ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 402/5

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd

(Věc C-164/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 14 odst. 2 písm. b) - Dodání zboží - Motorová vozidla - Finanční leasing s opcí odkupu“)

(2017/C 402/05)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci původního řízení

Žalobce: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Žalovaná: Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd

Výrok

Výraz „smlouva o nájmu, v níž je stanoveno, že za obvyklých okolností bude vlastnické právo převedeno nejpozději k okamžiku zaplacení poslední splátky“ použitý v čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na typovou smlouvu o nájmu s opcí odkupu, pokud lze z finančních smluvních podmínek vyvodit, že využití opce se jeví jako jediná ekonomicky rozumná volba, kterou bude moci nájemce v daném okamžiku učinit, pokud je smlouva plněna až do konce, což musí ověřit vnitrostátní soud.

(1) Úř. věst. C 191, 30.5.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 437/7

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. října 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království] – The English Bridge Union Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-90/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození poskytnutí služeb, které úzce souvisejí s provozováním sportu, od daně - Pojem ‚sport‘ - Činnost vyznačující se tělesným aspektem - Hra sportovní bridž“)

(2017/C 437/09)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: The English Bridge Union Limited

Odpůrkyně: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Výrok

Článek 132 odst. 1 písm. m) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že taková činnost, jako je sportovní bridž, která se vyznačuje tělesným aspektem, který se jeví jako zanedbatelný, nespadá pod pojem „sport“ ve smyslu tohoto ustanovení.

(1) Úř. věst. C 145, 25.4.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 424/13

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – Air Berlin plc v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-573/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Nepřímé daně - Kapitálové vklady - Uložení daně ve výši 1,5 % z převodu nově vydaných akcií nebo akcií, jež mají být kótovány na burze členského státu, na clearingové centrum (clearance service)“)

(2017/C 424/17)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Air Berlin plc

Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Výrok

1) Články 10 a 11 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů musí být vykládány v tom smyslu, že brání zdanění takového převodu akcií, o jaký jde ve věci v původním řízení, v jehož rámci bylo právní vlastnictví ke všem akciím určité společnosti převedeno na clearingové centrum pouze s cílem kótovat tyto akcie na burze beze změny skutečného vlastnictví k těmto akciím.

2) Článek 5 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2008/7/ES ze dne 12. února 2008 o nepřímých daních z kapitálových vkladů musí být vykládán v tom smyslu, že brání zdanění takového převodu akcií, o jaký jde ve věci v původním řízení, v jehož rámci je právní vlastnictví k novým akciím vydaným při zvyšování kapitálu převedeno na clearingové centrum pouze s cílem nabídnout tyto nové akcie ke koupi.

3) Odpověď na první a druhou otázku není odlišná, jestliže takové vnitrostátní právo členského státu, jako je právo dotčené ve věci v původním řízení, provozovateli clearingového centra umožňuje, aby si po obdržení souhlasu od daňového orgánu zvolil možnost, že v případě prvotního převodu akcií na clearingové centrum nebude dlužné žádné kolkovné, ale namísto toho bude dlužný doplňkový odvod ke kolkovnému z každého následujícího prodeje akcií.

(1) Úř. věst. C 22, 23.1.2017.
1)

Článek 101 odst. 1 SFEU, ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU, musí být vykládán v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je úprava dotčená v původním řízení, která jednak neumožňuje advokátovi a jeho klientovi sjednat nižší odměnu, než je minimální částka stanovená vyhláškou přijatou profesní organizací advokátů, jakou je Vissh advokatski savet (Nejvyšší advokátní rada, Bulharsko), aniž by se tento advokát vystavoval disciplinárnímu řízení, a jednak nedovoluje soudu uložit náhradu odměny nižší než je tato minimální částka, je způsobilá narušit hospodářskou soutěž na vnitřním trhu ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda taková právní úprava s ohledem na konkrétní podmínky svého uplatnění skutečně odpovídá legitimním cílům a zda se takto uložená omezení zaměřují jen na to, co je nezbytné k zajištění uskutečnění těchto legitimních cílů.
CS Úřední věstník Evropské unie C 5/7

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Conseil de l'Union européenne, Commission européenne, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)

(Věc C-204/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 1238/2013 - Článek 3 - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky - Konečné antidumpingové clo - Osvobození dovozu, na který se vztahuje přijatý závazek - Oddělitelnost“)

(2018/C 005/08)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SolarWorld AG (zástupci: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

