ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Každopádně bez ohledu na výše uvedené, jakož i na odpověď na předchozí otázku, brání s ohledem na judikaturu Soudního dvora, mimo jiné na rozsudek ze dne 8. května 2018, K. A. a další (Sloučení rodiny v Belgii) (C‑82/16, EU:C:2018:308), článek 20 SFEU takové praxi španělského státu, která spočívá v automatickém uplatňování ustanovení článku 7 královského nařízení 240/2007 a neudělení povolení k pobytu občanovi třetí země, jenž je nezletilým dítětem manželky, státní příslušnice třetí země, občana Unie, který nikdy nevyužil svého práva volného pohybu (manželé, kteří spolu mají nezletilé dítě španělské státní příslušnosti, jenž také nikdy nevyužilo svého práva volného pohybu), pouze z toho důvodu, že občan Unie nesplňuje požadavky stanovené v tomto článku, aniž bylo konkrétně a individuálně posouzeno, zda mezi tímto občanem Unie a státním příslušníkem třetí země existuje takový vztah závislosti, v důsledku kterého – z jakéhokoli důvodu a s ohledem na konkrétní okolnosti – by se v případě odepření práva pobytu státnímu příslušníkovi třetí země nemohl občan Unie odloučit od svého rodinného příslušníka, jenž je na něm závislý, a musel by opustit území Unie, a to tím spíše v případě, kdy španělský občan a jeho manželka, státní příslušnice třetí země, jsou rodiči nezletilého dítěte španělské státní příslušnosti, které by rovněž mohlo být nuceno opustit území Španělska spolu se svými rodiči?“
9

Článek 2 odst. 7 písm. a) až c) základního nařízení, který v podstatě odpovídá čl. 2 odst. 7 písm. a) až c) nařízení 2016/1036, stanoví: „a) V případě dovozu ze zemí bez tržního hospodářství […] se běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím nebo ceny, za niž se prodává výrobek z takové třetí země do jiných zemí včetně Společenství, nebo v případě, že to není možné, na jakémkoli jiném přiměřeném základě, včetně ceny skutečně zaplacené nebo ceny, kterou je třeba zaplatit, za obdobné výrobky ve Společenství, která se v případě nutnosti náležitě opraví o přiměřené ziskové rozpětí. Vhodná třetí země s tržním hospodářstvím se vybere přiměřeným způsobem s náležitým přihlédnutím ke všem spolehlivým informacím, které jsou k dispozici v době výběru. Zohlední se také lhůty, a kde je to vhodné, použije se třetí země s tržním hospodářstvím, která je předmětem stejného šetření. […] b) V rámci antidumpingového šetření dovozu z Čínské lidové republiky, Kazachstánu a Vietnamu, jakož i jakékoli jiné země bez tržního hospodářství, která je členem WTO ke dni zahájení šetření, se běžná hodnota určí podle odstavců 1 až 6, pokud se na základě řádně odůvodněných žádostí jednoho nebo více výrobců, na něž se vztahuje šetření, a v souladu s kritérii a postupy uvedenými v písmenu c) prokáže, že při výrobě nebo prodeji daného obdobného výrobku převažují pro tohoto výrobce nebo tyto výrobce podmínky tržního hospodářství. V opačném případě se použije písmeno a). c) Žádost podle písmene b) musí být […] doložena dostačujícími důkazy o tom, že výrobce působí v podmínkách tržního hospodářství, totiž že jsou splněna tato kritéria: […] – společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané ve všech oblastech, – výrobní náklady a finanční situace společností nepodléhají podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství, zejména pokud jde o odpisy aktiv, jiné odpisy, směnný obchod a zaplacení započtením, […]“
1.

