(viz bod 32)

(viz body 34, 42, 43, 47)

Podmínka bezprostředního dotčení fyzických nebo právnických osob jakožto podmínka přípustnosti žaloby na neplatnost podle článku 263 SFEU vyžaduje zaprvé, aby napadený akt bezprostředně zakládal následky pro právní postavení jednotlivce, a zadruhé, aby osobám, jimž je určen, které jsou pověřeny jeho provedením, neponechával žádnou volnost uvážení a aby toto provedení bylo ryze automatické povahy a vyplývalo výlučně z unijní úpravy, aniž by bylo třeba použít další zprostředkující předpisy.

(viz body 66, 67)

Skutečnost, že látka může mít status meziproduktu ve smyslu čl. 3 bodu 15 nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), neznamená, že by se na ni nevztahovala identifikace jako látky vzbuzující mimořádné obavy vyplývající z postupu podle článku 59 nařízení č. 1907/2006. Zatímco látka ve smyslu nařízení č. 1907/2006 je definována svými podstatnými vlastnostmi, pojem meziproduktu stanovený tímto nařízením se netýká vlastností látky a nijak tyto vlastnosti neupravuje, ale definuje meziprodukt na základě cíle sledovaného výrobou a použitím látky.

(viz body 73, 74)

Viz znění rozhodnutí.

Pokud jde o soudní přezkum podmínek provádění zásady proporcionality, je třeba přiznat Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) širokou posuzovací pravomoc v oblasti, jež implikuje z její strany volby politické, ekonomické a sociální povahy, v níž má provést komplexní posouzení. Legalita takového opatření může být dotčena pouze zjevně nepřiměřeným charakterem opatření přijatého v této oblasti. S ohledem na bod 16 odůvodnění nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) normotvůrce stanovil jako hlavní cíl první z těchto tří cílů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení, a sice cíl zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a životního prostředí.

Rozhodnutí ECHA, kterým byl akrylamid identifikován jako látka vzbuzující mimořádné obavy a které je výsledkem postupu podle článku 59 nařízení č. 1907/2006, není v rozporu se zásadou proporcionality. V prvé řadě je totiž napadené rozhodnutí přiměřené k dosažení cílů sledovaných nařízením č. 1907/2006, jelikož identifikace látky jako látky vzbuzující mimořádné obavy slouží ke zvýšení informovanosti veřejnosti a profesionálních uživatelů o rizicích a hrozících nebezpečích a tato identifikace musí být považována za nástroj zvýšení takové ochrany. Kromě toho, vzhledem k tomu, že nic neumožňuje konstatovat, že jiná použití akrylamidu než jako meziproduktu jsou vyloučena, nemůže být tato látka vyňata z hlavy VII nařízení č. 1907/2006 podle jeho čl. 2 odst. 8 písm. b).

V druhé řadě napadené rozhodnutí nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cílů sledovaných nařízením č. 1907/2006, jelikož možnost nejednat nepředstavuje stejně vhodné opatření jako identifikace této látky jako látky vzbuzující mimořádné obavy. Je tomu stejně, pokud jde o omezující opatření týkající se používání akrylamidu, jelikož, jak vyplývá z přílohy XVII nařízení č. 1907/2006, omezující opatření přijatá v souladu s postupem stanoveným v hlavě VIII uvedeného nařízení, použitelná na výrobu, uvedení na trh a použití některých nebezpečných látek a některých nebezpečných směsí a předmětů, mohou sahat od zvláštních podmínek ukládaných na výrobu nebo uvádění látky na trh až po úplný zákaz používání látky. I kdyby tato omezující opatření byla rovněž přiměřená k dosažení cílů sledovaných tímto nařízením, nepředstavují tedy jako taková méně omezující opatření než identifikace látky, která vede pouze k informačním povinnostem. Stávající právní úprava na ochranu pracovníků rovněž nemůže představovat vhodné a méně omezující opatření pro dosažení cílů sledovaných nařízením č. 1907/2006, pokud jde o nakládání s látkami vzbuzujícími mimořádné obavy, a zejména cíle postupného nahrazení látek vzbuzujících mimořádné obavy vhodnými alternativními látkami nebo technologiemi, je-li to z hospodářského a technického hlediska uskutečnitelné. A konečně není vhodným opatřením ani identifikace akrylamidu jako látky vzbuzující mimořádné obavy pouze tehdy, když není používán jako meziprodukt, jelikož normotvůrce zavedl zvláštní pravidla týkající se meziproduktů v čl. 2 odst. 1 písm. c) a odst. 8 písm. b) nařízení č. 1907/2006.

(viz body 82–86, 88–93)