(viz body 41–43)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 44, 51)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 48–50, 58, 59)

V tomto ohledu se podle čl. 2 odst. 7 písm. a) druhého pododstavce nařízení č. 1225/2009 vhodná třetí země s tržním hospodářstvím vybere přiměřeným způsobem s přihlédnutím ke všem spolehlivým informacím, které jsou k dispozici v době výběru. Unijním orgánům totiž přísluší, aby se s přihlédnutím ke všem nabízejícím se alternativám snažily nalézt třetí zemi, kde je cena obdobného výrobku vytvářena za okolností co nejvíce srovnatelných s okolnostmi země vývozu, musí se ovšem jednat o zemi s tržním hospodářstvím. Ze znění a struktury uvedeného ustanovení vyplývá, že cílem přednostního použití základní metody stanovené tímto ustanovením je, aby byla vhodně určena běžná hodnota v zemi vývozu na základě volby třetí země, kde je cena obdobného výrobku vytvářena za okolností co nejvíce srovnatelných s okolnostmi země vývozu, musí se ovšem jednat o zemi s tržním hospodářstvím.

Co se týče určení běžné hodnoty výrobku v případě dovozu ze zemí bez tržního hospodářství, tato hodnota se podle čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, v zásadě určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Cílem tohoto ustanovení je zabránit zohlednění cen a nákladů platných v zemích, které nemají tržní hospodářství, jelikož tyto parametry obvykle nejsou výsledkem působení tržních sil.

(viz body 55, 56)

V tomto ohledu, v případě, kdy žádná z požádaných společností není ochotna spolupracovat a kdy Komise z tohoto důvodu použije podpůrnou metodu stanovenou v čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení č. 1225/2009 spočívající v určení běžné hodnoty dotyčného výrobku „na jakémkoli jiném přiměřeném základě, přísluší unijním orgánům, aby s veškerou požadovanou řádnou péčí přezkoumaly informace, které mají k dispozici a mezi nimiž figurují zejména statistiky Eurostatu, pro účely zjištění, zda lze použít srovnatelnou zemi ve smyslu uvedeného ustanovení. Pokud přitom požádaná společnost souhlasí se spoluprací s Komisí, a Komise proto použije základní metodu předepsanou tímto ustanovením spočívající v určení běžné hodnoty na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím nebo ceny, za niž se prodává výrobek z takové třetí země do jiných zemí, je Komise zbavena povinnosti tyto statistiky přezkoumat.

(viz body 65–67)

(viz bod 69)

Pokud jde o použití externích znalců v rámci antidumpingového šetření, platí, že není-li dán nějaký konkrétní důvod, je třeba mít v zásadě za to, že unijní orgány jsou schopny dostatečně posoudit relevantní údaje samy.

(viz body 75–78)

Viz znění rozhodnutí.

Co se týče použití vzorků za účelem výpočtu rozpětí cenového podbízení ze strany dumpingového dovozu ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie, ani čl. 17 odst. 1 nařízení č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, ani článek 3 uvedeného nařízení ani zásada rovného zacházení nevyžadují použít stejnou metodu pro výběr vzorku vyvážejících výrobců a vzorku výrobců v Unii. Naopak z čl. 17 odst. 2 tohoto nařízení vyplývá, že konečný výběr stran, typů výrobků nebo obchodů provádí Komise v souladu s ustanoveními o výběru vzorku.

V tomto ohledu lze použití dvou různých metod při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé odůvodnit zejména tím, že tyto vzorky mají odlišné cíle. Pokud jde o vzorek vyvážejících výrobců, je totiž jeho cílem zahrnovat co největší počet dovozů tak, aby se průměrné dovozní ceny zjištěné pro jednotlivé typy výrobku co nejvíce blížily skutečnému průměru, a odrážely tak co nejpřesněji tlak na ceny vyvíjený na výrobní odvětví Unie. Pokud jde o vzorek výrobců v Unii, slouží tento vzorek k ověření, zda průměrné dovozní ceny zjištěné pro jednotlivé typy výrobku mají podobné účinky na všechny výrobce v Unii, nebo zda existuje zvláštní kategorie výrobců, která je obzvláště zasažena. Mimoto není nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, jelikož je takové rozložení pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost.

(viz body 87, 88, 90)