ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 92/23

Žaloba podaná dne 25. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Republika Malta

(Věc C-76/08)

(2008/C 92/43)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníce řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a D. Lawunmi, zmocněnci)

Žalovaná: Republika Malta

Návrhová žádání žalobkyně

— určit, že Republika Malta tím, že nesplnila podmínky stanovené v článku 9 směrnice Rady 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptáků (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 7 uvedené směrnice pro lov křepelek polních (coturnix coturnix) a hrdliček divokých (streptopelia turtur) v průběhu jarního tahu;

— uložit Republice Malta náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Směrnice Rady 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptáků se týká ochrany všech druhů ptáků přirozeně se vyskytujících ve volné přírodě na evropském území členských států, na něž se vztahuje Smlouva. Stanoví opatření pro ochranu, regulování těchto druhů a péči o ně a stanoví pravidla pro jejich využívání. Od vstupu do Evropské unie, dne 1. května 2004, maltské orgány uplatňovaly právo použít odchylku stanovenou v čl. 9 odst. 1 směrnice pro lov křepelek a hrdliček v průběhu jejich jarního tahu, kdy se vrací do svých hnízdišť v řadě států severně od Středozemního moře. Otázka, jež vyvstala v rámci tohoto řízení, je, zda maltské orgány spadají do působnosti odchylky v čl. 9 odst. 1, která by umožnila lov dotčených druhů na Maltě v průběhu jejich jarního tahu, neexistuje-li jiné uspokojivé řešení.

(1) Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98.
1)

Je nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 (1) ze dne 29. září 2003, které zavádí doplňkovou dávku z produkce mléka a mléčných výrobků překračující přidělené vnitrostátní referenční množství, aniž by se zohlednila pravidelná aktualizace množství přiděleného každému státu Společenství po předchozím zjištění příslušných konkrétních objemů produkce, slučitelné s článkem 32 Smlouvy a s cíli společné zemědělské politiky, k nimž podle Smlouvy patří růst produktivity zemědělství, rozvoj technického pokroku, zajištění racionálního rozvoje zemědělské výroby, jakož i optimální využití výrobních činitelů, zejména pracovní síly, pokud tento mechanismus má dopad i na italské producenty mléka a mléčných výrobků, přičemž ohrožuje jak odpovídající životní úroveň, tak i rozvoj z důvodu neodpovídající návratnosti prostředků vložených do výrobních faktorů a vzhledem k tomu, že Itálie je ve skutečnosti zemí s deficitem (viz vládní zpráva cit. v bodě 6.5), jež je nucená k udržení zásobování zpracovatelského průmyslu a obchodu v oblasti výroby kvalitních produktů suroviny dovážet (viz vládní zpráva ze dne 15.2.2004, v příloze)?
1)

Vychází odkazy na rovnost akcionářů a konkrétněji na ochranu menšinových akcionářů (a) v článcích 20 a 42 druhé směrnice „o společnostech“ 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 (1); (b) ve „třetí obecné zásadě“ a v „sedmnáctém doplňkovém ustanovení“ doporučení Komise ze dne 25. července 1977, kterým se stanoví Evropský kodex jednání týkající se transakcí s cennými papíry (2) (neoficiální překlad); (c) v bodě 2 písm. a) schématu C v příloze ke směrnici 79/279 ze dne 5. března 1979 o koordinaci podmínek přijetí cenných papírů ke kotování na burze cenných papírů (3) (neoficiální překlad), převzaté do konsolidovaného znění směrnice ze dne 28. května 2001; (d) v čl. 3 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (4) s přihlédnutím k bodu 8 odůvodnění této směrnice; z obecné zásady práva Společenství?
CS Úřední věstník Evropské unie C 107/17

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 13. února 2008 – Vodafone Ltd, Telefónica 02 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd v. Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

(Věc C-58/08)

(2008/C 107/25)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court).

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Vodafone Ltd, Telefónica 02 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd.

Žalovaný: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform.

Zúčastněné strany: Office of Communications, Hutchison 3G (UK) Limited.

Vedlejší účastník: GSM Association.

Předběžné otázky

1. Je nařízení (ES) č. 717/2007 (1) zcela nebo zčásti neplatné z důvodu, že článek 95 ES nepředstavuje vhodný právní základ?

2. Je článek 4 nařízení (ES) č. 717/2007 (společně s čl. 2 [odst. 2] písm. a) a čl. 6 odst. 3, pokud se týkají eurotarifu a povinností souvisejících s eurotarifem) neplatný z důvodu, že stanovení cenového stropu pro maloobchodní ceny za roaming porušuje zásadu proporcionality nebo zásadu subsidiarity?

