12

Článek 57bis tohoto zákona zní: „§ 1. Pokud osobě, která je za čin, jenž je kvalifikován jako trestný čin, souzena před jeugdrechtbank (soud pro mladistvé), bylo v době spáchání tohoto činu 16 nebo více let a pokud se jeugdrechtbank (soud pro mladistvé) domnívá, že opatrovnické, ochranné nebo výchovné opatření není vhodné, může věc rozhodnutím s odůvodněním postoupit státnímu zástupci, aby stíhání, je-li dotyčná osoba podezřelá ze spáchání přečinu nebo trestného činu, u něhož lze procesně postupovat jako v případě přečinu, proběhlo buď před zvláštním senátem jeugdrechtbank (soud pro mladistvé), který použije obecné předpisy trestního práva a trestního řízení, pokud pro to existuje důvod, anebo pokud je tato osoba podezřelá ze spáchání trestného činu, u něhož nelze procesně postupovat jako v případě přečinu, před porotním soudem, jehož složení je stanoveno v čl. 119 druhém pododstavci soudního řádu, pokud pro to existuje důvod. Jeugdrechtbank (soud pro mladistvé) však může věc postoupit pouze tehdy, je-li kromě toho splněna jedna z následujících podmínek: – vůči dotyčné osobě již bylo nařízeno jedno či více z opatření uvedených v čl. 37 § 2, čl. 37 § 2bis nebo čl. 37 § 2ter nebo nabídka nápravy uvedená v článcích 37bis až 37quinquies, – jedná se o čin uvedený v článcích 373, 375, 393 až 397, 400, 401, 417ter, 417quater a 471 až 475 trestního zákona nebo o pokus spáchat čin uvedený v článcích 393 až 397 trestního zákona. Odůvodnění se týká osobnosti dotyčné osoby, jejího okolí a stupně její zralosti. Toto ustanovení lze použít, i pokud dotyčná osoba v době vynesení rozsudku dosáhla věku 18 let. V tomto případě se pro účely použití této kapitoly považuje za nezletilou. § 2. Aniž je dotčen článek 36bis, může jeugdrechtbank (soud pro mladistvé) věc na základě tohoto článku postoupit až poté, co nechal provést sociální vyšetření a psychologicko-lékařské vyšetření podle čl. 50 druhého pododstavce. Cíl psychologicko-lékařského vyšetření spočívá v posouzení situace, a to na základě osobnosti dotyčné osoby, jejího okolí a rovněž stupně její zralosti. Pokud to přispěje k posouzení její osobnosti, zohlední se druh, frekvence a závažnost činů, z nichž je osoba obviněna. Král stanoví pravidla, podle nichž se psychologicko-lékařské vyšetření provádí. Avšak: 1° jeugdrechtbank (soud pro mladistvé) může věc postoupit, aniž by měl k dispozici zprávu o psychologicko-lékařském vyšetření, pokud zjistí, že se příslušná osoba danému vyšetření vyhýbá nebo ho odmítá; 2° jeugdrechtbank (soud pro mladistvé) může věc postoupit, aniž by musel provést sociální vyšetření nebo aniž by si musel vyžádat psychologicko-lékařské vyšetření, bylo-li vůči osobě, která je mladší 18 let, na základě jednoho nebo více činů, které spáchala po dovršení věku 16 let a které jsou uvedeny v článcích 323, 373 až 378, 392 až 394, 401 a 468 až 476 trestního zákona, přijato rozsudkem opatření a dotyčná osoba je znovu stíhána za jeden nebo více těchto činů, které byly spáchány po prvním odsouzení. Spisy předchozího řízení se připojí ke spisu v novém řízení; 3° jeugdrechtbank (soud pro mladistvé) rozhoduje za stejných podmínek o žádosti o postoupení věci probíhající vůči osobě mladší 18 let, která po dovršení věku 16 let spáchala čin kvalifikovaný jako trestný čin, který se trestá trestem odnětí svobody v délce více než 20 let, a která je stíhána až po dovršení věku 18 let. […]“