle německého znění směrnice je správným výkladem výklad druhý. Anglické, francouzské a španělské znění směrnice však požadují, aby byly dokumenty zpřístupněny v místě obou zapsaných sídel ( 50 ).

77. Podle ustálené judikatury musí být v případě rozdílů mezi různými jazykovými verzemi textu Společenství dotčené ustanovení vykládáno podle celkové systematiky a účelu právní úpravy, jejíž část tvoří ( 51 ). Potřeba jednotné aplikace a výkladu unijní právní úpravy tedy neumožňuje, aby bylo jedno znění pojímáno odděleně, ale vyžaduje, aby bylo vykládáno na základě skutečného úmyslu zákonodárce i cíle, jehož hodlá dosáhnout, a s ohledem na všechna jazyková znění ( 52 ).

78. Žalobce, nizozemská a portugalská vláda a Komise tvrdí, že čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice by měl být vykládán v tom smyslu, že prospekt by měl být zpřístupněn současně v místě zapsaného sídla emitenta a v kancelářích finančního zprostředkovatele. Belgická vláda zaujímá odlišný přístup. Podle ní má podle čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice o prospektu emitent možnost zpřístupnit základní prospekt buď v zapsaném sídle emitenta, nebo v kancelářích finančního zprostředkovatele.

79. Připojuji se k prvně uvedenému názoru. Jelikož se jazyková znění směrnice, která jsou všechna autentická, liší, je třeba podat jednotný výklad, který je v souladu s cíli a systematikou čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice o prospektu.

80. Podle mého názoru by v případě, že je základní prospekt zveřejněn v tištěné formě, měl být zpřístupněn současně v zapsaném sídle emitenta a sídle finančního zprostředkovatele.

81. Tento výklad je v souladu s cíli směrnice o prospektu. Jak tvrdí nizozemská vláda, jedním z těchto cílů je efektivita trhu, jíž se dosáhne tím, že má emitent jediný „pas“ platný pro dotyčné cenné papíry na celém území vnitřního trhu ( 53 ). Nachází-li se zapsané sídlo emitenta v jednom členském státě a základní prospekt je v tištěné formě zpřístupněn pouze v tomto místě, avšak cenné papíry jsou nabízeny k prodeji finančními zprostředkovateli v jiných členských státech, kde není zpřístupněna tištěná verze tohoto prospektu, investoři v takových státech budou znevýhodněni. To by ohrozilo další cíl směrnice, a sice ochranu investorů.

82. Tento přístup je rovněž v souladu se systematikou této právní úpravy. Článek 14 odst. 7 směrnice stanoví, že v případě, že je prospekt zpřístupněn zveřejněním v elektronické podobě, musí emitent na požádání investorovi bezplatně poskytnout výtisk prospektu. Souhlasím s Komisí, že investoři mohou tento požadavek vznést v sídle emitenta nebo v sídle finančních zprostředkovatelů.

83. Podle mého názoru je tedy v souladu s cíli a systematikou této právní úpravy, aby byl výtisk prospektu přístupný současně v sídle emitenta i v sídle finančních zprostředkovatelů.

84. Článek 14 odst. 2 písm. b) směrnice o prospektu by tedy měl být vykládán v tom smyslu, že základní prospekt musí být přístupný v zapsaném sídle emitenta i v sídle finančních zprostředkovatelů.

