CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :160 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
9. prosince 2010
Věc F-88/08
Monique Vandeuren
v.
E v ropská nadace pro v z dělávání (E T F )
„Veřejná služba — Zaměstnanci Evropské n adace pro vzdělávání — Dočasný zaměstnanec — 
Smlouva na dobu neurčitou — Propuštění — Požadavek platného důvodu — Zrušení pracovního 
místa — Povinnost řádné péče — Přeřazení“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se M . Vandeuren v podstatě 
domáhá zrušení rozhodnutí ETF ze dne 23. října 2007 , kterým b yla dne 31. srpna 2008 
ukončena její pracovní smlouva, jakož i uložení ETF náhrady majetkové a nemajetkové 
újmy.
Roz hodnutí:Rozhodnutí o propuštění žalobkyně ze dne 23. října 2007 s e zrušuje. Ve z bývající části se 
žaloba zamítá. ETF se ukládá n áhrada n ákladů řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Žaloba — Žalobní důvody
2. Úředníci — Dočasní zaměstnanci — Výpověď p racovní smlouvy uzavřené na dobu neurčitou — 
Zúžení rozsahu činností unijní agentury — Povinnost přezkoumat mo žnost přeřazení dotyčného 
zaměstnance
3. Úředníci — Mimosmluvní odpovědnost orgánů — Újma způsobená protiprávním p ropuštěním — 
Náhrada nemajetkové újmy — Podmínky
1. Okolnost, že zásada ř ádné správy nepřiznává jednotlivcům práva, s výjimkou případu, kdy je jejím 
výrazem kon krétní právo, nemá za následek, že žalobní důvod nebo část žalobního důvodu vycházející 
z jejího porušení jsou nepřípustné s tím důsledkem , že se neprovádí p řezkum ar gumentů předložených 
na podporu žalobního důvodu nebo části žalobního důvodu. Až při přezkumu opodstatněnosti těchto 
argumentů lze totiž určit, zda ad ministrativa případně porušila kon krétní právo, které je výrazem 
zásady řádné správy.
(viz bod 40)
2 ECLI:EU:F:2010 :160SHRNU TÍ–VĚCF-88/08
2. Zúžení rozsahu činností unijní agentury m ůže být považováno z a platný důvod pro propuštění 
zaměstnance, s nímž byla uzavřena smlouva na dobu neurčitou, avšak za podmínky, že uvedená 
agentura neměla k dispozici pracovní místo, na které mohl být dotyčný zaměstnanec přeřazen. Pouze 
v tomto případě by bylo odůvodněno p ropuštění z důvodu, že byl rozsah činnosti dotyčné agentury 
zúžen.
V tomto ohledu je irelevantní, že vnitřní pravidla stanovují zvláštní výběrová řízení v případě volného 
pracovního místa pro převedení zaměstnanců v rámci agentury. Před vyhlášením oznámení o volném 
pracovním m ístě za účelem j eho obsazení na základě převedení zaměstnanců v rámci orgánu, má 
tento orgán totiž stále možnost provést z vlastního rozhodnutí přeřazení v zájmu služby, aniž poruší 
zásadu rovného zacházení, jelikož zaměstnanci, kteří jsou přeřazeni z iniciativy orgánu, nejsou ve 
stejné situaci jako z aměstnanci, kteří žádají o převedení. Je rovněž irelevantní okolnost, že byla přijata 
doprovodná opatření. I když jejich zavedení nesporně přispívá ke s plnění povinnosti řádné pé če, k níž 
je agentura ostatně povinována, nemůže tato okolnost zbavit příslušný orgán povinnosti zakládat svá 
rozhodnutí o propuštění na platných důvodech.
Z toho vyplývá, že dříve, než unijní agentura propustí zaměstnance, s kterým m á uzavřenou smlouvu 
na dobu neurčitou, z důvodu, že úkoly, které mu byly přiděleny, byly zrušeny nebo převedeny na jiný 
útvar, má tato agentura p ovinnost přezkoumat, zda d otyčná osoba nemůže být přeřazena na jiné 
stávající pracovní místo nebo na pracovní místo, které má být v brzké d obě vytvořeno z ejména na 
základě přidělení nových pravomocí dotyčné agentuře.
Administrativa musí při tomto přezkumu zvážit zájem s lužby, který vyžaduje přijetí nejvhodnější osoby 
pro stávající pracovní místo nebo pro pracovní místo, které má být v brzké d obě vytvořeno, a zájem 
zaměstnance, o jehož propuštění se uvažuje. Za tímto účelem m usí v rámci své p osuzovací pravomoci 
zohlednit různá kri téria, k nimž patří požadavky n a pracovní místo s ohledem n a kvalifikaci a potenciál 
zaměstnance, okolnost, zda p racovní smlouva dotyčného zaměstnance uvádí č i nikoli, že byl 
zaměstnán, aby zastával určité pracovní místo, hodnotící zprávy vztahující se k němu, jakož i věk, 
počet odsloužených let a počet let, po které musí ještě přispívat na pojištění, než bude moci uplatnit 
svá důchodová práva.
(viz body 60 a ž 64 )
Odkazy:
Soud pro ve řejnou službu: 25. ledna 2007 , de Albuquerque v. Komise, F-55/06, Sb. VS s. I-A-1-35 a II-A-1-183, 
body 93 a 94; 24. dubna 2008 , Longinidis v. Cedefop, F-74/06, Sb. VS s. I-A-1-125 a II-A-1-655, bod 138
3. I kd yž propuštění může ze své p ovahy vyvolat u úředníka n ebo propuštěného zaměstnance pocity 
odmítnutí, frustrace a nejistoty do budoucnosti, nemůže z okolnosti, že unijní soud uznal, že 
propuštění bylo protiprávní, automaticky v yplynout nárok na získání náhrady nemajetkové ú jmy. 
Konstatovat, že chování zaměstnavatele způsobilo zaměstnanci nemajetkovou újmu překračující rámec 
toho, co obvykle pociťuje propuštěná osoba, lze pouze za výjimečných okolností, a zejména tehdy, 
pokud se uvedený zaměstnavatel opřel o důvody zahrnující posouzení schopností nebo chování 
uvedeného zaměstnance, které jej mohly ranit.
(viz bod 73)
Odkazy:
Tribunál: 12. prosince 2000 , Dejaiffe v. OHIM, T-223/99, Recueil FP, s. I-A-277 a II-1267 , bod 91