CS Úřední věstník Evropské unie C 328/24

Žaloba podaná dne 4. srpna 2015 – Amrita a další v. Komise

(Věc T-439/15)

(2015/C 328/23)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobci: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Itálie), Cesi Marta (Alliste, Itálie), Comune Agricola Lunella – Soc. Mutua Coop Agricola (Galatone, Itálie), Mustich Loredana Faustina (Lequile, Itálie), Rollo Olga (Lecce, Itálie), Borrello Claudia (Salve, Itálie), Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi (Miggiano, Itálie), Marzo Luigi (Specchia, Itálie), Azienda Agricola Piccapane di Pellegrino Giuseppe (Castrignano del Capo, Itálie), Azienda Agricola Le Lame di Russo Antonello e Russo Gianluigi Ss (Cutrofiano, Itálie), Lanzieri Ivana (Ugento, Itálie), Stendardo Giovanni (Presicce, Itálie), Stasi Anna Maria (Castrignano del Capo, Itálie), Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi (Muro Leccese, Itálie), Castriota Maria Grazia (Galatone, Itálie), Gabrieli Tommasi Emanuele (Calimera, Itálie), Azienda Agricola di Canioni Fiorella (Melendugno, Itálie), Azienda Agricola Spirdo Ss agricola (Ruffano, Itálie), Coppola Silvia (Guagnano, Itálie), Fondazione le Costantine (Uggiano la Chiesa, Itálie), Impresa Agricola Stefania Stamerra (Lecce, Itálie), Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco (Trepuzzi, Itálie), Cooperativa Sociale Terrarossa (Tricase, Itálie), Vaglio Irene (Tricase, Itálie), Simone Cosimo Antonio (Morciano di Leuca, Itálie), Azienda Agrituristica „Gli Ulivi“ di Baglivo Cesaria (Tricase, Itálie), Preite Osvaldo (Taurisano, Itálie), Masseria Alti Pareti Società Agricola arl (Maglie, Itálie), Società Agricola Li Matonni Sas di Sammarco Ascanio & C. (Erchie, Itálie) (zástupci: L. Paccione a V. Stamerra, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

Žalobci navrhují, aby Tribunál zrušil prováděcí rozhodnutí Komise č. 789 ze dne de 18. května 2015, zveřejněné v Úředním věstníků Evropské Unie č. 125/36 ze dne 21. května 2015, nadepsané „Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 ze dne 18. května 2015 o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie“ poté, co případně vyloučí uplatnění směrnice Rady 2000/29 ze dne 8. května 2000, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie č. 169 ze dne 10. července 2000, se všemi právními následky, zejména pokud jde o náklady řízení a soudní příslušnost.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Rozhodnutí napadené v projednávané věci se shoduje s rozhodnutím, které je předmětem žalob ve věci T-436/15, Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro v. Komise a ve věci T-437/15, Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe a další v. Komise.

Na podporu žaloby předkládají žalobci šestnáct žalobních důvodů.

1. První žalobní důvod vycházející z protiprávnosti směrnice 2000/29 v rozsahu, v němž porušuje článek 48 SFEU, ve spojení s článkem 5 SEU, jakož i z nedostatku pravomoci a porušení zásady loajální spolupráce. — Žalobci v tomto ohledu uvádějí, že směrnice přiznává Unii výlučnou pravomoc, kterou Smlouvy neuznávají.

2. Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti směrnice 2000/29 z důvodu nedostatku pravomoci a porušení článku 5 SEU ve vztahu k zásadám loajální spolupráce a subsidiarity. — Žalobci v tomto ohledu tvrdí, že směrnice přiznává Komisi pravomoc, neuznanou Smlouvami, ke zrušení opatření přijatých členským státem v oblasti právní úpravy rostlinolékařských požadavků.

3. Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávnosti rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 z důvodu protiprávnosti směrnice 2000/29, na které se toto rozhodnutí zakládá, jak vyplývá z bodů 1 a 2 výše.

4. Čtvrtý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 v rozsahu, v němž porušuje článek 6 SEU, ve spojení se zásadou účinné soudní ochrany, kterou žalobcům dříve přiznal italský správní soud.

5. Pátý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 v rozsahu, v němž porušuje článek 5 SEU, ve spojení se zásadami loajální spolupráce a subsidiarity, s přihlédnutím k úplnému nedostatku odůvodnění, pokud jde o rozhodující bod týkající se případné nečinnosti v boji s bakterií Xylella fastidiosa ze strany členského státu.

