ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 34/45

Žaloba podaná dne 12. prosince 2014 – Španělsko v. Komise

(Věc T-808/14)

(2015/C 034/54)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, Abogado del Estado)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil napadené rozhodnutí a

— uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Tato žaloba míří proti rozhodnutí Evropské komise ze dne 1. října 2014, týkající se státní podpory SA 27408 (C 24/2010) ex NN 37/2010, ex CP 19/2009) poskytnuté orgány Kastilie-La Mancha na zavedení digitálního pozemního vysílání ve vzdálených nebo méně osídlených oblastech Kastilie-La Mancha

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť nedošlo k žádnému hospodářskému zvýhodnění subjektů, které vyvíjejí hospodářskou činnost, opatření nebylo neselektivní a nebyla narušena hospodářská soutěž.

2. Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 106 odst. 2 a čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, neboť porušení zásady technologické neutrálnosti se neprokázalo.

3. Třetí žalobní důvod vychází z procesních vad v řízení v oblasti státních podpor s ohledem na nesrovnalosti, ke kterým došlo v průběhu jejich šetření.
CS Úřední věstník Evropské unie C 26/41

Žaloba podaná dne 26. listopadu 2014 – Ugly v. OHIM – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

(Věc T-778/14)

(2015/C 026/53)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Ugly Inc. (New York, Spojené státy) (zástupci: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert a C. Mackey, solicitors)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „COYOTE UGLY“ – Přihláška č. 1 226 198

Řízení před OHIM: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. září 2014 ve věci R 1369/2013-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí námitkového oddělení a odvolacího senátu a vrátil zpět námitky námitkovému oddělení ze účelem jejich opětovného posouzení;

— uložil další účastnici v řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod
2.

Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila čl. 4 odst. 2 druhou odrážku nařízení o transparentnosti tím, že neprokázala, jak by zpřístupnění v každém případě mohlo „konkrétně a skutečně“ porušit ochranu „právního poradenství“ nebo „soudního řízení“. Pokud jde o ochranu „právního poradenství“, judikatura odmítá všechna abstraktní odůvodnění uvedená Komisí a Komise neposkytla žádné konkrétní vysvětlení, proč by plné zpřístupnění požadovaných dokumentů v tomto případě konkrétně a skutečně porušilo ochranu právního poradenství. Pokud jde o „soudní řízení“, Komise opět konkrétně nevysvětlila, proč by zpřístupnění „konkrétně a skutečně“ porušilo ochranu „soudního řízení“. Komise kromě toho podrobně a specificky neposoudila, zda by převažující veřejný zájem mohl odůvodnit zpřístupnění požadovaných dokumentů.
3.

Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila oba pododstavce čl. 4 odst. 3 nařízení o transparentnosti tím, že nevysvětlila, jak by zpřístupnění konkrétně a skutečně porušilo ochranu „rozhodovacího procesu“. Co se týče prvního pododstavce čl. 4 odst. 3 nařízení o transparentnosti, Komise neuvedla, který „rozhodovací proces“ by bylo možné považovat za „probíhající“, a neprokázala, jak by zpřístupnění konkrétně a skutečně ohrozilo rozhodovací proces. Co se týče druhého pododstavce tohoto ustanovení, Komise neprokázala, že požadované dokumenty byly „stanovisky“ ve smyslu tohoto pododstavce, a ani to, že by riziko, že zpřístupnění by konkrétně a skutečně ohrozilo rozhodovací proces, bylo vážné ve striktním smyslu tohoto pododstavce.
—

Žalobkyně tvrdí, že podle veřejně přístupných informací proběhla fúze dvou společnosti hlásících se do „výlučných“ částí zakázky, a sice i prvního dodavatele v kaskádě pro část zakázky č. 3. Uvedení dodavatelé by byli ve zřejmém střetu zájmů, pokud by jim bylo plnění zakázky zadáno.
CS Úřední věstník Evropské unie C 46/60

