ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 409/6

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. září 2014 – Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

(Věc C-602/12 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Dumping - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 2 odst. 7 písm. c) první odrážka - Nařízení (ES) č. 2026/97 - Nařízení (ES) č. 91/2009 - Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Náklady nejdůležitějších vstupů odrážející ve velké míře tržní hodnotu - Obecná státní podpora ocelářského odvětví - Účinek“)

2014/C 409/07

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (zástupci: Y. Melin a V. Akritidis, advokáti)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a S. Boelaert, zmocněnci, ve spolupráci s de G. Berrischem, Rechtsanwalt), Evropská komise (zástupci: M. França a T. Maxian Rusche, zmocněnci), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (zástupce: J. Bourgeois, advokát)

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Společnostem Gem-Year Industrial Co. Ltd a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie a European Industrial Fasteners Institute AISBL v rámci tohoto řízení.

3) Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 101, 6.4.2013.
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2014 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království] – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. GMAC UK PLC

(Věc C-589/12) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - DPH - Šestá směrnice 77/388/EHS - Článek 11 část C odst. 1 první pododstavec - Přímý účinek - Snížení základu daně - Uskutečnění dvou plnění týkajících se téhož zboží - Dodání zboží - Automobily prodávané prostřednictvím leasingu, které byly vráceny vlastníkovi a znovu prodány v dražbě - Zneužití práva“)

(2014/C 395/10)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Odpůrkyně: GMAC UK PLC

Výrok

Článek 11 část C odst. 1 první pododstavec šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nemůže členský stát osobě povinné k dani zakázat, aby se ohledně určitého plnění dovolávala přímého účinku tohoto ustanovení z důvodu, že se tato osoba povinná k dani může v případě jiného plnění týkajícího se téhož zboží dovolávat ustanovení vnitrostátního práva a že by kumulativní použití těchto ustanovení vedlo k celkovému daňovému výsledku, jehož by vnitrostátní právo ani šestá směrnice, pokud by se na tato plnění použily odděleně, nedocílily ani o něj neusilovaly.

(1) Úř. věst. C 71, 9.3.2013.
1)

Francouzská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k zajištění úplného a správného provedení všech požadavků, které jí byly uloženy na základě čl. 5 odst. 4 směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů ve spojení s přílohou II A body 1 až 3 a 5, jakož i s přílohou III odst. 1 body 1 až 3 a přílohou III odst. 2 této směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni z uvedené směrnice vyplývají, jelikož vnitrostátní právní úprava přijatá k zajištění jejího provedení: — nestanoví období zákazu používání hnojiv typu I pro velké podzimní kultury a pro travinné porosty zaseté před více než šesti měsíci; — omezuje období zákazu používání hnojiv typu I pro velké jarní kultury pouze na červenec a srpen; — omezuje zákaz používání hnojiv typu II pro velké podzimní kultury na období od 1. listopadu do 15. ledna a neprodlužuje zákaz používání hnojiv typu III pro tytéž kultury na období po 15. lednu; — neprodlužuje období zákazu používání hnojiv typu II pro velké jarní kultury na období po 15. lednu; — pro travinné porosty zaseté před více než šesti měsíci stanoví období zákazu používání hnojiv typu II pouze od 15. listopadu a neprodlužuje zákaz používání hnojiv typu III pro uvedené travinné porosty a v horských oblastech do konce února; — stanoví, že do 1. července 2016 se při výpočtu kapacit skladování bude moci nadále zohledňovat časový harmonogram zákazu používání hnojiv, který není v souladu s požadavky vyplývajícími z uvedené směrnice; — povoluje skladování kompaktního slámového hnoje na poli po dobu deseti měsíců; — tato právní úprava nezajišťuje, aby zemědělci a orgány dohledu mohli správně vypočítat množství dusíku, které lze rozšířit k zajištění vyváženého hnojení; — v případě dojnic stanoví hodnoty úniku dusíku na základě množství vyloučeného dusíku, které nezohledňuje různé úrovně produkce mléka, a na základě koeficientu odpaření ve výši 30 %; — u ostatního hovězího dobytka stanoví hodnoty úniku dusíku na základě koeficientu odpaření ve výši 30 %; — v případě prasat nestanoví hodnoty úniku dusíku pro tuhá hnojiva; — v případě drůbeže stanoví hodnoty úniku dusíku na základě nesprávného koeficientu odpaření ve výši 60 %; — v případě ovcí stanoví hodnoty úniku dusíku na základě koeficientu odpaření ve výši 30 %; — v případě koz stanoví hodnoty úniku dusíku na základě koeficientu odpaření ve výši 30 %; — v případě koní stanoví hodnoty úniku na základě koeficientu odpaření ve výši 30 %; — v případě králíků stanoví hodnoty úniku dusíku na základě koeficientu odpaření ve výši 60 %; — uvedená právní úprava neobsahuje jasná, přesná a objektivní kritéria v souladu s požadavky zásady právní jistoty, pokud jde o podmínky používání hnojiv na velmi strmých pozemcích; a — povoluje používání hnojiv typu I a III na zmrzlých pozemcích, používání hnojiv typu I na sněhem pokrytých pozemcích, používání hnojiv na pozemcích zmrzlých pouze na povrchu v důsledku 24 hodinového cyklu jeho zamrzání a rozmrzání, jakož i používání kompaktního slámového hnoje a kompostu obsahujícího statková hnojiva na zmrzlých pozemcích.
1)

