11

Příloha 2 obecných pravidel nadepsaná „Obecné pokyny vedoucích správních útvarů k používání jazyků ve výběrových řízení pořádaných úřadem EPSO“ (dále jen „obecné pokyny“) uvádí: „Potvrzuje se, že obecně se ve výběrových řízeních pořádaných úřadem EPSO budou jazyky používat takto: — Stálé prvky internetových stránek úřadu EPSO budou ve všech úředních jazycích. — Oznámení o výběrových řízeních, včetně výběrových řízení pro lingvisty a výběrových řízení v souvislosti s rozšířením, jakož i obecná pravidla platná pro otevřená výběrová řízení se budou zveřejňovat ve všech úředních jazycích. — Následující testy a zkoušky se budou konat ve všech úředních jazycích: — vstupní testy (verbální a numerické uvažování), — testy porozumění jazyku ve výběrových řízeních pro překladatele, — předběžné překladatelské testy ve výběrových řízeních pro právníky-lingvisty, — postupové tlumočnické testy (na počítači) ve výběrových řízeních pro tlumočníky, — testy kompetencí (překládání nebo tlumočení) ve výběrových řízeních pro lingvisty. – […] — Hodnotící centra [Testy hodnotících center] se budou pořádat pouze ve druhém jazyce uchazečů, přičemž na výběr je angličtina, francouzština a němčina. Podobně budou ve všech úředních jazycích zveřejňovány úřadem pořádané výzvy k vyjádření zájmu pro smluvní zaměstnance. Důvodů pro omezení možnosti volby druhého jazyka je několik. Zaprvé služební zájem vyžaduje, aby noví pracovníci byli ihned schopni podávat pracovní výkon a efektivně vykonávat povinnosti spojené s oborem nebo povoláním, pro které byli najati a kterých se týkalo výběrové řízení. Angličtina, francouzština a němčina jsou jazyky, které se v orgánech používají nejčastěji. Tradičně se tyto jazyky používají na jednáních členů orgánů. Rovněž jde o nejčastěji používané jazyky při interní i externí komunikaci. Potvrzují to statistiky zdrojových jazyků textů, které překládají překladatelské služby orgánů. Vzhledem ke skutečným jazykovým požadavkům orgánů s ohledem na interní a externí komunikaci musí být jedním z kritérií podle čl. 27 prvního pododstavce služebního řádu uspokojivá znalost jednoho z těchto tří jazyků, kterou je třeba ověřit simulací reálné pracovní situace. Znalost třetího jazyka, jak stanoví čl. 45 odst. 2 služebního řádu, nemůže při náboru nahradit znalost jednoho ze tří uvedených jazyků. Zadruhé je omezení volby jazyků v následných stadiích výběrových řízení odůvodněno povahou dotyčných testů a zkoušek. V souladu s článkem 27 služebního řádu se orgány oprávněné ke jmenování v rámci orgánů Unie rozhodly upravit výběrová řízení a počínaje rokem 2010 zavedly metody hodnocení založené na kompetencích, aby mohly lépe určit, zda jsou uchazeči schopni plnit své povinnosti. Z řady vědeckých výzkumů vyplývá, že nejlepším způsobem, jak předvídat skutečný výkon, jsou hodnotící centra, která simulují reálné pracovní situace. Na celém světě se používají jako nejefektivnější metoda hodnocení. Vzhledem k délce služby a stupni mobility v rámci orgánů je takový druh hodnocení zásadní. Na základě kompetenčního rámce definovaného orgány oprávněnými ke jmenování se vybere určitý počet vhodných úkolů pro zhodnocení požadovaných kompetencí. Aby bylo zajištěno, že uchazeči budou hodnoceni spravedlivě a budou moci přímo komunikovat s hodnotiteli a ostatními uchazeči, kteří se plnění úkolu účastní, je při použití této metody mimo jiné vyžadováno, aby se hodnotící centrum konalo ve společném jazyce, nebo – za určitých podmínek – v hlavním jazyce výběrového řízení. V prvním uvedeném případě je třeba vybrat společný jazyk z jazyků, které uchazeči nejpravděpodobněji znají. V této souvislosti je třeba učinit vše pro to, aby se předešlo diskriminaci mezi uchazeči; proto je třeba všechny uchazeče testovat v jejich druhém jazyce. Ale protože také tento jazyk musí být jazykem společným, je nutné, aby možnost volby druhého jazyka byla omezena. Vzhledem k tomu, že tradiční praxe popsaná výše je v orgánech i praxí současnou, je třeba volit mezi angličtinou, francouzštinou a němčinou. V rámci hodnotících center se nehodnotí jazykové znalosti uchazečů; k účasti na testech postačuje uspokojivá znalost jednoho ze tří uvedených jazyků jako druhého jazyka (to je v souladu s minimálními požadavky stanovenými v článku 28 služebního řádu). S ohledem na skutečné potřeby služby, které jsou popsány výše, není tato úroveň znalosti jazyka v žádném směru nepřiměřená. Používání angličtiny, francouzštiny nebo němčiny jako zvoleného druhého jazyka v