C 138/51

Žaloba podaná dne 25. února 2021 – Mariani a další v. Parlament

(Věc T-124/21)

(2021/C 138/68)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Thierry Mariani (Paříž, Francie) a 22 dalších žalobců (zástupce: F. Wagner, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— zrušil článek 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2020/2223 ze dne 23. prosince 2020, kterým se mění nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013, pokud jde o spolupráci s Úřadem evropského veřejného žalobce a účelnost vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (Úř. věst. 2020, L 437, s. 49), a konkrétně čl. 3 odst. 11, čl. 4 odst. 2 písm. a) a b), čl. 5 písm. a) odst. 1, čl. 7 písm. b) odst. 3a, čl. 9a odst. 1 až 4, jak byly změněny a doplněny;

— uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby uplatňují žalobci jediný důvod, vycházející z porušení Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), Evropské úmluvy o lidských právech, obecných zásad uznávaných judikaturou, protokolu o výsadách a imunitách poslanců, jednacího řádu Evropského parlamentu a statutu poslanců.

Žalobci vytýkají napadenému aktu, že Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) umožňuje okamžitý a neohlášený přístup ke všem informacím o poslancích a jejich asistentech, jakož i do jejich prostor, bez nařízení nezávislým soudem, jak je pravidlem ve všech demokratických státech.

Žalobci kritizují napadený akt rovněž proto, že podle nich umožňuje OLAF přístup k soukromým zařízením, výpisům z bankovních účtů a bankovním účtům poslanců a jejich asistentů.

Žalobci mají za to, že takové vyšetřovací metody může OLAF použít na základě pouhého anonymního udání a mají obavy, aby poslanci, obzvláště patří-li k parlamentní opozici, nebyli vystaveni tlaku, vydírání a jinému zastrašování na základě pouhého anonymního udání, což by mohlo ztížit jejich poslaneckou činnost.

Žalobci dále poukazují na to, že kontrolor procesních záruk není v žádném případě nezávislý orgán, jako je vyšetřující soudce vůči vyšetřovatelům z řad policie, jelikož tento kontrolor je jmenován Komisí, na které závisí jeho prostředky. Žalobci mají za to, že takový systém neskýtá žádné záruky nestrannosti vůči opozičním poslancům, kteří mohou být předmětem vyšetřování ze strany OLAF.

Žalobci napadenému aktu dále vytýkají, že zpochybňuje obecné zásady unijního práva zakotvené v článcích 7 a 8 Listiny, jelikož umožňuje, aby měl OLAF přístup k informacím, které se jej netýkají, a které se netýkají ani Parlamentu či kteréhokoliv evropského orgánu.

Žalobci mají konečně za to, že napadený akt zpochybňuje obecné zásady unijního práva zakotvené v článcích 8 a 9 protokolu o výsadách a imunitách poslanců, jelikož umožňuje OLAF zasahovat do imunity poslanců, aniž soudní orgán předem požádal o zbavení jejich poslanecké imunity, a tím spíše aniž tohoto zbavení dosáhl, a aniž se jedná o přistižení při činu. Podle žalobců napadené nařízení umožňuje OLAF a tedy i Evropskému parlamentu, který jej požádá, obejít imunitu a nedotknutelnost poslanců a mít tak přístup ke skutečnostem, ke kterým by jinak OLAF přístup neměl.