CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :117 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
30. září 2010
Věc F-76/05
Javier Torijano M ontero
v.
Rada E v r opské u nie
„Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Uchazeči uvedení na seznamu vhodných ka ndidá tů na 
základě výběrového řízení zveřejněného před vstupem no vého služebního řádu v platnost — 
Zařazování do platových tříd podle no vých, mé ně příznivých pravidel — Článek 5 služebního řádu — 
Článek 12 p řílohy XIII ke s lužebnímu řádu — Zásada r ovnosti — Zásada l egitimního očekávání — 
Povinnost péče — Proporcionalita“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se J. Torijano M ontero 
domáhá: primárně zrušení rozhodnutí zástupce generálního tajemníka R ady ze dne 
17. května 2005 , kterým se zamítá jeho stížnost, a dále rozhodnutí ze dne 20. října 2004 , 
které jej jmenuje úředníkem ve z kušební době, v rozsahu, v němž jej zařazuje do platové 
třídy A*6 , platového stupně 2; podpůrně, uložení Radě náhrady škody.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Přijímání — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové struktury služebních p ostupů 
nařízením č. 723/2004 — Přechodná opatření týkající se z ařazení do platové třídy
(Služební řád, čl. 7 odst. 1, čl. 27 p rvní pododstavec a čl. 29 o dst. 1; příloha XIII, čl. 12 o dst. 3; nařízení 
Rady č. 723/2004 )
2. Úředníci — Přijímání — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové struktury služebních p ostupů 
nařízením č. 723/2004 — Přechodná opatření týkající se z ařazení do platové třídy
(Služební řád, příloha XIII, čl. 12 o dst. 3; nařízení Rady č. 723/2004 )
3. Úředníci — Přidělení — Soulad m ezi platovou třídou a pracovním m ístem — Určení úrovně 
obsazovaného pracovního místa
(Služební řád, čl. 5 odst. 4, čl. 7 odst. 1 a čl. 62 p rvní pododstavec; příloha I; nařízení Rady č. 723/2004 )
4. Úředníci — Zásady — Povinnost řádné péče náležející správě — Zásada řádné správy — Omezení
(Služební řád, příloha XIII, čl. 12 o dst. 3)
2 ECLI:EU:F:2010 :117SHRNU TÍ–VĚCF-76/05
TORIJANOMONTEROv.RADA
1. Nemá-li dojít k vyloučení jakéhokoliv vývoje právní úpravy, nemůže zásada r ovnosti bránit svobodě 
zákono dárce kd ykoliv provést změny ustanovení služebního řádu, o nichž má za to, že jsou v souladu 
se zájmem s lužby, i když jsou tato ustanovení mé ně příznivá než dřívější ustanovení.
V důsledku t oho m ohl zákono dárce v rámci reformy služebního řádu na jedné straně stanovit, že 
vhodní ka ndidá ti výběrových řízení, u nichž se před 1. květnem 2004 p ředpokládalo zařazení do 
platové třídy A 7, byli poté přijati do platové třídy A*6 , a na dr uhé straně snížit při této příležitosti 
odměny související s těmito platovými třídami.
Zákono dárce tím, že postupoval tímto způsobem, neporušil zásadu rovnosti a konkrétně zákaz 
jakékoliv di skriminace z důvodu věku, jelikož srovnávací tabulka p latových tříd o bsažená v čl. 12 
odst. 3 příloze XIII s lužebního řádu a tabulka z ákladních m ěsíčních platů zjevně nijak, ať přímo či 
nepřímo, nezohledňují věk dotčených osob.
Kromě toho v souladu s pravidlem, které vyplývá z čl. 7 odst. 1, z čl. 27 p rvního pododstavce a z čl. 29 
odst. 1 služebního řádu, na jehož základě se úroveň pracovních míst určuje v závislosti na jejich povaze, 
na jejich významu a na jejich rozsahu, nezávisle na kv alifikaci dotčených osob, srovnávací tabulka 
obsažená v čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu rozlišuje me zi základní platovou třídou A*5 
a vyšší platovou třídou A*6 z a účelem z ohlednění zkušenosti požadované pro pracovní místa této 
úrovně.