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních telefonních sítích ve Společenství a o změně směrnice 2002/21/ES (Úř. věst. L 171, s. 32).
CS Úřední věstník Evropské unie C 107/20

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Civil Division) (Spojené království) dne 21. února 2008 – The Queen, na žádost Christophera Mellora v. Secretary of State for Communities and Local Government

(Věc C-75/08)

(2008/C 107/31)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (Civil Division).

Účastníci původního řízení

Žalobce: Christopher Mellor.

Žalovaný: Secretary of State for Communities and Local Government.

Předběžné otázky

1. Musí členské státy podle článku 4 směrnice Rady 85/337/EHS (1), ve znění směrnic 97/11/ES (2) a 2003/35/ES (3), (dále jen „směrnice“) zpřístupnit veřejnosti důvody rozhodnutí, že záměr uvedený v příloze II není nutné podrobit posouzení v souladu s články 5 až 10 směrnice?

2. V případě kladné odpovědi na první otázku, je výše uvedený požadavek splněn obsahem dopisu Secretary of State ze dne 4. prosince 2006?

3. V případě záporné odpovědi na druhou otázku, jaký je požadovaný rozsah odůvodnění v této souvislosti?

(1) Směrnice Rady 85/337EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40).

(2) Úř. věst. L 73, s. 5.

(3) Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř. věst. L 156, s. 17).
4.

Má být článek 49 ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která zakazuje pořádání a zprostředkování veřejných hazardních her na internetu, a to zejména tehdy, jestliže se současně umožňuje – i když jen na přechodnou dobu jednoho roku – pořádání a zprostředkování na internetu za podmínek dodržování ustanovení o ochraně mládeže a hráčů, aby se za účelem vyrovnání proporcionality zejména dvou profesionálních zprostředkovatelů her, kteří byli dosud činní jen na internetu, umožnil přechod na způsoby prodeje, které připouští státní smlouva?
CS Úřední věstník Evropské unie C 128/19

Žaloba podaná dne 12. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

(Věc C-51/08)

(2008/C 128/32)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk, zmocněnci)

Žalované: Lucemburské velkovévodství

Návrhová žádání žalobkyně

— určit, že Lucemburské vévodství tím, že stanovilo podmínku státní příslušnosti pro přístup k povolání notáře a tím, že pokud jde o notářskou činnost, neprovedlo směrnici 89/48/EHS (1), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají ze Smlouvy o ES, konkrétně z článků 43 ES a 45 ES, a směrnice 89/48/EHS o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy;

— uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise svojí žalobou žalovanému zaprvé vytýká, že tím, že stanovilo podmínku státní příslušnosti pro přístup k povolání notáře a pro jeho výkon nepřiměřeně zasáhlo do svobody usazování upravené v článku 43 ES. Článek 45 ES sice vyjímá z působnosti kapitoly týkající se práva usazování ty činnosti, které jsou přímo a konkrétně spjaty s výkonem veřejné moci, Komise je však toho názoru, že úkoly, které notářům svěřuje lucemburské právo, jsou spjaty s výkonem veřejné moci v tak nízké míře, že na ně nelze tento článek uplatnit a obhájit takovéto omezení svobody usazování. Těmito úkoly nejsou notářům svěřeny sankční pravomoci a vnitrostátní zákonodárce by se mohl spokojit s méně omezujícími opatřeními, mohl by například po dotyčných subjektech vyžadovat splnění přísných podmínek pro přístup k tomuto povolání, uložit jim specifické profesní povinnosti nebo je podrobit specifické kontrole.

Ve svém druhém žalobním důvodu Komise žalovanému vytýká, že nesplnilo své povinnosti tím, že neprovedlo směrnici 89/48/EHS, pokud jde o povolání notáře. Vzhledem tomu, že se jedná o regulované povolání, je podle Komise ve vztahu k uvedenému povolání uvedená směrnice plně účinná a vysoká kvalifikace, která je od notářů vyžadována, my mohla být snadno zaručena testem způsobilosti nebo adaptačním obdobím.

(1) Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, 1989, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337).
CS Úřední věstník Evropské unie C 116/19

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland (Irsko) dne 25. března 2008 – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska v. Minister for Justice, Equality and Law Reform

(Věc C-127/08)

(2008/C 116/34)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Ireland

Účastníci původního řízení

Žadatelé: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

Odpůrce: Minister for Justice, Equality and Law Reform.