Článek 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví spravedlivou odměnu z titulu výjimky z práva na rozmnožování pro soukromé užití v případě multifunkčních nosičů, jako jsou paměťové karty mobilních telefonů, bez ohledu na to, zda je hlavní funkcí těchto nosičů pořizování takových rozmnoženin, či nikoli, a to za podmínky, že některá, byť podružná funkce uvedených nosičů umožňuje, aby je jejich majitelé k tomuto účelu používali. Skutečnost, že se jedná o hlavní nebo podružnou funkci, a relativní míra schopnosti nosiče zhotovovat rozmnoženiny však mohou mít vliv na výši placené spravedlivé odměny. Pokud by byla újma způsobená nositelům práv považována za minimální, nemusela by z titulu poskytnutí uvedené funkce vzniknout žádná povinnost platit tuto odměnu.
2)

Pokud mají vnitrostátní soudy povinnost nebo možnost uplatnit i bez návrhu právní důvody vycházející ze závazného pravidla vnitrostátního práva, musí tak učinit ve vztahu k takovému závaznému pravidlu unijního práva, jako je pravidlo, které vyžaduje, aby vnitrostátní orgány a soudy odmítly přiznat nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, je-li na základě objektivních okolností prokázáno, že k uplatnění tohoto nároku došlo podvodně nebo zneužívajícím způsobem. Při posuzování podvodného či zneužívajícího charakteru uplatňování tohoto nároku na odpočet přísluší těmto soudům vykládat vnitrostátní právo v co možná největším rozsahu ve světle znění a účelu směrnice 2006/112, aby dosáhly výsledku jí zamýšleného, což vyžaduje, aby učinily vše, co spadá do jejich pravomoci, tím že zohlední veškeré vnitrostátní právo a použijí jím uznané metody výkladu.
CS Úřední věstník Evropské unie C 112/12

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – France) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA v. Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

(Věc C-1/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 27 odst. 2 - Překážka litispendence - Článek 24 - Ujednání o příslušnosti - Určení příslušnosti soudu, který řízení zahájil jako první, z důvodu, že se účastníci účastnili řízení bez výhrad nebo z důvodu přijetí konečného rozhodnutí“)

2014/C 112/14

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour de cassation

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

Žalovaní: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour de cassation (Francie) – Výklad čl. 27 odst. 2 nařízení Rady č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1) – Překážka litispendence – Určení příslušnosti soudu, který řízení zahájil jako první, z důvodu, že účastníci řízení nenamítli nepříslušnost prvního soudu, nebo z důvodu, že první soud přijal rozhodnutí, které je z jakéhokoli důvodu neodvolatelné.

Výrok

Článek 27 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že s výhradou případu, kdy by soud, u něhož bylo řízení zahájeno později, měl výlučnou příslušnost na základě tohoto nařízení, je třeba mít za to, že příslušnost soudu, který řízení zahájil jako první, je určena ve smyslu tohoto ustanovení, jestliže se tento soud neprohlásil bez návrhu za nepříslušný a jestliže žádný z účastníků řízení nepříslušnost nenamítl před okamžikem nebo do okamžiku zaujetí stanoviska, které je podle jeho vnitrostátního procesního práva považováno za první obranu ve věci samé předloženou u uvedeného soudu.

(1) Úř. věst. C 63, 2.3.2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 212/10

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Data I/O GmbH v. Hauptzollamt München

(Věc C-297/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sazební zařazení zboží - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Třída XVI, poznámka 2 - Čísla 8422, 8456, 8473, 8501, 8504, 8543, 8544 a 8473 - Pojmy ‚části a součásti‘ a ‚zboží‘ - Části a součásti (motory, napájecí zařízení, lasery, generátory, kabely a zařízení heat sealer) určené pro programovací systémy - Neexistence přednostního zařazení do čísla 8473 před jinými čísly kapitoly 84 a 85“)

