Keywords

Summary



Keywords

1. Žaloba na neplatnost – Právní zájem na podání žaloby

(Článek 230 čtvrtý pododstavec ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, čl. 9 odst. 3)

2. Životní prostředí – Znečištění ovzduší – Směrnice 2003/87 – Národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů

(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, čl. 9 odst. 3)

3. Životní prostředí – Znečištění ovzduší – Směrnice 2003/87 – Národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů

(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, čl. 9 odst. 3)

4. Životní prostředí – Znečištění ovzduší – Směrnice 2003/87 – Národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP)

(Článek 226 ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, čl. 9 odst. 3)

5. Žaloba na neplatnost – Akty napadnutelné žalobou – Pojem – Akty, které mohou ovlivnit určité právní postavení

(Článek 230 ES)

6. Životní prostředí – Znečištění ovzduší – Směrnice 2003/87 – Národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů

(Článek 88 odst. 3 ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, čl. 9 odst. 3)

7. Životní prostředí – Znečištění ovzduší – Směrnice 2003/87 – Národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů

(Článek 88 odst. 3 ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87, čl. 9 odst. 3)

8. Životní prostředí – Znečištění ovzduší – Směrnice 2003/87 – Národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP)

(Články 87 ES a 88 ES; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87)

Summary

1. Žaloba na neplatnost podaná fyzickou nebo právnickou osobou je přípustná pouze v případě, že tato osoba má zájem na zrušení napadeného aktu. Předpokladem takového zájmu je, že samotné zrušení napadeného aktu může vyvolat právní následky, a že žaloba tak může ve svém výsledku přinést prospěch straně, která ji podala.

Co se týče rozhodnutí Komise, jež se týká národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP), které odmítlo uvedený NAP pouze v rozsahu, v němž tento stanovil některá opatření k provádění následných úprav v přidělování povolenek na emise, přičemž je prohlásilo za neslučitelná s kritérii č. 5 a 10 přílohy III směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, existence právního zájmu na podání žaloby závisí na právní povaze vyšetřovacího řízení a rozhodovací pravomoci Komise podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, a zejména na tom, zda uvedené rozhodnutí obsahuje povolení celého NAP.

(viz body 96, 98)

2. Předběžná kontrola prováděná Komisí na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, po oznámení národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP) členským státem, nutně nevede k přijetí rozhodnutí o povolení vzhledem k tomu, že Komise musí zasáhnout pouze potud, pokud považuje za nezbytné vznést námitky k některým aspektům oznámeného NAP, a přijmout odmítavé rozhodnutí v případě, že členský stát odmítne změnit svůj NAP. Námitky i odmítavé rozhodnutí se krom toho musejí vejít do tříměsíční lhůty od oznámení NAP. Jinak se totiž oznámený NAP stává konečným a vztahuje se na něj domněnka legality umožňující členskému státu, aby jej provedl v průběhu dotyčného alokačního období. Tato konkrétní kontrola tedy spočívá na domněnce legality státního opatření, které podléhá pouze dočasnému zákazu provedení. Z toho vyplývá, že žádné rozhodnutí Komise o odmítnutí NAP nebo některých jeho částí, a to i v případě, kdy zahrnuje výslovný souhlas Komise s jeho ostatními částmi nebo důvody, proč k nim Komise nehodlá vznášet námitky, a v případě, kdy po něm následuje přijetí změn uvedeného NAP, nelze považovat za povolení jakožto akt zakládající práva, protože opatření oznámená v tomto kontextu již ze své povahy takové povolení nevyžadují.

(viz bod 115)

3. Účelem vyšetřovacího řízení zahájeného podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, vedle možnosti Komise provést předběžnou kontrolu, je zaručit členským státům právní jistotu a umožnit jim, aby se urychleně dověděly o způsobu, jak mohou přidělovat povolenky na emise a spravovat systém pro obchodování s povolenkami na základě svého národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP) v průběhu dotyčného alokačního období. Se zřetelem k omezené délce trvání tohoto období totiž existuje legitimní zájem jak Komise, tak členských států na tom, aby každý spor ohledně obsahu NAP byl rychle vyřešen a aby tento NAP nebyl po dobu své platnosti vystaven riziku zpochybnění ze strany Komise. Krom toho by uskutečňování cílů směrnice 2003/87 způsobem efektivním z hlediska nákladů a ekonomicky účinným bylo zmařeno vyslovením zákazu provést NAP, dokud Komise nepřijala rozhodnutí o povolení.