Předběžné otázky

1) Umožňuje směrnice 2004/38/ES (1) členskému státu uplatňovat obecnou podmínku, že manžel či manželka občana Unie, kteří nejsou státními příslušníky žádného členského státu, museli legálně pobývat v jiném členském státě před přemístěním do hostitelského členského státu, mají-li mít právo dovolávat se ustanovení směrnice 2004/38/ES?

2) Spadá do oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 směrnice 2004/38/ES státní příslušník třetí země, který: i) je manželem či manželkou občana Unie, který pobývá v hostitelském členském státě a splňuje podmínku stanovenou v čl. 7 odst. 1 písm. a), b) nebo c), a ii) pobývá v hostitelském členském státě společně s občanem Unie jako jeho manžel či manželka, bez ohledu na dobu či místo jejich sňatku nebo okamžik či způsob vstupu dotčeného státního příslušníka třetí země do hostitelského členského státu?

3) Je-li odpověď na předcházející otázku záporná, spadá do oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 směrnice 2004/38/ES manžel či manželka občana Unie, kteří jsou státními příslušníky třetí země a kteří jsou: i) manželem či manželkou občana Unie, který pobývá v hostitelském členském státě a splňuje podmínku stanovenou v čl. 7 odst. 1 písm. a), b) nebo c), ii) pobývají v hostitelském členském státě společně s občanem Unie jako jeho manžel či manželka, iii) vstoupili na území hostitelského členského státu nezávisle na občanovi Unie a iv) později uzavřeli sňatek s občanem Unie v hostitelském členském státě?

(1) Úř. věst. L 158 s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46.
4.

Svou žalobou Komise zaprvé žádá Soudní dvůr, aby prohlásil, že Řecká republika nesplnila rozsudek vydaný Soudním dvorem dne 26. října 2006 ve věci C-65/05 a tím nesplnila své povinnosti podle článků 28 ES, 43 ES a 49 ES a článku 8 směrnice 98/34/ES směrnice a, zadruhé, navrhuje, aby Soudní dvůr nařídil, aby Řecká republika zaplatila Komisi: — pokutu ve výši 31 798,80 eur za každý den prodlení, v souladu s rozsudkem, který byl vydán ve věci C-65/05 ode dne, kdy byl rozsudek v projednávané věci vydán, do dne, kdy bude rozsudek ve věci C-65/05 splněn; — paušální částku ve výši 9 636 eur denně ode dne vydání rozsudku ve věci C-65/05 do dne, kdy bude vydán rozsudek v projednávané věci, nebo, pokud tomu bude dříve, do dne, kdy bude rozsudek ve věci C-65/05 splněn.
CS Úřední věstník Evropské unie C 128/18

Žaloba podaná dne 11. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

(Věc C-47/08)

(2008/C 128/30)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk, zmocněnci)

Žalované: Belgické království

Návrhová žádání žalobkyně

— konstatovat, že Belgické království tím, že pro přístup k odborné činnosti notáře uložilo podmínku státní příslušnosti, a neprovedením směrnice 89/48/EHS (1) pro činnost notáře, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají ze Smlouvy o ES, zejména článků 43 ES a 45 ES a směrnice 89/48/EHS o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy;

— uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise svou žalobou žalovanému zaprvé vytýká, že uložením podmínky státní příslušnosti pro přístup k odborné činnosti notáře a jejímu výkonu nepřiměřeně zasahuje do svobody usazování stanovené v článku 43 ES. Článek 45 ES jistě z uplatnění kapitoly týkající se svobody usazování vylučuje činnosti, které jsou v příslušném členském státě přímo a zvláštně spjaty s výkonem veřejné moci. Podle Komise však mají úkoly, jimiž jsou notáři pověřeni belgickými právními předpisy, tak nízký stupeň spojitosti s tímto výkonem, že nemohou být v působnosti tohoto článku a odůvodňovat takovou překážku svobody usazování. Tyto úkoly totiž notářům nedávají donucovací pravomoc a vnitrostátním zákonodárcem by mohly být uloženy méně omezující opatření než podmínka státní příslušnosti, jako například podrobení dotčených subjektů přísným podmínkám přístupu k povolání, zvláštním odborným povinnostem nebo zvláštní kontrole.

