Keywords

Summary



Keywords

1. Řízení – Žaloba právnické osoby soukromého práva – Návrh na zahájení řízení

(Jednací řád Soudu, čl. 44 odst. 5)

2. Řízení – Žaloba fyzické osoby – Návrh na zahájení řízení

(Jednací řád Soudu, čl. 44 odst. 3)

3. Podpory poskytované státy – Správní řízení – Povinnost Komise vyzvat zúčastněné strany, aby předložily své připomínky

[Článek 88 odst. 2 ES; nařízení Rady č. 659/1999, čl. 1 písm. h), čl. 6 odst. 1 a čl. 14 odst. 1]

4. Podpory poskytované státy – Správní řízení – Povinnost Komise vyzvat zúčastněné strany, aby předložily své připomínky

(Článek 86 odst. 1 ES a čl. 87 odst. 1 ES; nařízení Rady č. 659/1999, čl. 6 odst. 1)

5. Podpory poskytované státy – Zákaz – Výjimky – Podpory na stavbu lodí – Směrnice 90/684

(Článek 87 odst. 1 a 3 písm. e) ES a článek 253 ES; směrnice Rady 90/684, čl. 4 odst. 7)

6. Podpory poskytované státy – Správní řízení – Rozhodnutí Komise – Soudní přezkum – Meze

(Článek 88 odst. 2 ES a článek 230 ES)

Summary

1. Nedatování procesní plné moci udělené advokátovi žalobkyní neumožňuje dojít k závěru, podle čl. 44 odst. 5 jednacího řádu Soudu, že žaloba je nepřípustná, jestliže vzhledem k tomu, že tato plná moc tvořila přílohu žaloby, byla nutně udělena před podáním žaloby.

(viz body 54–55)

2. Z čl. 44 odst. 3 jednacího řádu Soudu vyplývá, že advokát není povinen prokazovat se řádně vystavenou plnou mocí k tomu, aby mohl podat žalobu, pouze je povinen tuto plnou moc předložit v případě, že bude její existence popírána. Jednací řád Soudu tedy umožňuje fyzickým osobám nechat se zastupovat advokátem, aniž by tento musel předkládat procesní plnou moc, zatímco u právnických osob tato povinnost existuje. V zásadě stačí, když advokát fyzických osob předloží potvrzení o svém zápisu v advokátní komoře některého členského státu.

(viz body 62–64)

3. Z čl. 88 odst. 2 prvního pododstavce ES vyplývá, že než Komise konstatuje neslučitelnost státní podpory se společným trhem, musí vyzvat zúčastněné strany k podání připomínek. Rozsah této povinnosti je upřesněn čl. 1 písm. h) nařízení č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88 ES], který definuje „zúčastněné strany“ jako „kterýkoliv členský stát, osobu, podnik nebo sdružení podniků, jejichž zájmy by mohly být ovlivněny poskytnutím podpory, zejména příjemce podpory, konkurenční podniky a profesní sdružení“. V případě, že se formální vyšetřovací řízení týká poskytnuté protiprávní podpory, nabývá otázka určení příjemce podpory zásadního významu, jelikož čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999 stanoví, že v případě „záporného rozhodnutí“ konstatujícího neslučitelnost takové podpory se společným trhem „Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.

Proto v rámci přezkumu podpory poskytnuté ve formě daňových úlev měli být investoři, kteří byli příjemci takové podpory, vyzváni k podání připomínek v rámci správního řízení, neboť v konečném rozhodnutí Komise konstatujícím, že uvedená podpora je neslučitelná se společným trhem, jsou označeni jako přímí příjemci podpory, a jsou tedy „zúčastněnými stranami“ ve smyslu výše uvedené definice. Určení příjemce podpory nutně představuje „relevantní faktickou a právní otázku“ ve smyslu první věty čl. 6 odst. 1 nařízení č. 659/1999, která musí být podle tohoto ustanovení uvedena v rozhodnutí o zahájení řízení, je‑li to v tomto stadiu řízení možné, jelikož na základě takového určení bude Komise moci přijmout rozhodnutí o navrácení. Není-li totiž tento typ zúčastněné strany označen jako příjemce sporné podpory, ať už v rozhodnutí o zahájení řízení, nebo v pozdějším stadiu formálního vyšetřovacího řízení předcházejícího přijetí konečného rozhodnutí, které konstatuje neslučitelnost uvedené podpory se společným trhem, nemůže být považován za vyzvaného k podání připomínek náležitým způsobem, jelikož se může oprávněně domnívat, že takové připomínky nejsou nutné, vzhledem k tomu, že není označen za příjemce podpory, kterou je třeba navrátit.