Závěry

85. Mám tudíž za to, že Soudní dvůr by měl na otázky předložené Handelsgericht Wien odpovědět takto: „1) Článek 22 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 809/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003, pokud jde o údaje obsažené v prospektech, úpravu prospektů, uvádění údajů ve formě odkazu, zveřejňování prospektů a šíření inzerátů, by měl být vykládán v tom smyslu, že: — údaj, jenž musí být investorům v zásadě poskytnut podle čl. 22 odst. 1 tohoto nařízení a není znám v době schválení základního prospektu, avšak je znám v době zveřejnění dodatku k tomuto prospektu, nemusí být do prospektu zahrnut, jestliže dotyčný údaj nepřináší významnou novou skutečnost, podstatnou chybu nebo nepřesnost týkající se údajů uvedených v prospektu, které by mohly ovlivnit hodnocení cenných papírů pro účely čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu; — tato výjimka z povinnosti poskytnout jednotlivé (požadované) údaje stanovené v druhém pododstavci čl. 22 odst. 1 nařízení č. 809/2004 platí i v případě, že se (požadovaný) údaj stane známým před datem emise dotyčných cenných papírů (avšak po datu zveřejnění základního prospektu). 2) O řádné zveřejnění jde v případě, že je základní prospekt zveřejněn bez (požadovaných) údajů podle čl. 22 odst. 1 nařízen č. 809/2004, tj. údajů uvedených v seznamu Přílohy V směrnice, pokud tyto informace nejsou známy v okamžiku schválení základního prospektu a lze je zjistit pouze v okamžiku konkrétní emise, za předpokladu, že jsou splněny požadavky čl. 22 odst. 5 tohoto nařízení a konečné podmínky jsou sděleny investorům a uloženy u příslušných orgánům při každé veřejné nabídce co nejdříve a pokud možno před započetím dotyčné nabídky ve smyslu čl. 5 odst. 4 směrnice 2003/71. 3) Je v rozporu s článkem 29 nařízení č. 809/2004, aby přístup k prospektu nebo základnímu prospektu prostřednictvím internetové stránky podmíněn např. (i) registrací subjektu závislou na akceptaci prohlášení o vyloučení odpovědnosti a poskytnutí e-mailové adresy nebo (ii) zpoplatněním nebo (iii) omezením bezplatného přístupu k požadovaným informacím podle čl. 22 odst. 1 nařízení č. 809/2004 na dva dokumenty měsíčně. 4) Článek 14 odst. 2 písm. b) směrnice 2003/71 by měl být vykládán v tom smyslu, že základní prospekt musí být přístupný v zapsaném sídle emitenta i v zapsaných sídlech finančních zprostředkovatelů.“

( 1 ) – Původní jazyk: angličtina.

( 2 ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (Úř. věst. 2003, L 345, s. 64; Zvl. vyd. 06/06, s. 356) (dále jen „směrnice o prospektu“ nebo „směrnice“). Směrnice byla od té doby třikrát pozměněna, mj. směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/73/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 2003/71/ES o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a směrnice 2004/109/ES o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (Úř. věst. 2010, L 327, s. 1). Viz bod 27 níže.

( 3 ) – Výraz „prospekt“ není v předmětném právním předpise definován. Chápu jej v tom smyslu, že poukazuje na dokument zveřejňující finanční údaje o emitentovi a o cenných papírech, které jsou veřejně nabízeny nebo již byly přijaty k obchodování. Názorný příklad události, která svědčí o neblahých důsledcích rozhodnutí, jež investoři učinili bez podkladů zveřejňujících údaje v době před přijetím právní úpravy, jako je směrnice o prospektu, lze nalézt v publikaci Balen, M.: A very English deceit – The South Sea Bubble and the world’s first great financial scandal, nakladatelství Fourth Estate, 2009.

( 4 ) – Článek 5 směrnice o prospektu citovaný v bodě 7 níže.

( 5 ) – Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o údaje obsažené v prospektech, úpravu prospektů, uvádění údajů ve formě odkazu, zveřejňování prospektů a šíření inzerátů (Úř. věst. 2004, L 149, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 307) (dále jen „prováděcí nařízení“). Toto nařízení bylo mnohokrát pozměněno, mj. i nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 486/2012 ze dne 30. března 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 809/2004, pokud jde o úpravu a obsah prospektu, základního prospektu, souhrnu a konečných podmínek a pokud jde o požadavky na zveřejňování Text s významem pro EHP (Úř. věst. 2012, L 150, s. 1); viz bod 27 níže.

( 6 ) – Viz článek 22 prováděcího nařízení citovaný v bodě 15 níže.

( 7 ) – Viz například článek 5 a 8.

( 8 ) – Článek 13.

( 9 ) – Článek 14.