Žaloba podaná dne 12. prosince 2014 – BPC Lux 2 a další v. Komise

(Věc T-812/14)

(2015/C 046/78)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Lucembursko), BPC UKI LP (George Town, Kajmanské ostrovy), Bennett Offshore Restructuring Fund, Inc. (George Town, Kajmanské ostrovy), Bennett Restructuring Fund LP (Wilmington, Spojené státy), Queen Street Fund Ltd (George Town, Kajmanské ostrovy), BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP (George Town, Kajmanské ostrovy), BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP (George Town, Kajmanské ostrovy), CSS LLC (Chicago, Spojené státy), Beltway Strategic Opportunities Fund LP (George Town, Kajmanské ostrovy), EJF Debt Opportunities Master Fund LP (George Town, Kajmanské ostrovy), EJF DO Fund (Cayman) LP (George Town, Kajmanské ostrovy), TP Lux HoldCo (Lucemburk, Lucembursko), VR Global Partners LP (George Town, Kajmanské ostrovy), Absalon II Ltd (Dublin, Irsko), CenturyLink, Inc. Defined Benefit Master Trust (Denver, Spojené státy), City of New York Group Trust (New York, Spojené státy), Dignity Health (San Francisco, Spojené státy), GoldenTree Asset Management Lux Sàrl (Lucemburk, Lucembursko), GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd (Dublin, Irsko), San Bernardino County Employees Retirement Association (San Bernardino, Spojené státy) (zástupci: J. Webber a M. Steenson, Solicitors, a P. Fajardo, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí Komise přijaté dne 3. srpna 2014, že nevznese námitky proti opatření oznámenému Portugalskem za účelem restrukturalizace Banco Espirito Santo S.A. (BES), v řízení SA.39250, a

— uložil Komise náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila právních, skutkových a procesních pochybení, když zjevně nesprávně posoudila okolnosti případu, zvláště pokud jde o dostupnost soukromého kapitálu pro restrukturalizaci BES. — Komise porušila řadu požadavků sdělení o bankovnictví, když vůbec neposoudila nebo neodůvodnila, zda a) byla podpora omezena na nezbytné minimum, b) byl soukromý kapitál využit v maximálním rozsahu, c) byla uplatněna výjimka z požadavku, že držitelé podřízeného dluhu přispívají v plném rozsahu, na základě dopadu na finanční stabilitu a nepřiměřenosti, a d) byla dodržena zásada, že žádný věřitel se nesmí dostat do méně výhodného postavení. — Komise nepřezkoumala okolnosti případu, a tudíž vycházela z nesprávného skutkového předpokladu, že jedinou alternativou k oznámeným opatřením je likvidace BES. Komise nezohlednila důkazy o tom, že byl k dispozici nový soukromý kapitál, který mohl snížit státní podporu požadovanou v oznámeném opatření. — Komise byla povinna zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Jelikož tak Komise neučinila, porušila procesní práva, která toto ustanovení přiznává žalobkyním.
Žaloba podaná dne 1. prosince 2014 – Bourdouvali a další v. Rada a další

(Věc T-786/14)

(2015/C 073/52)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Kypr) a 47 dalších žalobců (zástupce: P. Tridimas, barrister)

Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská unie zastoupená Evropskou komisí, Euroskupina zastoupená Radou Evropské unie, Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— uložil žalovaným zaplatit žalobcům částky uvedené v příloze k žalobě včetně úroků od 16. března 2013 do data vydání rozsudku Tribunálu;

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Subsidiárně žalobci navrhují, aby Tribunál:

— určil, že Evropské unii nebo žalovaným orgánům vznikla mimosmluvní odpovědnost;

— rozhodl, jak má být postupováno pro účely určení ztráty, která žalobcům skutečně vznikla a která má být nahrazena;

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobci (celkem 48) jsou majitelé vkladů nebo akcionáři nebo držitelé dluhopisů Bank of Cyprus Public Company Ltd nebo Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Domáhají se náhrady podle článku 268, čl. 340 odst. 2 a čl. 340 odst. 3 SFEU upravujících mimosmluvní odpovědnost Evropské unie za ztráty, které utrpěli v důsledku opatření, kterými žalované orgány uložily Kyperské republice režim odepisování závazků (bail-in scheme).

