Rozsudek Soudu (třetího senátu) ze dne 30. září 2009 – Lior v. Komise a Komise v. Lior

(Spojené věci T-192/01 a T-245/04)

„Rozhodčí doložka – Programy Thermie a Altener II – Smlouvy týkající se projektů v oblasti podpory obnovitelných zdrojů energie a úspor energie – Přípustnost – Žádost o zaplacení – Prokázání nákladů – Žádost o vrácení zaplacených záloh – Náhrada škody“

1. Řízení – Návrh na zahájení řízení – Právnická osoba [Jednací řád Tribunálu, čl. 44 odst. 5 písm. b); nařízení Rady č. 2137/85] (viz body 213–216, 229, 243)

2. Řízení – Předložení věci Soudu na základě rozhodčí doložky – Smlouva o poskytnutí finanční podpory Společenství na realizaci projektu v odvětví výzkumu, vývoje a předvádění technologií (Článek 238 ES) (viz body 353, 408, 453, 456, 481, 523–525, 642–643, 655, 664, 669–670)

Předmět

Dvě žaloby na základě článku 238 ES podané jednak společností Lior GEIE a jednak Komisí v návaznosti na sedm smluv uzavřených mezi Komisí a společností Lior v rámci programu Thermie a jednu smlouvu uzavřenou mezi Komisí a společností Lior v rámci programu Altener II

Výrok

1) Společnosti Lior se ukládá, aby uhradila Komisi:

– částku 6 156,75 eur za smlouvu Biogaz, smlouvu Biomasse a smlouvu Maxibrochure bioclimatique, navýšenou o úroky z prodlení ode dne 28. února 2002 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její hlavní repo operace platné v měsíci únoru 2002, navýšené o jeden a půl procentního bodu do dne 31. prosince 2002, a o tři a půl procentního bodu počínaje dnem 1. ledna 2003, a to až do úplného zaplacení;

– za smlouvu Biomasse částku 16 325,11 eur, navýšenou o úroky z prodlení ode dne 30. června 2002 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její hlavní repo operace platné v měsíci červnu 2002, navýšené o jeden a půl procentního bodu do dne 31. prosince 2002, a o tři a půl procentního bodu počínaje dnem 1. ledna 2003, a to až do úplného zaplacení;

– za smlouvu Wind Energy částku 3 980 eur, navýšenou o úroky z prodlení ode dne 15. ledna 2002 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její hlavní repo operace platné v měsíci lednu 2002, navýšené o jeden a půl procentního bodu do dne 31. prosince 2002, a o tři a půl procentního bodu počínaje dnem 1. ledna 2003, a to až do úplného zaplacení;

– za smlouvu Transport částku 36 000 eur, navýšenou o úroky z prodlení ode dne 31. srpna 2001 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její hlavní repo operace platné v měsíci srpnu 2001, navýšené o jeden a půl procentního bodu do dne 31. prosince 2002, a o tři a půl procentního bodu počínaje dnem 1. ledna 2003, a to až do úplného zaplacení;

– za smlouvu Photovoltaïque částku 36 000 eur, navýšenou o úroky z prodlení ode dne 31. srpna 2001 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její hlavní repo operace platné v měsíci srpnu 2001, navýšené o jeden a půl procentního bodu do dne 31. prosince 2002, a o tři a půl procentního bodu počínaje dnem 1. ledna 2003, a to až do úplného zaplacení.

2) Společnosti Lior se ukládá, aby uhradila Komisi za smlouvu Agores částku 32 800 eur, navýšenou o úroky z prodlení ode dne 28. února 2003 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro její hlavní repo operace platné v měsíci únoru 2003, navýšené o jeden a půl procentního bodu, a to až do úplného zaplacení.

3) Není namístě rozhodovat o návrhových žádáních Komise ve věci T‑245/04, v nichž Komise požaduje, aby bylo společnosti Lior International NV uloženo na základě společné a nerozdílné odpovědnosti uhradit částky dlužné společností Lior.

4) Společnost Lior ponese vlastní náklady hlavního řízení ve spojených věcech T‑192/01 a T‑245/04, jakož i čtvrtinu nákladů Komise vztahujících se k tomuto řízení.

5) Společnosti Lior se ukládá nahradit veškeré náklady řízení vztahující se k řízení o předběžných opatřeních ve věci T‑192/01 R.

6) Komise ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů hlavního řízení ve věci T‑192/01 a tři čtvrtiny vlastních nákladů v řízení ve věci T‑245/04 vedeném proti společnosti Lior.

7) Komise ponese vlastní náklady řízení vztahující se k řízení o žalobě proti společnosti Lior International ve věci T‑245/04.