(viz body 117–118)

4. Při neexistenci obecné povolovací pravomoci Komise stricto sensu ve vztahu k národnímu alokačnímu plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP) oznámenému členským státem nemůže neuplatnění námitek Komisí k uplynutí tříměsíční lhůty uvedené v čl. 9 odst. 3 první větě směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství zakládat žádnou právní domněnku nebo fikci o povolení NAP. V tomto ohledu disponuje Komise toliko zúženou pravomocí kontrolovat a odmítnout, která se omezuje pouze na kritéria vyjmenovaná v příloze III a v ustanoveních článku 10 uvedené směrnice. Jediným následkem uplynutí této lhůty tedy je, že NAP, u nějž platí domněnka legality s výhradou námitek Komise, se stává konečným a může být členským státem proveden, aniž by se vyžadovalo jakékoli obecné povolení Komise. Toto posouzení je potvrzeno skutečností, že čl. 9 odst. 3 této směrnice nestanoví výslovné pravidlo, které by zavádělo takovou právní domněnku nebo fikci, což by kromě toho vedlo k narušení kontrolní pravomoci, kterou je Komise nadána podle článku 226 ES a kterou musí mít možnost využít.

(viz body 120–122)

5. Pouze výrok rozhodnutí může vyvolávat právní účinky, a tudíž nepříznivě zasahovat do právního postavení, nehledě na důvody, na nichž toto rozhodnutí spočívá. Naopak posouzení uvedené v odůvodnění rozhodnutí nemůže být jako takové předmětem žaloby na neplatnost a může podléhat kontrole legality soudu Společenství pouze potud, pokud jakožto odůvodnění aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení představuje nezbytný podklad pro výrok tohoto aktu nebo pokud mohou tyto důvody přinejmenším změnit podstatu toho, co bylo rozhodnuto ve výroku dotyčného aktu. Výrok aktu, který je v zásadě neoddělitelný od jeho odůvodnění, musí být v případě potřeby vykládán s přihlédnutím k odůvodnění, které vedlo k jeho přijetí.

Vzhledem k tomu, že výrok rozhodnutí Komise, které se týká národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, neobsahuje právně závazné stanovisko ohledně určitého pravidla, odůvodnění tohoto rozhodnutí týkající se uvedeného pravidla a jeho případné slučitelnosti s pravidly týkajícími se státních podpor se v rámci žaloby na neplatnost směřující proti tomuto rozhodnutí podle článku 230 ES vymyká kontrole soudu Společenství a nemůže zakládat žádný právní zájem hospodářského subjektu na podání žaloby.

(viz body 127, 130)

6. Povinnost členského státu na základě čl. 88 odst. 3 ES oznámit Komisi každý návrh směřující k zavedení státní podpory se z právního hlediska liší od povinnosti týkající se oznámení národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP) podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a v zásadě je na ní nezávislá. Rozhodnutí založené pouze na čl. 9 odst. 3 této směrnice, a nikoli na článcích 87 ES a 88 ES, Komisi umožňuje provést ve vztahu ke znakům státní podpory obsaženým v dotčeném NAP pouze posouzení prima facie z hlediska práva státních podpor, které nemůže nijak ovlivnit fakt, že může být vydáno formální rozhodnutí ve smyslu čl. 88 odst. 3 třetí věty ES.

(viz bod 133)

7. Ani směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, přijatá pouze na základě článku 175 ES, a nikoli na základě článku 89 ES, ani právně nezávazná opatření přijatá v tomto kontextu nemohou platně omezovat rozsah a užitečný účinek pravidel týkajících se kontroly státních podpor. S výhradou povinnosti Komise počítat s možností vzniku rozporu mezi ustanoveními národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů (NAP) a právem státních podpor v rámci vyšetřovacího řízení podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, jakož i možnosti, že oznámení NAP může představovat též oznámení ve smyslu čl. 88 odst. 3 ES, uvedená směrnice nemůže bez příslušného právního základu představovat lex specialis umožňující kontrolu státních podpor v rámci vyšetřovacího řízení podle téhož čl. 9 odst. 3.

(viz body 132, 134)

8. Kritérium č. 5 přílohy III směrnice 2003/87 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, které stanoví, že je nutno dodržovat články 87 ES a 88 ES také v kontextu provádění národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů, je pouze výrazem ustálené zásady práva Společenství, podle níž musí být každý akt sekundárního práva proveden takovým způsobem, aby neporušoval pravidla Smlouvy nebo jiná pravidla primárního práva, jako jsou obecné zásady práva nebo základní práva. Tato obecná povinnost dodržovat právo Společenství však nemůže znamenat, že má být vedeno správní řízení na základě všech relevantních procesních a hmotněprávních ustanovení, jako jsou ustanovení nařízení č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 88 ES, nýbrž Komisi ukládá, aby provedla pouze posouzení prima facie v rámci směrnice 2003/87. Vyšetřovací řízení podle čl. 9 odst. 3 této směrnice konečně Komisi v žádném případě neumožňuje, aby členským státům dovolila odchýlit se od ustanovení práva Společenství, která v ní nejsou obsažena.

(viz bod 135)