ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – Flavourstream SRLv. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

(Věc C-822/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Podpoložky sazebníku 1702 90 95, 2912 49 00 a 3824 90 92 - Vodný roztok“)

(2021/C 289/12)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel Alba Iulia

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

Další účastnice řízení: Flavourstream SRL

Výrok

Kombinovaná nomenklatura obsažená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění vyplývajícím z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1101/2014 ze dne 16. října 2014, musí být vykládána v tom smyslu, že vodný roztok získaný tepelným rozkladem dextrózy, který se skládá zejména z aldehydů a ketonů rozpustných ve vodě, nespadá do podpoložky 1702 90 95 této nomenklatury, která zahrnuje zejména invertní cukr a ostatní cukr a směsi cukerného sirupu obsahující 50 % hmotnostních fruktózy v sušině nezařazené do ostatních položek a podpoložek čísla 1702 uvedené nomenklatury, ani do její podpoložky 2912 49 00, která se týká „ostatních“ aldehydalkoholů, aldehydetherů, aldehydfenolů a aldehydů s jinou kyslíkatou funkcí, nýbrž spadá do podpoložky 3824 90 92 téže nomenklatury, která zahrnuje „Chemické výrobky nebo přípravky, sestávající převážně z organických sloučenin, jinde neuvedené ani nezahrnuté“„v kapalném stavu při 20 oC“, má-li případná výživná hodnota tohoto roztoku pouze podružný význam ve vztahu k jeho funkci jakožto chemického výrobku a potravinářské přídatné látky.

(1) Úř. věst. C 54, 17.2.2020.
Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – EB v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre

(Věc C-326/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 5 - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy a poměry na dobu určitou - Zneužívání - Preventivní opatření - Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru - Univerzitní výzkumní pracovníci“)

(2021/C 289/05)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastníci původního řízení

Žalobce: EB

Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre

Za přítomnosti: Federazione Lavoratori della Conoscenza – CGIL (FLC-CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Anief – Associazione Professionale e Sindacale, Confederazione Generale Sindacale, Cipur – Coordinamento Intersedi Professori Universitari di Ruolo

Výrok

Ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je uvedena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které je, pokud jde o zaměstnávání univerzitních výzkumných pracovníků, stanovena podmínka, aby byly tyto smlouvy na dobu určitou uzavřeny na dobu tří let s jedinou možností prodloužení, a to na maximální dobu dvou let, přičemž uzavření takových smluv je podmíněno tím, že jsou k dispozici zdroje „pro plánování, s cílem provádět výzkum, výuku, doplňující výuku a poskytovat služby studentům“, a prodloužení těchto smluv je podmíněno „pozitivním hodnocením vykonávaných pedagogických a vědeckých činností“, aniž by bylo nezbytné, aby tato právní úprava definovala objektivní a transparentní kritéria umožňující ověřit, že uzavírání a obnovování takových smluv opravdu odpovídá skutečné potřebě, a zda jsou vhodné k tomu, dosáhnout sledovaného cíle a zda jsou za tímto účelem potřebné.

(1) Úř. věst. C 288, 26.8.2019.
Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Győri Ítélőt – Maďarsko) – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

(Věc C-932/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Zneužívající ujednání - Směrnice 93/13/EHS - Článek 1 odst. 2 - Článek 6 odst. 1 - Úvěr vyjádřený v cizí měně - Rozdíl mezi směnným kurzem použitelným při uvolnění zapůjčených finančních prostředků a směnným kurzem použitelným při jejich splácení - Právní úprava členského státu, která stanoví nahrazení zneužívajícího ujednání ustanovením vnitrostátního práva - Možnost vnitrostátního soudu prohlásit smlouvu obsahující zneužívající ujednání za neplatnou v plném rozsahu - Případné zohlednění ochrany poskytované touto právní úpravou a vůle spotřebitele týkající se jejího použití“)

(2021/C 431/26)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Győri Ítélőt

Účastníci původního řízení

Žalobce: JZ

Žalované: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

Výrok

Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, které v případě smluv o úvěru uzavřených se spotřebitelem postihují neplatností ujednání týkající se rozpětí směnných kurzů považované za zneužívající a ukládají příslušnému vnitrostátnímu soudu, aby toto ujednání nahradil ustanovením vnitrostátního práva, které ukládá použití oficiálního směnného kurzu, aniž stanoví možnost, aby tento soud vyhověl návrhu dotyčného spotřebitele na úplné zrušení smlouvy o úvěru, i kdyby tentýž soud měl za to, že zachování této smlouvy by bylo v rozporu se zájmy spotřebitele, zejména vzhledem ke kurzovému riziku, které by posledně uvedený nadále nesl na základě jiného ujednání uvedené smlouvy, pokud je tentýž soud naproti tomu schopen v rámci výkonu své svrchované posuzovací pravomoci, a aniž by nad tím mohla převážit vůle vyjádřená tímto spotřebitelem, konstatovat, že učinění opatření takto stanovených těmito vnitrostátními právními předpisy skutečně umožňuje obnovení právní a faktické situace uvedeného spotřebitele, ve které by se nacházel, kdyby toto zneužívající ujednání nebylo sjednáno.

