CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2011 :181 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
10. listopadu 2011
Věc F-20/09
Mar c Juvyns
v.
Rada E v r opské u nie
„Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Povyšovací řízení 2008 — Srovnávací přezkum zásluh — 
Řízení vycházející z hodnotících zpráv za roky 2005 a 2006 — Kritérium m íry služební odpovědnosti“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 ES a 152 A E, kterou se M. Juvyns domáhá zrušení 
rozhodnutí Rady nepovýšit žalobce do platové třídy AS T 7 v rámci povyšovacího řízení 
2008 .
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Žalobce ponese vlastní náklady řízení a uhradí n áklady řízení vynaložené 
Radou.
Sh rnutí
1. Úředníci — Žaloba — Předcházející správní stížnost — Shoda m ezi stížností a žalobou — 
Totožnost předmětu a důvodu — Důvody a argumenty neobsažené ve stížnosti, ale se s tížností úzce 
související — Přípustnost
(Služební řád, články 90 a 91)
2. Úředníci — Povýšení — Srovnávací přezkum zásluh — Podmínky
(Služební řád, článek 45, příloha XIII, článek 10)
3. Úředníci — Povýšení — Srovnávací přezkum zásluh — Posuzovací pravomoc správního orgánu — 
Skutečnosti, které mo hou být vzaty v úvahu
(Služební řád, článek 43)
4. Úředníci — Povýšení — Srovnávací přezkum zásluh — Skutečnosti, které mo hou být vzaty v úvahu
(Služební řád, článek 45)
5. Úředníci — Povýšení — Stížnost nepovýšeného u chazeče — Rozhodnutí o zamítnutí — 
Povinnost uvést odůvodnění — Působnost
(Služební řád, články 25 a 45)
1. Pravidlo o shodě me zi předcházející správní stížností a žalobou se může uplatnit pouze v případě, že 
žaloba mění předmět sporu, který byl uveden ve s tížnosti, nebo její důvod, přičemž posledně uvedený 
pojem „důvod“ sporu je třeba vykládat široce.
2 ECLI:EU:F:2011 :181SHRNU TÍ–VĚCF-20/09
JUVYNSv.RADA
Pokud jde o návrhová žádání směřující ke z rušení správního aktu, je třeba „důvodem s poru“ rozumět 
zpochybnění vnitřní legality napadeného aktu nebo – a lternativně – z pochybnění jeho vnější legality.
(viz bod 41)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: 1. července 2010 , Mandt v. Parlament, F-45/07, bod 119
2. Pokud jde o úředníky f unkční skupiny AS T, článek 10 p řílohy XIII s lužebního řádu stanoví 
referenční sazby násobení pro stanovení volných pracovních míst pro ka ždý stupeň, které se liší podle 
jednotlivých služebních postupů. Vzhledem k tomu, že správa je povinna dodržet tyto sazby, orgán 
oprávněný ke j menování právem s rovnává zásluhy úředníků ve f unkční skupině AS T výlučně se 
zásluhami jiných úředníků náležejících do téhož služebního postupu.
V tomto ohledu srovnání zásluh úředníků ve f unkční skupině AS T podle služebního postupu pro účely 
řízení o povýšení neporušuje článek 45 s lužebního řádu, který stanoví srovnávací přezkum v případě 
všech úředníků způsobilých pro povýšení, jelikož článek 10 p řílohy XIII s lužebního řádu je zvláštním 
pravidlem, které se odchyluje od obecných ustanovení služebního řádu.
(viz body 42 a 43)
Odkazy:
Soudní dvůr: 22. prosince 2008 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, C-443/07 P , bod 107, potvrzující rozsudek 
Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, T-58/05, bod 129
3. I když hodnotící zpráva představuje nezbytné kri térium posouzení vždy, když je posuzována kari éra 
úředníka za účelem p řijetí rozhodnutí o jeho povýšení, článek 43 služebního řádu ukládá, aby hodnotící 
zprávy byly vypracovány nejméně jednou za dva roky. Vzhledem k tomu, že nestanoví, aby se 
povyšování uskutečňovalo se stejnou pe riodicitou jako v ypracování hodnotící zprávy, služební řád 
nevylučuje, aby o povýšení bylo rozhodnuto bez toho, aby orgán oprávněný ke j menování měl 
k dispozici nedávnou hodnotící zprávu.