( 10 ) – Článek 2 odst. 1 písm. m); dále viz článek 17 a 18 uvedené směrnice týkající se schvalování prospektů příslušnými orgány domovského státu a ustanovení pro vzájemné uznávání takových prospektů na území EU.

( 11 ) – Viz také bod 4 odůvodnění.

( 12 ) – Viz čl. 2 odst. 1 písm. a). Tato definice odkazuje na čl. 1 odst. 4 směrnice Rady 93/22/EHS ze dne 10. května 1993 o investičních službách v oblasti cenných papírů (Úř. věst. 1993, L 141, s. 27; Zvl. vyd. 06/02, s. 43) (která byla od té doby novelizována a nahrazena). Uvedená definice zahrnuje akcie a jiné převoditelné cenné papíry rovnocenné akciím, dluhopisy a jiné formy dluhových cenných papírů obchodovatelné na kapitálovém trhu a jakékoli jiné běžně obchodované cenné papíry opravňující k získání takových převoditelných cenných papírů upsáním či výměnou nebo zakládající nárok na vypořádání v penězích, s výjimkou platebních nástrojů.

( 13 ) – Článek 2 odst. 1 písm. b) a c).

( 14 ) – Článek 2 odst. 1 písm. h).

( 15 ) – Článek 2 odst. 1 písm. i).

( 16 ) – Článek 2 odst. 1 písm. k).

( 17 ) – Článek 2 odst. 1 písm. r). Přiznávám, že je pro mě poněkud obtížné pochopit přesný význam slovního spojení „v případě, že existuje dodatek“ v této definici přinejměnším v anglickém znění.

( 18 ) – Článek 8 odst. 2 stanoví, že příslušný orgán může povolit vynechání určitých údajů z prospektu.

( 19 ) – Viz prováděcí nařízení uvedené v bodech 13 a 18 níže.

( 20 ) – Jinými způsoby zveřejnění prospektu je: (i) inzerát v deníku šířeném na značném území členských států, ve kterých je prováděna veřejná nabídka a (ii) zveřejnění v elektronické podobě na internetové stránce emitenta a případně na internetové stránce finančních zprostředkovatelů, kteří předmětné cenné papíry umísťují nebo prodávají, nebo na internetové stránce příslušného orgánu „domovského členského státu“.

( 21 ) – Viz bod 1 odůvodnění prováděcího nařízení.

( 22 ) – Spotřebiteli ve smyslu tohoto ustanovení jsou soukromé osoby jednající na vlastní účet, a nikoli na účet obchodní společnosti. Michael Timmel podle všeho spadá do této definice, pokud jde o jeho nákup cenných papírů.

( 23 ) – Jak je uvedeno v kopii základního prospektu přiložené k vyjádřením M. Timmela.

( 24 ) – Kód ISIN je dvanáctimístný alfanumerický kód, který identifikuje cenný papír. Tyto kódy používají všechny obchodní společnosti na celém světě.

( 25 ) – Tj. směrnice 2010/73 a nařízení č. 486/2012.

( 26 ) – Rozsudek ze dne 22. prosince 2010, Bavaria, C-120/08, Sb. rozh. s. I-13393, bod 41. Rozhodnou dobou byl rok 2006; viz bod 20 výše.

( 27 ) – Nizozemská východoindická společnost byla námořní společnost založená v roce 1602, kdy jí generální stavy Nizozemska na 21 let zaručily monopol k „provádění kolonizace“ v Asii. Je považována za první obchodní společnost, která zvýšila kapitál vydáním akcií (cca 6424588 guldenů).

( 28 ) – Viz např. s. 14 pozměněného návrhu Komise, pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (COM(2002) 460 final), a související tisková zpráva IP/01/1209 ze dne 9. srpna 2002.

( 29 ) – „Dluhopisy“ jsou finanční nástroj, resp. druh dluhového cenného papíru; majitele opravňují ke splacení dlužné částky (k datu splatnosti) a úroku a v závislosti na podmínkách jejich vydání zakládají další smluvní nároky. Obecně jsou vydávány průběžně či opakovaně po určité období v rámci plánu; dále viz definici „nabídkového programu“ v čl. 2 písm. k) směrnice v bodě 5 výše.

