ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
V oblasti předběžných opatření není podmínka naléhavosti prokázána, pokud se jedná o návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí, kterým byl zamítnut návrh úředníka směřující k prohlášení výsledků voleb členů výboru zaměstnanců za neplatné, neboť výsledek vyvažování existujících zájmů v každém případě svědčí ve prospěch dotyčného orgánu.

Konání pravidelných voleb je totiž odůvodněno nutností zajistit, aby představy zástupců voličů odrážely zásadní změny v elektorátu, jelikož existuje nebezpečí, že po uplynutí určité doby již zastoupení neodpovídá převládajícím očekáváním voličů. Toto nebezpečí by přitom existovalo v případě, pokud by do vydání rozhodnutí unijního soudu o žalobě na neplatnost výsledků voleb do výboru zaměstnanců byl do své funkce opět uveden předchozí výbor zaměstnanců, ačkoliv unijní normotvůrce při přijetí článku 1 přílohy II služebního řádu zastával názor, že výbor zaměstnanců je nutné obnovovat nejméně každé tři roky, aby byla zajištěna jeho reprezentativnost. Úroveň reprezentativnosti předchozího výboru by nadto byla zeslabena omezením jeho pravomocí na pouhou správu běžných záležitostí. Takové omezení, které by bylo koncipováno pouze jako krátkodobé, by však mohlo narušit vnitřní řízení dotyčného orgánu vždy, kdyby se orgán měl obrátit na tento výbor nebo na jiné výbory, které od něj odvozují své složení, jako je společný výbor pro povyšování, hodnotící výbor a výbor pro sociální opatření.

V tomto ohledu, za okolností, kdy se zpochybnění voleb stávajícího výboru zaměstnanců zakládá výlučně na skutečnosti, že volební komise podruhé prodloužila dobu hlasování, aby dosáhla kvora, namísto toho, aby zorganizovala druhé kolo hlasování, které by umožnilo prohlášení hlasování za platné na základě prosté většinové účasti, je třeba poměřit širokou stávající reprezentativnost nového výboru zaměstnanců, byť je zpochybňována, a zastaralou a sníženou reprezentativnost předchozího výboru zaměstnanců a rozhodnout, že zájem dotyčného orgánu na tom, aby měl aktuální a plně funkční zastoupení zaměstnanců pověřené zajištěním stálého kontaktu s orgánem, spolupracující na řádném fungování služeb, převažuje nad zájmem voliče.

(viz body 37 až 40)
USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

(třetího senátu)

25. března 2015

Claudio Necci

v.

Evropská komise

„Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převod nároků na důchod nabytých ve vnitrostátním důchodovém systému — Návrh na započtení příspěvkových let — Opožděná stížnost — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení — Zjevná nepřípustnost“

Předmět:

Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, jenž je použitelný na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, kterou se C. Necci domáhá zrušení návrhu ze dne 18. března 2014, kterým Evropská komise na jeho žádost určila počet příspěvkových let uznaných v unijním důchodovém systému vyplývajících z převodu nároků na důchod, které nabyl v italském důchodovém systému.

Rozhodnutí:

Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná. Claudio Necci ponese vlastní náklady řízení.

Shrnutí

Žaloby úředníků – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Návrh na převod nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru v Unii, do unijního důchodového systému – Zahrnutí

(Služební řád, články 90 a 91)

Pokud jde o převod nároků na důchod nabytých ve vnitrostátním důchodovém systému do unijního důchodového systému, nemůže být návrh na započtení příspěvkových let považován za projev pouhého úmysl útvarů orgánu informovat dotčeného úředníka předtím, než skutečně obdrží jeho souhlas. Návrh na započtení příspěvkových let je totiž aktem nepříznivě zasahujícím do právního postavení dotčeného úředníka.