Žalobci jsou toho názoru, že žalované orgány přijaly režim odepisování závazků pro Kyperskou republiku, který přímo vedl ke ztrátě na jejich vkladech a akciích. Podle žalobců byla opatření na odepisování závazků přijatá Kyperskou republikou zavedena pouze za účelem provedení opatření, která přijaly žalované a která žalované orgány schválily.

Žalobci mají za to, že režim odepisování závazků porušuje právo na vlastnictví chráněné čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie a článek 1 protokolu 1 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Žalobci taktéž tvrdí, že režim odepisování závazků je v rozporu se zásadou proporcionality, zásadou ochrany legitimního očekávání a zásadou zákazu diskriminace.
CS Úřední věstník Evropské unie C 65/35

Žaloba podaná dne 19. listopadu 2014 – ANKO v. Komise

(Věc T-768/14)

(2015/C 065/49)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— určil, že částka ve výši 3 77 733,93 eur, kterou Komise vyplatila žalobkyni v souvislosti s projektem POCEMON, odpovídá způsobilým výdajům, a že tedy žalobkyně nemá povinnost vrátit tuto částku jako bezdůvodně obdrženou a

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Tato žaloba se týká odpovědnosti Komise na základě smlouvy č. 216088 o provedení projektu „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON) ve smyslu článku 272 SFEU. Konkrétně žalobkyně tvrdí, že přestože splnila své smluvní závazky, Komise v rozporu s dotčenou smlouvou, zásadou dobré víry, zákazem zneužití práva a zásadou proporcionality požádala o vrácení částek vyplacených ANKO z důvodu, že neodpovídají způsobilým výdajům.

Žalobkyně tudíž zaprvé tvrdí, že se Komise opírá o zcela neopodstatněné a v každém případě neprokázané argumenty za účelem odmítnutí téměř všech výdajů společnosti ANKO jako nezpůsobilých a požadování vrácení částky vyplacené společnosti ANKO v souvislosti s projektem POCEMON. Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise odmítnutím 98,68 % částky dlužného příspěvku z důvodu, že podle jejího tvrzení neodpovídá způsobilým výdajům, které žalobkyni vznikly pro potřeby projektu, porušuje zásadu zákazu zneužití práva a zásadu proporcionality.
2.

Druhý žalobní důvod, týkající se „nákladů na vnější pomoc“, vychází z porušení a nesprávného uplatnění nařízení (ES) č. 1078/2008, článku 16 směrnice 2004/18/ES a článku 14 nařízení Rady (ES) č. 199/2008 ze dne 25. února 2008 o vytvoření rámce Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů v odvětví rybolovu a pro podporu vědeckého poradenství pro společnou rybářskou politiku; jakož i z porušení a nesprávného uplatnění zásady legitimního očekávání. — Žalobce v tomto směru tvrdí, že výtka ohledně nevyhlášení zadávacího řízení k zadání služby společnosti Società Studio Nouvelle Srl, je v rozporu s čl. 16 písm. f) směrnice 2004/18/ES, který předmětné služby vyjímá z působnosti právních předpisů o veřejných zakázkách. IREPA každopádně nastolil konkurenční prostředí tím, že vyzval pět hospodářských subjektů v souladu se zásadami, na kterých spočívají veřejné zakázky. — Žalobce dále tvrdí, že výtka ohledně nedostatku údajů týkajících se kontrol provedených ve vztahu ke službě poskytované společností Studio Nouvelle S.r.l. je protiprávní, a to z důvodu porušení článku 14 nařízení (ES) č. 199/2008, který neupravuje zvláštní podmínky kontrol, přičemž tyto podmínky jsou naopak uvedeny v národním plánu schváleném Evropskou komisí, čímž bylo i v tomto ohledu založeno legitimní očekávání ohledně legality těchto podmínek. — Podle žalobce je výtka ohledně zahrnutí výdajů, které ještě stát skutečně nevynaložil, do žádosti o navrácení protiprávní, jelikož vykázané částky byly v souladu s články 7, 10 a 11 nařízení (ES) č. 1078/2008 zahrnuty do národního programu 2009/2010 a sama Komise schválila tento druh výkaznictví v souvislosti s dokumenty vztahujícími se k programu 2008, čímž bylo i v tomto ohledu založeno legitimní očekávání ohledně platby.
1.

