ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 209/12

Žaloba podaná dne 18. května 2012 — Viasat Broadcasting UK v. Komise

(Věc T-210/12)

2012/C 209/20

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Spojené království) (zástupci: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

— zrušit rozhodnutí Komise se dne 20. dubna 2011 ve věci státní podpory C 19/09, kterou Dánsko zamýšlí poskytnout na restrukturalizaci TV 2 Danmark A/S;

— uložit žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, v jehož rámci v zásadě tvrdí, že se Evropská komise dopustila nesprávného právního posouzení, když při svém posouzení nezohlednila podporu poskytnutou TV 2 Danmark A/S prostřednictvím osmi regionálních vysílacích stanic TV 2.

V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že vysílání bezplatně poskytované TV 2 Danmark A/S regionálními vysílacími stanicemi, které jsou financovány z koncesionářských poplatků, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Nadto připomíná, že podle koncese na veřejnou službu udělenou TV 2 Danmark A/S ministerstvem kultury náleží TV 2 Danmark A/S příjmy z reklamy plynoucí z času vyhrazeného pro reklamu v rámci regionálního vysílání.

Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná tím, že opominula státní podporu poskytnutou TV 2 Danmark A/S prostřednictvím regionálních vysílacích stanic, neposoudila finanční situaci TV 2 Danmark A/S ve světle veškerých jejích příjmů.

V důsledku tohoto pochybení žalobkyně tvrdí, že se celkové hodnocení restrukturalizačního plánu provedené žalovanou zakládá na nesprávných předpokladech ohledně finanční situace TV 2 Danmark A/S. Žalobkyně proto tvrdí, žalovaná nebyla s to doložit, že podmínky stanovené v jejích vlastních pokynech (1) jsou splněny.

V důsledku toho žalobkyně tvrdí, že žalovaná při posouzení podpory na záchranu a restrukturalizaci poskytnuté TV 2 Danmark A/S nedodržela kritéria, která sama Komise vymezila v pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a v důsledku toho ani kritéria podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

(1) Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (Úř. věst. 2004 C 244, s. 2)
CS Úřední věstník Evropské unie C 227/29

Žaloba podaná dne 6. června 2012 — EGL a další v. Komise

(Věc T-251/12)

2012/C 227/50

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: EGL, Inc. (Houston, Spojené státy), CEVA Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Spojené království), CEVA Freight Shanghai Ltd (Shangai, Čína) (zástupci: M. Brealey, QC (Qeen's Counsel), S. Love, Barrister, M. Pullen, D. Gillespie a R. Fawcett-Feuillette, Solicitors)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně se domáhají, aby Tribunál

— zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2012) 1959 final ze dne 28. března 2012 ve věci COMP/39.462 — Tranzit, v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 dohody o EHP, v rozsahu, ve kterém bylo určeno, že se žalobkyně dopustily dvou porušení čl. 101 odst. 1 SFEU, spočívajících v ujednání New Export System („NES“) a v ujednání o faktoru měnové adaptace (Currency Adjustment Factor, „CAF“);

— zrušil článek 2 rozhodnutí Komise C(2012) 1959 final ze dne 28. března 2012, v rozsahu, ve kterém ukládá žalobkyním pokuty, nebo podpůrně snížil výši uložené pokuty; a

— uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

1) První žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalovaná neurčila relevantní trh ovlivněný ujednáními NES a CAF a porušila tak zásadní požadavek právní jistoty. Tak se dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení.

2) Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná neprokázala, že ujednání NES má značný účinek na obchod mezi členskými státy EU. Tak se dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když takový účinek konstatovala.

3) Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná uložila pokutu za ujednání NES, i když neměla pravomoc tak učinit v důsledku nařízení Rady (EHS) č. 141/62 (1), ve znění nařízení Rady (EHS) č. 3975/87 (2). Sporné rozhodnutí je tedy postiženo neexistencí právního základu a nesprávným právním posouzením.

4) Čtvrtý žalobní důvod, jehož podstatou je tvrzení, že žalovaná, když nesprávně poskytla Deutsche Post imunitu s ohledem na ujednání CAF, nesprávně posoudila důkazy předložené žalobkyněmi v jejich žádostech o imunitu nebo o shovívavost předložených Komisi s ohledem na ujednání CAF.