( 30 ) – „Tranše“ sestává z určitého počtu konkrétního druhu cenných papírů vydaných v rámci nabídkového programu.

( 31 ) – Původní návrh Komise týkající se o směrnice Evropského parlamentu a Rady o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně COM(2001) 280 doporučoval jedinou formu prospektu, a proto takové ustanovení neobsahoval. Možnost zvolit si formu prospektu byla do pozměněného návrhu (COM(2002) 460) začleněna poté, co bylo stanovisko Evropského parlamentu přijato v prvním čtení dne 14. března 2002. Viz Úř. věst. 2003, C 47 E, s. 525, a dále viz tiskovou zprávu IP/02/1209 ze dne 9. srpna 2002.

( 32 ) – Viz bod 24 odůvodnění směrnice o prospektu uvedený v bodě 4 výše.

( 33 ) – Viz čl. 5 odst. 3 směrnice o prospektu uvedený v bodě 7 výše.

( 34 ) – Článek 5 odst. 4 směrnice o prospektu.

( 35 ) – Článek 22 odst. 2 odkazuje na emitenta, předkladatele nabídky či osobu, která žádá o přijetí k obchodování na regulovaném trhu. V zájmu zjednodušení v tomto stanovisku odkazuji pouze na emitenta.

( 36 ) – Článek 22 odst. 1 provádí požadavek podle článku 7 směrnice o prospektu na zvláštní údaje, které musí být uvedeny v prospektu, aby bylo zabráněno dvojení údajů, skládá-li se prospekt z oddělených dokumentů, např. základního prospektu a konečných podmínek k němu. Viz bod 9 výše.

( 37 ) – Viz bod 7 výše.

( 38 ) – Viz například odkaz na nabídkový program v čl. 2 odst. 1 písm. k) směrnice a bod 29 výše.

( 39 ) – Viz bod 34 odůvodnění směrnice o prospektu.

( 40 ) – Viz bod 21 odůvodnění prováděcího nařízení.

( 41 ) – Článek 22 odst. 5 bod 1 prováděcího nařízení.

( 42 ) – Viz čl. 13 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 směrnice o prospektu.

( 43 ) – Viz bod 19 odůvodnění směrnice o prospektu.

( 44 ) – Viz bod 10 odůvodnění směrnice o prospektu.

( 45 ) – Zapsané sídlo společnosti Lehman Brothers se v rozhodné době nacházelo v Nizozemsku.

( 46 ) – Viz třetí pododstavec čl. 5 odst. 4 směrnice o prospektu.

( 47 ) – Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že dotyčné prohlášení o vyloučení odpovědnosti bylo komplexní a muselo být akceptováno před tím, než mohla osoba prohlížející si stránky dále pokračovat: viz bod 22 výše.

( 48 ) – Viz článek 14 odst. 2 písm. b) směrnice o prospektu. Potenciální investoři však budou muset nést náklady na pořízení novin, jestliže získávají přístup k prospektu tímto způsobem (viz čl. 14 odst. 2 písm. a)). Jde-li jako v projednávaném případě o značnou investici (viz bod 23 výše), takový náklad se nejeví jako nepřiměřený.

( 49 ) – Viz poznámka pod čarou 20 výše.

( 50 ) – V době vstupu směrnice o prospektu v platnost (31. prosince 2003) bylo členských států pouze 15 a úředních jazyků 11. V deseti z těchto jazyků bylo v čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice o prospektu použito slovo „a“. Slovo „nebo“ je použito pouze v německém znění předpisu.

( 51 ) – Rozsudek ze dne 6. října 1982, Cilfit a další, 283/81, Recueil, s. I-3415, body 18 až 20, a ze dne 1. dubna 2004, Borgmann, C-1/02, Recueil, s. I-3219, bod 25.

( 52 ) – Rozsudek ze dne 30. července 2010, Internetportal und Marketing, C-569/08, Sb. rozh. s. I-4871, bod 35 a citovaná judikatura.

( 53 ) – Viz bod 10 a 14 odůvodnění směrnice o prospektu.