STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA

PHILIPPA LÉGERA

přednesené dne 19. ledna 2006 1( )

Věc C‑36/04

Španělské království

proti

Radě Evropské unie

„Žaloba na neplatnost – Články 3, 4 a 6 nařízení (ES) č. 1954/2003 – Řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství“

1. Projednávanou žalobou se Španělské království domáhá, aby byly zrušeny články 3, 4 a 6 nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2847/93 a zrušují nařízení (ES) č. 685/95 a (ES) č. 2027/95( ).

I – Nařízení č. 1954/2003

2. Podle čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky( ) „přijme Rada opatření Společenství, jimiž se řídí přístup k vodám a zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností“. Zejména odst. 2 písm. f) téhož článku pak uvádí opatření, jejichž účelem je „omezení intenzity rybolovu“.

3. Nařízení č. 1954/2003 představuje jedno z takových opatření. Podle čl. 1 toto nařízení „stanoví kritéria a postupy pro režim řízení intenzity rybolovu v oblastech ICES V, VI, VII, VIII, IX a X a divizích CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0“.

4. Podle čl. 2 písm. b) nařízení se rozumí „,intenzitou rybolovu‘ součin kapacity a činnosti rybářského plavidla; u skupiny plavidel se tím rozumí součet intenzity rybolovu všech plavidel ve skupině“.

5. Druhý bod odůvodnění nařízení č. 1954/2003 stanoví, že „[p]oužitelnost ustanovení o přístupu do určitých oblastí a ke zdrojům definovaných v článcích 156 až 166 a v článcích 347 až 353 aktu o přistoupení Španělska a Portugalska( ) skončila dnem 31. prosince 2002. V důsledku toho je třeba některá ustanovení nařízení Rady (ES) č. 685/95 ze dne 27. března 1995 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství( ) a nařízení Rady (ES) č. 2027/95 ze dne 15. června 1995 o zavedení režimu řízení intenzity rybolovu týkající se některých rybolovných oblastí nařízení Rady (ES) č. 2027/95, kterým se zřizuje režim řízení intenzity rybolovu a zdrojů Společenství( ) přizpůsobit nové právní situaci“.

6. Krom toho, podle třetího bodu odůvodnění nařízení č. 1954/2003 „jsou jiná ustanovení nařízení (ES) č. 685/95 a (ES) č. 2027/95 zaměřena na zavedení všeobecného systému řízení intenzity rybolovu s cílem zaručit, že nedojde ke zvýšení intenzity rybolovu, a nejsou v žádném vztahu k aktu o přistoupení Španělska a Portugalska. Uvedená ustanovení jsou důležitá pro řízení rybolovu a měla by zůstat zachována“.

7. V této souvislosti čtvrtý bod odůvodnění nařízení č. 1954/2003 stanoví, že „[s] cílem zaručit, že nedojde ke zvýšení současné celkové intenzity rybolovu, je třeba zavést nový režim řízení intenzity rybolovu v oblastech [citovaných v čl. 1 uvedeného nařízení]. Tento režim omezí intenzitu rybolovu na základě intenzity rybolovu uskutečněné v uvedených oblastech a divizích v období let 1998 až 2002“.

8. Kapitola II nařízení č. 1954/2003 se týká takto určeného režimu řízení intenzity rybolovu. Článek 3 nařízení nazvaný „Opatření týkající se odlovu při dně žijících druhů( ) a některých měkkýšů a korýšů“, jenž je součástí uvedené kapitoly, zní následovně:

„1. S výjimkou oblasti vymezené v čl. 6 odst. 1 členské státy:

a) vyhodnocují úrovně intenzity rybolovu uskutečňované plavidly o celkové délce 15 metrů nebo větší jako roční průměr v období let 1998 až 2002 v každé z oblastí ICES a každé z divizí CECAF uvedených v článku 1 pro druhy rybolovu při dně s výjimkou druhů rybolovu při dně podléhajících nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky( ), a rybolovu zaměřeného na hřebenatky, kraba německého a kraba trnitého, jak je stanoveno v příloze tohoto nařízení. Pro výpočet intenzity rybolovu se rybolovná kapacita plavidla měří instalovaným výkonem v kilowattech (kW);

b) rozdělují úroveň intenzity rybolovu v každé oblasti ICES a divizi CECAF vyhodnocenou v souladu s písmenem a) každému z druhů rybolovu uvedených v písmeni a).