(1) Nařízení Rady č. 141, podle kterého se nařízení Rady č. 17 nepoužije na dopravu (Úř. věst. 1962 124, s. 2751)

(2) Nařízení Rady (EHS) č. 3975/87 ze dne 14. prosince 1987, kterým se stanoví postup pro použití pravidel hospodářské soutěže pro podniky v odvětví letecké dopravy(Úř. věst. 1987 L 374; Zvl. vyd. 7/1, s. 1)
CS Úřední věstník Evropské unie C 243/23

Žaloba podaná dne 29. května 2012 — CEDC International v. OHIM — Underberg (Tvar stébla trávy v lahvi)

(Věc T-235/12)

2012/C 243/41

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: CEDC International sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Siciarek, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Underberg AG (Dietlikon, Švýcarsko)

Návrhová žádání

— zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. března 2012 ve věci R 2506/2010-4;

— uložit OHIM náhradu nákladu řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka popsaná slovy „předmětem ochranné známky je zelenohnědé stéblo trávy v lahvi, stéblo trávy dosahuje přibližně do tří čtvrtin výšky lahve“ pro výrobky zařazené do třídy 33 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 33266

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

Namítaná ochranná známka nebo označení: francouzská trojrozměrná ochranná známka zapsaná pod číslem 95588457 zobrazující láhev se stéblem trávy pro výrobky zařazené do třídy 33; německá ochranná známka zapsaná pod číslem 39848553; polská ochranná známka zapsaná pod číslem 62018; polská ochranná známka zapsaná pod číslem 62018 pro výrobky zařazené do třídy 33; polská ochranná známka zapsaná pod číslem 85811 pro výrobky zařazené do třídy 33; japonská ochranná známka zapsaná pod číslem 2092826 pro výrobky zařazené do třídy 28; francouzská trojrozměrná ochranná známka zapsaná pod číslem 98746752 zobrazující láhev se stéblem trávy pro výrobky zařazené do třídy 33; nezapsaná ochranná známka užívaná v obchodním styku v Německu ve spojením s „vodka“

Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v celém rozsahu

Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody:

— Porušení zásady legality;
9)

Zadeváté vychází Komise nesprávně z toho, že se žalobkyně od 16. listopadu 1999 do 3. července 2007 podílela na (údajně) protisoutěžních jednáních. Tvrzení, že došlo k jedinému protiprávnímu jednání trvajícímu od 16. listopadu 1999 do 3. července 2007, však není z důvodu autonomního zvýšení cen pro rok 2001, jakož i neexistence dohody pro rok 2002 udržitelné. Do rozhodnutí mohou tedy být v každém případě zahrnuta období od roku 2003. Je-li ovšem žalobkyni vytýkáno protisoutěžní jednání též mimo německý trh, může jí být v každém případě ohledně roku 2007 připsána odpovědnost za porušení článku 101 SFEU. Žalobkyně proto zastává názor, že je ohledně ní nepřípustné vycházet z existence protiprávního jednání trvajícího sedm let a sedm měsíců
—

a podpůrně, — pokud Soudní dvůr vyhoví prvnímu nebo druhému žalobnímu důvodu, změnit čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3 a čl. 2 odst. 4 rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň, a to v tom smyslu, že se zrušuje či podpůrně snižuje pokuta, která jim byla v těchto ustanoveních uložena, — pokud Soudní dvůr vyhoví třetímu žalobnímu důvodu, zrušit nebo změnit čl. 1 odst. 2 písm. f) rozhodnutí, aby se zohlednila kratší doba trvání protiprávního jednání, a odpovídajícím způsobem změnit čl. 2 odst. 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a to v tom smyslu, že se zrušuje nebo snižuje pokuta, která jim byla v tomto ustanovení uložena, a — pokud Soudní dvůr vyhoví čtvrtému žalobnímu důvodu, změnit čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3 a čl. 2 odst. 4 rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň, a to v tom smyslu, že se zrušuje či podpůrně snižuje pokuta, která jim byla v těchto ustanoveních uložena, a v každém případě
4)