Další účastnice řízení: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (zástupci: L. Ruessmann, avocat, a J. Beck, solicitor), Rada Evropské unie (zástupce: H. Marcos Fraile, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Tuominen, Avocată), Evropská komise (zástupci: A. Demeneix, T. Maxian Rusche a J.-F. Brakeland, zmocněnci), China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (zástupci: J.-F. Bellis a A. Scalini, avocats, F. Di Gianni, avvocato)

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Společnosti SolarWorld AG se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

3) Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 232, 27.6.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 5/7

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Rada Evropské unie, Evropská Komise, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)

(Věc C-205/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Dotace - Prováděcí nařízení (EU) č. 1239/2013 - Článek 2 - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Číny - Konečné vyrovnávací clo - Osvobození dovozu, na který se vztahuje přijatý závazek - Oddělitelnost“)

(2018/C 005/09)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SolarWorld AG (zástupci: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

Další účastníci řízení: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (zástupci: L. Ruessmann, avocat, et M. J. Beck, solicitor), Rada Evropské unie (zástupci: H. Marcos Fraile, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Tuominenem, Avocată), Evropská komise (zástupci: A. Demeneix, J.-F. Brakeland a T. Maxian Rusche, zmocněnci), China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (zástupci: J.-F. Bellis a A. Scalini, avocats, F. Di Gianni, avvocato)

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Společnosti SolarWorld AG se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

3) Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 232, 27.6.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 52/10

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Courf of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – Merck Sharp & Dohme Corporation v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Věc C-567/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Průmyslové a obchodní vlastnictví - Patentové právo - Humánní léčivé přípravky - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 písm. b) - Dodatkové ochranné osvědčení - Podmínky získání - Článek 10 odst. 3 - Vydání osvědčení nebo zamítnutí žádosti o osvědčení - Směrnice 2001/83/ES - Článek 28 odst. 4 - Decentralizovaný postup“)

(2018/C 052/13)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Courf of Justice (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Merck Sharp & Dohme Corporation

Žalovaný: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Výrok

1) Článek 3 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být vykládán v tom smyslu, že oznámení o ukončení postupu vydané referenčním členským státem v souladu s čl. 28 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, která byla změněna, pokud jde o farmakovigilanci, směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/84/EU ze dne 15. prosince 2010, před uplynutím doby platnosti základního patentu podle čl. 1 písm. c) nařízení č. 469/2009 nelze považovat za rovnocenné rozhodnutí o registraci ve smyslu prvně uvedeného článku, takže na základě takového oznámení nelze získat dodatkové ochranné osvědčení.

2) Článek 10 odst. 3 nařízení č. 469/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že daný členský stát nevydal rozhodnutí o registraci ke dni podání žádosti o dodatkové ochranné osvědčení v tomto členském státě, nepředstavuje nedostatek, jenž lze podle uvedeného ustanovení odstranit.

(1) Úř. věst. C 22, 23.1.2017.
CS Úřední věstník Evropské unie C 52/6

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Avon Cosmetics Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-305/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Šestá směrnice 77/388/EHS - Článek 11 bod A odst. 1 písm. a) - Základ daně - Článek 17 - Nárok na odpočet - Článek 27 - Zvláštní odchylná opatření - Rozhodnutí 89/534/EHS - Obchodní struktura založená na dodávání zboží osobami, které nejsou plátci daně - Daň z obvyklé ceny zboží určená ve fázi konečné spotřeby - Zahrnutí výdajů vynaložených uvedenými osobami“)

(2018/C 052/08)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Avon Cosmetics Ltd

Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Výrok

1) Články 17 a 27 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2004/7/ES ze dne 20. ledna 2004, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovému opatření, jako je opatření dotčené v původním řízení, které bylo povoleno rozhodnutím Rady 89/534/EHS ze dne 24. května 1989, kterým se Spojenému království povoluje uplatňovat na určitá dodání prodejcům neregistrovaným k dani opatření odchylující se od čl. 11 [bodu A odst. 1 písm. a)] šesté směrnice na základě článku 27 této směrnice a které se odchyluje od čl. 11 bodu A odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, podle kterého je základem daně z přidané hodnoty (DPH) společnosti uskutečňující přímý prodej obvyklá cena zboží prodávaného ve fázi konečné spotřeby, pokud je uvedené zboží prodáváno prodejci, kteří nejsou plátci DPH, i když toto odchylné opatření nikterak nezohledňuje DPH zaplacenou na vstupu týkající se předváděcích vzorků, které koupili tito prodejci od uvedené společnosti.