Zemědělství – Financování z EZZF a EZFRV – Účetní závěrka – Omezení odepření financování – Lhůta dvaceti čtyř měsíců – Počátek běhu lhůty – Sdělení Komise o výsledcích ověřování – Datum vyplacení podpory, které je třeba zohlednit při výpočtu lhůty – Datum vyplacení zbývající části podpory [Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1306/2013, čl. 52 odst. 4 písm. c); nařízení Rady č. 1290/2005, čl. 31 odst. 4 písm. c)] (viz bod 52)
Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. února 2021 – Rottendorf Pharma

(věc C-92/20) ( 1 )

„Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Celní kodex Společenství – Nařízení (EHS) č. 2913/92 – Článek 239 odst. 1 druhá odrážka – Vrácení cla vybraného ze zákona – Zvláštní situace – Vydání povolení o propuštění do volného oběhu – Zrušení povolení a vydání povolení aktivního zušlechťovacího styku se zpětnou účinností – Zpětný vývoz zboží mimo území Evropské unie – Nepředložení zboží celnímu úřadu“

1. Vlastní zdroje Evropské unie – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Ustanovení o zamezení nepřiměřené tvrdosti zákona obsažené v článku 239 celního kodexu Společenství – Podmínky – Existence zvláštní situace – Neexistence okolností zahrnujících podvodné jednání nebo hrubou nedbalost dotyčné osoby – Kumulativní charakter (Nařízení Rady č. 2913/92, článek 239) (viz bod 27 a výrok)

2. Vlastní zdroje Evropské unie – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Ustanovení o zamezení nepřiměřené tvrdosti zákona obsažené v článku 239 celního kodexu Společenství – Podmínky – Existence zvláštní situace – Pojem – Zpětný vývoz zboží do třetí země, aniž toto zboží vstoupilo do hospodářského oběhu Evropské unie – Vyloučení – Uložení cla způsobené pochybením souvisejícím s informacemi uvedenými v informačním systému hospodářského subjektu, jelikož tento subjekt nezohlednil podmínky uvedené v povolení – Neexistence vlivu (Nařízení Rady č. 2913/92, článek 239) (viz body 30, 32–38 a výrok)

Výrok

Článek 239 odst. 1 druhá odrážka nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, je třeba vykládat v tom smyslu, že hospodářský subjekt může požadovat vrácení cla, které zaplatil, pouze tehdy, pokud se nachází ve zvláštní situaci a nedopustil se hrubé nedbalosti a podvodného jednání a dále, že skutečnost, že dotčené zboží bylo znovu vyvezeno do třetí země, aniž vstoupilo do hospodářského oběhu Evropské unie, nepostačuje k prokázání, že tento hospodářský subjekt se nacházel v takové zvláštní situaci. Stejný závěr se použije tehdy, pokud jednání, které vedlo k uložení dotčeného cla, bylo způsobeno pochybením, které souviselo s informacemi uvedenými v informačním systému uvedeného hospodářského subjektu, jelikož tomuto pochybení mohlo být zabráněno, pokud by tento hospodářský subjekt zohlednil podmínky uvedené v povolení, které mu bylo uděleno.

( 1 ) – Úř. věst. C 201, 15.6.2020.
„(52)

Aby se snížila administrativní zátěž a maximalizovala se dostupnost veterinárních léčivých přípravků v členských státech, měla by být stanovena zjednodušená pravidla pro to, jakou podobu má mít jejich označení na obalu. Textové informace by měly být omezeny […]. Je třeba dbát na to, aby tato pravidla neohrozila veřejné zdraví nebo zdraví zvířat či ochranu životního prostředí.
27