2014/C 212/10

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht München

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Data I/O GmbH

Žalovaný: Hauptzollamt München

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht München – Výklad nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve znění nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001 (Úř. věst. L 279, s. 1), nařízení č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002 (Úř. věst. L 290, s. 1), nařízení č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003 (Úř. věst. L 281, s. 1; Zvl. vyd. 02/14, s. 3) a nařízení č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004 (Úř. věst. L 327, s. 1) a zejména jeho třídy XVI, poznámky 2 písm. a) a b) – Zařazení částí a součástí (motory, generátory, lasery, kabely a zařízení heat sealer) určených pro programovací systémy do čísla 8473 – Případná přednost tohoto čísla před jinými čísly kapitoly 84 a 85

Výrok

Poznámka 2 písm. a) ke třídě XVI kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních postupně vyplývajících z nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001, nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna, nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003 a nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004, musí být vykládána v tom smyslu, že zboží, které splňuje podmínky jak pro zařazení do čísla 8473 této nomenklatury jako část nebo součást stroje spadajícího do čísla 8471 uvedené nomenklatury, tak pro zařazení do jednoho z čísel 8422, 8456, 8501, 8504, 8543 a 8544 téže nomenklatury jako samostatné zboží, je třeba jako takové zařadit do jednoho z těchto posledně uvedených čísel, a to podle jeho charakteristik.

(1) Úř. věst. C 260, 7.9.2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 202/8

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a další

(Věc C-35/13) (1)

(„Zemědělství - Zemědělské produkty a potraviny - Nařízení (EHS) č. 2081/92 - Článek 2 - Ochrana zeměpisných označení a označení původu - Věcná působnost - Ochrana na území státu - Absence zápisu na úrovni Společenství - Důsledky - Ochrana názvů souvisejících s produkty, u nichž není dána zvláštní souvislost mezi jejich vlastnostmi a zeměpisným původem - Podmínky“)

2014/C 202/09

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte suprema di cassazione

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA

Odpůrci: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 208, s. 1; Zvl. vyd. 03/13, s. 4) – Označení původu, které nebylo zapsáno a pro které nebyl vydán právně závazný akt, ve kterém by byly stanoveny hranice zeměpisné oblasti produkce, specifikace produkce a případné požadavky, které musejí producenti splňovat k tomu, aby byli oprávněni dané označení užívat – Možnost, aby bylo na území státu zakázáno jakožto nekalosoutěžní jednání používání tohoto označení pro tuzemské výrobky, které nepocházejí z míst, na něž označení odkazuje.

Výrok

Nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin, ve znění nařízení Rady (ES) č. 535/97 ze dne 17. března 1997, musí být vykládáno v tom smyslu, že nestanoví režim ochrany pro zeměpisný název, který není zapsán na úrovni Společenství, ale že tento název může být případně chráněn na základě vnitrostátní právní úpravy zeměpisných názvů souvisejících s produkty, u nichž není dána zvláštní souvislost mezi jejich vlastnostmi a zeměpisným původem, to však za podmínky, že uplatňováním této právní úpravy zaprvé nejsou ohroženy cíle sledované nařízením č. 2081/92, ve znění nařízení č. 535/97, a zadruhé není porušován volný pohyb zboží podle článku 28 ES, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

(1) Úř. věst. C 86, 23.3.2013.
4)

Bod 1 vysvětlivek ke kombinované nomenklatuře, která je obsažena v příloze I nařízení č. 2658/87, ve znění nařízení č. 1006/2011, k podpoložkám 2707 99 91 a 2707 99 99 této kombinované nomenklatury musí být vykládán tak, že není taxativní, takže produkt, který patří do čísla 2707 uvedené kombinované nomenklatury, ale nemůže být zařazen do konkrétní podpoložky, musí být zařazen do podpoložky 2707 99 99 téže kombinované nomenklatury.
CS Úřední věstník Evropské unie C 253/13

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – Public Relations Consultants Association Ltd v. The Newspaper Licensing Agency Ltd a další

(Věc C-360/13) (1)

(„Autorská práva - Informační společnost - Směrnice 2001/29/ES - Článek 5 odst. 1 a 5 - Rozmnožování - Výjimky a omezení - Vytváření kopií internetové stránky na obrazovce a ve vyrovnávací paměti (cache) pevného disku při prohlížení internetu - Dočasný úkon rozmnožení - Krátkodobý nebo akcesorický úkon - Nedílná a podstatná součást technologického procesu - Oprávněné užití - Samostatný hospodářský význam“)

2014/C 253/16

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Public Relations Consultants Association Ltd

Žalovaní: The Newspaper Licensing Agency Ltd a další

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Supreme Court of the United Kingdom – Výklad čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10) – Právo na rozmnožování – Výjimky a omezení – Pojem dočasné, krátkodobé nebo akcesorické úkony rozmnožení, které tvoří nedílnou a podstatnou část technologického procesu – Rozmnožení internetové stránky automaticky uchované ve vyrovnávací paměti a na obrazovce počítače

Výrok

Článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že kopie na obrazovce počítače uživatele a ve vyrovnávací paměti („cache“) pevného disku tohoto počítače vytvořené koncovým uživatelem při prohlížení internetové stránky splňují podmínky, podle nichž musí být tyto kopie dočasné, musí být krátkodobé nebo akcesorické a musí tvořit nedílnou a podstatnou část technologického procesu, jakož i podmínky stanovené v čl. 5 odst. 5 této směrnice, a mohou být tedy vytvářeny bez svolení nositelů autorských práv.