(viz bod 13)

Odkazy:

Soud pro veřejnou službu: rozsudek Verile a Gjergji v. Komise, F‑130/11, EU:F:2013:195, body 38 až 44 a citovaná judikatura, který je předmětem kasačního opravného prostředku projednávaného před Tribunálem Evropské unie, věc T‑104/14 P
Článek 81 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu stanoví, že je-li určitý návrh zcela nebo zčásti zjevně nepřípustný nebo po právní stránce zjevně zcela neopodstatněný, může uvedený Soud rozhodnout usnesením s odůvodněním, aniž by pokračoval v řízení.

Konkrétně odmítnutí žaloby cestou usnesení s odůvodněním přijatého na základě článku 81 jednacího řádu nejenže přispívá k hospodárnosti řízení, ale rovněž účastníkům řízení šetří náklady, které by konání jednání obnášelo, pokud se Soud po prostudování spisu ve věci považuje za dostatečně obeznámený s věcí prostřednictvím písemností v uvedeném spise a je zcela přesvědčen o zjevné nepřípustnosti žaloby nebo o tom, že žaloba je po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná, a navíc je toho názoru, že by konání jednání nemohlo přinést žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit jeho názor.

(viz body 23 a 24)

Soud pro veřejnou službu: usnesení ze dne 10. července 2014, Mészáros v. Komise, F‑22/13, EU:F:2014:189, bod 39, a ze dne 23. dubna 2015, Bensai v. Komise, F‑131/14, EU:F:2015:34, bod 28
Právo úředníka nebo zaměstnance na uznání příspěvkových let je mimoto zcela vytvořeno až po převedení kapitálové hodnoty představující jeho nároky nabyté v jiném systému do unijního důchodového systému.

Oznámení návrhu na uznání příspěvkových let započitatelných pro důchod úředníku nebo zaměstnanci, který podal žádost o převod důchodových nároků nabytých v jiném důchodovém systému do unijního důchodového systému, a tím méně pouhé podání takové žádosti nemění právní postavení dotčené osoby a nevyvolává právně závazné účinky. Úředník nebo zaměstnanec tudíž nenabyl nároků, které by mohly být porušeny použitím nových ustanovení.

Orgán tím, že přijme nová obecná prováděcí ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu, která mají za následek rozdílné zacházení s úředníky, jimž byla kapitálová hodnota představující jejich důchodové nároky nabyté v jiném systému převedena do unijního systému jednak před vstupem, a jednak po vstupu uvedených ustanovení v platnost, neporušuje zásadu rovného zacházení, jelikož rozdílné zacházení se týká úředníků, kteří netvoří jednu a tutéž kategorii.

Úředníci, u nichž nebyla kapitálová hodnota představující jejich důchodové nároky nabyté v jiném systému převedena do unijního důchodového systému v okamžiku vstupu v platnost nových ustanovení, se totiž nenacházeli ve stejné právní situaci jako úředníci, jejichž důchodové nároky nabyté před jejich nástupem do služebního poměru již byly před tímto datem předmětem převodu ve formě kapitálové hodnoty do unijního důchodového systému a vůči kterým bylo přijato rozhodnutí týkající se uznání příspěvkových let započitatelných pro důchod v tomto posledně jmenovaném systému. První z nich ještě měli důchodové nároky v jiném systému, kdežto u druhých k převodu kapitálové hodnoty majícímu za následek zánik těchto nároků a odpovídající uznání příspěvkových let v unijním důchodovém systému již došlo.

Takové rozdílné zacházení má mimoto základ také v objektivním prvku nezávislém na vůli dotyčného orgánu, a sice v rychlosti zpracování žádosti o převod dotčené kapitálové hodnoty dotyčným vnějším důchodovým systémem.

(viz bod 41)

Odkazy:

Tribunál Evropské unie: rozsudek ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, body 177 až 180
Krom toho, právo úředníka či zaměstnance na nabytí práva na uznání počtu odsloužených let vznikne v plném rozsahu teprve tehdy, kdy jsou do důchodového systému Unie převedeny kapitálové hodnody představující jeho nároky nabyté v jiném systému.

