CS Úřední věstník Evropské unie C 142/4

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Labour Court – Irsko) – Impact v. Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

(Věc C-268/06) (1)

(Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 4 a 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou - Zaměstnání na dobu určitou ve veřejné službě - Pracovní podmínky - Odměny a důchodové zabezpečení - Obnovení smluv na dobu určitou na dobu trvající až osm let - Procesní autonomie - Přímý účinek)

(2008/C 142/05)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Labour Court

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Impact

Žalovaní: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Labour Court – Výklad ustanovení 4(1) (zásada zákazu diskriminace) a ustanovení 5(1) (opatření k předcházení zneužití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou) obsažených v příloze směrnice Rady 199/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368) – Žaloba směřující k uplatnění přímého účinku uvedených ustanovení – Nedostatek pravomoci soudu, kterému byla žaloba předložena, podle vnitrostátního práva – Pravomoc podle práva Společenství, zejména na základě zásady rovnocennosti a zásady efektivity

Výrok

1) Právo Společenství, zejména zásada efektivity, vyžaduje, aby specializovaný soud v rámci příslušnosti, která mu byla, byť nepovinně, svěřena právními předpisy zajišťujícími provedení směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, k rozhodování o žalobě založené na porušení těchto právních předpisů, se prohlásil za příslušný rovněž k rozhodnutí o nárocích žalobce opírajících se přímo o samotnou směrnici pro období mezi dnem uplynutí lhůty k jejímu provedení a dnem vstupu uvedených právních předpisů v platnost, pokud se ukáže, že povinnost tohoto žalobce obrátit se souběžně na obecný soud s jinou žalobou založenou přímo na uvedené směrnici by měla nepříznivé procesní následky, které by mohly nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných mu právním řádem Společenství. Vnitrostátnímu soudu přísluší, aby v tomto ohledu provedl nezbytná šetření.

2) Ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je přílohou směrnice 1999/70, je bezpodmínečné a dostatečně přesné pro to, aby se ho jednotlivec mohl dovolávat u vnitrostátního soudu. To naopak není případ ustanovení 5 bodu 1 uvedené rámcové dohody.

3) Článek 10 ES a čl. 249 třetí pododstavec ES, jakož i směrnice 1999/70 musí být vykládány v tom smyslu, že orgán členského státu jednající v postavení veřejného zaměstnavatele není oprávněn přijmout opatření, která jsou v rozporu s cílem sledovaným uvedenou směrnicí a rámcovou dohodou o pracovních poměrech na dobu určitou, co se týče zabránění zneužívání pracovních smluv uzavřených na dobu určitou, a která spočívají v obnovování takových smluv na neobvykle dlouhou dobu v průběhu období mezi dnem uplynutí lhůty k provedení této směrnice a dnem vstupu zákona zajišťujícího toto provedení v platnost.

4) Pokud použitelné vnitrostátní právo obsahuje pravidlo vylučující zpětné použití zákona, není-li jasně a jednoznačně uveden opak, je vnitrostátní soud, kterému byla předložena žaloba založená na porušení ustanovení vnitrostátního zákona provádějícího směrnici 1999/70, povinen podle práva Společenství uvedenému ustanovení přiznat zpětný účinek ke dni uplynutí lhůty k provedení této směrnice pouze v tom případě, že vnitrostátní právo obsahuje údaj, který může tomuto ustanovení takový zpětný účinek přiznat.

5) Ustanovení 4 rámcové dohody musí být vykládáno v tom smyslu, že pracovní podmínky ve smyslu tohoto ustanovení zahrnují podmínky týkající se odměn, jakož i důchodového zabezpečení, které závisejí na zaměstnaneckém vztahu, s výjimkou podmínek týkajících se důchodového zabezpečení, které vyplývá ze zákonného systému sociálního zabezpečení.

(1) Úř. věst. C 212, 2.9.2006.