(1) Úř. věst. C 260, 7.9.2013
CS Úřední věstník Evropské unie C 315/16

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Itálie) – Equoland Soc. coop. arl v. Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

(Věc C-272/13) (1)

(„Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty - Šestá směrnice 77/388/EHS - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození dovozů určených k propuštění do režimu uskladnění v jiném než celním skladu - Povinnost fyzicky umístit zboží do skladu - Nesplnění - Povinnost odvést DPH bez ohledu na to, že již byla uhrazena v rámci přenesení daňové povinnosti“)

2014/C 315/23

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Equoland Soc. coop. arl

Žalovaný: Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

Výrok

1) Článek 16 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2006/18/ES ze dne 14. února 2006, ve znění vyplývajícím z článku 28c šesté směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která podřizuje přiznání osvobození od platby daně z přidané hodnoty při dovozu stanovené v této právní úpravě podmínce, že dovezené zboží, které je pro účely této daně určeno do skladu s daňovým dozorem, je do tohoto skladu fyzicky umístěno.

2) Šestá směrnice 77/388, ve znění směrnice 2006/18, musí být vykládána v tom smyslu, že podle zásady neutrality daně z přidané hodnoty brání vnitrostátní právní úpravě, podle které členský stát vyžaduje zaplacení daně z přidané hodnoty při dovozu i tehdy, když tato daň byla již zaplacena v rámci přenesení daňové povinnosti tím, že osoba povinná k dani vystavila fakturu sama sobě a zanesla toto do výkazu svých prodejů a nákupů.

(1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 315/15

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland – Irsko) – Ewaen Fred Ogieriakhi v. Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General, An Post

(Věc C-244/13) (1)

(„Předběžná otázka - Směrnice 2004/38/ES - Článek 16 odst. 2 - Právo trvalého pobytu rodinných příslušníků občana Unie, kteří jsou státními příslušníky třetí země - Konec manželského soužití - Okamžité nastěhování k jiným partnerům během doby nepřetržitého pobytu v délce pěti let - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 10 odst. 3 - Podmínky - Porušení unijního práva členským státem - Posouzení povahy dotyčného porušení - Nezbytnost předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)

2014/C 315/22

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Ireland

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ewaen Fred Ogieriakhi

Žalovaní: Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General, An Post

Výrok

1) Článek 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, musí být vykládán v tom smyslu, že na státního příslušníka třetí země, který po dobu pěti let před datem provedení této směrnice, nepřetržitě pobýval v členském státě jakožto manžel občanky Unie pracující v uvedeném členském státě, musí být pohlíženo v tom smyslu, že nabyl právo trvalého pobytu podle tohoto ustanovení, i když se manželé v uvedeném období rozhodli žít odděleně a začali žít s jinými partnery a manželka uvedeného státního příslušníka, která má unijní občanství, mu již nezajišťovala ubytování ani mu jej neposkytovala.

2) Skutečnost, že vnitrostátní soud považoval za nutné položit v rámci žaloby na náhradu škody pro porušení unijního práva předběžnou otázku týkající se unijního práva dotčeného ve věci v původním řízení, nelze považovat za rozhodující pro účely určení, zda členský stát toto právo zjevně porušil, či nikoli.

(1) Úř. věst. C 189, 29. 6. 2013.
3)

Podmínky, za nichž musí být zajištěno dodržování práv na obhajobu a důsledky porušení těchto práv spadají do působnosti vnitrostátního práva za předpokladu, že opatření přijatá v tomto smyslu jsou stejné povahy jako opatření, která se vztahují na jednotlivce ve srovnatelných situacích, na něž se použije vnitrostátní právo (zásada rovnocennosti), a že v praxi neznemožňují nebo nadměrně neztěžují výkon práv přiznaných unijním právním řádem (zásada efektivity). Vzhledem k tomu, že je vnitrostátní soud povinen zajistit plnou účinnost unijního práva, může při posuzování důsledků porušení práva na obhajobu, a především práva být vyslechnut zohlednit okolnost, že takové porušení by mělo za následek zrušení rozhodnutí přijatého na konci dotčeného správního řízení pouze tehdy, pokud by toto řízení mohlo bez této vady dospět k jinému výsledku.