Krom toho, ani oznámení návrhu týkajícího se uznání počtu odsloužených let započitatelných pro důchod úředníkovi či zaměstnanci, který podal žádost o převod nároků na důchod nabytých v jiném důchodovém systému do důchodového systému Unie, ani tím méně pouhé podání takové žádosti, nemění právní postavení dotčené osoby a nemá závazné právní účinky. Úředník nebo zaměstnanec tedy nenabyl práv, která by mohla být porušena použitím nových pravidel.

Přijetím nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu, která mají za následek rozdílné zacházení mezi úředníky, jimž byla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod nabyté v jiném systému převedena do systému Unie jednak před vstupem uvedených ustanovení, a jednak po jejich vstupu v platnost, orgán neporušil zásadu rovného zacházení, jelikož rozdílné zacházení se týká úředníků, kteří netvoří jednu a tutéž kategorii.

Úředníci, u nichž nebyla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod nabyté v jiném systému převedena do důchodového systému Unie v okamžiku vstupu nových ustanovení v platnost, se totiž nenacházely ve stejné právní situaci jako úředníci, jejichž nároky na důchod nabyté před jejich nástupem do služebního poměru již byly před tímto datem předmětem převodu ve formě kapitálové hodnoty do důchodového systému Unie a vůči kterým bylo přijato rozhodnutí týkající se uznání počtu odsloužených let započitatelných pro důchod v tomto posledně jmenovaném systému. První z nich ještě měli nároky na důchod v jiném systému, kdežto u druhých byl převod kapitálové hodnoty vedoucí k zániku těchto nároků a odpovídajícímu uznání let služby v důchodovém systému Unie již proveden.

Kromě toho, takové rozdílné zacházení má také základ v objektivním prvku nezávislém na vůli dotčeného orgánu, tedy v rychlosti zpracování žádosti o převod dotčené kapitálové hodnoty dotčeným vnějším důchodovým systémem.

(viz bod 37)

Odkazy:

Tribunál Evropské unie: rozsudek ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, body 177 až 179
Dopis, kterým úředník jasně usiluje o to, aby bylo jeho výtkám vyhověno smírnou cestou, aniž výslovně požaduje zpětvzetí dotčeného rozhodnutí, nebo také dopis, který jasně vyjadřuje vůli žalobce napadnout rozhodnutí, které nepříznivě zasahuje do jeho právního postavení, představují stížnost ve smyslu čl. 90 odst. 2 služebního řádu. Obsah aktu má v tomto ohledu přednost před jeho formou. Správní stížnost podaná úředníkem totiž nemusí mít zvláštní formu. Postačuje, že jasným a přesným způsobem vyjadřuje vůli osoby, která jí podává, napadnout rozhodnutí, které bylo vůči ní přijato.

Lhůta pro podání stížnosti, jež je uvedena v čl. 90 odst. 2 služebního řádu, počíná běžet až poté, co úředník převezme první důchodový výměr, v němž se projevilo zrušení platby nebo snížení její výše. Platí totiž, že je-li týž peněžitý nárok i nadále dotčen zrušením platby či jejím snížením, jež se projevuje ve všech důchodových výměrech následujících po prvním výměru, ve kterém se toto zrušení či snížení projevilo, byla by připuštěním možnosti, že by protiprávnost jednoho či druhého opatření mohla být uplatněna kdykoli, a to i po mnoha měsících či letech, aniž dotčený úředník v mezidobí zpochybnil uplatnění takového opatření vůči své osobě, vážně narušena zásada právní jistoty a stabilita, kterými se musí vyznačovat vztahy mezi orgány a jejich úředníky.

(viz body 42 a 43)

Odkazy:

Soud pro veřejnou službu: rozsudek ze dne 23. dubna 2008, Pickering v. Komise, F‑103/05, EU:F:2008:45, bod 76
USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

(třetího senátu)

15. června 2016

Gabrio Marinozzi

v.