V této souvislosti již Soudní dvůr konstatoval, že pro účely takovéhoto posouzení je okolnost, že druhý rodič dítěte je opravdu schopen a připraven sám vykonávat každodenní a skutečnou péči o dítě, relevantní, ovšem sama o sobě nepostačuje k tomu, aby bylo možno konstatovat, že mezi rodičem, který je státním příslušníkem třetí země, a dítětem neexistuje takový vztah závislosti, že pokud by bylo tomuto státnímu příslušníkovi třetí země odepřeno právo pobytu, dítě by bylo nuceno opustit území Unie. Takový závěr totiž musí být učiněn při zohlednění, v nejvlastnějším zájmu dotčeného dítěte, všech okolností daného případu, zejména věku dítěte, jeho fyzického a emočního vývoje, míry jeho citové vazby na oba jeho rodiče, jakož i rizika, že by odloučení od rodiče, který je státním příslušníkem třetí země, ohrozilo psychickou rovnováhu dítěte (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. května 2017, Chavez-Vilchez a další, C‑133/15, EU:C:2017:354, body 70 a 71).
43

V tomto ohledu lze však poznamenat, pokud jde o argument navrhovatelů v původním řízení vycházející z údajného nedodržení požadavku vzájemného uznávání, který ukládá směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. 2005, L 255, s. 22) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU ze dne 20. listopadu 2013 (Úř. věst. 2013, L 354, s. 132), ke kterému došlo u migrujících biologů, kteří chtějí vykonávat funkci odpovědné osoby transfuzního zařízení v Itálii, že tento argument, jenž by mohl být přípustný, i kdyby byl předložen v rámci žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce navzdory tomu, že by se týkal čistě vnitrostátní situace (obdobně viz rozsudek ze dne 21. února 2013, Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia a další, C‑111/12, EU:C:2013:100, body 33 až 35), by musel být každopádně zamítnut jako neopodstatněný.
38

Zadruhé podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že existence soudního přezkumu rozhodnutí o vydání evropského zatýkacího rozkazu přijatého jiným orgánem než soudem nepředstavuje podmínku pro to, aby tento orgán mohl být považován za vystavující justiční orgán ve smyslu čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584, neboť takový přezkum nespadá pod statutární a organizační pravidla uvedeného orgánu, ale týká se řízení o vydání takového zatýkacího rozkazu, které musí splňovat požadavek účinné soudní ochrany (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 13. ledna 2021, MM, C‑414/20 PPU, EU:C:2021:4, bod 44 a citovaná judikatura). Kvalifikace jako „vystavující justiční orgán“ ve smyslu čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584 tak není podmíněna existencí soudního přezkumu rozhodnutí o vydání evropského zatýkacího rozkazu a vnitrostátního rozhodnutí, na jehož základě je evropský zatýkací rozkaz vydán. Skutečnost, že kvalifikace státního zástupce okresního státního zastupitelství ve Svištově jako „vystavujícího justičního orgánu“ ve smyslu čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584 není zpochybňována, tedy nestačí k tomu, aby se mělo za to, že bulharské řízení týkající se vydání evropského zatýkacího rozkazu státním zástupcem splňuje požadavky na účinnou soudní ochranu.
7

Článek 71 odst. 1 této směrnice stanoví: „Je-li zboží při vstupu do [Unie] propuštěno do některého z režimů nebo dostane-li se do některé ze situací uvedených v článcích 156, 276 a 277 nebo do režimu dočasného použití s úplným osvobozením od daní při dovozu anebo do režimu vnějšího tranzitu, je zdanitelné plnění uskutečněno a daňová povinnost vzniká až tehdy, když se na zboží tyto režimy nebo situace přestanou vztahovat. Je-li však dovážené zboží předmětem cla, zemědělských dávek nebo poplatků s rovnocenným účinkem zavedených v rámci některé společné politiky, je zdanitelné plnění uskutečněno a daňová povinnost vzniká tehdy, kdy nastane rozhodná událost pro vznik povinnosti zaplatit tyto poplatky.“
49

Takový výklad nepředstavuje, na rozdíl od toho, co uvádí Caisse pour l’avenir des enfants (Fond pro budoucnost dětí), diskriminaci mezi rodiči, kteří jsou nezaměstnaní, a rodiči, kteří v okamžiku narození svého dítěte pracují, z důvodu, že prvně uvedení by se mohli volně zařídit při péči o své dítě, zatímco rodiče uvedení na druhém místě by o něj nemohli v okamžiku narození pečovat, aniž by čerpali rodičovskou dovolenou.
20

