(viz body 107–109, 112)

V rámci návrhu na předběžné opatření je posouzení přípustnosti žaloby v hlavním řízení vzhledem k naléhavosti řízení o předběžném opatření nutně souhrnné. Přípustnost žaloby v hlavním řízení může totiž být hodnocena pouze na prima facie základě, přičemž cílem je posoudit, zda navrhovatel předložil dostatečné skutečnosti pro a priori odůvodnění závěru, že přípustnost žaloby v hlavním řízení není možno vyloučit. Soudce příslušný pro rozhodování o předběžných opatřeních může prohlásit tento návrh nepřípustným pouze tehdy, pokud lze s určitostí vyloučit přípustnost žaloby v hlavním řízení. Jinak by totiž rozhodnutí o přípustnosti ve stadiu projednávání návrhu na předběžné opatření, pokud by přípustnost této žaloby nebyla prima facie zcela vyloučena, znamenalo předjímání rozhodnutí Soudu při rozhodování v hlavním řízení.

(viz body 114, 119)

Částečné zrušení aktu Společenství je možné pouze tehdy, pokud části, jejichž zrušení je požadováno, jsou oddělitelné od zbývající části aktu. Tento požadavek oddělitelnosti není splněn, pokud by částečné zrušení aktu způsobilo změnu jeho podstaty. Otázka, zda by částečné zrušení změnilo podstatu napadeného aktu, představuje objektivní kritérium, a nikoliv subjektivní kritérium spojené s politickou vůlí orgánu, který sporný akt přijal.

(viz body 124–126)

(viz body 130–131, 137)

V odvětví spadajícím do společné zemědělské politiky pojem „riziko“ odpovídá míře pravděpodobnosti nepříznivých účinků na majetek chráněný právní řádem z důvodu použití výrobku nebo postupu. Pojem „nebezpečnost“ je obecně používán v širším smyslu a popisuje veškeré výrobky nebo postupy, které mohou mít škodlivý účinek na lidské zdraví. Cílem hodnocení rizik je posoudit stupeň pravděpodobnosti škodlivých účinků určitého výrobku nebo postupu na lidské zdraví a závažnosti těchto potenciálních účinků.

(viz body 133, 138, 140–143)

Tyto dva žalobní důvody však nelze prima facie považovat za zcela neopodstatněné, jestliže se prima facie zdá, že odůvodnění, jež uplatňuje Komise za účelem přijetí směrnice 2006/133, zpochybňuje dříve provedené posouzení rizik, aniž by důvody tohoto zpochybnění důkazů, jež přijímala po mnoho předchozích let hodnocení, byly jasně uvedeny, a jestliže za účelem odpovědi na dotčené dva žalobní důvody bude muset Soud rozhodnout, zda Komise při přijímání sporné směrnice překročila svůj prostor pro posouzení. Za předpokladu, že se Komise skutečně dopustila pochybení tím, že založila spornou směrnici na posouzení nebezpečnosti, a nikoli na posouzení rizik, a v důsledku toho porušila jednak směrnici 91/414, a jednak zásadu obezřetnosti, nelze s přihlédnutím k výše uvedenému vyloučit, že takové pochybení mohlo mít následky na legalitu sporné směrnice 2006/133.

Jestliže se v rámci řízení o předběžném opatření navrhovatelka dovolává jednak porušení směrnice 91/414 v rozsahu, v jakém směrnice 2006/133, která ji mění a zařazuje do ní účinnou látku flusilazol, není založena na zhodnocení rizik, a jednak porušení zásady obezřetnosti, vyžaduje posouzení těchto dvou žalobních důvodů z důvodu jejich komplexnosti důkladný přezkum, který nemůže provést soudce příslušný pro rozhodování o předběžných opatřeních.

Podle článku 5 směrnice 91/414 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh je zařazení účinné látky do přílohy I téže směrnice vyloučeno, ledaže lze na základě současných vědeckotechnických poznatků očekávat, že přinejmenším jeden přípravek na ochranu rostlin obsahující tuto účinnou látku bude bezpečný. Jinými slovy, i když je určitá látka nebezpečná, může být stále prima facie zařazena do přílohy I uvedené směrnice za předpokladu, že jsou-li dodrženy vhodné pokyny k použití, odpovídá standardní úrovni právně přijatelného rizika.

Naléhavost návrhu na předběžné opatření musí být posouzena vzhledem k nutnosti předběžně rozhodnout, aby nebyla způsobena vážná a nenapravitelná újma účastníkovi řízení, který o předběžné opatření žádá. Pokud způsobení újmy závisí na tom, že nastane několik faktorů, stačí, aby újma byla předvídatelná s dostatečnou mírou pravděpodobnosti. Navrhovatel je však povinen prokázat skutečnosti, které mají odůvodňovat očekávání takové vážné a nenapravitelné škody.

Finanční újma nemůže být s výjimkou mimořádných okolností považována za nenapravitelnou nebo i jen za obtížně napravitelnou, pokud může být předmětem následného finančního vyrovnání. Na základě této zásady je požadovaný odklad provádění odůvodněný pouze tehdy, pokud se zdá, že v případě nenařízení takového opatření by se navrhovatelka nacházela v situaci, která by mohla ohrozit její samotnou existenci nebo nenapravitelným způsobem změnit její podíly na trhu. Přitom jestliže může provádění aktu, který je předmětem žaloby na neplatnost ve věci samé, vést k nevratnému vývoji na trhu, kde již navrhovatel působí, újma, byť finanční povahy, která by mu mohla vzniknout, může být nicméně pro účely řízení o předběžném opatření výjimečně považována za nenapravitelnou.

(viz body 144–145, 174–175, 193)