6. Šestý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 v rozsahu, v němž porušuje článek 5 SEU, ve spojení se zásadami proporcionality a obezřetnosti. — Žalobci v tomto ohledu tvrdí, že normativní obsah napadeného rozhodnutí se jeví jako přemrštěný ve vztahu k proklamovaným cílům.

7. Sedmý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 v rozsahu, v němž porušuje normu NIMP č. 9, ve spojení s článkem 5 SFEU a s Protokolem č. 2 (SFEU) o používání zásad subsidiarity a proporcionality.

8. Osmý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 v části, v níž v rozporu s článkem 5 SEU a zásadou proporcionality v něm zakotvenou označuje celou provincii Lecce jako „zamořenou zónu“, jakož i pásmo minimálně deseti kilometrů severně od této provincie jako „nárazníkovou zónu“. Napadené rozhodnutí dále porušuje podstatné formální náležitosti z důvodu nedostatečného dokazování a odůvodnění a je stiženo též vadami a neodůvodněnými domněnkami.

9. Devátý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 z důvodu porušení článku 5 SFEU a nedostatku pravomoci, jelikož pouze italský stát byl příslušný k určení a vymezení jakékoli zóny, v níž hrozila nákaza.

10. Desátý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 z důvodu porušení článku 5 SEU a nedostatku pravomoci v rozsahu, v němž zakazuje výsadbu hostitelských rostlin v „zamořených zónách“, jakož i z důvodu porušení článku 1 Dodatkového protokolu k Úmluvě na ochranu lidských práv a základních svobod, takže napadené rozhodnutí přestavuje nekodifikované omezení věcných práv žalobců k zemědělským pozemkům v jejich vlastnictví.

11. Jedenáctý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 z důvodu porušení článků 11 a 191 SFEU, porušení zásady obezřetnosti a článku 5 SEU, ve spojení se směrnicí 2001/42, v rozsahu, v němž odstranění napadených a zdravých rostlin v okruhu 100 m, ve spojení s požadavkem povinného fytosanitárního ošetření proti přenašečům dotčeného organismu, způsobuje škody na životním prostředí a mění ráz krajiny v Salentu, aniž bylo provedeno strategické posouzení vlivu na životní prostředí a posouzení nebezpečí pro životní prostředí a lidské zdraví.

12. Dvanáctý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 z důvodu porušení článků 11 a 191 SFEU a směrnice 92/43/EHS v rozsahu, v němž přijatá opatření nezahrnují posouzení nebezpečí, která by odstranění, eradikace a rostlinolékařská ošetření mohly způsobit na částech území zvláště chráněných unijním právem, neboť byly označeny jako zvláště chráněné oblasti, přírodní parky nebo lokality významné pro Společenství.

13. Třináctý důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 z důvodu porušení Evropské úmluvy o krajině, podepsané ve Florencii dne 20. října 2000, a z důvodu porušení článků 191 a 11 SFEU, ve spojení se směrnicí 92/43/EHS. — Žalobci v tomto ohledu tvrdí, že unijní rozhodnutí ukládá povinnost odstranit všechny druhy olivovníků, s povinností ošetření chemickými pesticidy, jejichž používání je v ekologickém zemědělství výslovně zakázáno, což fakticky vede k zániku zemědělských podniků žalobců, kteří již po několik let provozují ekologické zemědělství.

14. Čtrnáctý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 z důvodu porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 178 ze dne 28. ledna 2002 a článků 11 a 191 SFEU, zejména pokud jde směrnici 2009/128/ES, a z důvodu porušení zásady proporcionality a podstatných formálních náležitostí. — Žalobci v tomto ohledu tvrdí, že unijní rozhodnutí ukládá žalobcům povinnost užívat chemické látky, jejichž užívání není v ekologickém zemědělství dovoleno, a odstranit rostliny, a to i v případě minimálního podezření z nákazy. Tato opatření jsou v rozporu s poznatky plynoucími z vědeckých stanovisek Evropského úřadu pro bezpečnost potravin a zakládají se na domněnce o existenci příčinné souvislosti mezi rychlým vysycháním olivovníků a bakterií Xylella, která doposud nebyly prokázána.

15. Patnáctý žalobní důvod vycházející z vnitřní protiprávnosti rozhodnutí (EU) 2015/789 v rozsahu, v němž namísto přijetí předběžných opatření k řízení rizik nezbytných k zajištění vysoké ochrany zdraví zaujala Evropská komise k danému riziku čistě hypotetický postoj, který Soudní dvůr výslovně vylučuje.