Po provedení kontroly rybářského plavidla bylo zjištěno, že se na palubě nachází zařízení, které umožňuje automatické třídění úlovků sleďů, makrel nebo kranasů podle velikosti, aniž tam toto zařízení bylo instalováno nebo umístěno tak, aby zajišťovalo okamžité zmrazení a nedovolovalo vhazování mořských živočichů zpět do moře. Irské námořnictvo mělo za to, že způsob, jakým bylo toto zařízení sestavené, vyvolává podezření, že dotčené plavidlo bylo zapojeno do nezákonného rybolovu, nazývaného „odlov nejkvalitnější části populace ryb“, který spočívá ve výběru nejkvalitnějších ryb z úlovku a vhazování výmětů zpět do moře.
56

S ohledem na tyto okolnosti – za předpokladu, že by se ukázaly pravdivými, což musí ověřit předkládající soud – nic nenasvědčuje tomu, že by právním základem evropského zatýkacího rozkazu dotčeného ve věci v původním řízení byl vnitrostátní zatýkací rozkaz nebo vykonatelné soudní rozhodnutí se stejným účinkem, což je v rozporu s tím, co vyžaduje čl. 8 odst. 1 písm. c) rámcového rozhodnutí 2002/584, takže by tento evropský zatýkací rozkaz byl neplatný.
54

V rámci první fáze musí justiční orgán vykonávající daný evropský zatýkací rozkaz určit, zda existují objektivní, spolehlivé, přesné a řádně aktualizované informace, které mají prokázat existenci skutečného nebezpečí porušení základního práva na spravedlivý proces zaručeného čl. 47 druhým pododstavcem Listiny, a to z důvodu systémových nebo celoplošných nedostatků, pokud jde o nezávislost soudní moci ve vystavujícím členském státu [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 25. července 2018, Minister for and Justice and Equality (Nedostatky soudního systému), C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586, bod 61].
13

Vzhledem k tomu, že Tribunal da Relação de Évora (odvolací soud v Évoře) nikterak nereagoval, XC byl dne 31. srpna 2018 propuštěn na svobodu a na dobu pěti let mu byl uložen probační dohled, v jehož rámci se měl jednou měsíčně hlásit u svého probačního úředníka. Dne 18. září 2018 odjel do Nizozemska a poté do Itálie. Dne 19. září 2018 vydalo státní zastupitelství ve Flensburgu vůči XC evropský zatýkací rozkaz za účelem výkonu rozsudku Amtsgericht Niebüll (okresní soud v Niebüllu) ze dne 6. října 2011.
16

Článek 57 tohoto nařízení, nadepsaný „Dovoz a zpětný dovoz exemplářů osobního nebo rodinného charakteru do [Unie]“, stanoví: „1. Odchylka od článku 4 nařízení (ES) č. 338/97 pro exempláře osobního nebo rodinného charakteru podle čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení se nevztahuje na exempláře, které jsou užívány k obchodnímu zisku, prodávány, vystavovány pro komerční účely, drženy k prodeji, nabízeny k prodeji nebo přepravovány k prodeji. […] 3. Při prvním dovozu exemplářů osobního nebo rodinného charakteru, včetně loveckých trofejí, do [Unie] osobou s obvyklým bydlištěm v [Unii], který se týká exemplářů druhů uvedených v příloze B nařízení (ES) č. 338/97 se nevyžaduje předložení dovozního povolení celním orgánům v případě, kdy je předložen originál vývozního dokladu nebo dokladu o zpětném vývozu a jeho kopie. […] 4. Při zpětném dovozu exemplářů osobního nebo rodinného charakteru, včetně loveckých trofejí, do [Unie] osobou s obvyklým bydlištěm v [Unii], který se týká exemplářů druhů uvedených v příloze A nebo B nařízení (ES) č. 338/97, se nevyžaduje předložení dovozního povolení celním orgánům za předpokladu, že je předložen některý z těchto dokladů: a) celnicí potvrzená kopie pro držitele (formulář č. 2) dříve použitého povolení dovozu nebo vývozu do nebo z [Unie]; b) kopie dokladu o vývozu nebo zpětném vývozu uvedeného v odstavci 3; c) důkaz, že exempláře byly získány v [Unii]. 5. Odchylně od odstavců 3 a 4 se u dovozu nebo zpětného dovozu do [Unie] u následujících položek uvedených v příloze B nařízení (ES) č. 338/97 nevyžaduje předložení dokladu o vývozu nebo (zpětném) vývozu nebo dovozního povolení: a) kaviár druhů jeseterů (Acipenseriformes spp.) do výše 125 gramů na osobu, v nádobách jednotlivě označených […] […]“
37

