CS Úřední věstník Evropské unie C 379/15

Žaloba podaná dne 20. září 2012 — Evropská komise v. Španělské království

(Věc C-428/12)

2012/C 379/26

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Galindo Martin a G. Wilms, zmocněnci)

Žalovaný: Španělské království

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje Soudnímu dvoru, aby:

— určil, že Španělské království tím, že ve vyhlášce FOM/734/2007, ze dne 20. března 2007, kterou se stanoví prováděcí pravidla k zákonu o uspořádání pozemní dopravy v oblasti vydávání povolení k přepravě zboží po silnicích, stanovilo k získání „povolení k provozování soukromé doplňkové dopravy zboží“ povinnost mít ve vozovém parku alespoň jedno vozidlo, od jehož první registrace neuplynulo více než pět měsíců, a tím, že tuto povinnost neodůvodnilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 34 a 36 Smlouvy o fungování Evropské unie;

— uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Povinnost podniku mít k získání „povolení k provozování soukromé doplňkové dopravy zboží“ ve svém vozovém parku alespoň jedno vozidlo, od jehož první registrace neuplynulo více než pět měsíců, představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu, které je v rozporu s článkem 34 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto omezení není odůvodněno žádným z důvodů obecného zájmů uvedených v článku 36 SFEU ani naléhavým požadavkem.

K existenci omezení volného pohybu zboží Komise uvádí, že dotčený předpis v praxi omezuje dovoz vozidel již jednou registrovaných v jiných členských státech ve větší míře než nabývání vozidel registrovaných ve Španělsku. Kromě toho je tento předpis vzhledem k tomu, že vozidla registrovaná v jiných členských státech splňují evropské, respektive vnitrostátní technické požadavky k používání v členských státech původu, v rozporu se zásadou vzájemného uznávání, neboť je-li vozidlo způsobilé k provozu v jiném členském státě, musí být způsobilé k provozu i ve Španělsku. Dané opatření představuje navíc takové omezení v používání, jaké Soudní dvůr Evropské unie přezkoumával v rozsudcích ze dne 10. února 2009, Komise v. Itálie (C-110/05, Sb. rozh. 2009, s. I-519) a ze dne 4. června 2009, Mickelsson a Roos (C-142/05, Sb. rozh. 2009, s. I-4273).

K odůvodněním uváděným Španělským královstvím, a sice bezpečnost silničního provozu a ochrana životního prostředí, poznamenává Komise, že sporný předpis je nepřiměřený sledovaným cílům a k jejich dosahování nepřispívá důsledně ani systematicky.

Skutečnost, že od první registrace vozidla neuplynulo více než pět měsíců, neukazuje ani na to, že je technicky vhodné k podnikatelským činnostem, ani na to, jaký je vliv jeho používání na životní prostředí. Naproti tomu technická kontrola by umožnila, alespoň do určité míry, zjistit technický stav vozidla a představovala by méně omezující opatření. Stejně tak na základě posouzení technických vlastností vozidla by spolu s jeho případnou technickou kontrolou mělo být možné zhodnocení míry, v jaké toto vozidlo znečišťuje životní prostředí.

Kromě toho není jasné, proč Španělské království stanoví maximální stáří alespoň jednoho vozidla na pět měsíců, ale u ostatních vozidel náležejících do téhož vozového parku nestanoví žádné omezení krom toho, že průměrné stáří vozového parku nesmí být vyšší než šest let.