28

Za těchto podmínek se Ustavno sodišče (Ústavní soud) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Musí být článek 123 SFEU a článek 21 protokolu [o ESCB a ECB] vykládány v tom smyslu, že zakazují národní centrální bance, která je členem Evropského systému centrálních bank (ESCB), nést odpovědnost za škodu, která má být uhrazena z jejích vlastních zdrojů, vůči bývalým držitelům zrušených finančních nástrojů, jejichž zrušení bylo touto bankou rozhodnuto při výkonu její pravomoci, která jí byla svěřena zákonem, přijímat mimořádná opatření ve veřejném zájmu za účelem zabránění ohrožení stability finančního systému, v případě, že v následných soudních řízení vyjde najevo, že v rámci těchto zrušení finančních nástrojů nebyla dodržena zásada, že žádný držitel finančního nástroje nesmí kvůli mimořádnému opatření ocitnout v horší situaci, než v jaké by se ocitl, kdyby toto opatření nebylo přijato, přičemž NCB je v této souvislosti odpovědná: [zaprvé] za škodu, kterou bylo možné předvídat na základě skutečností a okolností, jež existovaly v době rozhodnutí centrální banky a o kterých centrální banka věděla nebo si jich měla být vědoma, a [zadruhé] za škodu způsobenou jednáním osob, jež jednaly při výkonu těchto pravomocí centrální banky z pověření centrální banky, ale které v této souvislosti s ohledem na skutečnosti a okolnosti, o nichž věděly nebo měly vědět v souladu s přijatými pravomocemi, nejednaly v souladu s povinností řádné péče? 2) Musí být článek 123 SFEU a článek 21 protokolu [o ESCB a ECB] vykládány v tom smyslu, že zakazují národní centrální bance, která je členem ESCB, vyplácet ze svých vlastních zdrojů zvláštní peněžní náhradu části bývalých držitelů zrušených finančních nástrojů (podle kritéria majetkové situace) z důvodu zrušení [finančních] nástrojů, o nichž výše uvedená banka rozhodla při výkonu své pravomoci, která jí byla svěřena zákonem, přijímat mimořádná opatření ve veřejném zájmu za účelem zabránění ohrožení stability finančního systému, pokud je v této souvislosti k oprávnění získat náhradu dostačující to, že byl finanční nástroj zrušen, aniž je relevantní otázka, zda byla či nebyla porušena zásada, podle které se žádný držitel finančního nástroje nesmí z důvodu mimořádného opatření nacházet v horší situaci než je situace, ve které by se nacházel, kdyby toto opatření nebylo přijato? 3) Musí být článek 130 SFEU a článek 7 protokolu [o ESCB a ECB] vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby byla národní centrální bance uložena povinnost zaplatit náhradu škody, která vznikla v důsledku výkonu jejích zákonných pravomocí, a to v takové výši, jež by mohla ohrozit schopnost národní centrální banky účinně plnit své povinnosti? Jsou v této souvislosti pro účely učinění závěru, že byla porušena zásada finanční nezávislosti národní centrální banky, relevantní zákonné podmínky, za nichž je založena výše uvedená odpovědnost? 4) Musí být články 53 až 62 směrnice [2013/36] nebo články 44 až 52 směrnice [2006/48], které chrání důvěrnost důvěrných informací obdržených nebo vzniklých v rámci obezřetnostního dohledu nad bankami, vykládány v tom smyslu, že tyto dvě směrnice rovněž chrání důvěrnost informací, které byly obdrženy nebo vznikly v souvislosti s prováděním opatření, jejichž cílem byla záchrana bank za účelem zajištění finanční stability systému, a to v době, kdy rizika pro solventnost a likviditu bank nebylo možné eliminovat obvyklými opatřeními obezřetnostního dohledu, přičemž tato opatření byla považována za reorganizační opatření podle směrnice 2001/24/ES? 5) V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku, musí být články 53 až 62 směrnice [2013/36] nebo články 44 až 52 směrnice [2006/48] o ochraně důvěrných informací obdržených nebo vzniklých v rámci obezřetnostního dohledu vykládány v tom smyslu, že pro účely ochrany, kterou poskytují, je pozdější směrnice 2013/36 relevantní i v případě, že se jedná o důvěrné informace obdržené nebo vzniklé v době, kdy byla použitelná směrnice 2006/48, pokud byly tyto informace zveřejněny za použitelnosti směrnice 2013/36? 6) V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku, musí být čl. 53 odst. 1 první pododstavec směrnice [2013/36] (a čl. 44 odst. 1 první pododstavec směrnice [2006/48], v závislosti na odpovědi na předchozí otázku) vykládán v tom smyslu, že informace, které má národní centrální banka k dispozici jakožto orgán dohledu a jež byly zveřejněny v určitém okamžiku následujícím po okamžiku, kdy vznikly, nebo informace, které by mohly představovat profesní tajemství, ale které jsou z doby před pěti nebo více lety, a u nichž se proto má v zásadě z důvodu uplynulého času za to, že představují historické informace a ztratily tak svou důvěrnou povahu, již nejsou důvěrnými informacemi, na které se vztahuje povinnost dodržování profesního tajemství? Závisí v případě historických informací z doby před pěti nebo více lety zachování statusu důvěrnosti na otázce, zda lze důvěrnost údajů odůvodnit na základě jiných důvodů, než je obchodní situace bank podléhajících dohledu nebo jiných podniků? 7) V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku, musí být čl. 53 odst. 1 třetí pododstavec směrnice [2013/36] (a čl. 44 odst. 1 třetí pododstavec směrnice [2006/48], v závislosti na odpovědi na pátou otázku) vykládán v tom smyslu, že umožňuje, aby důvěrné dokumenty, které se netýkají třetích osob usilujících o záchranu úvěrové instituce, a jež jsou právně relevantní pro účely rozhodnutí soudu v rámci civilního řízení o náhradě škody zahájeného proti orgánu obezřetnostního dohledu, byly automaticky zpřístupněny, a to ještě před zahájením soudního řízení a všem potenciálním žalobcům a jejich zmocněncům, aniž by bylo zahájeno konkrétní řízení za účelem rozhodnutí o legitimitě zpřístupnění každého jednotlivého dokumentu každému jednotlivému oprávněnému subjektu a aniž by byly zváženy příslušné zájmy v každém konkrétním případě, a to i v případě, kdy se jedná o informace týkající se úvěrových institucí, které se nenachází v úpadku nebo nucené likvidaci, ale jež naopak obdržely státní podporu v postupu, v němž byly zrušeny finanční nástroje akcionářů a podřízených věřitelů finančních institucí? 8) V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku, musí být čl. 53 odst. 1 druhý pododstavec směrnice 2013/36 (a čl. 44 odst. 1 druhý pododstavec směrnice 2006/48/ES, v závislosti na odpovědi na pátou otázku) vykládán v tom smyslu, že umožňuje zpřístupnit na internetu všechny důvěrné dokumenty nebo výňatky těchto dokumentů, které se netýkají třetích osob usilujících o záchranu úvěrové instituce, a jež jsou právně relevantní pro účely rozhodnutí soudu v rámci civilního řízení o náhradě škody zahájeného proti orgánu obezřetnostního dohledu, v případě, kdy se jedná o informace týkající se úvěrových institucí, které se nenachází v úpadku nebo nucené likvidaci, ale jež naopak obdržely státní podporu v postupu, v němž byly zrušeny finanční nástroje akcionářů a podřízených věřitelů úvěrových institucí, pokud je však vyžadováno, aby v rámci předmětného zveřejnění na internetu byly všechny důvěrné informace skryty?“