Žalobci v původním řízení sice tvrdí, že nezpochybňují pravomoc členského státu původu upravovat jeho systém sociálního zabezpečení, když přijme zejména podmínky pro určení přídavků, které mají být pobírány, tvrdí však, že domácnost, u které by došlo k podobnému zvýšení jejích příjmů, jak je tomu v jejich případě, přičemž by zůstala na území členského státu původu, by nadále pobírala po dobu dvou let zvýšené rodinné přídavky, i když by běžné příjmy přesáhly horní hranici příjmů stanovenou právní úpravou dotčenou ve věci v původním řízení, a že by tyto přídavky byly sníženy až od třetího roku.
8

Článek 208 LGSS, nadepsaný „Dobrovolný odchod dotyčné osoby do předčasného starobního důchodu“, stanoví: „1. Dobrovolný odchod dotyčné osoby do předčasného starobního důchodu podléhá následujícím podmínkám: a) Do dosažení důchodového věku, který se uplatní v každém z případů podle čl. 205 odst. 1 písm. a), jí chybí nejvýše dva roky, aniž se pro tyto účely zohlední koeficienty snížení uvedené v článku 206. b) Prokáže minimální skutečnou dobu pojištění v délce 35 let, aniž se pro tyto účely zohlední podíl dob na základě mimořádné odměny za práci. Výlučně pro tyto účely se zohlední pouze délka povinné vojenské služby nebo náhradní sociální služby v maximální délce jednoho toku. c) Po doložení obecných a zvláštních podmínek pro tento druh starobního důchodu musí příslušející částka důchodu přesahovat částku minimálního důchodu, který by dotyčné osobě příslušel na základě jejích rodinných poměrů při dosažení věku 65 let. V opačném případě nelze odejít do tohoto druhu předčasného starobního důchodu. […]“
21

AR rovněž tvrdí, že splnění povinnosti předložit řidičský průkaz, aby na něj byla zapsána informace o jeho neplatnosti na německém území, by ohrozilo jeho svobodu pohybu a následně by mohlo v praxi vyvolávat velké problémy stran transparentnosti například v situaci, kdy by při silniční kontrole v jiném členském státě nebyly pořádkové síly obeznámeny s povahou zápisu v unijnm řidičském průkazu, což by mohlo způsobit zmatek. Vzhledem k těmto omezením a nevýhodám by bylo podle něj v tomto ohledu nutné ve směrnici 2006/126 stanovit výslovné pravidlo.
47

Jak přitom uvedl generální advokát v bodě 44 svého stanoviska, účinkem vnitrostátního ustanovení, které by vykonávající justiční orgán připravilo o možnost zohlednit okolnosti vlastní každému případu, které by jej mohly vést k závěru, že podmínky pro odmítnutí předání nejsou zásadním způsobem splněny, by nahrazovalo pouhou možnost stanovenou v článku 4 rámcového rozhodnutí skutečnou povinností, čímž by z výjimky, kterou představuje odmítnutí předání, činilo pravidlo.
68