Svým druhým žalobním důvodem Komise žalovanému krom toho vytýká, že neprovedením směrnice 89/48/EHS, co se týče povolání notáře, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají. Co se týče regulovaného povolání, směrnice je plně použitelná na toto povolání a vysoký stupeň odborného vzdělání požadovaného od notářů by mohl být snadno zajištěn zkouškou způsobilosti nebo adaptačním obdobím.

(1) Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337).
CS Úřední věstník Evropské unie C 158/10

Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2008 Dorel Juvenile Group, Inc., proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06, Dorel Juvenile Group, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

(Věc C-131/08 P)

(2008/C 158/14)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dorel Juvenile Group, Inc. (zástupce: Dr. G. Simon, Rechtsanwältin)

Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06;

— zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 11. ledna 2006 ve věci R 616/2004-2 a

— uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelka tvrdí, že posouzení podmínek pro zápis ochranné známky ze strany SPS je příliš restriktivní. Navrhovatelka uvádí, že SPS posoudil povahu pojmu „SAFETY 1st“ pomocí samostatné analýzy části „1st“ a založil své rozhodnutí na předpokladu, že jelikož část „1st“ nemá rozlišovací způsobilost, nemůže tuto způsobilost nabýt ani ve spojení s částí ochranné známky „SAFETY“. Podle navrhovatelky měl SPS rozlišovací způsobilost ochranné známky posoudit na základě celkového vnímání pojmu „SAFETY 1st“ běžným spotřebitelem. Rozdělení ochranné známky Soudem prvního stupně na její součásti neodpovídá pohledu a přístupu spotřebitelů.

Napadený rozsudek je založen na kritériu, podle kterého se výraz safety first používá na označení výrobků, na nichž je uvedena požadovaná ochranná známka, „jako informace týkající se kvality a vlastnosti výrobků“. Navrhovatelka tvrdí, že toto kritérium je relevantní v kontextu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 (1), není však použitelné ve vztahu k čl. 7 odst. 1 písm. b). Soud prvního stupně tedy svůj názor, že dotčené označení spadá do působnosti čl. 7 odst. 1 písm. b), založil na skutečnosti, že nesplňuje podmínky na ochranu stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. c).

Konečně navrhovatelka uvádí, že SPS rovněž nezohlednil skutečnost, že čl. 12 písm. b) nařízení č. 40/94 obsahuje korigující pravidlo pro výklad čl. 7 odst. 1 písm. b).

(1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).
1)

Jsou příslušné orgány oprávněny, ve smyslu ustanovení článků 1, 2, 3, 4 směrnice 89/48/EHS, vykládaných ve světle článků 149 a 150 Smlouvy o založení Evropského společenství, poté, co státní příslušník některého členského státu, jenž uplatňuje diplom, který jako takový spadá do působnosti směrnice 89/48/EHS, byl přijat do pracovního poměru veřejnoprávní právnickou osobou a vykonává regulované povolání v hostitelském členském státě na základě soukromoprávní pracovní smlouvy na dobu neurčitou a který postupuje v rámci služebního postupu z hlediska třídy a platu v souladu s uvedeným diplomem, odepřít tomuto státnímu příslušníkovi vykonávat jeho profesní práva z důvodu nemožnosti uznat akademickou rovnocennost uvedeného diplomu pro účely zařazení do kategorie a platové třídy odpovídajících tomuto diplomu, a to pouze proto, že tento diplom byl sice vydán orgánem členského státu původu, avšak dotyčný absolvoval studium, jehož část byla na základě franchisingové dohody poskytnuta v hostitelském členském státě na institutu, který přestože svobodně působí v hostitelském členském státě, není jako takový uznán za vzdělávací institut na základě obecného ustanovení právních předpisů hostitelského členského státu?
2)