Vzhledem k tomu, že služební řád a ni interní pravidla orgánů neukládají, aby vypracování hodnotící 
zprávy bylo synchronizováno s řízením o povýšení a vzhledem k tomu, že správa požívá širokou 
posuzovací pravomoc při organizování řízení o povýšení, i když je žádoucí, aby správa usilovala o to, 
aby disponovala nejnovějšími dostupnými hodnotícími zprávami za účelem r ozhodnutí o povýšení, 
nezohlednění těchto zpráv však není ve v ýjimečných případech protiprávní, a to zejména tehdy, pokud 
bylo se všemi úředníky způsobilými pro povýšení zacházeno s tejně.
Tak tomu je tím spíše, pokud je tato neexistence hodnotící zprávy výsledkem o bvyklého průběhu 
hodnotícího postupu.
(viz body 45 a ž 47 )
Odkazy:
Soudní dvůr: 17. prosince 1992 , Moritz v. Komise, C-68/91, bod 16
Tribunál: 15. listopadu 2001 , Sebastiani v. Komise, T-194/99, body 45, 46 a 49
ECLI:EU:F:2011 :181 3SHRNU TÍ–VĚCF-20/09
JUVYNSv.RADA
4. S ohledem n a omezený počet dostupných rozpočtových m íst orgán m ůže právoplatně vzít v rámci 
řízení o povýšení podpůrně v úvahu dobu, kterou úředník skutečně odpracoval a prioritně povýšit, 
jsou-l ostatní zásluhy stejné, jiné úředníky, kteří objektivně vykonávali práci soustavněji a jasně tak 
přispěli ke kon tinuitě, a tudíž k zájmu služby v průběhu referenčního období, ve v ětším rozsahu než 
žalobce.
Pokud jde v tomto ohledu o zohlednění nepřítomnosti úředníka v rámci řízení o povýšení, správa není 
povinna vzít rozdílně v úvahu počet dnů dovolené v závislosti na důvodech pro tyto nepřítomnosti.
(viz body 50 a 53)
Odkazy:
Tribunál: 13. dubna 2005 , Nielsen v. Rada, T-353/03, body 76 a 77
5. I kd yž orgán oprávněný ke j menování není povinen uvést ve s vých rozhodnutích o nepovýšení 
odůvodnění těchto rozhodnutí, je naproti tomu povinen toto odůvodnění uvést, kd yž zamítá stížnost 
uchazeče, který nebyl povýšen.
Rozsah povinnosti uvést odůvodnění totiž musí být posuzován v závislosti na kon krétních okolnostech, 
zejména na obsahu aktu, na povaze uplatňovaných důvodů a na zájmu na získání vysvětlení, který 
adresát aktu m ůže m ít. Pokud se tedy jedná o odůvodnění rozhodnutí přijatého v rámci takového 
postupu, který se dotýká ve lkého počtu jednotlivců, jako j e řízení o povýšení, nelze po orgánu 
oprávněném ke j menování požadovat, aby při zamítnutí stížnosti svoje rozhodnutí odůvodnil nad 
rámec vytýkaných skutečností uplatňovaných v uvedené stížnosti, zejména tím, že vysvětlí, z jakých 
důvodů byly zásluhy všech úředníků způsobilých k povýšení významnější než zásluhy stěžovatele.
(viz body 66 a 70)
Odkazy:
Tribunál: 26. ledna 1995 , Pierrat v. Soudní dvůr, T-60/94, body 31 a 32; 27. dubna 1999 , Thinus v. Komise, T-283/97, 
bod 73; 25. října 2005 , Salazar B rier v. Komise, T-83/03, bod 78; 23. listopadu 2006 , Lavagnoli v. Komise, T-422/04, 
bod 69
Soud pro veřejnou službu: 8. října 2008 , Barbin v. Parlament, F-81/07, bod 27