2. Režimem řízení intenzity rybolovu stanoveným v odstavci 1 nesmějí být dotčeny režimy stanovené v plánech obnovy, které může Rada přijmout.

3. Jestliže Rada přijme jakýkoli plán obnovy, jehož součástí je řízení intenzity rybolovu v oblastech či divizích uvedených v článku 1 nebo v jejich částech, musí takový plán současně provést všechny nezbytné změny tohoto nařízení.

4. Nejpozději do 31. prosince 2006 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu hodnotící provádění režimu řízení intenzity rybolovu stanoveného v odstavci 1. Na základě této zprávy Rada rozhodne o všech nezbytných úpravách režimu.“

9. Krom toho článek 4 nařízení č. 1954/2003, nazvaný „Rybářská plavidla o délce 15 metrů nebo menší“, stanoví:

„1) Intenzita rybolovu plavidel o celkové délce 15 metrů nebo menších se vyhodnocuje celkově pro každý druh rybolovu a oblast nebo divizi uvedené v čl. 3 odst. 1 pro období 1998 až 2002.

2) Intenzita rybolovu u plavidel o celkové délce 10 metrů nebo menších se vyhodnocuje celkově pro každý druh rybolovu a oblast nebo divizi uvedené v čl. 6 odst. 1 pro období 1998 až 2002.

3) Členské státy zajistí, aby intenzita rybolovu těchto plavidel byla omezena na úroveň intenzity rybolovu vyhodnocenou v souladu s odstavci 1 a 2.“

10. Nařízení č. 1954/2003 mimo to zavedlo zvláštní režim řízení intenzity rybolovu pro biologicky citlivou ohraničenou oblast u pobřeží Irska. Sedmý bod odůvodnění uvedeného nařízení v tomto ohledu stanoví, že „[o]blast ležící jižním a západním směrem od Irska byla identifikována jako oblast s vysokou koncentrací nedospělého štikozubce obecného. Tato oblast podléhá zvláštním omezením používání zařízení pro lov při dně. Z téhož důvodu zachování by měla rovněž podléhat zvláštním požadavkům na omezení intenzity rybolovu v rámci výše popsaného všeobecného systému […]“.

11. Zvláštní režim řízení intenzity rybolovu v uvedené biologicky citlivé oblasti, již přesně vymezuje čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1954/2003, je určen v odstavci 2, který stanoví, že „členské státy vyhodnotí úrovně intenzity rybolovu uskutečňované plavidly o celkové délce 10 metrů nebo větší jako roční průměr v období let 1998 až 2002 pro druhy rybolovu při dně s výjimkou druhů podléhajících nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 a rybolovu hřebenatek, kraba německého a kraba trnitého, a rozdělí takto vyhodnocenou intenzitu rybolovu každému z uvedených druhů rybolovu“.

12. Článek 11 odst. 1 nařízení č. 1954/2003 stanoví, že na základě informací oznámených členskými státy Komisi tato „předloží Radě […] návrh nařízení o určení maximální roční intenzity rybolovu pro každý členský stát a pro každou oblast a druh rybolovu vymezené v článcích 3 a 6“.

13. Podle čl. 11 odst. 2 čtvrtého pododstavce téhož nařízení „[…] Rada rozhodne na návrh Komise kvalifikovanou většinou o maximální intenzitě rybolovu uvedené v odstavci 1“.

14. Na základě uvedených ustanovení přijala Rada nařízení (ES) č. 1415/2004, ze dne 19. července 2004, kterým se stanoví roční maximální intenzita rybolovu pro některé rybolovné oblasti a populace( ).

15. Toto nařízení je rovněž předmětem žaloby na neplatnost podané Španělským královstvím ve věci C‑442/04, jejíž projednání však bylo přerušeno až do doby vydání rozsudku v projednávané věci( ).

II – Žalobní důvody směřující ke zrušení

16. Španělské království uplatňuje proti článkům 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 dva žalobní důvody.