Nelze tedy tvrdit, že čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu brání zohlednění odborné zkušenosti; 
naopak orgánu oprávněnému ke j menování ukládá j i v zájmu služby zohlednit při objektivním určení 
úrovně obsazovaných pracovních míst.
(viz body 55 a ž 59)
Odkazy:
Soudní dvůr: 22. prosince 2008 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, C-443/07 P, Sb. rozh. s . I-10945 , bod 83
Tribunál: 30. září 1998 , Ryan v. Účetní dvůr, T-121/97, Recueil, s. II-3885 , body 98 a 104; 29. listopadu 2006 , 
Campoli v. Komise, T-135/05, Sb. VS s. I-A-2-297 a II-A-2-1527 , bod 105; 11. července 2007 , Centeno M ediavilla 
a další v. Komise, T-58/05, Sb. rozh. s . II-2523 , body 86, 89 a 113
Soud pro veřejnou službu: 19. června 2007 , Davis a další v. Rada, F-54/06, Sb. VS s. I-A-1-165 a II-A-1-911, bod 81
2. Právo zaměstnanců téhož zaměstnavatele, kteří vykonávají práci téže hodnoty, na stejnou odměnu, 
představuje kon krétní vyjádření obecné zásady rovnosti, jejíž dodržování má Soud pro ve řejnou službu 
za úkol zajišťovat. Toto právo je ostatně uvedeno v článku 7 M ezinárodního paktu o hospodářských, 
sociálních a kulturních právech a v Úmluvě č. 111 M ezinárodní organizace práce.
Zásada r ovného zacházení však nezakazuje jinak zacházet s různými srovnatelnými situacemi, pokud je 
odlišnost odůvodněna objektivními a relevantními skutečnostmi, což přezkoumá soud.
V rámci reformy služebního řádu tedy zákono dárce m ohl změnit soulad me zi platovými třídami 
a pracovními místy, zejména tím, že přijal čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu, neboť 
přechodnému ustanovení je vlastní, že s sebou nese výjimku z určitých pravidel služebního řádu, 
jejichž použití je nutně dotčeno z měnou režimu.
Za těchto podmínek na úředníky, kteří byli do tohoto postavení jmenováni po vstupu reformy 
služebního řádu v platnost, nemůže být nahlíženo t ak, že se nacházejí ve s tejné právní situaci jako ti, 
kteří byli přijati před 1. květnem 2004 a jejichž jmenování se řídilo dřívějším služebním řádem.
ECLI:EU:F:2010 :117 3SHRNU TÍ–VĚCF-76/05
TORIJANOMONTEROv.RADA
S přihlédnutím k reformě struktury platových tříd zákono dárce neporušil ani zásadu rovné odměny za 
práci téže hodnoty tím, že úředníkům p řijatým p o uvedené reformě přiznal odměnu odpovídající 
platové třídě, do níž byli zařazeni podle čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu, která je mé ně 
příznivá než odměna odpovídající platové třídě, do níž byli zařazeni úředníci přijatí před 1. květnem 
2004 .
(viz body 67 a ž 71)
Odkazy:
Soudní dvůr: 26. června 2001 , Brunnhofer, C-381/99, Recueil, s. I-4961 , bod 28; výše uvedený rozsudek Centeno 
Mediavilla a další v. Komise, body 77 a ž 79 a 105
Tribunál: výše uvedený rozsudek Centeno M ediavilla a další v. Komise, body 75 a ž 80, 114 , 126 a 129
3. Z článku 7 odst. 1 ve s pojení s čl. 62 p rvním pododstavcem s lužebního řádu, na jehož základě má 
úředník právo na odměnu odpovídající jeho platové třídě a jeho platovému stupni, vyplývá, že po 
určení platové třídy a tedy platové ú rovně úředníka m u nelze svěřit pracovní místo, které neodpovídá 
této platové třídě. Jinými slovy platová třída a tedy plat, na který má úředník nárok, určuje úkoly, 
které m u m ohou být zadány. V důsledku t oho zásada s ouladu me zi platovou třídou a pracovním 
místem t aké o pravňuje ka ždého úředníka o dmítnout přidělení pracovního m ísta, které neodpovídá 
jeho platové třídě, a tedy v konečném v ýsledku o dmítnout činnosti, které neodpovídají jeho odměně.