(1) Úř. věst. C 161, 11.5.2020.
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Queen, na žádost Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd v. The Food Standards Agency

(Věc C-579/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana zdraví - Nařízení (ES) č. 854/2004 - Čl. 5 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 882/2004 - Článek 54 odst. 3 - Hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu - Prohlídka jatečně upraveného těla a drobů po porážce - Úřední veterinární lékař - Označení zdravotní nezávadnosti - Odmítnutí - Maso prohlášené za nevhodné k lidské spotřebě - Právo na odvolání proti rozhodnutí úředního veterinárního lékaře - Účinná soudní ochrana - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie“)

(2021/C 431/15)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: The Queen, na žádost Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd

Další účastník řízení: The Food Standards Agency

Výrok

1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004, a nařízení č. 882/2004 musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které v případě, že úřední veterinární lékař odmítne umístit na jatečně upravené tělo označení zdravotní nezávadnosti a vlastník tohoto jatečně upraveného těla s tímto rozhodnutím nesouhlasí, musí úřední veterinární lékař předložit věc soudu, aby meritorně rozhodl na základě odborného stanoviska znalců navržených každou ze stran sporu, zda uvedené jatečně upravené tělo splňuje požadavky na bezpečnost potravin, avšak formálně nemůže zrušit rozhodnutí úředního veterinárního lékaře ani nařídit zrušení účinků těchto rozhodnutí.

2) Článek 54 nařízení č. 882/2004 ve spojení s bodem 43 odůvodnění tohoto nařízení a s ohledem na článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž může být rozhodnutí úředního veterinárního lékaře podle čl. 5 bodu 2 nařízení č. 854/2004, ve znění nařízení č. 882/2004, neumístit označení zdravotní nezávadnosti na jatečně upravené tělo předmětem pouze omezeného soudního přezkumu, v jehož rámci soud, který ve věci rozhoduje, může tohoto rozhodnutí zrušit z jakéhokoli důvodu, který zakládá jeho protiprávnost, včetně případu, kdy jednání úředního veterinárního lékaře sledovalo jiný účel, než pro který byl nadán pravomocemi, v případě, že nepoužil správné právní kritérium, nebo v případě, že přijal rozhodnutí, které je neopodstatněné nebo není dostatečně důkazně podloženo.

(1) Úř. věst. C 328, 30.9.2019.
1)

Článek 1 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby ve spojení s čl. 4 odst. 2 SEU musí být vykládán v tom smyslu, že strážní služba vykonávaná vojákem je vyloučena z působnosti této směrnice: — pokud je tato činnost vykonávána v rámci jeho počátečního vzdělávání, operačního výcviku nebo vojenské operace v pravém slova smyslu, — pokud se jedná o činnost natolik zvláštní, že není vhodná pro systém rotace zaměstnanců, který by umožňoval zajistit dodržování požadavků stanovených uvedenou směrnicí, — pokud se s ohledem na všechny relevantní okolnosti ukáže, že tato činnost je vykonávána v rámci mimořádných událostí, jejichž závažnost a rozsah vyžadují přijetí opatření nezbytných k ochraně života, zdraví a bezpečnosti společenství a jejichž řádný průběh by byl ohrožen, kdyby musela být dodržena všechna pravidla stanovená uvedenou směrnicí, — nebo pokud by použití uvedené směrnice na takovouto činnost tím, že by dotčeným orgánům byla uložena povinnost zavést systém rotace nebo plánování pracovní doby, mohlo být provedeno pouze na úkor řádného provedení vojenských operací v pravém slova smyslu.
4)