17. První žalobní důvod vychází z porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti.

18. V rámci druhého žalobního důvodu Španělské království tvrdí, že se Rada přijetím článku 6 nařízení č. 1954/2003 dopustila zneužití svých pravomocí.

19. Komisi bylo v projednávané věci povoleno vedlejší účastenství( ).

III – Právní posouzení

20. Vzhledem k tomu, že Španělské království napadá žalobou na neplatnost pouze tři články nařízení č. 1954/2003, je třeba přezkoumat její přípustnost.

A – K přípustnosti žaloby

21. Soudní dvůr na jednání vyzval účastníky řízení, aby se vyjádřili k otázce přípustnosti žaloby, a to s ohledem na ustálenou judikaturu, z níž vyplývá, že „částečné zrušení aktu Společenství je možné, pouze pokud části, jejichž zrušení je požadováno, jsou oddělitelné od zbývající části aktu“( ).

22. Španělské království má za to, že jeho žaloba je přípustná. Obzvláště uplatňuje, že jeho zájem v projednávané věci se omezuje na napadené články, a že obecně by se soud Společenství měl vyjádřit pouze k tomu, co žádá žalobce.

23. Rada vyjádřila k přípustnosti žaloby pochybnosti. Zejména uvádí, že je třeba zohlednit vztah napadených článků, totiž článků 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003, s ostatními články tohoto nařízení. Jako příklad uvádí články 7 až 14, které obsahují opatření k uplatnění pravidel upravených v napadených článcích. Domnívá se, že kdyby Soudní dvůr zrušil články 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003, články 7 až 14 by ztratily smysl, jelikož by upravovaly uplatnění kontrolních opatření neexistujícího rybolovného režimu.

24. Z uvedených důvodů se Rada domnívá, že formulace žaloby byla neúplná a že Španělské království mělo od Soudního dvora požadovat rovněž zrušení článků 7 až 14 nařízení č. 1954/2003.

25. Konečně, Komise se domnívá, že projednávaná žaloba je nepřípustná vzhledem k tomu, že články 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 představují jádro nového režimu řízení intenzity rybolovu, a že od zbývající části předmětného nařízení nejsou oddělitelné.

26. Ztotožňuji se s názorem, který na jednání vyslovila Rada a Komise.

27. Dle mého mínění jsou totiž články 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 neoddělitelné od jeho zbývající části.

28. Jak Soudní dvůr již opakovaně rozhodl, „požadavek oddělitelnosti“ prvků, jejichž zrušení je požadováno, není splněn, „pokud by částečné zrušení aktu způsobilo změnu jeho podstaty“( ).

29. Pokud jde o metodu analýzy, jež má být v tomto ohledu použita, Soudní dvůr rozhodl, že „otázka, zda by částečné zrušení měnilo podstatu napadeného aktu, představuje objektivní kritérium, a nikoliv subjektivní kritérium spojené s politickou vůlí orgánu, který sporný akt přijal“( ).

30. Právě v projednávané věci nás tato metoda analýzy vede k přesvědčení, že zrušení článků 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 by bylo s to změnit samotnou podstatu předmětného nařízení. Jak totiž název kapitoly II („Režim řízení intenzity rybolovu“), tak její obsah zahrnující uvedené tři články, svědčí o tom, že se jedná o stěžejní ustanovení, bez nichž by předmětné nařízení ztratilo své opodstatnění.

31. Na podporu tohoto názoru je třeba připomenout, že podle čtvrtého bodu odůvodnění nařízení č. 1954/2003 je jeho předmětem zavedení „nového režimu řízení intenzity rybolovu“ v dotčených oblastech ICES a divizích CECAF.

32. Tento režim v podstatě spočívá v tom, že členské státy vyhodnocují intenzitu rybolovu uskutečňovaného plavidly o celkové délce 15 metrů nebo větší (článek 3), o délce 15 metrů nebo menší (článek 4) a, pokud jde o biologicky citlivou oblast u pobřeží Irska, plavidly o celkové délce 10 metrů nebo větší (článek 6).