První žalobní důvod vycházející z porušení právních norem týkajících se uplatňování Smlouvy – uložení povinnosti BES nést náklady související s kontrolou plnění závazků, které na sebe vzala Portugalská republika: — BES se ukládají povinnosti v souvislosti s jednáním třetí osoby, ke kterému nedala souhlas a z nějž nemá prospěch, a které nebylo zvoleno na základě kritérií, jež zaručují dodržování zásady ekonomicky nejvýhodnějšího řešení, s případným z toho plynoucím negativním dopadem na věřitele a akcionáře BES; — podle napadeného rozhodnutí je kontrolní správce jmenován fondem pro řešení krizí. Nicméně vzhledem k tomu, že odpovědnost jmenovat jediného kontrolního správce přísluší pouze Portugalské republice, nelze akceptovat, že za výdaje na jeho odměnu odpovídá plně BES. Tato volba nezohledňuje zásady, z nichž vycházejí státní podpory: (i) posiluje zvýhodnění překlenovací banky, jelikož ji osvobozuje od nákladů na řešení krize, které by jí jinak ze zákona příslušely; (ii) narušuje hospodářskou soutěž ve prospěch překlenovací banky, jelikož ji osvobozuje od nákladů, které nebyly vyčísleny v povolení státní podpory. — v právních předpisech EU v oblasti státních podpor neexistuje základ pro to, aby byla povinnost odměňování kontrolního správce uložena BES, která, jak je třeba připomenout, není adresátem rozhodnutí ani příjemcem podpory; — nařízení (EU) č. 806/2014 o jednotném mechanismu pro řešení krizí, použitelné od roku 2016, v tomto ohledu nic neupřesňuje, třebaže v článku 19 s úlohou správce počítá, a žádná upřesnění nepřinášejí ani nařízení č. 1093/2010 či směrnice 2014/59/EU, jejíž lhůta k provedení dosud neuplynula; — v rámci práva EU, a v rozsahu působnosti generálního ředitelství Evropské komise pro hospodářskou soutěž, útvaru odpovědného za vypracování sporného rozhodnutí, existují jednoznačná výkladová ustanovení týkající se kontrolního správce a jeho odměňování, která mohou sloužit k zaplnění legislativních mezer v souvislosti s posuzovanou situací, zejména pokud jde o kvantitativní strukturu odměny kontrolního správce, která musí být založena na dohodě mezi stranami, aniž je dotčeno její schválení ze strany Evropské komise a nezbytná nezávislost a prostředky, které je třeba poskytnout; — Evropská komise nemůže žalobkyni uložit způsob, jakým bude kontrolní správce v praxi odměňován, takže závazné uložení takové finanční zátěže ze strany Evropské komise (to znamená bez předchozího souhlasu BES, a to již v souvislosti s její výší) nemá právní oporu ani v nařízení (EU) č. 806/2014, ani v jakémkoliv jiném právním předpise; — samotná Evropská komise v napadeném rozhodnutí pouze uvedla, že kontrolní správce má být odměňován špatnou bankou a tato odměna má být koncipována „tak, aby neohrožovala nezávislost a efektivitu správce při výkonu jeho funkce“. Neexistuje tedy konkrétní definice struktury odměny, zejména jak má být provedena v praxi, ani její limity.
2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení požadavku právní jistoty Pokud by Komise měla pravomoc k vydání napadeného rozhodnutí (quod non), v tomto případě by Komise podle Slovenské republiky porušila zásadu právní jistoty. Povinnost Slovenské republiky, kterou jí ukládá napadené rozhodnutí, nebylo podle jejího názoru před jeho vydáním možné rozumně předvídat.
CS Úřední věstník Evropské unie C 89/30