pozdějších stadiích výběrového řízení nepředstavuje v žádném směru diskriminaci na základě mateřského jazyka. Nejde o omezení v používání mateřského jazyka. Povinnost, aby si uchazeči zvolili druhý jazyk (angličtinu, francouzštinu nebo němčinu), který je jiný než jejich první jazyk (zpravidla mateřský nebo rovnocenný jazyk), zaručuje, že uchazeče bude možné porovnat za rovných podmínek. Rovněž je třeba zmínit, že uspokojivá znalost druhého jazyka závisí především na osobním úsilí uchazeče. Uvedený požadavek je v každém případě přiměřený s ohledem na skutečné potřeby služby. V omezení možnosti volby druhého jazyka se odráží, jaké jazyky lidé v Evropě v současné době ovládají. Angličtina, francouzština a němčina nejsou jen jazyky několika členských států Evropské unie, ale také nejrozšířenější cizí jazyky. Jsou to jazyky, které se nejčastěji vyučují jako cizí jazyk a o kterých se lidé domnívají, že je nejužitečnější se je naučit. Skutečné požadavky služby tedy zřejmě rozumně odrážejí jazykové znalosti, které lze u uchazečů očekávat, zejména s ohledem na to, že v testech kompetencí se neověřuje znalost jazyka jako taková (gramatické chyby, pravopis či slovní zásoba). Omezení možnosti volby druhého jazyka na angličtinu, francouzštinu nebo němčinu tedy nepředstavuje nepřiměřenou překážku pro osoby, které se chtějí výběrových řízení zúčastnit. Podle dostupných informací vlastně velmi dobře odpovídá tomu, na co jsou lidé zvyklí a co očekávají. Závěr, že omezení možnosti volby druhého jazyka pro určitá stadia výběrových řízení je přiměřené a nediskriminační, podporují příslušné statistiky. Angličtinu, francouzštinu nebo němčinu si například uchazeči volili nejčastěji, když ve velkých výběrových řízeních na administrátory a asistenty s obecnými profily v roce 2005 pro občany zemí EU-25 měli možnost zvolit si jako druhý jazyk jeden z 11 úředních jazyků. Statistiky výběrových řízení po reformě v roce 2010 nevykazují žádnou předpojatost ve prospěch občanů zemí, v nichž je angličtina, francouzština nebo němčina úředním jazykem. A statistiky výběrových řízení na administrátory v roce 2010 ukazují, že velký počet uchazečů si nadále volí jako svůj druhý jazyk jeden z těchto tří. Z týchž důvodů je zřejmě přiměřené požadovat, aby si uchazeči zvolili jeden z uvedených tří jazyků pro komunikaci s úřadem EPSO a pro vyplnění „hodnocení zkušeností“. Důsledkem, pokud jde o hledání rovnováhy mezi služebním zájmem a schopnostmi uchazečů, je to, že některé testy a zkoušky by se měly konat v omezeném počtu jazyků Evropské unie – jednak kvůli zajištění, aby úspěšní uchazeči měli přiměřené znalosti takové kombinace jazyků, která jim umožní efektivně plnit jejich povinnosti, jednak proto, aby mohly být použity metody výběru založené na hodnocení výkonu. Vzhledem k tomu, že oznámení o výběrových řízeních a pokyny pro uchazeče se zveřejňují ve 24 jazycích Unie a uchazeči mohou v důležitém prvním stadiu výběrových řízení používat kterýkoli z 24 jazyků, který si zvolí jako svůj mateřský jazyk, lze mít za to, že byla nalezena spravedlivá rovnováha mezi služebním zájmem a zásadou mnohojazyčnosti a nediskriminace na základě jazyka. Je tedy třeba volit případ od případu v souladu s jazykovým režimem přijatým správní radou úřadu EPSO a konkrétními potřebami orgánů, jež potřebují přijímat uchazeče, kteří budou ihned schopni podávat pracovní výkon. Jsou možné dva obecné případy: — Zaprvé, obecné profily nebo specifické profily, kde vedle obecných kompetencí jsou rozhodujícím faktorem při výběru odborné dovednosti nebo zkušenosti v konkrétním oboru nebo na konkrétní pracovní pozici. Zde je základním požadavkem schopnost pracovat a komunikovat v mnohojazyčném kontextu, kde nutnost ovládat jazyky, které se v orgánech nejčastěji používají, odůvodňuje omezení možnosti výběru z jazyků Evropské unie ve výběrovém řízení. — Zadruhé, profily, kde je obzvlášť důležitá znalost jednoho nebo více jazyků, například u lingvistů nebo jiných profilů, pro něž se výběrová řízení pořádají podle jednotlivých jazyků. Vedle hodnocení obecných kompetencí, jak je uvedeno výše v prvním scénáři, je v tomto případě nutné další testy specifických kompetencí pořádat v příslušných jazycích. I při použití tohoto přístupu by veškerá rozhodnutí o omezení počtu jazyků ve výběrových řízeních měla ponechávat prostor ke zvážení této otázky u každého jednotlivého výběrového řízení, aby byly zohledněny konkrétní potřeby orgánů v souvislosti s dotyčným profilem (profily).“