Keywords

Summary



Keywords

1. Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka – Směrnice 2005/85 – Právo na účinný opravný prostředek před soudem

(Směrnice Rady 2005/85, čl. 39 odst. 1)

2. Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka – Směrnice 2005/85 – Právo na účinnou soudní ochranu

(Směrnice Rady 2005/85, články 23 a 39)

3. Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka – Směrnice 2005/85 – Právo na účinnou soudní ochranu

(Směrnice Rady 2005/85, článek 39)

4. Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka – Směrnice 2005/85 – Právo na účinnou soudní ochranu

(Směrnice Rady 2005/85, článek 39)

Summary

1. Ze znění čl. 39 odst. 1 písm. a) směrnice 2005/85 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, a zvláště z aktů, které jsou v něm taxativně vyjmenovány, vyplývá, že se pojem „rozhodnutí o žádosti“ vztahuje na řadu rozhodnutí, která vzhledem k tomu, že vedou k zamítnutí žádosti o azyl nebo že jsou přijata na hranici, jsou rovnocenná konečnému negativnímu rozhodnutí ve věci samé. Platí to také pro další rozhodnutí, u nichž čl. 39 odst. 1 písm. b) až e) směrnice 2005/85 výslovně stanoví, že se na ně vztahuje právo na účinný opravný prostředek před soudem. Rozhodnutími, proti kterým musí mít žadatel o azyl možnost uplatnit opravný prostředek podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2005/85, jsou proto ta rozhodnutí, která implikují zamítnutí žádosti o azyl z věcných důvodů nebo případně z formálních nebo procesních důvodů, které vylučují rozhodnutí ve věci samé. Z toho vyplývá, že se toto ustanovení nevztahuje na přípravná rozhodnutí k rozhodnutí ve věci samé nebo rozhodnutí o organizaci řízení.

Kromě toho vykládat znění článku 39 směrnice 2005/85 v tom smyslu, že „rozhodnutí o žádosti“ označuje kterékoliv rozhodnutí vydané v souvislosti s žádostí o azyl a vztahuje se také na přípravná rozhodnutí ke konečnému rozhodnutí o žádosti o azyl nebo na rozhodnutí o organizaci řízení, by nebylo v souladu se zájmem na rychlém průběhu řízení ve věci žádostí o azyl. Zájem na tom, aby řízení v těchto věcech bylo v souladu s čl. 23 odst. 2 směrnice 2005/85 dokončeno co nejdříve, aniž by tím bylo dotčeno přiměřené a úplné posouzení, mají, jak vyplývá z jedenáctého bodu odůvodnění této směrnice, jak členské státy, tak žadatelé o azyl.

(viz body 41–44)

2. Článek 39 směrnice 2005/85/ES o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka a zásada účinné soudní ochrany musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž nelze podat žádný samostatný opravný prostředek proti rozhodnutí příslušného vnitrostátního orgánu posoudit žádost o azyl v takovémto zrychleném řízení, pokud důvody, které vedly tento orgán k posouzení opodstatněnosti uvedené žádosti v rámci tohoto řízení, mohou být účinně podrobeny soudnímu přezkumu v rámci opravného prostředku, který lze podat proti konečnému zamítavému rozhodnutí, posouzení čehož přísluší vnitrostátnímu soudu.

Rozhodnutí týkající se řízení, které má být použito k posouzení žádosti o azyl, jež je posuzováno samostatně a nezávisle na konečném rozhodnutí, kterým se této žádosti vyhoví nebo je zamítnuta, představuje totiž přípravný akt ke konečnému rozhodnutí o žádosti. Za těchto podmínek neexistence opravného prostředku v této fázi řízení nepředstavuje porušení práva na účinný opravný prostředek, avšak za podmínky, že legalita konečného rozhodnutí přijatého ve zrychleném řízení, a zejména důvody, které vedly příslušný orgán k zamítnutí žádosti o azyl jako neopodstatněné, mohou být důkladně přezkoumány vnitrostátním soudem v rámci opravného prostředku proti zamítavému rozhodnutí o uvedené žádosti.