Evropská komise

„Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Důchody — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Návrhy na započtení let služby — Akt nezasahující nepříznivě do právního postavení — Nepřípustnost žaloby — Návrh na vydání rozhodnutí bez projednání věci samé — Článek 83 jednacího řádu“

Předmět:

Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, jenž je použitelný na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, kterou se G. Marinozzi domáhal zrušení „rozhodnutí ze dne 15. října 2014, kterým se stanoví výpočet započtení [v důchodovém systému Evropské unie] jeho nároků na důchod získaných před jeho nástupem do služby“ v rámci jiného systému, a v případě potřeby rozhodnutí orgánu Evropské komise oprávněného ke jmenování ze dne 29. ledna 2015, kterým byla zamítnuta jeho stížnost podaná proti „rozhodnutí“, kterým se stanoví uvedené započtení.

Rozhodnutí:

Žaloba se odmítá. Gabrio Marinozzi ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

Shrnutí

Žaloby úředníků – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Návrhy na započtení let služby za účelem převodu nároků na důchod získaných před nástupem do unijní služby do systému Unie – Vyloučení

(Služební řád úředníků, čl. 91 odst. 1 a příloha VIII čl. 11 odst. 2)

Návrh týkající se započtení let služby, oznámený úředníkovi za účelem převodu nároků na důchod získaných v rámci jiného systému do důchodového systému Evropské unie, nemá právně závazné účinky, které bezprostředně a okamžitě ovlivňují právní situaci jeho příjemce tím, že podstatným způsobem mění jeho právní postavení. Nepředstavuje tudíž akt nepříznivě zasahující do právního postavení ve smyslu čl. 91 odst. 1 služebního řádu.

(viz bod 16)

Odkazy:

Tribunál Evropské unie: rozsudky ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, bod 62, a Teughels v. Komise, T‑131/14 P, EU:T:2015:778, bod 58
CS Úřední věstník Evropské unie C 178/43

Žaloba podaná dne 16. června 2006 – Kyriazi v. Komise

(Věc F-66/06)

(2006/C 178/80)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Kalliopi Kyriazi (Clabecq, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

— zrušit rozhodnutí ze dne 12. září 2005 o jmenování žalobkyně úřednicí ve zkušební době se zařazením do platové třídy C*1, stupeň 2 a všechna následná nebo k tomu se vztahující opatření, jako například rozhodnutí zrušit její příspěvek sekretářky a po jmenování jí ho znovu nepřiznat;

— zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 6. března 2006 o zamítnutí stížnosti, kterou se žalobkyně domáhala zrušení výše uvedeného rozhodnutí;

— uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně, úspěšná účastnice interního výběrového řízení KOM/PC/04 o přestupu do vyšší kategorie byla v době svého zápisu do seznamu úspěšných kandidátů tohoto výběrového řízení a až do 31. července 2004 dočasnou zaměstnankyní Komise v platové třídě C*2 (dřívější platová třída C5). Poté pracovala do 1. listopadu 2004 u téhož orgánu jako dočasně zastupující zaměstnanec, načež byla znovu zaměstnána jako dočasný zaměstnanec a zařazena do platové třídy C*1, aniž by jí byl přiznán příspěvek sekretářky, který pobírala na základě předcházející smlouvy. Dne 16. dubna 2004 byla jmenována úřednicí ve zkušební době se stejným zařazením.

Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že správa porušila čl. 31 odst. 1 a čl. 25 druhý pododstavec služebního řádu, jakož i články 5 a 18 přílohy XIII služebního řádu. Krom toho uplatňuje porušení podstatných formálních náležitostí a porušení ustanovení o oznámení výběrového řízení, jakož i porušení několika obecných právních zásad, zejména zásady legitimního očekávání, zásady právní jistoty, zásady řádné správy a zásady rovného zacházení.

Žalobkyně se kromě toho domnívá, že nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1) je v části, která zavádí čl. 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu, protiprávní, pokud ho orgán OOJ vykládá jako oprávnění zařadit žalobkyni za porušení ustanovení článku 31 služebního řádu a několika právních zásad do platové třídy C*1, stupeň 2.