2) Přezkum první otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost rozhodnutí 89/534.

3) Článek 27 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 2004/7, musí být vykládán v tom smyslu, že neukládá členskému státu, který žádá o povolení odchýlit se od čl. 11 bodu A odst. 1 písm. a) této směrnice, aby informoval Evropskou komisi o tom, že prodejci neregistrovaní k dani nesou DPH z nákupu předváděcích vzorků od společnosti uskutečňující přímý prodej, které používají pro účely své ekonomické činnosti, aby se nějakým způsobem zohlednila tato daň zaplacená na vstupu v úpravě odchylného opatření.

(1) Úř. věst. C 270, 25.7.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 52/11

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Helsingin hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené Anstar Oy

(Věc C-630/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh - Harmonizovaná norma EN 1090 1:2009+A1:2011 - Kritéria pro učení oblasti působnosti normy přijaté Evropským výborem pro normalizaci (CEN) na základě mandátu Evropské komise - Ukotvovací díly určené k upevnění do betonu před jeho ztvrdnutím, které se používají ke spojení fasádních panelů a podpěr zdiva se skeletem budov“)

(2018/C 052/14)

Jednací jazyk: finština

Předkládající soud

Helsingin hallinto-oikeus

Účastníci původního řízení

Anstar Oy

za přítomnosti: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)

Výrok

Norma EN 1090-1:2009+A1:2011 s názvem „Provádění ocelových a hliníkových konstrukcí – Část 1: Požadavky pro posuzování shody nosných dílců“ musí být vykládána v tom smyslu, že takové výrobky, jako jsou výrobky dotčené ve věci v původním řízení, které jsou určené k upevnění do betonu před jeho ztvrdnutím, spadají do oblasti její působností, mají-li strukturální funkci v tom smyslu, že jejich odstranění ze stavby by okamžitě snížilo její pevnost.

(1) Úř. věst. C 63, 27.2.2017.
CS Úřední věstník Evropské unie C 32/2

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. listopadu 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království] – C. King v. The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

(Věc C-214/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 2003/88/ES - Úprava pracovní doby - Článek 7 - Náhrada za nevyčerpanou dovolenou za kalendářní rok vyplácená v případě ukončení pracovního poměru - Vnitrostátní právní úprava, která ukládá pracovníkovi, aby čerpal dovolenou za kalendářní rok, aniž bylo určeno, zda za tuto dovolenou přísluší náhrada mzdy“)

(2018/C 032/02)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci původního řízení

Žalobce: C. King

Žalovaní: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

Výrok

1) Článek 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby a právo na účinnou právní ochranu, které je zakotveno v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládány v tom smyslu, že dojde-li ke sporu mezi pracovníkem a zaměstnavatelem o to, zda má pracovník nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok podle prvního z těchto článků, tyto články brání tomu, aby pracovník musel takovou dovolenou vyčerpat ještě předtím, než je určeno, zda má nárok na náhradu mzdy z důvodu čerpání této dovolené.

2) Článek 7 směrnice 2003/88 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo zvyklostem, podle kterých je pracovníkovi znemožněno převést a případně kumulovat až do okamžiku ukončení pracovního poměru nároky na placenou dovolenou za kalendářní rok, jež nebyly čerpány během několika po sobě jdoucích referenčních období, neboť zaměstnavatel odmítl poskytnout náhradu mzdy po dobu této dovolené.

(1) Úř. věst. C 222, 20.6.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 22/7

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. listopadu 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království] – Toufik Lounes v. Secretary of State for the Home Department

(Věc C-165/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Článek 21 SFEU - Směrnice 2004/38/ES - Oprávněné osoby - Dvojí občanství - Občan Unie, který nabyl občanství hostitelského členského státu a zároveň si ponechal původní občanství - Právo pobytu státního příslušníka třetího státu, který je rodinným příslušníkem občana Unie, v tomto členském státu“)

(2018/C 022/08)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Účastníci původního řízení