Pokud by měl totiž vnitrostátní soud pravomoc změnit obsah zneužívajících ujednání v takové smlouvě, mohlo by být ohroženo splnění dlouhodobého cíle stanoveného v článku 7 směrnice 93/13. Taková možnost by pak mohla přispět k eliminaci odrazujícího účinku pro prodávající a poskytovatele tím, že se taková zneužívající ujednání vůči spotřebiteli jednoduše neuplatní, a mohlo by je to svádět k používání uvedených ujednání, jelikož by věděli, že i kdyby mělo být rozhodnuto o jejich neplatnosti, mohl by vnitrostátní soud smlouvu v nezbytném rozsahu doplnit, takže by jejich zájmy byly tímto způsobem přesto zajištěny (rozsudek ze dne 26. března 2019, Abanca Corporación Bancaria a Bankia, C‑70/17 a C‑179/17, EU:C:2019:250, bod 54 a citovaná judikatura).
5

Článek 7 uvedené směrnice stanoví: „1. Řidičské průkazy se vydávají pouze žadatelům, kteří: a) složili zkoušku dovedností a chování a teoretickou zkoušku a splňují zdravotní požadavky, v souladu s ustanoveními příloh II a III, […] e) mají obvyklé bydliště na území členského státu vydávajícího průkaz nebo mohou doložit, že už tam alespoň šest měsíců studují. 2. a) Od 19. ledna 2013 mají průkazy vydané členskými státy pro skupiny AM, A1, A2, A, B, B1 a BE správní platnost 10 let. Členské státy si mohou zvolit takové průkazy vydávat se správní platností až do 15 let. […] 3. Prodloužení platnosti řidičských průkazů po skončení jejich správní platnosti je podmíněno: a) trvalým splňováním minimálních požadavků na tělesnou a duševní způsobilost k řízení podle přílohy III pro řidičské průkazy skupiny C, CE, C1, C1E, D, DE, D1, D1E; a b) obvyklým bydlištěm na území členského státu vydávajícího průkaz nebo doložením, že tam žadatelé už alespoň šest měsíců studují. Při prodloužení platnosti řidičských průkazů skupin AM, A, A1, A2, B, B1 a BE mohou členské státy vyžadovat vyšetření s uplatněním minimálních požadavků na tělesnou a duševní způsobilost k řízení podle přílohy III. […] 5. […] Aniž je dotčen článek 2, členský stát vydávající průkaz s náležitou péčí zajistí, aby osoba splňovala požadavky stanovené v odstavci 1 tohoto článku, a pokud je zjištěno, že průkaz byl vydán, aniž by byly tyto požadavky splněny, použijí své vnitrostátní právní předpisy týkající se zrušení nebo odebrání oprávnění k řízení.“
35

I když se hospodářský subjekt nemůže vyhnout unijnímu právu s odvoláním na své smluvní povinnosti, určení celní hodnoty dováženého zboží nemůže být nicméně učiněno abstraktně. V souladu s judikaturou Soudního dvora se opírá o podmínky, za kterých se uskuteční dotyčný prodej, i když se liší od komerčního využití nebo mohou být považovány za neobvyklé pro daný typ smlouvy (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. února 1986, Van Houten International, 65/85, EU:C:1986:53, bod 13). Soud tak rozhodl, že pro posouzení, zda celní hodnota dováženého zboží odráží jeho skutečnou ekonomickou hodnotu, je třeba zohlednit konkrétní právní situaci stran kupní smlouvy (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 15. července 2010, Gaston Schul, C‑354/09, EU:C:2010:439, bod 38). Nezohlednění podmínek prodeje v rámci určení celní hodnoty tohoto zboží by tedy bylo nejen v rozporu s ustanoveními čl. 29 odst. 1 celního kodexu Společenství a čl. 70 odst. 1 celního kodexu Unie, ale vedlo by mimoto k výsledku, který neumožňuje zohlednit skutečnou hospodářskou hodnotu uvedeného zboží.
34