(1) Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1.
CS Úřední věstník Evropské unie C 165/36

Žaloba podaná dne 22. května 2006 – Pereira Sequeira v. Komise

(věc F-65/06)

(2006/C 165/74)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Rosa Maria Pereira Sequeira (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a J. Feld, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

— zrušit individuální rozhodnutí o změně kategorie, které vstoupilo v platnost dne 16. srpna 2005 a bylo oznámeno dne 19. září 2005;

— uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně je úspěšnou kandidátkou vnitřního výběrového řízení COM/PC/04, zveřejněného dříve, než vstoupil v platnost nový služební řád. Na základě tohoto řádu byla jmenována úředníkem a zařazena do platové třídy C*1, to znamená do stejné platové třídy, do které byla zařazena při své poslední smlouvě dočasného zaměstnance. I když totiž dříve měla výhodnější zařazení, před svým jmenováním úředníkem byla zařazena do nižší platové třídy C*1.

Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává porušení článků 31 a 62 služebního řádu a článků 5 a 2 přílohy XIII služebního řádu.

Žalobkyně mimoto uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání a zásady zachování nabytých práv.
—

sdělit orgánu oprávněného ke jmenování účinky uvedeného zrušení, tedy se zpětnou účinností ke dni jejich přechodu z kategorie C do kategorie B: 1) jmenovat žalobce do platové třídy B*5/B*6 podle článku 2 přílohy XIII služebního řádu; 2) přiznat jim základní plat, na nějž mají nárok na základě čl. 2 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu bez násobícího koeficientu; 3) zachovat pro dobu po přechodu do kategorie B body za zásluhy a body za přechod, které nasbírali v průběhu služby v kategorii C;
—

zařadit žalobce do platové třídy, která byla oznámena ve výběrovém řízení, nebo do odpovídající platové třídy podle zařazení na základě nového služebního řádu (a do odpovídajícího platového stupně podle předpisů použitelných před 1. květnem 2004);
CS Úřední věstník Evropské unie C 69/31

Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Angé Serrano v. Parlament

(Věc F-9/07)

(2007/C 69/62)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Angé Serrano (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání žalobkyně

— zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 20. března 2006, kterým byla žalobkyně od 1. května 2004 zařazena do nové platové třídy B*6, stupeň 2;

— uložit žalovanému povinnost nahradit majetkovou a nemajetkovou újmu a újmu způsobenou zásahem do služebního postupu ve výši 25 000 eur s výhradou zvýšení či snížení v průběhu řízení;

— uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně, úřednice Evropského parlamentu, která uspěla ve výběrovém řízení o postup mezi kategoriemi (z kategorie C do kategorie B) před 1. květnem 2004 – dnem vstupu v platnost reformy služebního řádu – již k Soudu prvního stupně Evropských společenství podala žalobu, kterou napadla rozhodnutí o jejím přeřazení do platové třídy B*5 (1).

Touto novou žalobou žalobkyně napadá rozhodnutí ze dne 20. března 2006, kterým ji Evropský parlament přeřadil do platové třídy B*6, stupeň 8. Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí tři žalobní důvody, které jsou svojí povahou velmi podobné žalobním důvodům ve věci T-47/05. Mimoto uvádí, že i přes své nové platové zařazení systém vyplývající z reformy služebního řádu zpochybňuje užitečný účinek jejího postupu z kategorie C do kategorie B, neboť nové platové zařazení nepředstavuje pro žalobkyni žádné zvýhodnění ve srovnání se situací, ve které se nacházejí její spolupracovníci, kteří ve výběrovém řízení o postup mezi kategoriemi neuspěli.