V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 101 odst. 1 SFEU, článek 296 SFEU, článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, články 4, 7 a čl. 23 odst. 2 nařízení Rady č. 1/2003 a zásady osobní odpovědnosti a řádné správy, když rozhodla, že je žalobkyně odpovědná za jednání společnosti BAX Global Ltd. (UK), a když za toto jednání uložila pokutu pouze žalobkyni, přestože společnost BAX Global Ltd. (UK) byla po celou dobu, k níž se vztahuje jednání popsané v čl. 1 odst. 1 písm. a) napadeného rozhodnutí, dceřinou společností patřící jinému podniku pod vedením společnosti The Brink's Company.
—

vycházející z toho, že Komise porušila čl. 101 odst. 1 a článek 296 SFEU, článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, články 4, 7 a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 a zásady osobní odpovědnosti a řádné správy tím, že rozhodla, že společnost Schenker China Ltd je odpovědná za jednání společnosti BAX Global (China) Co. Ltd, a tím, že udělila za toto jednání pokutu pouze společnosti Schenker China Ltd, ačkoli společnost BAX Global (China) Co. Ltd byla dceřinnou společností patřící jinému podniku, ovládanému jednou společností po většiny doby, kdy docházelo k jednání definovanému v čl. 1 odst. 3 písm. a) napadeného rozhodnutí;
CS Úřední věstník Evropské unie C 227/31

Žaloba podaná dne 11. června 2012 — Kühne + Nagel International a další v. Komise

(Věc T-254/12)

2012/C 227/52

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Švýcarsko), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Švýcarsko), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Spojené království), Kühne + Nagel Ltd (Šanghaj, Čína), Kühne + Nagel Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: U. Denzel, C. Klöppner a C. von Köckritz, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil články 1, 2 a 3 rozhodnutí Komise C(2012) 1959 final ze dne 28. března 2012 ve věci COMP/39.462 — přepravní služby podle čl. 263 odst. 4 SFEU v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyň;

— podpůrně snížil pokuty uložené žalobkyním v článku 2 rozhodnutí;

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise uložila žalobkyním pokuty z důvodu jejich účasti na čtyřech různých kartelových jednáních v souvislosti s přirážkami NES, AMS, CAF a PSS.

Na podporu své žaloby v souvislosti se všemi dotčenými přirážkami předkládají žalobkyně následující žalobní důvody:

— Uložení pokut žalobkyním je protiprávní v důsledku nesprávného posouzení. Komise jednak nesprávně určila obrat související s protiprávním jednáním, přičemž obrat, který vzala v úvahu, nemá s daným protiprávním jednáním přímou ani nepřímou souvislost. A jednak nesprávně nezohlednila polehčující okolnosti, které byly u žalobkyň dány.

— Výše uložených pokut je v rozporu se zásadou proporcionality a čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví přepravy jsou pokuty uložené Komisí zjevně nepřiměřené a jsou v rozporu s čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv.

— Byla porušena práva žalobkyň účinně se v řízení bránit tím, že Komise odmítla žádost o přístup ke spisu (spisu ve věci COMP/39.258) podanou dopisem ze dne 30. listopadu 2011, a omezila tím protiprávně práva žalobkyň účinně se v řízení bránit.

Na podporu své žaloby v souvislosti s přirážkami NES a AMS nadto žalobkyně uplatňují následující žalobní důvody:

— Obchod mezi členskými státy není ovlivněn. Komise nesprávně uplatnila příslušné právní předpisy, neboť nebyly splněny podmínky podle čl. 101 odst. 1 SFEU (ovlivnění obchodu mezi členskými státy).

— Komise nesprávně uplatnila příslušné právní předpisy, jelikož měla nesprávně za to, že měla pravomoc stíhat porušení čl. 101 odst. 1 SFEU v oblasti letecké dopravy; Komise se každopádně dopustila nesprávného právního posouzení tím, že neudělila výjimku podle nařízení (EHS) č. 3975/87, kterým se stanoví postup pro použití pravidel hospodářské soutěže pro podniky v odvětví letecké dopravy. Právně nebylo možné, aby Komise ukládala za porušení čl. 101 odst. 1 SFEU pokuty, jelikož v době před 1. květnem 2004 neexistovalo pro odvětví letecké dopravy prováděcí nařízení, a na leteckou dopravu mezi Unií a třetími zeměmi se tudíž vztahovala výjimka („výjimka pro leteckou dopravu“).
CS Úřední věstník Evropské unie C 250/19