33. Kritéria pro provedení vyhodnocení, jež musejí členské státy splnit, jsou stanovena v článcích 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003. Spočívají zejména ve vyhodnocování úrovně intenzity rybolovu jako ročního průměru v období let 1998 až 2002 v každé z dotyčných oblastí a divizí, pro druhy rybolovu při dně i rybolovu zaměřeného na hřebenatky, kraba německého a kraba trnitého [čl. 3 odst. 1 písm. a) a čl. 6 odst. 2] a v celkovém vyhodnocení intenzity rybolovu „pro každý druh rybolovu a oblast nebo divizi uvedené v čl. 3 odst. 1 pro období 1998 až 2002“ (čl. 4 odst. 1 a 2).

34. Ze znění napadených článků tedy vyplývá, že stanovují metodu vyhodnocování úrovně intenzity rybolovu, jakož i rozhodné referenční období, totiž období let 1998 až 2002, což představuje podstatu nařízení č. 1954/2003, pokud jeho účelem je zavedení nového režimu řízení intenzity rybolovu.

35. Tuto analýzu potvrdily četné odkazy na napadené články, jež jsou provedeny jinými články uvedeného nařízení.

36. V potaz by mělo být vzato, že např. čl. 7 odst. 1 a 2, čl. 8 odst. 3, jakož i čl. 11 odst. 1 a 3 nařízení č. 1954/2003 odkazují na „druhy rybolovu vymezené [anebo uvedené] v článcích 3 a 6“ téhož nařízení.

37. Krom toho v kapitole III nazvané „Kontrolní režim“ odkazuje článek 13 nařízení č. 1954/2003, věnovaný „[z]vláštním ustanovením o kontrole“, v písm. a) na „oblasti vymezené v čl. 6 odst. 1“ uvedeného nařízení.

38. Konečně je třeba poznamenat, že některé změny nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku( ), které jsou stanoveny v článku 14 prvně uvedeného nařízení, by ztratily smysl, pokud by byly zrušeny články 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003.

39. Vzhledem ke všem uvedeným důvodům jsem přesvědčen, že projednávaná žaloba je nepřípustná, pokud se týká článků 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003, jež představují jádro nového režimu zavedeného tímto nařízením.

40. Nicméně pro případ, že by se Soudní dvůr neztotožnil s tímto stanoviskem, posoudím podpůrně oba žalobní důvody uplatňované Španělským královstvím.

B – K žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti

1. Argumenty účastníků řízení

41. Na podporu prvního žalobního důvodu, vycházejícího z porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti, Španělské království uvádí, že:

– na jedné straně referenční období let 1998 až 2002 přijaté v nařízení č. 1954/2003, jež je rozhodné pro výpočet intenzity rybolovu, odpovídá období, během něhož tento členský stát, na rozdíl od jiných členských států, podléhal restriktivnímu systému v důsledku svého přistoupení k Evropskému společenství, a že:

– na druhé straně vymezení biologicky citlivé oblasti se zvláštním režimem intenzity rybolovu se shoduje s bývalou oblastí nazývanou „Irish Box“, v níž Španělské království rovněž podléhalo restriktivnímu režimu.

42. Obecněji se Španělské království domnívá, že přechodný režim, jemuž podléhalo v důsledku svého přistoupení k Evropskému společenství, vypršel ke dni 31. prosince 2002, a že nové nařízení nemělo stanovit jako referenční právě období let 1998 až 2002. Tím totiž, že v nařízení č. 1954/2003 Rada přijala za účelem vyhodnocování intenzity rybolovu uvedené období, zachovala údajně v tomto nařízení diskriminaci existující v předešlé právní úpravě.

43. Španělské království se rovněž domnívá, že Rada nezvážila zvláštní situaci španělského loďstva vyplývající z pravidel v aktu o přistoupení, což představuje porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti.

44. Rada, za podpory Komise, se naopak domnívá, že režim stanovený nařízením č. 1954/2003 diskriminační není. V tomto ohledu zdůrazňuje, že omezení intenzity rybolovu vyhodnocené v závislosti na intenzitě uskutečněné loďstvem každého státu, v každé oblasti či divizi a pro každý druh rybolovu v období let 1998 až 2002, se použije na všechna rybářská plavidla Společenství bez ohledu na jejich státní příslušnost.