Žalobce: Toufik Lounes

Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

Výrok

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, kdy občan Evropské unie využil svého práva volného pohybu tím, že se přestěhoval do jiného členského státu, než jehož je státním příslušníkem, a v tomto jiném členském státě pobýval podle čl. 7 odst. 1 nebo čl. 16 odst. 1 této směrnice, a následně nabyl občanství tohoto členského státu, přičemž si zároveň ponechal své původní státní občanství, a několik let poté uzavřel sňatek se státním příslušníkem třetího státu, se kterým nadále pobývá na území uvedeného členského státu, tento státní příslušník nemá odvozené právo pobytu v dotyčném členském státě na základě ustanovení uvedené směrnice. Takovéto právo pobytu však může mít podle čl. 21 odst. 1 SFEU za podmínek, které nesmí být přísnější než podmínky stanovené směrnicí 2004/38 pro přiznání uvedeného práva státnímu příslušníku třetího státu, který je rodinným příslušníkem občana Unie, jenž využil svého práva volného pohybu a usadil se v jiném členském státě, než jehož je státním příslušníkem.

(1) Úř. věst. C 191, 30.5.2016.
1)

Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 75/363/EHS ze dne 16. června 1975 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činnosti lékařů, ve znění směrnice Rady 82/76/EHS ze dne 26. ledna 1982, jakož i čl. 24 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle níž je přiznání vnitrostátního stipendia určeného k financování odborné přípravy poskytované v jiném členském státě, která vede k získání titulu odborného lékaře, vázáno na podmínku, aby lékař, který je jeho příjemcem, vykonával v období deseti let po ukončení odborné přípravy profesní činnost v tomto prvním členském státě po dobu pěti let, nebo pokud k tomu nedojde, aby vrátil až 70 % částky získaného stipendia, zvýšené o úroky.
CS Úřední věstník Evropské unie C 72/12

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione – Itálie) – Prequ' Italia Srl v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

(Věc C-276/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zásada dodržování práva na obhajobu - Právo být vyslechnut - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 244 - Výběr dluhu v celní oblasti - Nevyslechnutí osoby, jíž je určen opravný platební výměr, před jeho přijetím - Právo osoby, jíž je určen opravný platební výměr, na odklad jeho vykonatelnosti - Neexistence automatického odkladu v případě podání správního opravného prostředku - Odkaz na podmínky stanovené v článku 244 celního kodexu“)

(2018/C 072/15)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte suprema di cassazione

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Prequ' Italia Srl

Žalovaný: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Výrok

Právo každé osoby být vyslechnuta před přijetím každého rozhodnutí, které může nepříznivě zasahovat do jejích zájmů, musí být vykládáno v tom smyslu, že právo na obhajobu osoby, které je určen opravný platební výměr přijatý celními orgány bez jejího předchozího vyslechnutí, není porušeno v situaci, kdy vnitrostátní právní úprava, která dotčené osobě umožňuje zpochybnit uvedený akt správním opravným prostředkem, pouze stanoví možnost požadovat odklad vykonatelnosti uvedeného aktu až do okamžiku jeho případné změny, s odkazem na článek 244 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, přičemž nestanoví, že by podání správního opravného prostředku automaticky odkládalo vykonatelnost napadeného aktu, jestliže na základě čl. 244 druhého pododstavce uvedeného nařízení celní orgány neomezí přiznání odkladu vykonatelnosti, panují-li odůvodněné pochybnosti, zda je napadené rozhodnutí v souladu s celními předpisy, nebo hrozí-li zúčastněné osobě nenapravitelná škoda.

(1) Úř. věst. C 305, 22.8.2016.
CS Úřední věstník Evropské unie C 72/26

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Peter Valach a další v. Waldviertler Sparkasse Bank AG a další

(Věc C-649/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Oblast působnosti - Žaloba na náhradu škody na základě deliktní odpovědnosti proti členům věřitelského výboru, který v rámci insolvenčního řízení odmítl restrukturalizační plán“)

(2018/C 072/34)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastníci původního řízení

Žalobci: Peter Valach, Alena Valachová, SC Europa ZV II a.s., SC Europa LV a.s., VAV Parking a.s., SC Europa BB a.s., Byty A s.r.o.

Žalovaní: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., město Banská Bystrica

Výrok

Článek 1 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení vztahuje na žalobu na náhradu škody na základě deliktní odpovědnosti, podanou proti členům věřitelského výboru z důvodu jejich jednání při hlasování o restrukturalizačním plánu v rámci insolvenčního řízení, a taková žaloba je proto vyloučena z věcné působnosti tohoto nařízení.

(1) Úř. věst. C 104, 3.4.2017.
2)

Rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [(C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La-Mancha) se zrušuje.