CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2011 :13 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(první senát)
15. února 2011
Věc F-81/09
Luigi M ar cuc cio
v.
E v ropská komise
„Veřejná služba — Úředníci — Příspěvek v invaliditě — Chyba při výpočtu — Výplata nedoplatků — 
Dlužné úroky z prodlení — Použitelná úroková míra — Roční kapitalizace — Majetková 
a nemajetková újma“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se L. Marcuccio v podstatě 
domáhá zrušení rozhodnutí Komise, jímž byla částečně zamítnuta jeho žádost o to, aby 
mu byly vyplaceny úroky z prodlení související s nedoplatky p říspěvku v invaliditě, které 
mu uvedený orgán vyplatil, a dále aby bylo Komisi uloženo z aplatit mu částku r ovnající 
se rozdílu me zi výší úroků z prodlení stanovenou podle kri térií, která m ěla být dle jeho 
názoru použita, a výší úroků z prodlení, která b yla skutečně zaplacena, přičemž tato 
částka b ude sama navýšena o úroky z prodlení
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí č tvrtinu nákladů řízení 
vynaložených žalobcem. Žalobce ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Rozhodnutí nepříznivě zasahující do p rávního p ostavení — Povinnost u vést 
odůvodnění — Dosah — Nedostatečné odůvodnění — Zhojení vad v průběhu soudního řízení — 
Podmínky
(Článek 253 E S; služební řád úředníků, čl. 25 d ruhý pododstavec)
2. Akty orgánů — Nařízení — Obdobné použití — Podmínky
3. Námitka protiprávnosti — Dosah — Akty, proti nimž může být vznesena námitka protiprávnosti — 
Obecně závazný akt zakládající napadené rozhodnutí
(Článek 241 E S)
4. Řízení — Návrh na zahájení řízení — Formální náležitosti
[Statut Soudního dvora, čl. 21 p rvní pododstavec; jednací řád So udu pro veřejnou službu, čl. 35 o dst. 1 
písm. d) a e)]
2 ECLI:EU:F:2011 :13SHRNU TÍ–VĚCF-81/09
MARCUCCIOv. KOMISE
1. Cílem p ovinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 25 dr uhém p ododstavci služebního řádu, který 
pouze přebírá v šeobecnou povinnost zakotvenou v článku 253 E S, je jednak poskytnout dotyčné osobě 
dostatečné údaje pro posouzení opodstatněnosti aktu, který nepříznivě zasahuje do jejího právního 
postavení, a příhodnosti podání žaloby k Soudu pro ve řejnou službu, a jednak umožnit tomuto Soudu 
výkon p řezkumu legality aktu. Z toho vyplývá, že takto stanovená povinnost uvést odůvodnění 
představuje základní zásadu unijního práva, od níž se lze odchýlit pouze z naléhavých důvodů.
Zaprvé, nedostatečnost – nikoliv však zcela chybějící – odůvodnění lze zhojit i v průběhu řízení, jestliže 
dotyčná osoba znala již před podáním s vé ž aloby skutečnosti představující počátek odůvodnění, 
a zadruhé, rozhodnutí lze považovat za dostatečně odůvodněné, jestliže bylo přijato v kontextu, který 
je dotyčnému úředníkovi znám a který mu umožní porozumět jeho dosahu.
(viz body 39 a 40)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 15. září 2005 , Casini v. Komise, T-132/03, bod 30 a citovaná judikatura
Tribunál: 2. března 2010 , Doktor v. Rada, T-248/08 P, bod 93 a citovaná judikatura
2. Rozsah působnosti nařízení je obvykle vymezen jeho vlastními ustanoveními a v zásadě nemůže být 
rozšířen na jiné situace, než na které se mělo vztahovat. V určitých výjimečných případech tomu však 
může být jinak. H ospodářské s ubjekty se tak m ohou právem d ovolávat obdobného použití nařízení, 
které se na ně za běžných okolností nepoužije, pokud prokáží, že právní režim, který se na ně 
vztahuje, je úzce srovnatelný s režimem , jehož obdobné použití požadují, a dále že právní režim, který 
se na ně vztahuje, obsahuje opomenutí, které je neslučitelné s obecnou zásadou unijního práva a které 
lze zhojit obdobným použitím nařízení, které se na ně za běžných okolností nepoužije.
Obdobné použití právní úpravy proto podléhá splnění dvou ku mulativních podmínek, a to existence 
úzké s rovnatelnosti obvykle použitelného právního režimu a právní úpravy, jejíž obdobné použití je 
zamýšleno, a dále existence me zery v uvedeném p rávním režimu, která je neslučitelná s obecnou 
zásadou unijního práva a kterou lze zhojit právní úpravou, jejíž obdobné použití je zamýšleno.
(viz bod 55)
Odkazy:
Soudní dvůr: 20. února 1975 , Reich, 64 /74; 11. července 1978 , Union française de Céréales, 6/78; 12. prosince 1985 , 
Krohn, 165 /84, body 13 a 14
3. Článek 241 E S je výrazem o becné zásady zajišťující každému účastníkovi řízení právo, aby za účelem 
dosažení zrušení rozhodnutí, které se jej bezprostředně a osobně dotýká, zpochybnil platnost dřívějších 
aktů orgánů, které jsou právním základem n apadeného rozhodnutí, jestliže tento účastník řízení neměl 
právo podat na základě článku 230 E S přímou žalobu proti těmto aktům, jejichž důsledky tak nese, aniž 
by mohl navrhnout jejich zrušení.
ECLI:EU:F:2011 :13 3SHRNU TÍ–VĚCF-81/09
MARCUCCIOv. KOMISE
Cílem č lánku 241 E S je tak chránit jednotlivce proti použití protiprávního no rmativního aktu, přičemž 
se má za to, že účinky rozsudku, který kon statuje nepoužitelnost takového aktu, jsou omezeny pouze 
na účastníky řízení, a že tento rozsudek nezpochybňuje samotný akt, kt erý se stal nenapadnutelným.
(viz bod 60)
Odkazy:
Soudní dvůr: 6. března 1979 , Simme nthal v. Komise, 92/78, bod 39; 19. ledna 1984 , Andersen a další v. Parlament, 
262/80, bod 6
Tribunál: 12. prosince 1996 , Altmann a další v. Komise, T-177/94 a T-377/94, bod 119; 20. listopadu 2007 , Ianniello 
v. Komise, T-308/04, bod 32 a citovaná judikatura
4. Podle čl. 35 o dst. 1 písm. d) a e) jednacího řádu Soudu pro ve řejnou službu m usí žaloba uvedená 
v článku 21 s tatutu Soudního dvora u vádět zejména předmět sporu a obsahovat dovolávané žalobní 
důvody a právní a skutkové ar gumenty.
Tyto údaje m usejí být dostatečně jasné a přesné pro to, aby umožnily žalovanému připravit svou 
obranu a Soudu rozhodnout o žalobě případně bez dalších informací.
(viz body 61 a 62)
Odkazy:
Soud pro ve řejnou službu: 30. června 2006 , Ott a další v. Komise, F-87/05, bod 38; 14. května 2008 , Taruffi 
v. Komise, F-95/06, body 121 a ž 125; 30. listopadu 2009 , de Britto Patrício-Dias v. Komise, F-16/09, bod 42