45. Krom toho má být dočasné kritérium použité Radou v uvedeném nařízení odůvodněné, vhodné a přiměřené sledovanému cíli, jímž je přispívat k trvalosti rybolovných zdrojů prostřednictvím snižování rybolovné činnosti formou omezení rybolovu rybářskými plavidly Společenství v západních vodách.

46. Konečně pokud jde o zvláštní režim řízení intenzity rybolovu v biologicky citlivé oblasti vymezené v čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1954/2003, Rada poznamenává, že tuto oblast nelze zaměňovat s oblastí „Irish Box“ uváděnou v nařízeních č. 685/95 a č. 2027/95, jelikož předmětná biologicky citlivá oblast představuje méně než čtvrtinu rozlohy oblasti „Irish Box“ a její značná část leží mimo oblast „Irish Box“. Navíc by ani existence jiných citlivých oblastí hodných ochrany nemohla zpochybnit užitečnost ochrany oblasti uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1954/2003.

2. Právní posouzení

47. Dle mého názoru Rada přijetím nařízení č. 1954/2003, zvláště pak jeho článků 3, 4 a 6, neporušila zásadu rovného zacházení či zákazu diskriminace z důvodu státní příslušnosti, v obecné rovině zaručené v čl. 12 ES, v rámci společné zemědělské politiky pak v čl. 34 odst. 2 druhém pododstavci ES.

48. Podle ustálené judikatury zahrnuje diskriminace použití odlišných pravidel na srovnatelné situace nebo použití stejného pravidla na odlišné situace( ).

49. Pokud je však odlišné zacházení ve stejných situacích anebo stejné zacházení v odlišných situacích objektivně odůvodněné, nemůže být kvalifikováno jako diskriminační( ).

50. Španělské království tvrdí, že se v porovnání s ostatními členskými státy nachází ve zvláštní situaci, a že by proto nemělo podléhat stejnému režimu řízení intenzity rybolovu, jaký se vztahuje na tyto ostatní státy.

51. Je pravdou, že Španělské království podléhalo ode dne svého přistoupení ke Společenství režimu obsahujícímu některá omezení přístupu k vodám Společenství a k jejich zdrojům. Pro správné pochopení základních rysů uvedeného režimu, jakož i postupného začleňování Španělského království do všeobecného systému řízení intenzity rybolovu, je důležité upřesnit vývoj pravidel, která byla vůči tomuto členskému státu používána.

52. Akt o přistoupení vymezuje v článcích 156 až 166 režim přístupu plavidel plujících pod vlajkou Španělska k vodám Společenství a jejich zdrojům. Tento režim omezoval rybolovná práva pro uvedená plavidla v některých oblastech vod Společenství. Například článek 157 aktu o přistoupení stanoví, že „[j]edině plavidla uvedená v článcích 158, 159 a 160 mohou provozovat rybolov, a to pouze v oblastech a za podmínek, jež tyto články stanoví“. V tomto ohledu článek 158 stanoví sestavení seznamu 300 plavidel oprávněných provozovat rybolov v oblastech ICES Vb, VI, VII, VIIIa, b a d, a podmínky, za nichž mohou být plavidla ze seznamu současně přítomna v uvedených oblastech. Mimoto stejný článek ve svém odstavci 1 in fine zavedl výluku z přístupu do oblasti zvané „Irish Box“.

53. Článek 166 aktu o přistoupení stanoví, že režim stanovený v článcích 156 až 164, včetně úprav, které bude moci Rada přijmout podle článku 162, zůstává v platnosti až do dne skončení období uvedeného v čl. 8 odst. 3 nařízení (EHS) č. 170/83( ). Toto ustanovení, později převzato do čl. 14 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3760/92( ), odkazuje na období, které skončilo dne 31. prosince 2002.

54. Podle článku 162 aktu o přistoupení, pokud se týká Španělského království, Rada přijala nařízení (ES) č. 1275/94 ze dne 30. května 1994 o úpravách režimů v kapitolách o rybolovu aktu o přistoupení Španělska a Portugalska( ).