Žaloba podaná dne 18. prosince 2014 – Zoofachhandel Züpke a další v. Komise

(Věc T-817/14)

(2015/C 089/36)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobci: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Německo), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Německo), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Německo), Rita Bürgel (Uthleben, Německo), Norbert Kass (Altenbeken, Německo) (zástupkyně: C. Correll, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— uložil žalované náhradu škody, která vznikla žalobcům od 1. ledna 2010 do dneška přijetím zákazu dovozu volně žijících ptáků odchycených ve volné přírodě do EU, který platí téměř celosvětově a je obsažen v nařízení (ES) č. 318/2007 (Úř. věst. L 84, s. 7) ze dne 23. března 2007 nebo v prováděcím nařízení (EU) č. 139/2013 (Úř. věst. L 47, s. 1) ze dne 7. ledna 2013;

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení před soudem a mimosoudních řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby uvádí žalobci zaprvé, že Komise nekritickým uložením zákazu dovozu v jeho mimořádné zeměpisné šířce porušila svobodu hospodářské činnosti, která žalobcům přísluší, jakož i částečně právo na vlastnictví. Toto porušení nelze s ohledem na vědecké poznatky existující každopádně od roku 2010 odůvodnit nadřazenými úvahami, jako je ochrana zdraví.

Zadruhé zastávají žalobci názor, že Komise při uložení zákazu dovozu porušila zásadu proporcionality, jakož i zásadu řádné péče, protože dostatečně nezohlednila ani aktuální stav údajů, ani příslušné vědecké poznatky. Celosvětový zákaz dovozu volně žijících ptáků je i nadále založen na poznatcích a domněnkách z roku 2005, kdy se poprvé z asijské oblasti rozšířila do Evropy takzvaná ptačí chřipka a bylo třeba se s ní rychle vypořádat. Údaje získané v průběhu následujících let podle žalobců každopádně od roku 2010 již neodůvodňují tak zeměpisně široce pojatý zákaz dovozu. Navíc by mezitím přicházely do úvahy a měly být nezbytně zohledněny jiné a účinnější prostředky, které by žalobce podstatně méně zatěžovaly, jako například konsekventní monitorování tažných ptáků.

Zatřetí žalobci uvádí, že utrpěli skutečnou a určitou škodu a že existuje příčinná souvislost mezi touto škodou a protiprávním jednáním Komise.
1.

První důvod kasačního opravného prostředku: porušení článku 85 služebního řádu a zásady právní jistoty, když Soud pro veřejnou službu měl v souladu s relevantní judikaturou dospět k závěru, že nelze rozumně tvrdit, že jeden nebo druhý ze dvou možných výkladů článku 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu, a konkrétně otázka, zda referenční období v délce 10 let končí k původnímu nástupu do služby nebo k nástupu do služby u subjektu dočasného přeložení, je natolik zjevně neopodstatněný, že se uplatní článek 85.
CS Úřední věstník Evropské unie C 81/21

Žaloba podaná dne 4. prosince 2014 – Tempus Energy and Tempus Energy Technology v. Komise

(Věc T-793/14)

(2015/C 081/28)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Tempus Energy Ltd (Reading, Spojené království); a Tempus Energy Technology Ltd (Cheltenham, Spojené království) (zástupci: J. Derenne, J. Blockx, C. Ziegler a M. Kinsella, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil napadené rozhodnutí; a

— uložil žalované, aby nesla vlastní náklady a nahradila náklady vynaložené žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se svou žalobou domáhají zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 5083 final ze dne 23. července 2014 ve věci SA.35980 (2014/N-2) – Spojené království, Reforma trhu s elektřinou – Trh s kapacitou.

