29

V tomto kontextu se Cour constitutionnelle, maje pochybnosti ohledně výkladu relevantních ustanovení unijního práva, rozhodl řízení přerušit a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Musí být články 107 [SFEU] a 108 SFEU samostatně nebo ve spojení s [rozhodnutím SIEG] vykládány tak, že opatření obsažená v článcích 3.1.3 a 3.1.10 a čl. 4.1.20 [odst.] 3 [druhém] pododstavci a článcích 4.1.21 a 4.1.23 [vlámského nařízení] musí být oznámena Evropské komisi před přijetím nebo nabytím účinnosti těchto ustanovení? 2) Musí být právní úprava, která soukromým subjektům, jejichž parcelování nebo stavební projekt má určitou minimální velikost, ex lege ukládá ‚sociální povinnost‘ ve výši podílu činícího minimálně 10 % a maximálně 20 % tohoto parcelování nebo tohoto stavebního projektu, která může být splněna formou věcného plnění nebo zaplacením peněžité částky 50000 eur za nerealizovanou sociální stavební parcelu nebo sociální byt, posouzena z hlediska svobody usazování, volného pohybu služeb nebo volného pohybu kapitálu, nebo musí být kvalifikována jako komplexní právní úprava, která musí být posouzena s ohledem na každou z těchto svobod? 3) Použije se [směrnice 2006/123] s ohledem na její čl. 2 odst. 2 písm. a) a j) na povinnou výstavbu sociálních domů a bytů, která je ex lege uložena soukromým subjektům jakožto ‚sociální povinnost‘ spojená s každým stavebním povolením nebo povolením parcelování pro projekt mající zákonem stanovenou minimální velikost, přičemž takto vystavěné sociální byty jsou kupovány za regulované ceny společnostmi působícími v oblasti sociálního bydlení za účelem jejich pronájmu široké kategorii osob, nebo jsou v zastoupení prodávány společnostmi působícími v oblasti sociálního bydlení osobám náležejícím ke stejné kategorii? 4) V případě kladné odpovědi na třetí otázku: má být pojem ‚požadavek podléhající hodnocení‘ uvedený v článku 15 [směrnice 2006/123] vykládán tak, že se vztahuje na povinnost soukromých subjektů, aby vedle své běžné činnosti nebo v rámci této běžné činnosti přispívaly na výstavbu sociálních bytů a vystavěné byty převáděly za regulovanou cenu na veřejnoprávní entity nebo v jejich zastoupení, přestože tyto soukromé subjekty nemají další právo iniciativy na trhu sociálního bydlení? 5) V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku: má vnitrostátní soud spojovat se a) zjištěním, že nový požadavek podléhající hodnocení podle článku 15 [směrnice 2006/123] nebyl přezkoumán specifickým způsobem podle čl. 15 odst. 6 této směrnice, a b) zjištěním, že tento nový požadavek nebyl oznámen podle čl. 15 odst. 7 této směrnice, sankci, a v případě že ano, jakou? 6) V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku: má být pojem ‚zakázaný požadavek‘ uvedený v článku 14 [směrnice 2006/123] vykládán tak, že za předpokladů popsaných v tomto článku brání vnitrostátní právní úpravě nejen tehdy, když tato úprava podmiňuje přístup k poskytování služeb nebo jejich poskytování určitým požadavkem, nýbrž i tehdy, když tato úprava pouze stanoví, že nesplnění tohoto požadavku má za následek, že finanční vyrovnání za poskytnutí zákonem stanovené služby nebude poskytnuto a že zřízená finanční záruka za poskytnutí této služby nebude vrácena? 7) V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku: má být pojem ‚konkurenční hospodářský subjekt‘ uvedený v čl. 14 bodu 6 [směrnice 2006/123] vykládán v tom smyslu, že je použitelný i na veřejnoprávní entitu, jejíž úkoly mohou částečně kolidovat s úkoly poskytovatelů služeb, pokud přijímá rozhodnutí uvedená v čl. 14 bodu 6 této směrnice a je rovněž povinna v poslední fázi odstupňovaného systému koupit sociální byty vystavěné poskytovatelem služeb v rámci plnění jemu uložené sociální povinnosti? 8) a) V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku: musí být pojem ‚povolovací režim‘ uvedený v čl. 4 bodu 6 [směrnice 2006/123] vykládán tak, že se použije na osvědčení vydávaná veřejnoprávní entitou po vydání původního stavebního povolení nebo povolení k parcelování, která jsou nutná k získání nároku na některou z vyrovnávacích plateb za plnění ‚sociální povinnosti‘, která se ex lege pojí k původnímu povolení, a jsou zároveň nezbytná pro vrácení finanční záruky, kterou poskytovatel služeb musí zřídit ve prospěch této veřejnoprávní entity? b) V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku: musí být pojem ‚povolovací režim‘ uvedený v čl. 4 bodu 6 směrnice [2006/123] vykládán v tom smyslu, že se použije na dohodu, kterou musí soukromý subjekt uzavřít na základě právní normy s veřejnoprávní entitou v rámci zastoupení touto veřejnoprávní entitou při prodeji sociálního bytu, který tento soukromý subjekt vystavěl za účelem splnění ‚sociální povinnosti‘ formou věcného plnění, jež se ex lege pojí ke stavebnímu povolení nebo povolení k parcelování, s přihlédnutím ke skutečnosti, že uzavření této dohody je předpokladem výkonu tohoto povolení? 9) Musí být články 49 [SFEU] a 56 SFEU vykládány tak, že brání právní úpravě, jejímž důsledkem je, že s vydáním stavebního povolení nebo povolení k parcelování ohledně projektu s určitou minimální velikostí, je ex lege spojena ‚sociální povinnost‘ spočívající v tom, že určitý procentní podíl projektu bude zaujímat výstavba sociálních bytů, které musí být následně prodány za regulované ceny veřejnoprávní entitě nebo v zastoupení touto entitou? 10) Musí být článek 63 SFEU vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě, jejímž důsledkem je, že s udělením stavebního povolení nebo povolení k parcelování, které se týká projektu s určitou minimální velikostí, je ex lege spojena ‚sociální povinnost‘ spočívající v tom, že určitý procentní podíl projektu bude zaujímat výstavba sociálních bytů, které musí být následně prodány za regulované ceny veřejnoprávní entitě nebo v zastoupení touto entitou? 11) Musí být pojem ‚veřejná zakázka na stavební práce‘ uvedený v čl. 1 odst. 2 písm. b) [směrnice 2004/18] vykládán v tom smyslu, že se použije na právní úpravu, jejímž důsledkem je, že s udělením stavebního povolení nebo povolení k parcelování týkajícího se projektu s určitou minimální velikostí je ex lege spojena ‚sociální povinnost‘ spočívající v tom, že určitý procentní podíl projektu bude zaujímat výstavba sociálních bytů, které musí být následně prodány za regulované ceny veřejnoprávní entitě nebo v zastoupení touto entitou? 12) Musí být články 21 [SFEU], 45 [SFEU], 49 [SFEU], 56 [SFEU] a 63 SFEU, jakož i články 22 a 24 [směrnice 2004/38] vykládány v tom smyslu, že brání režimu zavedenému knihou 5 [vlámského nařízení], který převod pozemků a na nich zřízených staveb v určitých tzv. cílových obcích podmiňuje tím, že kupující nebo nájemce prokáže dostatečnou vazbu k dotčené obci ve smyslu čl. 5.2.1 [odst.] 2 nařízení?“