Na čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství je třeba nahlížet tak, že zakazuje zápis jiných emblémů, než jsou ty, jež jsou uvedeny v čl. 7 odst. 1 písm. h) téhož nařízení, jakožto ochranných známek nebo prvků ochranných známek, bez ohledu na to, zda jsou tyto emblémy reprodukovány identicky nebo jsou pouze předmětem napodobení.

Zaprvé je totiž třeba uvést, že čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 výslovně neomezuje působnost zákazu, který zavádí, na ochranné známky, které emblém reprodukují identicky. Znění tohoto ustanovení jej umožňuje vykládat v tom smyslu, že zakazuje nejen identickou reprodukci, ale rovněž napodobení emblému ochrannou známkou. Pokud by se takový výklad nepoužil, byl by ostatně ve značné míře oslaben užitečný účinek čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009: stačilo by, že by byl emblém nepatrně změněn, byť způsobem, který je pro osobu, která není odborníkem v oblasti heraldiky, nepostřehnutelný, aby mohl být zapsán jako ochranná známka nebo prvek ochranné známky.

Zadruhé je nutno zdůraznit, že unijní zákonodárce nikterak neupřesnil, že na základě čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 může být zakázán zápis pouze ochranné známky tvořené výlučně emblémem. Unijní zákonodárce tím, že v čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 použil sloveso „obsahovat“, uvedl, že za podmínek stanovených v uvedeném ustanovení je užívání jiných emblémů, než jsou ty, které jsou uvedeny v čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 207/2009, zakázáno ne jen jakožto ochranná známka, ale rovněž jakožto prvek ochranné známky. To je ostatně v souladu s užitečným účinkem uvedeného ustanovení, jehož cílem je zajistit co nejúplnější ochranu emblémů, na které odkazuje.

Takový zákaz však není bezpodmínečný.

Emblémy mezinárodních mezivládních organizací, které jsou řádně oznámeny státům, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, jsou chráněny čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 207/2009, jestliže dotčená ochranná známka posuzovaná jako celek u veřejnosti vzbuzuje dojem o souvislosti mezi jejím majitelem nebo uživatelem a dotčenou mezinárodní mezivládní organizací. Jestliže by mohla být uplatněna ochrana přiznaná čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 i v případě, kdy by posledně uvedená podmínka nebyla splněna, byla by rozsáhlejší než ochrana, kterou odst. 1 písm. h) téhož článku přiznává emblémům mezinárodních mezivládních organizací, které jsou řádně oznámeny státům, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy.

Žádná skutečnost přitom nenasvědčuje tomu, že unijní zákonodárce chtěl přiznat emblémům uvedeným v čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 větší ochranu než emblémům uvedeným v čl. 7 odst. 1 písm. h) téhož nařízení, takže rozsah ochrany přiznané čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 nemůže být větší než rozsah ochrany poskytnuté čl. 7 odst. 1 písm. h) téhož nařízení.

Ochrana přiznaná emblémům uvedeným v čl. 7 odst. 1 písm. i) nařízení č. 207/2009 se má tedy použít pouze v případě, že ochranná známka obsahující takový emblém může, posuzována jako celek, veřejnost uvést v omyl, pokud jde o souvislost mezi jejím majitelem nebo uživatelem a orgánem, na který dotčený emblém odkazuje.

(viz body 34–40)