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

1. První žalobní důvod spočívá v tom, že Komise porušila čl. 108 odst. 2 SFEU, zásadu zákazu diskriminace, zásadu proporcionality a zásadu legitimního očekávání, když nezahájila formální vyšetřovací řízení, a nesprávně posoudila skutkový stav. Žalobkyně tvrdí, že: — Komise nesprávně posoudila potenciální úlohu Demand-Side Response (reakce na poptávku, dále jen „DSR“) na trhu Spojeného království s kapacitou; — omezení délky trvání smluv DSR na trhu s kapacitou je v rozporu se zásadou legitimního očekávání a zásadou zákazu diskriminace a vychází z nesprávného posouzení skutkového stavu; — požadavek, aby si subjekty DSR zvolili mezi dočasnými a trvalými aukčními platformami je v rozporu se zásadou legitimního očekávání a zásadou zákazu diskriminace; — metodologie návratnosti nákladů na trhu s kapacitou je v rozporu se zásadou zákazu diskriminace, zásadou legitimního očekávání a zásadou proporcionality; — využívání časově neohraničených kapacitních událostí spíše než událostí časově omezených v rámci trvalých aukcí na trhu s kapacitou je v rozporu se zásadou zákazu diskriminace a zásadou legitimního očekávání; — požadavek trhu s kapacitou na poskytnutí záruky za nabídku za účelem získání přístupu na aukce je v rozporu se zásadou zákazu diskriminace a zásadou legitimního očekávání; a — neschopnost trhu s kapacitou poskytnout navíc odměnu za snížení ztrát při přenosu a distribuci plynoucí z DSR je v rozporu se zásadou zákazu diskriminace a zásadou legitimního očekávání.
—

zrušil články 1, 2, 3, 4 a 5 rozhodnutí Komise ze dne 22. července 2015 o státní podpoře SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) – Přeřazení účetních rezerv na obnovu hlavní přenosové sítě (‚HPS‘) vytvořených osvobozením od daně do kapitálu, poskytnuté Francií ve prospěch společnosti EDF (dále jen ‚napadené rozhodnutí‘), pro procesní, právní a věcné vady;
CS Úřední věstník Evropské unie C 96/23

Žaloba podaná dne 2. února 2015 – Hydrex v. Komise

(Věc T-45/15)

(2015/C 096/29)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Hydrex NV (Antwerpy, Belgie) (zástupce: P. Van Eysendeyk, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— určil protiprávnost rozhodnutí Evropské komise C(2015) 103 final ze dne 12. ledna 2015, které bylo žalobkyni oznámeno podle článku 297 SFEU dopisem ze dne 13. ledna 2015, o inkasním příkazu č. 3241405101 na částku 5 40 721,10 eur z důvodu zjevně chybného odůvodnění a v důsledku toho zcela nesprávného posouzení a aby toto rozhodnutí proto zrušil;

— uložil Evropské komisi zpětné vyplacení všech neoprávněně vymáhaných nebo zadržených částek;

— uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V roce 2006 byla mezi Evropskou komisí a žalobkyní podepsána grantová dohoda LIFE06 ENV/B/000362 „Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contributing to zero emission to the aquatic environment and saving 3-8 % heavy fuels“. Sporný inkasní příkaz Komise se opírá o kontrolu ex-post, která ukázala, že v úvahu připadající náklady projektu měly být sníženy.

Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí porušení povinnosti uvést odůvodnění. Komise nezohlednila kontrolu, která se uskutečnila, když ještě byly k dispozici všechny podklady. Podpůrně žalobkyně uvádí, že Komise nezohlednila její připomínku k ex post kontrolní zprávě související s prokázáním dodatečné částky.