Žaloba podaná dne 2. července 2012 — Health Food Manufacturer’s Association a další v. Komise

(Věc T-296/12)

2012/C 250/35

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: The Health Food Manufacturer’s Association (East Molesey, Spojené království); Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Spojené království); Natures Aid Ltd (Kirkham, Spojené království); Natuur- & gezonheidsProducten Nederland (Ermelo, Nizozemsko); a New Care Supplements BV (Oisterwijk, Nizozemsko) (zástupci: B. Kelly a G. Castle, Solicitors, a P. Bogaert, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

— Zrušit nařízení Komise (EU) č. 432/2012 ze dne 16. května 2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (Úř. věst. L 136, s. 1);

— zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. května 2012, kterým se přijímá seznam schválených zdravotních tvrzení a zřizuje seznam tzv. stranou odložených zdravotních tvrzení, která Komise nezamítla ani neschválila;

— uložit žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody, na základě kterých tvrdí, že je napadené nařízení protiprávní z následujících důvodů:

1) První žalobní důvod — vycházející z toho, že přijetí schváleného seznamu zdravotních tvrzení obecné funkce a ponechání některých tvrzení v režimu přechodných opatření článku 28 nařízení (ES) č. 1924/2006 (tedy rozdělení posuzovacího procesu a přijetí částečného seznamu tvrzení podle čl. 13 odst. 1) postrádá jakýkoli právní základ. Krom toho porušuje zásady řádné správy, právní jistoty a zákazu diskriminace z několika důvodů, zejména: neexistovalo žádné odůvodnění pro rozdělení procesu; rozdělení postrádalo transparentnost; neproběhla žádná konzultace nebo neexistovaly rozumné důvody pro rozdělení; některá tvrzení jsou tzv. odložena stranou a nadále využívají stávající přechodná období podle nařízení (ES) č. 1924/2006 (i přes právní nejistotu těchto přechodných období).

2) Druhý žalobní důvod — vycházející z toho, že z důvodu použití nesprávných posuzovacích kritérií nebylo mnoho zdravotních tvrzení zařazeno na schválený seznam, což porušuje nařízení č. 1924/2006 i zásady řádné správy a právní jistoty, povinnost spolupráce s vnitrostátními úřady pro bezpečnost potravin a povinnost uvést odpovídající odůvodnění.
—

Podle žalobkyně Komise měla konstatovat, že Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast ve svém přezkumu změny reCity Erasmus Mundus Master Course, kterou provedla Università degli Studi „Mediterranea“ v regionu Kalábrie dne 21. prosince 2011 ve prospěch jiného seskupení, než bylo původní seskupení, zjevně porušila oddíly II.A.1 a II.B.4 Administrative and Financial Handbook, který je nedílnou součástí Specific Grant Agreement, která je přílohou Framework Partnership Agreement a článku II.12.3 Framework Partnership Agreement.
—

zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 11. května 2012 C(2012) 3150 final, Státní podpora SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 a ex N 528/2008) — Nizozemsko ING — restrukturalizační podpora; a
—

zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2012) 3025 final ze dne 8. května 2012 o státní podpoře SA.22668 (C 8/2008 — ex NN 4/2008), kterou Španělsko přiznalo společnosti „Ciudad de la Luz SA“ (dále jen „CDL“), zejména čl. 1 odst. 1 tohoto rozhodnutí, a to v rozsahu, v němž konstatuje, že investice do společnosti CDL zahrnuje neslučitelné prvky státní podpory, a nařizuje její navrácení;
—

uložit EU zastoupené Komisí náhradu veškeré škody způsobené žalobkyním v důsledku toho, že Komise porušila své povinnosti, a toto odškodnění za škodu způsobenou žalobkyním v období od 30. ledna 2012 do 24. června 2012 stanovit ve výši 75 051 236 eur zvýšené o další ztráty způsobené žalobkyním po tomto dni, nebo v jakékoli jiné výši, která bude odrážet škodu, která již byla žalobkyním způsobena nebo bude způsobena do budoucna, a to v souladu s tím, co žalobkyně dále prokáží během tohoto řízení, a se zvláštním zřetelem na budoucí škodu;
CS Úřední věstník Evropské unie C 273/16