V případě kladné odpovědi na první otázku, pokud ve vnitrostátním právním řádu již existovala před vstupem směrnice 1999/70/ES v platnost rovnocenná opatření ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody, jako je čl. 8 odst. 3 zákona č. 2112/1920 dotčený v původním řízení, představuje přijetí právního opatření, kterým se provádí rámcová dohoda, jako je článek 11 prezidentského nařízení č. 164/2004 dotčený v původním řízení, nedovolené snížení obecné úrovně ochrany zaměstnanců na dobu určitou ve vnitrostátním právním řádu ve smyslu ustanovení 8 bodů 1 a 3 rámcové dohody: a) když uvedené právní opatření, které provádí rámcovou dohodu, bylo přijato po uplynutí lhůty pro provedení směrnice 1999/70/ES, avšak do oblasti jeho působnosti rationae temporis spadají výlučně pracovní smlouvy na dobu určitou, které byly platné ke dni jejího vstupu v platnost nebo jejichž platnost skončila do určité doby před jejím vstupem v platnost, avšak po uplynutí lhůty pro provedení směrnice, zatímco dříve existující rovnocenná opatření nemají časově omezenou oblast působnosti a zahrnují všechny pracovní smlouvy na dobu určitou, které byly uzavřeny, byly platné nebo jejichž platnost skončila ke dni vstupu směrnice 1999/70/ES v platnost a ke dni uplynutí lhůty pro její provedení; b) když do oblasti působnosti uvedeného právního opatření, které provádí rámcovou dohodu, spadají pouze pracovní smlouvy na dobu určitou, které pro to, aby byly považovány za po sobě jdoucí pro účely výše uvedeného opatření, musejí kumulativně splňovat následující podmínky: 1. jednotlivé smlouvy byly uzavřeny s časovým odstupem ne delším než tři měsíce a mimoto 2. celkové trvání po sobě jdoucích smluv bylo nejméně dvacet čtyři měsíců ke dni vstupu nařízení v platnost, nezávisle na počtu obnovení smluv, nebo došlo alespoň ke třem po sobě jdoucím obnovením původní smlouvy s celkovou dobou trvání pracovní činnosti alespoň osmnáct měsíců během období dvaceti čtyř měsíců počítaných od původní smlouvy, zatímco dříve existující rovnocenná opatření tyto podmínky nestanoví a zahrnují naopak všechny (po sobě jdoucí) pracovní smlouvy na dobu určitou, nezávisle na minimální délce zaměstnání a minimálním počtu obnovení smluv; c) když dotčené právní opatření, kterým se provádí rámcová dohoda, stanoví – jako právní následek ochrany zaměstnanců na dobu určitou a prevence zneužívání ve smyslu rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou – kvalifikaci pracovních smluv na dobu určitou jako smluv na dobu neurčitou s účinky do budoucnosti (ex nunc), zatímco dříve existující rovnocenné právní opatření stanoví kvalifikaci pracovních smluv na dobu určitou jako smluv na dobu neurčitou s účinky od okamžiku jejich prvotního uzavření (ex tunc)?
CS Úřední věstník Evropské unie C 171/26

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessaloniki (Řecko) dne 28. dubna 2008 – Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

(Věc C-186/08)

(2008/C 171/39)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Dioikitiko Efeteio Thessaloniki

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Maria Kastrinaki

Žalovaná: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

Předběžné otázky

Jsou příslušné orgány oprávněny, ve smyslu ustanovení směrnice 89/48/EHS, která byla do řeckého právního řádu provedena společnou vyhláškou ministerstev č. A4/4112/247/1992, vykládaných ve světle čl. 39 odst. 1, čl. 40 prvního pododstavce, článku 43, čl. 47 odst. 1, článků 49 a 55 Smlouvy o založení Evropského společenství, odepřít státnímu příslušníkovi některého členského státu, který je držitelem diplomu spadajícího do působnosti směrnice 89/48/EHS a který je v pracovním poměru s veřejnoprávní právnickou osobou na základě soukromoprávní pracovní smlouvy na dobu neurčitou a jemuž bylo vydáno jednak povolení užívat svůj profesní titul příslušnými orgány státu původu a jednak povolení k výkonu povolání příslušnými orgány hostitelského státu podle ustanovení směrnice 89/48/EHS, provedené do řeckého právního řádu společnou vyhláškou ministerstev č. A4/4112/247/1992, kariérní postup z hlediska třídy a platu prostřednictvím jmenování úředníkem na tabulkové místo, pro které je vyžadováno vysokoškolské vzdělání, s odpovídající platovou třídou, a to proto, že nelze uznat akademickou rovnocennost vysokoškolského diplomu vydaného členským státem původu, jelikož část studia byla na základě franchisingové smlouvy absolvována v hostitelském členském státě v soukromém vzdělávacím zařízení, které není tímto členským státem uznáno za vzdělávací institut?
b)

když předmětné právní opatření, které provádí rámcovou dohodu, stanoví – jako právní následek ochrany zaměstnanců na dobu určitou a prevence zneužívání ve smyslu rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou – kvalifikaci pracovních smluv na dobu určitou jako smluv na dobu neurčitou s účinky do budoucnosti (ex nunc), zatímco dříve existující rovnocenné právní předpisy stanoví kvalifikaci pracovních smluv na dobu určitou jako smluv na dobu neurčitou s účinky od chvíle jejich uzavření (ex tunc)?