(1) Věc T-47/05, Angé Serrano a další v. Parlament, Úř. věst. C 93, 14.4.2005, s. 36.
CS Úřední věstník Evropské unie C 37/35

Žaloba podaná dne 30. října 2007 – Smajda v. Komise

(Věc F-135/07)

(2008/C 37/57)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Daniele Smadja (Nové Dillí, Indie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Předmět a popis sporu

Zrušení rozhodnutí Komise o jmenování žalobkyně, úřednice původně zařazené do platové třídy A*15, platového stupně 4, v rozsahu, v němž stanoví její zařazení do platové třídy A*15, platového stupně 1, poté, co byla po zrušení jejího prvního jmenování znovu jmenována na pracovní místo ředitelky ředitelství RELEX.B. Návrh na náhradu majetkové a nemajetkové újmy

Návrhová žádání žalobkyně

— zrušit rozhodnutí o jmenování žalobkyně ze dne 21. prosince 2006 v rozsahu, v němž se týká jejího zařazení jakožto ředitelky do platové třídy A*15, platového stupně 1 a stanoví její roky služby v platové třídě ode dne 1. listopadu 2005, poté, co byla dne 15. listopadu 2005 znovu jmenována na pracovní místo ředitelky ředitelství RELEX.B „Mezinárodní vztahy a lidská práva“, přičemž k novému jmenování došlo po zrušení jejího prvního jmenování na stejné pracovní místo rozsudkem Soudu prvního stupně ze dne 29. září 2005, Napoli Buzzanca v. Komise, T-218/02;

— uložit žalované zaplacení náhrady nemajetkové a majetkové újmy a újmy spojené se zásahem do služebního postupu žalobkyně, ve výši 25 000 eur;
CS Úřední věstník Evropské unie C 8/32

Žaloba podaná dne 31. října 2007 – Vinci v. Evropská centrální banka

(Věc F-130/07)

(2008/C 8/58)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Fiorella Vinci (Schöneck, Německo) (zástupce: B. Karthaus, advokát)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání žalobce

— Určit, že uložení dopisu žalované ze dne 5. března 2007 (07) 139a H KK7bk HEAL a dopisu ze dne 5. března 2007 (07) 139b H KK/bk HEAL, jakož i uložení „Medical Certificate“ Dr. Schöna ze dne 24.dubna 2007 do osobního spisu, jakož i uložení výsledku vyšetření Deutsche Klinik für Diagnostik ze dne 2. dubna 2007 týkajícího se zdravotního stavu žalobkyně do zdravotních záznamů je protiprávní;

— určit, že rozhodnutí žalované ze dne 3. září 2007 (07) 772 PSR JMC/cc APPE, ve kterém odmítla vymazat osobní údaje obsažené v dokumentech uvedených v bodě 1 je protiprávní;

— určit, že rozhodnutí žalované ze dne 5. března 2007 podrobit žalobkyni lékařskému vyšetření je neplatné;

— uložit žalované, aby žalobkyni zaplatila 10 000,00 eur;

— uložit žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se prvním návrhem domáhá, aby Soud určil, že uložení dokumentů uvedených v návrhu do jejího osobního spisu, resp. do odděleně vedených zdravotních záznamů, je protiprávní. Druhý návrh směřuje k určení, že odmítnutí žalované vymazat protiprávně získané osobní údaje je protiprávní. K odůvodnění se uvádí, že Staff Rule 5.13.4. Evropské centrální banky (ECB), která jednak nezmocňuje ke zpracování kategorií osobních údajů uvedených v článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (dále jen „nařízení č. 45/2001“), a jednak nestanoví v rozporu s čl. 10 odst. 2 písm. b) nařízení č. 45/2001 účel, který by činil zpracování nezbytným, brání získávání zdravotních údajů, jakož i jejich ukládání.

Ve třetím návrhu se navrhuje zrušení rozhodnutí Komise ze dne 5. března 2007, kterým bylo nařízeno, aby se žalobkyně podrobila lékařskému vyšetření. Žalobkyně dovozuje neplatnost z námitky zneužití pravomoci, jakož i z nerespektování zásadních formálních předpisů, které vyplývají ze Staff Rule 5.13.4. Staff Rule 5.13.4. stanoví, že další zdravotní opatření, jako např. prohlídky, může nařídit pouze „Medical Adviser“ ustanovený ECB, nikoliv přímý nadřízený žalobkyně.

Krom toho žalobkyně požaduje náhradu nemateriální újmy, která jí vznikla tím, že se musela podrobit obsáhlému lékařskému vyšetření, aniž by pro to existoval dostatečný právní základ.