55. Podle třetího bodu odůvodnění uvedeného nařízení, nová ustanovení o úpravách režimu stanoveného v aktu o přistoupení „musí umožnit plnou integraci Španělska a Portugalska do všeobecného systému společné rybářské politiky a musí zcela splňovat ,acquis communautaire‘, zejména pokud jde o zásady relativní stability a výjimek ze zásad volného přístupu k vodám, jak je stanoveno v [nařízení č. 3760/92]“. V témže smyslu stanoví čtvrtý a pátý bod odůvodnění nařízení č. 1275/94, že „volný přístup k vodám musí být prováděn pod dohledem rybářského úřadu, aby bylo zajištěno, že dotčená opatření jsou vhodná pro dostupné zdroje“, přičemž „tyto úpravy nesmí znamenat zvýšení v celkových úrovních existující intenzity rybolovu v divizích ICES a CECAF ani nepříznivě ovlivnit zdroje, které podléhají omezením odlovu“.

56. Článek 1 nařízení č. 1275/94 stanoví, že „[o]de dne 1. ledna 1996 se upravují režimy týkající se přístupu k vodám a ke zdrojům stanoveným v článcích 156 až 166 a 347 až 353 aktu o přistoupení Španělska a Portugalska a začleňují se do opatření Společenství stanovených v článcích 3 a 4 tohoto nařízení, která platí pro všechna plavidla Společenství, v souladu s články, které následují“. Mimoto čl. 3 odst. 1 nařízení stanoví, že „Rada přijme […] opatření Společenství týkající se podmínek přístupu do oblastí a ke zdrojům, které podléhají zvláštním pravidlům podle článků 156 až 166 a 347 až 353 aktu o přistoupení[, a že] [t]aková opatření budou zahrnovat omezení odlovu“. Konečně čl. 3 odst. 3 téhož nařízení stanoví, že tato ustanovení „se musí shodovat se zásadou nezvyšování úrovně intenzity rybolovu […]“.

57. Na základě ustanovení čl. 3 nařízení č. 1275/94 přijala Rada nařízení č. 685/95 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství. Nařízení č. 685/95 v čl. 1 „stanoví s účinkem od 1. ledna 1996 kritéria a postupy pro zavedení režimu řízení intenzity rybolovu v oblastech ICES Vb, VI, VII, VIII, IX, X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0“.

58. Článek 3 odst. 1 nařízení č. 685/95 stanoví, že „[p]ro každé loviště uvedené v příloze I, kde se loví druhy žijící při dně, členské státy vyhodnotí nezbytnou intenzitu rybolovu, a to na základě kritérií Společenství pro vyhodnocení intenzity rybolovu uvedených v příloze II“. Pokud se týká oblasti „Irish Box“, odstavec 5 téhož článku stanoví, že příslušné členské státy vyhodnotí intenzitu rybolovu v této oblasti na základě stupně stávající aktivity jejich plavidel, s výjimkou plavidel plujících pod vlajkou Španělska. Poslední věta předmětného článku nadto stanoví, že pro oblast „Irish Box“ „počet plavidel se španělskou vlajkou v této oblasti nesmí být vyšší než 40 […]“.

59. Krom toho podle článku 6 nařízení č. 685/95 přijala Rada nařízení č. 2027/95, které stanovuje roční maximální intenzitu rybolovu pro každý členský stát a loviště.

60. Konečně, s ohledem na uplynutí období použitelnosti režimu přístupu do některých rybolovných oblastí a ke zdrojům ke dni 31. prosince 2002 vymezeného v aktu o přistoupení, Rada přijala nařízení č. 1954/2003, jehož článek 15 zrušuje nařízení č. 685/95 a č. 2027/95.

61. Uvedený popis režimu řízení intenzity rybolovu platného pro Španělské království potvrzuje, že tento členský stát podléhal ode dne svého přistoupení do dne 31. prosince 2002 určitým omezením přístupu k některým rybolovným oblastem a zdrojům.

62. Popis rovněž ukazuje, že situace Španělského království se postupně vyrovnala ostatním členským státům, a to především ode dne přijetí nařízení č. 1275/94 a 685/95, přičemž některé zvláštnosti byly zachovány až do uplynutí přechodného období.