Žaloba podaná dne 9. července 2012 — Lidl Stiftung v. OHIM — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)

(Věc T-300/12)

2012/C 273/28

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Wolter a A. Berger, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugalsko)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. dubna 2012 ve věci R 1981/2010-2 v rozsahu, v němž bylo námitkám vyhověno,

— uložil žalovanému náhradu nákladu řízení a

— uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení před Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „FAIRGLOBE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 20, 24, 25, 29, 30, 31, 32 a 33 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6896261

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

Namítaná ochranná známka nebo označení: portugalská ochranná známka „GLOBO PORTUGAL“ zapsaná pod číslem 221497 pro výrobky zařazené do třídy 30, portugalská obrazová ochranná známka „GLOBO PORTUGAL“ zapsaná pod číslem 221498 pro výrobky zařazené do třídy 29, portugalská slovní ochranná známka „GLOBO“ zapsaná pod číslem 311549 pro výrobky zařazené do třídy 29, portugalská slovní ochranná známka „GLOBO“ zapsaná pod číslem 337398 pro výrobky zařazené do tříd 2, 29 a 30

Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání a jeho částečné zamítnutí

Dovolávané žalobní důvody:

— porušení čl. 15 odst. 1 ve spojení s čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 207/2009 a pravidla 22 odst. 3 a 4 nařízení Komise č. 2868/95,
5)

Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady omezení účelu V rámci tohoto žalobního důvodu žalobkyně uplatňuje argument, že použití informací poskytnutých korunními svědky k informování veřejnosti porušuje účelovou vázanost těchto informací stanovenou v čl. 28 odst. 1 nařízení č. 1/2003 a v bodě 43 oznámení Komise o pravidlech pro přístup do spisu (5). To platí zejména tehdy, jestliže se k uvedenému použití dojde více než šest let po skončení správního řízení.
CS Úřední věstník Evropské unie C 311/9

Žaloba podaná dne 25. července 2012 — Plantavis a NEM v. Komise a EFSA

(Věc T-334/12)

2012/C 311/11

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobci: Plantavis GmbH (Berlín, Německo) a NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten e.V. (Laudert, Německo) (zástupce: T. Büttner, advokát)

Žalovaní: Evropská komise a Evropský úřad pro bezpečnost potravin

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— zrušil skutkové podstaty obsahující zákaz určitého jednání nařízení (ES) č. 1924/2006 (1) ve spojení s nařízením (EU) č. 432/2012 (2) a rejstříkem EU Evropské Komise pro schválená a neschválená zdravotní tvrzení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby zaprvé žalobci tvrdí, že evropský zákonodárce nemá oprávnění k přijetí napadených nařízení.

Zadruhé tvrdí, že nařízení č. 1924/2006 a č. 432/2012, jakož i rejstřík EU pro výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin zasáhly v rozporu s právem do právního postavení potravinářského průmyslu, chráněného základními právy, jakož i do práva spotřebitelů a odborných kruhů na informace. V této souvislosti žalobci zejména tvrdí, že zákazy výživových a zdravotních tvrzení stanovené napadenými nařízeními jsou nepřiměřené. To platí především pro zákaz používání věcně správných výživových, zdravotních tvrzení jako například „lepší biologická dostupnost“. Dále nejsou nařízení vhodná pro dosažení sledovaného účelu, neboť EFSA a Komise nestanovily žádný srozumitelný, transparentní a jednotný přístup pro určení vědeckých standardů.

Žalobci krom toho vytýkají nediferencované nerovné zacházení s různými látkami a výrobci potravin. Zákazy nejsou také nezbytné, protože již podle směrnice 2003/13/ES (3) a nařízení (EU) č. 1169/20011 (4) je ve všech evropských členských státech zakázána zavádějící reklama na potraviny.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9).

(2) Nařízení Komise (EU) č. 432/2012 ze dne 16. května 2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (Úř. věst. L 136, s. 1)

(3) Směrnice komise 2003/13/ES ze dne 10. února 2003, kterou se mění směrnice 96/5/ES o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (Úř. věst. L 41, s. 33; Zvl. vyd. 13/31, s. 132).

(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004.