Kromě toho, jak uvedly portugalská vláda a Evropská komise ve svých písemných vyjádřeních, opačný výklad článku 13 nařízení č. 1346/2000 by ohrozil užitečný účinek tohoto ustanovení a byl by v rozporu s jeho účelem, kterým je umožnit odchýlit se od obecného pravidla stanoveného v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení zejména za účelem ochrany oprávněných očekávání adresátů úkonů poškozujících všechny věřitele, neboť by to mělo za následek, že by se takové platby uskutečněné třetími osobami vždy řídily právem členského státu, na jehož území bylo zahájeno úpadkové řízení.
7

Vysvětlivky k HS týkající se příslušných podpoložek čísla 4409, které je nadepsáno „Dřevo (včetně nesestavených pruhů a vlysů pro parketové podlahy) souvisle profilované (s pery, drážkované, polodrážkové, zkosené, spojované do V, vroubkované, lištované, zaoblené nebo podobně profilované) podél jakékoliv z jeho hran, konců nebo ploch, též hoblované, broušené nebo na koncích spojované“, zní následovně: „[…] Toto číslo zahrnuje dřevo, a to zejména dřevo ve formě prken, které bylo poté, co bylo nahrubo opracováno nebo nařezáno, souvisle profilováno podél jakékoliv z jeho hran, konců nebo ploch, buď za účelem zjednodušení jeho spojování nebo za účelem vytvoření tvarovaných lišt nebo lišt popsaných níže ve čtvrtém pododstavci, hoblované, broušené nebo na koncích spojované například klánovým ozubem […] […] Do této položky patří rovněž: 1) Hoblovaná prkna se zaoblenými hranami. 2) Dřevo spojované do V, jehož strany jsou drážkované, s perem a částečně zkosené, včetně dřeva drážkovaného, s perem a ve středu vyfrézovaného, někdy zkoseného. 3) Prkna drážkovaná s perem na stropy atd. představující jednoduchou lištu na okrajích nebo ve středu. 4) Dřevěné lišty (známé rovněž jako tvarované lišty nebo lišty) to znamená dřevěné latě různého profilu (vyrobené mechanicky nebo ručně), které se používají k výrobě rámů, jako zakončení tapetovaných ploch nebo jako dekorace u stolařských či truhlářských výrobků. 5) Zakulacené dřevo, jako je protahované dřevo tvořené lištami, které mají zpravidla kulatý profil a malý průměr, určené zejména k výrobě zápalek, kolíků do bot, některých druhů okenních rolet, párátek nebo některých druhů sítek používaných pro výrobu sýrů. Do této položky patří rovněž zaoblená dřeva na výrobu kolíků (čepů) s jednotným příčným průřezem, jejichž průměr se obecně pohybuje od 2 mm do 75 mm a jejich délka od 45 cm do 250 cm, které se používají zejména pro spojování jednotlivých částí dřevěného nábytku. Do této položky patří rovněž pruhy a vlysy pro podlahové krytiny tvořené poměrně úzkými kusy dřeva, pokud byly profilovány (například opatřena drážkou a perem). Pokud byly pouze ohoblovány, obroušeny nebo na koncích spojeny například klánovým ozubem, spadají pod číslo 4407. Pruhy a vlysy dýhované nebo z překližky spadají pod číslo 4412. […]“ (neoficiální překlad)
(39)

Aby se zabránilo vytváření nerovných podmínek hospodářské soutěže, každý producent, včetně producentů ze třetích zemí, by měl mít možnost používat název zaručené tradiční speciality zapsaný do rejstříku za předpokladu, že dotčený produkt splňuje požadavky příslušné specifikace a producent podléhá systému kontrol. V případě zaručených tradičních specialit vyprodukovaných v Unii by měl být na etiketě použit symbol Unie, který by mělo být možno spojit s označením ‚zaručená tradiční specialita‘.“