Předcházející tvrzení není vyvráceno o kolností, že čl. 5 odst. 4 služebního řádu a příloha I tohoto 
služebního řádu v jeho znění vyplývajícím z nařízení č. 723/2004 , kterým s e m ění služební řád 
úředníků a pracovní řád o statních zaměstnanců, nezakotvují pev ný soulad me zi určenou činností 
a určenou platovou třídou. Tato ustanovení totiž nemění zásadu vyplývající z čl. 7 odst. 1 služebního 
řádu, podle n íž úroveň o bsazovaného p racovního m ísta m usí být posouzena s přihlédnutím 
k významu úkolů přidělovaných v dotčené funkční skupině a pouze s ohledem n a zájem s lužby. Pouze 
z nich vyplývá, že orgán oprávněný ke j menování není zavázán u rčit přesnou p latovou třídu 
obsazovaného pracovního m ísta v oznámení o volném p racovním m ístě. Uvedený orgán je nicméně 
povinen při výkonu své široké p osuzovací pravomoci dbát na jedné straně na to, aby výčet platových 
tříd, na kt eré odkazuje v oznámení o volném p racovním m ístě, dostatečně odpovídal významu 
dotčených úkolů, a na druhé straně na to, aby si jmenování do jedné z těchto platových tříd zachovalo 
objektivní charakter zejména s přihlédnutím k významu úkolů, které budou plněny.
(viz body 72 a 73)
Odkazy:
Tribunál: 7. května 1991 , Jon gen v. Komise, T-18/90, Recueil, s. II-187, bod 27; 8. července 2008 , Komise 
v. Economidis, T-56/07 P, Sb. VS s. I-B-1-31 a II-B-1-213, body 82 a ž 86; 18. června 2009 , Komise v. Traore, 
T-572/08 P, Sb. VS s. I-B-1-39 a II-B-1-223, body 38, 40 a 41
4. Zásada ř ádné správy n emá vyšší závaznost než n ařízení. Totéž platí pro p ovinnost pé če 
administrativy ve v ztahu k jejím z aměstnancům, která o dráží rovnováhu me zi vzájemnými právy 
a povinnostmi, jež služební řád v ytvořil ve v ztazích me zi veřejným o rgánem a zaměstnanci veřejné 
správy, a která se proto musí vždy nacházet v mezích dodržování platných no rem.
4 ECLI:EU:F:2010 :117SHRNU TÍ–VĚCF-76/05
TORIJANOMONTEROv.RADA
Z důvodu postavení, které náleží zásadě řádné správy a povinnosti péče v hierarchii no rem, se tedy 
úředník, kt erý byl jmenován v průběhu období od 1. května 2004 d o 30. dubna 2006 , nemůže na jejich 
základě domáhat jiného výsledku, než jaký vyplývá z čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII služebního řádu, jímž je 
vázána pravomoc orgánu.
(viz body 94 a 95)
Odkazy:
Tribunál: 27. března 1990 , Ch omel v. Komise, T-123/89, Recueil, s. II-131, bod 32; 17. června 1993 , Arauxo-Dumay 
v. Komise, T-65/92, Recueil, s. II-597, bod 37; 22. června 1994 , Rijnoudt a Hocken v. Komise, T-97/92 a T-111/92, 
Recueil FP, s. I-A-159 a II-511, bod 104; 29. listopadu 2006 , Campoli v. Komise, T-135/05, Sb. VS s. I-A-2-297 
a II-A-2-1527 , bod 149
Soud pro veřejnou službu: 25. ledna 2007 , Ch assagne v. Komise, F-43/05, Sb. VS s. I-A-1-27 a II-A-1-139, bod 111