63. V průběhu referenčního období let 1998 až 2002, použitého v nařízení č. 1954/2003, tak situace Španělského království vykazovala v porovnání s ostatními členskými státy některé zvláštnosti, jako například omezení počtu španělských rybářských plavidel současně přítomných v oblasti „Irish Box“ na 40.

64. V důsledku výše uvedeného je nejprve třeba přezkoumat, zda je objektivně odůvodněné uplatňovat podle článků 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 stejný režim řízení intenzity rybolovu, založený zejména na zohlednění úrovní intenzity rybolovu prováděného v období 1998 až 2002, na Španělské království a na ostatní členské státy.

65. Nejprve musím poznamenat, že uvedené nařízení stanovilo metodu vyhodnocování intenzity rybolovu založenou na objektivním kritériu, a to kritériu intenzity rybolovu uskutečněného během nedávného referenčního období. Referenční období je totožné pro všechny členské státy. Jak prokázala Rada, omezení intenzity rybolovu v závislosti na intenzitě rybolovu loďstva každého státu v každé oblasti a pro každé loviště během období 1998 až 2002 stanoveného články 3, 4 a 6 nařízení č. 1954/2003 se použije na všechna rybářská plavidla Společenství bez ohledu na jejich státní příslušnost.

66. Domnívám se, že kritérium použité Radou k omezení intenzity rybolovu v závislosti na intenzitě uskutečněné v nedávném období je objektivní povahy a, s ohledem na cíl zaručit trvalost rybolovných zdrojů, odůvodněné.

67. Je třeba totiž poznamenat, že nový režim řízení intenzity rybolovu zavedený nařízením č. 1954/2003 si za cíl klade právě „zaručit, že nedojde ke zvýšení současné celkové intenzity rybolovu“( ). Krom toho zákonodárce Společenství opakovaně potvrdil nutnost dodržování zásady relativní stability rybolovných činností( ).

68. Cíl „všeobecného omezení intenzity rybolovu“( ) vyžaduje udržení maximální roční intenzity rybolovu podle druhů, oblastí a populací a podle členských států. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že pátý bod odůvodnění nařízení č. 1415/2004, jehož předmětem je stanovit roční maximální intenzitu rybolovu pro každý členský stát, každou oblast a populaci vymezenou v článcích 3 a 6 nařízení č. 1954/2003, stanoví, že roční maximální intenzita rybolovu „by měla být rovna jedné pětině celkové intenzity rybolovu [plavidel plujících pod vlajkou členského státu] v pětiletém období 1998 až 2002“.

69. Za těchto podmínek a s ohledem na cíl nezvyšování intenzity rybolovu považuji za objektivně odůvodněné, že v roce 2003 byl pro všechny členské státy stanoven režim omezující intenzitu rybolovu na základě intenzity rybolovu uskutečněné každým členským státem v dotyčných oblastech a divizích v období 1998 až 2002.

70. Po zvážení výše uvedených skutečností nemůže být, podle mého názoru, všeobecný systém řízení intenzity rybolovu stanovený články 3 a 4 nařízení č. 1954/2003 kvalifikován jako diskriminační.

71. Konečně, pokud jde o biologicky citlivou oblast stanovenou v čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1954/2003, z písemností ve spisu vyplývá, že přesah této oblasti do oblasti „Irish Box“ je pouze omezený, jelikož biologicky citlivá oblast pokrývá méně než polovinu oblasti „Irish Box“( ). Za těchto podmínek lze jen ztěží tvrdit, že by čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1954/2003 prodlužoval k újmě Španělského království restriktivní režim, jemuž na základě nařízení č. 685/95 podléhalo v oblasti „Irish Box“ v období let 1998 až 2002. Dále je metoda vyhodnocování intenzity rybolovu v biologicky citlivé oblasti uvedené v tomtéž článku rovněž založena na objektivním kritériu, a sice kritériu intenzity rybolovu uskutečňovaného plavidly o celkové délce 10 metrů nebo větší jako ročního průměru období let 1998 až 2002, což se mi jeví jako odůvodněné vzhledem k cíli omezit intenzitu rybolovu v oblasti s vysokou koncentrací nedospělého štikozubce obecného.

72. Podle mého názoru proto první žalobní důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti není opodstatněný a měl by být zamítnut.