Účinnost takového opravného prostředku by nebyla zajištěna, pokud by z důvodu nemožnosti podat opravný prostředek proti rozhodnutí příslušného orgánu posoudit žádost o azyl ve zrychleném řízení nemohly být předmětem takového přezkumu důvody, které vedly tento orgán k posouzení opodstatněnosti žádosti v takovém řízení, jestliže jsou tyto důvody stejné jako důvody, které vedly k zamítnutí žádosti. Taková situace by znemožnila přezkum legality rozhodnutí po skutkové i právní stránce. Je proto třeba, aby takové důvody mohly být později účinně zpochybněny před vnitrostátním soudem a přezkoumány tímto soudem v rámci opravného prostředku, jejž lze podat proti konečnému rozhodnutí, kterým je ukončeno řízení o žádosti o azyl. Nebylo by totiž slučitelné s unijním právem, aby taková vnitrostátní právní úprava mohla být vykládána v tom smyslu, že důvody, které vedly příslušný správní orgán k posouzení žádosti o azyl ve zrychleném řízení, nemohou být předmětem žádného soudního přezkumu.

Pokud jde o výklad vnitrostátního práva vnitrostátním soudem, zásada konformního výkladu vyžaduje, aby vnitrostátní soudy učinily vše, co spadá do jejich pravomoci, pro to, aby zajistily plnou účinnost směrnice 2005/85 a došly k výsledku, který bude v souladu s cílem sledovaným touto směrnicí. Cílem směrnice 2005/85 je zavést společný rámec záruk umožňujících zajistit plné dodržování Ženevské úmluvy a základních práv. Právo na účinný opravný prostředek představuje základní zásadu unijního práva. K tomu, aby využití tohoto práva bylo účinné, je třeba, aby vnitrostátní soud mohl ověřit opodstatněnost důvodů, které vedly příslušný správní orgán k závěru, že žádost o mezinárodní ochranu je neopodstatněná nebo zneužívající, aniž by se na tyto důvody vztahovala nevyvratitelná domněnka legality. Rovněž v rámci tohoto opravného prostředku musí vnitrostátní soud, kterému byla věc předložena, ověřit, zda rozhodnutí posoudit žádost o azyl ve zrychleném řízení bylo přijato v souladu s řízeními a základními zárukami uvedenými v kapitole II směrnice 2005/85, jak stanoví čl. 23 odst. 4 této směrnice.

(viz body 55–58, 60–61, 70 a výrok)

3. Pokud je podle vnitrostátní právní úpravy týkající se řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka lhůta pro podání žaloby proti konečnému rozhodnutí o žádosti o azyl v případě zrychleného řízení patnáct dnů, zatímco v případě rozhodnutí přijatého v běžném řízení je tato lhůta jeden měsíc, je třeba, aby poskytnutá lhůta byla z věcného hlediska dostatečná k přípravě a podání účinného opravného prostředku. Pokud jde o zkrácená řízení, lhůta patnácti dnů patrně není z věcného hlediska nedostatečná pro přípravu a podání účinného opravného prostředku a jeví se jako odůvodněná a přiměřená ve vztahu k předmětným právům a zájmům. Je však na vnitrostátním soudu, aby v případě, kdy se v konkrétní situaci vzhledem k okolnostem ukáže tato lhůta jako nedostatečná, určil, zda tato skutečnost může sama o sobě odůvodnit, že bude vyhověno opravnému prostředku podanému nepřímo proti rozhodnutí příslušných vnitrostátních orgánů posoudit žádost o azyl ve zrychleném řízení, takže v rámci vyhovění tomuto opravnému prostředku by uvedený soud nařídil, aby byla žádost posouzena v běžném řízení.

(viz body 66–68)

4. Směrnice 2005/85 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka neukládá existenci dvoustupňového řízení. Musí existovat pouze opravný prostředek projednávaný soudem, což je zaručeno článkem 39 směrnice 2005/85. Zásada účinné soudní ochrany dává jednotlivci právo na přístup k soudu, nikoliv k několika stupňovému soudnímu řízení.

(viz bod 69)