Článek 10 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby dopravce poskytoval řidičům prémii vypočítanou z dosažených úspor za nižší spotřebu pohonných hmot v poměru k ujeté vzdálenosti. Taková prémie by však porušovala zákaz stanovený v tomto ustanovení, pokud by namísto toho, aby byla spojená pouze s úsporou pohonných hmot, odměňovala takovou úsporu v závislosti na ujeté vzdálenosti nebo objemu přepravovaného zboží způsobem podněcujícím řidiče k jednáním, jež by mohla ohrozit bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo porušovat nařízení č. 561/2006.
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Software Incubator Ltd v. Computer Associates (UK) Ltd

(Věc C-410/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Nezávislí obchodní zástupci - Směrnice 86/653/ES - Článek 1 odst. 2 - Pojem ‚obchodní zástupce‘ - Dodání počítačového softwaru zákazníkům elektronickými prostředky - Poskytnutí licence k užívání na dobu neurčitou - Pojmy ‚prodej‘ a ‚zboží‘“)

(2021/C 471/04)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: The Software Incubator Ltd

Žalovaná: Computer Associates (UK) Ltd

Výrok

Pojem „prodej zboží“ uvedený v čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládán v tom smyslu, že může zahrnovat dodání počítačového softwaru zákazníkům elektronickými prostředky za zaplacení ceny, pokud je toto dodání spojeno s poskytnutím licence na dobu neurčitou k užívání tohoto softwaru.

(1) Úř. věst. C 255, 29.7.2019.
3)

Společnostem FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbHet WA Investments-Europa Nova Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení souvisejících s hlavním kasačním opravným prostředkem.
C 431/14

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Evropská komise v. Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

(Věc C-57/19 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Režim podpory - Článek 108 odst. 2 a 3 SFEU - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Článek 4 odst. 3 a 4 - Pojem ‚pochybnosti o slučitelnosti oznámeného opatření se společným trhem‘ - Rozhodnutí nevznášet námitky - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014 – 2020 - Kodex osvědčených postupů pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory - Kontakty ‚před oznámením‘ - Procesní práva zúčastněných stran - Kapacitní trh s elektřinou ve Spojeném království“)

(2021/C 431/13)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier a P. Němečková, zmocněnci)

Další účastníci řízení: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (zástupci: J. Derenne a D. Vallindas, advokáti a C. Ziegler, Rechtsanwalt), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně F. Shibli, S. McCrory a Z. Lavery, poté F. Shibli a S. McCrory, zmocněnci, ve spolupráci s G. Facennou, QC a D. Mackersie, barrister)

Vedlejší účastnice podporující navrhovatelku: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

Výrok

1) Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. listopadu 2018, Tempus Energy a Tempus Energy Technology v. Komise (T-793/14, EU:T:2018:790), se zrušuje.

2) Žaloba ve věci T-793/14 se zamítá.

3) Společnosti Tempus Energy Ltd a Tempus Energy Technology Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci řízení před Tribunálem Evropské unie a Soudním dvorem.

4) Polská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 148, 29.4.2019.
C 51/2

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – État luxembourgeois v. L

(Věc C-437/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Správní spolupráce v oblasti daní - Směrnice 2011/16/EU - Článek 1 odst. 1, článek 5 a čl. 20 odst. 2 - Žádost o informace - Rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace - Odmítnutí splnit uloženou povinnost - Sankce - ‚Předpokládaný význam‘ požadovaných informací - Absence jmenovité a individuální identifikace dotyčných daňových poplatníků - Pojem ‚totožnost osoby, u níž je vedeno šetření nebo vyšetřování‘ - Odůvodnění žádosti o informace - Rozsah - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinnou soudní ochranu před rozhodnutím o uložení povinnosti sdělit informace - Článek 52 odst. 1 - Omezení - Respektování podstaty práva“)

(2022/C 51/02)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour administrative

Účastníci původního řízení

Žalobce: État luxembourgeois

Žalovaná: L

Výrok

1) Článek 1 odst. 1, článek 5 a čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS musí být vykládány v tom smyslu, že žádost o informace musí být považována za žádost týkající se informací, které podle všeho zjevně nepostrádají jakýkoliv předpokládaný význam, pokud osoby, u nichž je vedeno šetření nebo vyšetřování ve smyslu posledně uvedeného ustanovení, nejsou touto žádostí identifikovány jmenovitě a individuálně, avšak dožadující orgán na základě jasných a dostatečných vysvětlení prokáže, že vede cílené šetření týkající se omezené skupiny osob, které je podložené důvodnými pochybnostmi ohledně nesplnění konkrétní zákonné povinnosti.

2) Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že držiteli informací: — kterému byla uložena peněžitá správní sankce za nevyhovění rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace v rámci výměny informací mezi vnitrostátními daňovými správami podle směrnice 2011/16, proti kterému nelze podle vnitrostátního práva dožádaného členského státu podat opravný prostředek, a — který zpochybnil legalitu tohoto rozhodnutí incidenčně v rámci žaloby podané proti rozhodnutí o uložení sankce za nesplnění této povinnosti, čímž získal minimální informace uvedené v čl. 20 odst. 2 této směrnice v průběhu soudního řízení o této žalobě,

musí být poté, co byla definitivně uznána legalita uvedených rozhodnutí, která vůči němu byla vydána, poskytnuta možnost vyhovět rozhodnutí o uložení povinnosti sdělit informace ve lhůtě, která byla za tímto účelem původně stanovena vnitrostátním právem, aniž by to vedlo k zachování sankce, která této osobě musela být uložena, aby mohla vykonat své právo na účinnou právní ochranu. Uložená sankce se stane oprávněně splatnou pouze v případě, že tato osoba nevyhoví tomuto rozhodnutí v této lhůtě.

(1) Úř. věst. C 270, 12.8.2019.
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. listopadu 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV a další

(Věc C-819/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Články 81 ES, 84 ES a 85 ES - Článek 53 Dohody o EHP - Kartelové dohody - Jednání podniků v odvětví letecké dopravy mezi Evropským hospodářským prostorem (EHP) a třetími zeměmi, ke kterému došlo za působnosti článků 84 ES a 85 ES - Žaloba na náhradu škody - Pravomoc vnitrostátních soudů používat článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP“)

(2022/C 11/02)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank Amsterdam

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV

Žalované: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Swiss International Air Lines AG, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB, SAS Cargo Group A/S

Výrok

Články 81 ES, 84 ES a 85 ES, jakož i článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992 musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní soud je příslušný k použití článku 81 ES nebo článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru v rámci soukromoprávního sporu týkajícího se žaloby na náhradu škody, která mu byla předložena po vstupu nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 [ES] v platnost, na jednání podniků v odvětví letecké dopravy mezi členským státem a třetí zemí, jinou než Švýcarsko, ke kterému došlo před 1. květnem 2004, na jednání podniků v odvětví letecké dopravy mezi členským státem a Švýcarskem, ke kterému došlo před 1. červnem 2002 a na jednání podniků v odvětví letecké dopravy mezi zemí Evropského hospodářského prostoru, která není členským státem, a třetí zemí, ke kterému došlo před 19. květnem 2005, i kdyby v souvislosti s tímto jednáním nebylo přijato žádné rozhodnutí na základě článku 84 ES nebo článku 85 ES, pokud uvedené jednání mohlo ovlivnit obchod mezi členskými státy a obchod mezi smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru.

(1) Úř. věst. C 95, 23.3.2020.
3)

Článek 6 odst. 1 třetí pododstavec rozhodnutí 2011/278 musí být vykládán v tom smyslu, že proces dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla nespadá do odvětví nebo pododvětví, u něhož se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku, pokud se tento proces týká tepla spotřebovaného za účelem výroby chladu vyvezeného a spotřebovaného v rámci subjektu, který nepodléhá systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů na úrovni Evropské unie a pochází z odvětví nebo pododvětví, u něhož se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku, jelikož tento subjekt není spotřebitelem tepla.
C 119/5

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Rumunsko v. Evropská komise. Maďarsko

(Věc C-899/19 P) (1)

(„Řízení o kasačním opravném prostředku - Institucionální právo - Občanská iniciativa - Nařízení (EU) č. 211/2011 - Článek 4 odst. 2 písm. b) - Registrace návrhu občanské inciativy - Podmínka vyžadující, aby tento návrh nespadal zjevně mimo rámec pravomocí Evropské komise, na jejichž základě může předkládat návrhy právních aktů pro účely provedení Smluv - Rozhodnutí (EU) 2017/652 - Občanská iniciativa ‚Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe‘ - Částečná registrace - Článek 5 odst. 2 SEU - Zásada svěření pravomocí - Článek 296 SFEU - Povinnost odůvodnění - Zásada kontradiktornosti“)

(2022/C 119/06)

Jednací jazyk: rumunština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rumunsko (zástupci: E. Gane, L. Liţu, M. Chicu a L.-E. Baţagoi, zmocněnci)

Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: původně I. Martínez del Peral, H. Stancu s H. Krämer, poté I. Martínez del Peral a H. Stancu, zmocněnci) a Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, zmocněnci)

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Rumunsko ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

3) Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 54, 17.2.2020.