CS Úřední věstník Evropské unie C 59/5

Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie

(Věc C-626/15)

(2016/C 059/04)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes, zmocněnci)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání žalobkyně

— částečně zrušit rozhodnutí Rady ze dne 11. září 2015 obsažené v závěrech předsedy Výboru stálých zástupců ze dne 11. září 2015, kterým bylo schváleno předložení diskusního dokumentu jménem Unie a jejích členských států k budoucímu návrhu určenému Komisi na zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě s cílem vytvořit chráněnou mořskou oblast ve Weddellově moři, a převzaté ve shrnující zprávě ze dne 23. září 2015 z 2554. zasedání Výboru stálých zástupců (dokument 11837/15, bod 65, s. 19 a 20, a dokument 11644/1/15/REV), a to v rozsahu, v němž Rada určila, že diskusní dokument má být předložen jménem Unie a jejích členských států, místo aby byl předložen jménem samotné Unie;

— uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou se Komise domáhá, aby Soudní dvůr zrušil rozhodnutí Rady ze dne 11. září 2015 v rozsahu, v němž Rada určila, že diskusní dokument pro Komisi o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě s cílem vytvořit chráněnou mořskou oblast ve Weddellově moři má být předložen jménem Unie a jejích členských států, místo aby byl předložen jménem samotné Unie.

Komise je toho názoru, že napadené rozhodnutí, které vychází z toho, že se v dané oblasti jedná o sdílenou pravomoc, a že by tedy měl být diskusní dokument předmětem rozhodování vzájemnou dohodou a měl by být předložen jménem Unie a jejích členských států, je protiprávní, neboť tak Komisi brání v předložení tohoto dokumentu jménem samotné Unie v rozporu s výlučnou pravomocí Unie v dané oblasti (a v rozporu s výsadami Komise při zastupování Unie).

Na podporu své žaloby na zrušení napadeného rozhodnutí předkládá Komise dva žalobní důvody.

Zaprvé Komise tvrdí, že přijetím napadeného aktu Rada porušila výlučnou pravomoc Unie v oblasti zachování mořských biologických zdrojů podle čl. 3 odst. 1 písm. d) SFEU. Komise má za to, že Rada nerespektovala právní kontext opatření, kterého se napadený akt týká, a to jak v rámci Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě, tak v rámci Unie. Komise má dále za to, že Rada nerespektovala cíl a obsah tohoto opatření.

Zadruhé Komise podpůrně tvrdí, že i kdyby dané opatření nemělo být považováno za opatření na zachování mořských biologických zdrojů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. d) SFEU, Rada přijetím napadeného aktu každopádně porušila výlučnou pravomoc Unie, neboť Unie je v dané oblasti nadána externí výlučnou pravomocí, protože zamýšlené opatření může ovlivnit unijní pravidla či změnit jejich působnost ve smyslu čl. 3 odst. 2 SFEU. Komise má za to, že Rada opomněla skutečnost, že zamýšlené opatření může ovlivnit nebo změnit dvě nařízení sekundárního práva (nařízení (ES) č. 600/2004 (1) a nařízení (ES) č. 601/2004 (2)). Komise má dále za to, že Rada nevzala do úvahy ovlivnění nebo změnu rámcového postoje Unie z června 2014.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 600/2004 ze dne 22. března 2004 kterým se stanoví některá technická opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (Úř. věst. L 97, s. 1).

(2) Nařízení Rady (ES) č. 601/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá kontrolní opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě a kterým se zrušují nařízení (EHS) č. 3943/90, (ES) č. 66/98 a (ES) č. 1721/1999 (Úř. věst. L 97, s. 16).