C – K žalobnímu důvodu vycházejícímu z předpokladu, že se Rada přijetím článku 6 nařízení č. 1954/2003 dopustila zneužití svých pravomocí

1. Argumenty účastníků řízení

73. V rámci druhého žalobního důvodu Španělské království uvádí, že se Rada přijetím článku 6 nařízení č. 1954/2003 dopustila zneužití svých pravomocí, jelikož skutečným cílem vymezení biologicky citlivé oblasti nebylo zachování populací nedospělého štikozubce obecného, nýbrž prodloužení omezení, jimž španělské loďstvo již podléhalo v oblasti „Irish Box“.

74. Španělské království se totiž domnívá, že pokud by sledovaným cílem skutečně bylo zachování populací nedospělého štikozubce obecného, musela by být opatření shodná s opatřeními stanovenými v článku 6 nařízení č. 1954/2003 použita i na jiné oblasti západních vod. Mimoto uplatňuje, že přijímání technických opatření tohoto druhu se řídí nařízením Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů( ).

75. Rada má, naopak, jednak za to, že možnost rozhodnout o opatřeních dočasně zakázat nebo uzavřít rybolov druhu určeného v rámci nařízení č. 850/98 nemá dopad na legalitu nebo účelnost napadených opatření, a jednak, že stejným právním základem nařízení č. 1954/2003, jakož i případného zahrnutí technického opatření pro zachování nedospělého štikozubce obecného do rámce nařízení č. 850/98, je článek 37 ES. Z toho vyplývá, že Rada neobešla žádný zvláštní postup.

76. Komise uplatňuje, že zákonodárce Společenství disponuje rozsáhlou posuzovací pravomocí při posuzování komplexní hospodářské situace, tedy i v případě společné rybářské politiky. Komise dále zdůrazňuje, že zvláštní režim řízení intenzity rybolovu v biologicky citlivé oblasti zohledňuje vysokou koncentraci nedospělého štikozubce obecného, a že účelem takového režimu je chránit uvedenou oblast a zaručit, že maximální intenzita rybolovu stanovená pro západní vody v ní nebude uskutečňována. Konečně podle Komise skutečnost, že by mohly existovat i jiné biologicky citlivé oblasti anebo že by měla být přijata i jiná opatření, není s to prokázat, že by se Rada dopustila zneužití svých pravomocí ani že by zjevným způsobem překročila meze svého prostoru pro uvážení.

2. Právní posouzení

77. Podle ustálené judikatury Soudního dvora „je akt postižený zneužitím pravomoci, pouze pokud je na základě objektivních, relevantních a shodujících se indicií zřejmé, že byl přijat za výlučným nebo alespoň rozhodujícím účelem dosáhnout jiných cílů, než kterých se dovolává, nebo obejít zvláštní postup stanovený ve Smlouvě pro případ vzniku okolností daného případu“( ).

78. Stejně jako Rada a Komise se ani já nedomnívám, že by přijetí článku 6 nařízení č. 1954/2003 bylo zneužitím pravomocí ze strany Rady.

79. Na jedné straně totiž Španělské království neprokázalo, že by byl zvláštní režim řízení intenzity rybolovu použitý na biologicky citlivou oblast přijat v prvé řadě za jiným účelem, než je podpora zachování populací nedospělého štikozubce obecného.

80. Na druhé straně jsem přesvědčen, že ani okolnost, že by technická opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů mohla být přijata na základě jiného nařízení, ani skutečnost, že by mohly existovat i jiné biologicky citlivé oblasti, neprokazují, že by v projednávané věci došlo ke zneužití pravomocí ze strany Rady.

81. Z uvedeného podle mého mínění vyplývá, že druhý žalobní důvod uplatňovaný Španělským královstvím by měl být zamítnut jako neopodstatněný.

IV – Závěry

82. Z výše uvedených důvodů navrhuji Soudnímu dvoru, aby prohlásil žalobu Španělského království na neplatnost za nepřípustnou a aby žalující straně uložil náhradu nákladů řízení, přičemž Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.

83. Podpůrně Soudnímu dvoru navrhuji, aby žalobu Španělského království na neplatnost zamítl a aby žalující straně uložil náhradu nákladů řízení, přičemž Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.