CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :32 1USNESENÍ SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(první senát)
26. dubna 2010
Věc F-7/08 D EP
Peter Sc hönberger
v.
E v ropský parlament
„Řízení — Určení výše nákladů řízení“
Předmět:Návrh na určení výše nahraditelných nákladů řízení podaný na základě článku 92 
jednacího řádu.
Roz hodnutí:Výše nákladů řízení, které se nahrazují žalobci, se určuje na 12 750  eur.
Sh rnutí
1. Řízení — Náklady řízení — Určení — Nahraditelné náklady řízení — Pojem — Nutné výdaje 
vynaložené účastníky řízení
[Jednací řád So udu pro veřejnou službu, čl. 91 p ísm. b)]
2. Řízení — Náklady řízení — Určení — Skutečnosti, které je třeba vzít v úvahu
[Jednací řád So udu pro veřejnou službu, čl. 91 p ísm. b)]
3. Řízení — Nahraditelné náklady řízení — Náklady řízení vzniklé v rámci řízení o určení výše nákladů 
řízení
(Jednací řád So udu pro veřejnou službu, články 86 a 92)
1. Výše nahraditelných nákladů řízení je omezena na náklady vynaložené v souvislosti s řízením před 
Soudem a dále na náklady, které byly k tomuto účelu nutné. Krom toho, žalobci přísluší předložit 
doklady, které mohou prokázat skutečné vynaložení nákladů, jejichž nahrazení požaduje.
(viz bod 23)
Odkazy:
Tribunál: 8. července 2004 , De Nicola v. EIB, T 7/98 D EP, T-208/98 D EP a T-109/99 D EP, Sb. VS s. I-A-219 
a II-973, bod 42
Soud pro ve řejnou službu: 10. listopadu 2009 , X v. Parlament, F-14/08 D EP, Sb. VS s. I-A-1-425 a II-A-1-2303 , 
bod 21
2 ECLI:EU:F:2010 :32SHRNU TÍ–VĚCF-7/08DEP
SCHÖNBERGERv.PARLAMENT
2. Soud Unie není oprávněn určit výši odměn, které mají být zaplaceny účastníky řízení jejich vlastním 
advokátům, ale je oprávněn určit, do jaké v ýše mají být tyto odměny nahrazeny účastníkem ř ízení, 
kterému bylo uloženo n ahradit náklady řízení. Při rozhodnutí o návrhu na určení výše nákladů řízení 
není soud U nie povinen vzít v úvahu vnitrostátní sazebník, p odle něhož se stanovují odměny 
advokátů, ani případnou dohodu uzavřenou v této záležitosti me zi dotčeným účastníkem ř ízení a jeho 
zmocněnci nebo poradci. V případě neexistence předpisů Unie, které by měly povahu sazebníku, je 
soud povinen volně posoudit okolnosti věci s přihlédnutím k předmětu a povaze řízení, jeho významu 
z hlediska p ráva Unie, jakož i obtížnosti věci, rozsahu práce, kterou si soudní řízení vyžádalo od 
zúčastněných zmocněnců nebo poradců, a hospodářským z ájmům, které spor pro účastníky ř ízení 
představoval.
Co se týče výdajů na cestu vynaložených ad vokáty, ty mohou být v zásadě nahrazeny pouze výdaje na 
cestu, které advokátovi vznikly za účelem c esty z jeho ka nceláře na jednání Soudu v Lucemburku.
Není však vyloučeno, že v okamžiku, kd y Soud stanoví da tum jednání, dotčený ad vokát již přijal 
profesní závazky v jiném m ěstě, než je město, kde má sídlo jeho ka ncelář. Na povolání advokáta se 
vztahuje právo na volný pohyb služeb uvnitř Unie. Z tohoto důvodu mohou být výdaje na cestu, které 
vznikly za účelem c esty na jednání v Lucemburku z města, kde měl advokát výše uvedené profesní 
závazky, rovněž považovány za nutné výdaje. V takovém p řípadě však ad vokát m usí odůvodnit 
profesní závazek v jiném m ěstě, než je m ěsto, kd e m á sídlo jeho ka ncelář, a doložit skutečné 
vynaložení výdajů na cestu do Lucemburku, které z tohoto důvodu vznikly.
(viz body 24, 25, 36 a 37)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: výše uvedené usnesení X v. Parlament, body 22 a 23
3. Článek 92 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu týkající se postupu v případě sporu o přiznání 
náhrady nákladů řízení nestanoví, na rozdíl od článku 86 u vedeného jednacího řádu, že soud rozhoduje 
o nákladech řízení v rozsudku n ebo usnesení, jímž kon čí řízení. Pokud by totiž soud U nie, kd yž 
rozhoduje v rámci návrhu podaném n a základě článku 92 jednacího řádu, o sporu o přiznání náhrady 
nákladů řízení vzniklých v hlavním řízení, rozhodl o nákladech, kt eré jsou předmětem t ohoto sporu, 
a odděleně o nových nákladech řízení, které vznikly v rámci návrhu směřujícího ke z pochybnění 
nákladů řízení, mohl by m u být případně později předložen no vý návrh směřující ke z pochybnění 
nových nákladů řízení. Není tedy třeba rozhodnout odděleně o nákladech a odměnách vynaložených 
v řízení o určení výše nákladů řízení probíhajícím před Soudem. Při stanovení nahraditelných nákladů 
však soud Unie musí zohlednit všechny okolnosti věci až do okamžiku p řijetí usnesení o určení výše 
nákladů řízení.
(viz body 45 a ž 47)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: výše uvedené usnesení X v. Parlament, bod 40 a citovaná judikatura