C 295/85

Žaloba podaná dne 15. července 2019 — Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) a další v. Komise

(Věc T-508/19)

(2019/C 295/111)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd (Singapur, Singapur), MJN Global Holdings BV (Amsterdam, Nizozemsko), Mead Johnson BV (Nijmegen, Nizozemsko), Mead Johnson Nutrition Co. (Chicago, Illinois, Spojené státy) (zástupci: C. Quigley, QC, M. Whitehouse a P. Halford, Solicitors)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 7848, nebo subsidiárně zrušil články 1, 2 a 5 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se vztahují na žalobkyně;

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby na neplatnost čl. 1 odst. 2 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž žalobkyním nařizují navrácení, čl. 5 odst. 1 a 2 napadeného rozhodnutí předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

1. První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení příslušných ustanovení zákona o dani z příjmů z roku 2010 (dále jen „ITA 2010“).

2. Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení, když klasifikovala nezdanění licenčních poplatků z nepodnikatelské činnosti podle ITA 2010 jako „výjimku“, „osvobození“ nebo „implicitní osvobození“od gibraltarského systému daně z příjmu právnických osob, který vedl ke vzniku režimu státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU, přičemž nezdanění licenčních poplatků z nepodnikatelské činnosti bylo platnou volbou v rámci fiskální a hospodářské svrchovanosti Gibraltaru.

3. Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení tím, že neidentifikovala žádné hospodářské zvýhodnění ve smyslu a oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU vyplývající z nezdanění licenčních poplatků z nepodnikatelské činnosti podle ITA 2010.

4. Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení tím, že nesprávně kvalifikovala nezdanění licenčních poplatků z nepodnikatelské činnosti podle ITA 2010 jako selektivní výhodu ve smyslu a rozsahu čl. 107 odst. 1 SFEU.

5. Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise, i v případě existence takové selektivní výhody, což žalobkyně popírají, dopustila nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení, když určila, že taková výhoda zahrnuje rovněž nezdanění licenčních poplatků z nepodnikatelské činnosti, které (jako v případě žalobkyň) ve skutečnosti na Gibraltaru nevznikly nebo mají původ mimo něj.

6. Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení, když kvalifikovala údajnou podporu jako novou podporu namísto stávající podpory.

Žalobkyně se na podporu žaloby na neplatnost článku 2 napadeného rozhodnutí a v rozsahu, v němž žalobkyním nařizují navrácení, čl. 5 odst. 1 a 2 napadeného rozhodnutí dovolávají čtyř žalobních důvodů:

1. První žalobní důvod vychází z porušení čl. 108 odst. 2 SFEU a článku 6 procesního nařízení.

2. Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že rozhodnutí o dani vystavené žalobkyním za rok 2012 bylo v souladu s ITA 2010 a nepředstavovalo individuální státní podporu.

3. Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o význam a účinek rozhodnutí o dani z roku 2012.