(viz body 77–83)

4. Jelikož Komise nezaujala v rámci přezkumu státních podpor stanovisko k žádosti předložené zúčastněnou stranou o prodloužení jednoměsíční lhůty udělené zúčastněným stranám pro podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 6 odst. 1 poslední věty nařízení č. 659/1999, a této zúčastněné straně nebylo tudíž umožněno podat připomínky k uvedenému rozhodnutí, aniž by byly uvedeny důvody, pro které nebyla její žádost „řádně odůvodněna“, Komise porušila uvedený čl. 6 odst. 1 poslední větu.

Ve věci státních podpor se Komise nemůže ukrývat za formalistický výklad svých povinností, jelikož je důležité, aby jednotlivec, proti kterému se Komise chystá přijmout rozhodnutí nepříznivě zasahující do jeho právního postavení tím, že jej označí za příjemce neslučitelné podpory, který bude muset podporu navrátit, měl možnost uplatnit svoje připomínky před přijetím takového rozhodnutí v souladu s obecnou právní zásadou, která vyžaduje, aby každá osoba, proti níž může být přijato rozhodnutí nepříznivě zasahující do jejího právního postavení, mohla efektivně vyjádřit svoje stanovisko ke skutečnostem, které jí Komise klade za vinu a na kterých hodlá založit uvedené rozhodnutí.

(viz body 92–97)

5. Přezkum podpory týkající se lodního stavitelství se nemůže omezit na pouhé posouzení této podpory s ohledem na čl. 4 odst. 7 sedmé směrnice 90/684 o podporách na stavbu lodí, ale vyžaduje nejprve zjistit, čím jsou podmínky zakládající neslučitelnost podpory se společným trhem stanovené v čl. 87 odst. 1 ES splněny, neboť splnění podmínek stanovených tímto ustanovením je nezbytné pro to, aby byla státní podpora neslučitelná se společným trhem. Pokud je totiž podpora slučitelná se společným trhem, protože nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 87 odst. 1 ES, sedmá směrnice – přijatá na základě čl. 87 odst. 3 písm. e) ES – se nepoužije, jelikož tato směrnice nutně předpokládá, že je dotčená podpora neslučitelná se společným trhem podle čl. 87 odst. 1 ES.

Při neexistenci vysvětlení umožňujících pochopit, čím dotčená podpora splňuje všechny podmínky stanovené v čl. 87 odst. 1 ES, rozhodnutí Komise musí být tudíž zrušeno, neboť Komise porušila povinnost uvést odůvodnění, kterou jí ukládá článek 253 ES.

(viz body 112–123, 132)

6. Pokud v rámci žaloby proti rozhodnutí Komise ve věci státních podpor jsou před soudem Společenství předloženy dokumenty, které žalobci nemohli předložit během formálního vyšetřovacího řízení a které obsahují skutkové poznatky, které mohou protiřečit skutkovým poznatkům, které měla Komise k dispozici v rámci správního řízení a na jejichž základě přijala sporné rozhodnutí, soud Společenství nemůže nahradit Komisi při posouzení hospodářského nebo právního dopadu, který by uvedené skutečnosti mohly mít na její analýzu. Pokud by totiž soud Společenství takto učinil, prováděl by spíše vlastní analýzu a vyvozoval vlastní závěry z nově tvrzených skutečností, než aby posuzoval legalitu sporného rozhodnutí. Funkce soudu Společenství je však jiná. Nemůže‑li soud Společenství nahradit vlastním skutkovým posouzením, a to zejména na úrovni hospodářské, posouzení autora rozhodnutí, nemůže a fortiori vydat posouzení de novo zakládající se na skutečnostech, které nebyly součástí správního řízení před Komisí.

(viz body 138–139)