Právo na obhajobu, jak je nyní zakotveno v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, který je obecně použitelný, zahrnuje, i když je širší, procesní právo každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout, stanovené v odstavci 2 písm. a) uvedeného článku.

Právo být vyslechnut, které musí být zaručeno i při neexistenci použitelné právní úpravy, tak vyžaduje, aby dotčené osobě bylo umožněno užitečně vyjádřit své stanovisko ohledně skutečností, které by mohly být použity v aktu, jenž vůči ní bude přijat.

Jelikož v otázce obnovení smlouvy nemá orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv povinnost podle služebního řádu využít případnou možnost stanovenou pracovním řádem ostatních zaměstnanců obnovit pracovní smlouvu zaměstnance ani informovat dotyčného v určité lhůtě o svém úmyslu v tomto ohledu, není možné ke dni uplynutí doby platnosti smlouvy přičítat uvedenému orgánu implicitní rozhodnutí o nevyužití této možnosti.

K tomu, aby bylo možné považovat rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv o obnovení smlouvy za přijaté, musí být výsledkem přezkumu zájmu služby a zájmu dotyčného ze strany uvedeného orgánu a tento orgán musí provést nové posouzení ve vztahu ke znění původní smlouvy, která již stanovila datum skončení smlouvy.

Pokud však zaměstnanec jako osoba, na kterou se vztahuje služební řád, podá podle čl. 90 odst. 1 služebního řádu žádost o obnovení své pracovní smlouvy před skončením uvedené smlouvy nebo pokud orgán ve svých vnitřních předpisech stanoví včasné zahájení zvláštního postupu před uplynutím doby platnosti této smlouvy, je třeba mít za to, že po skončení takového postupu nebo na základě takové žádosti podle služebního řádu je ze strany orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv přijato rozhodnutí o obnovení smlouvy dotyčného a pokud takové rozhodnutí dotyčného poškozuje, musí být ze strany uvedeného orgánu vyslechnut před přijetím uvedeného rozhodnutí, které musí být navíc odůvodněno, jak vyžaduje článek 25 služebního řádu, který je podle článku 92 pracovního řádu ostatních zaměstnanců obdobně použitelný na smluvní zaměstnance pro pomocné práce.

V situaci, v níž orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv rozhodne nevyužít možnosti obnovit pracovní smlouvu zaměstnance, kterou má podle pracovního řádu ostatních zaměstnanců, za předpokladu, že je taková možnost stanovena v uvedeném řádu, může být takové rozhodnutí o neobnovení přijato až poté, co měl dotyčný možnost užitečně vyjádřit své stanovisko, a to případně jen jednoduchým oznámením ze strany orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv o jeho úmyslu a důvodech nevyužití uvedené možnosti, a to v rámci byť jen krátké písemné nebo ústní komunikace. Tato komunikace musí být zahájena ze strany uvedeného orgánu, který nese důkazní břemeno.

V tomto ohledu je zásada dodržování práva na obhajobu o to naléhavější, pokud bylo rozhodnutí o neobnovení pracovní smlouvy přijato v rámci kontextu poznamenaného existencí problémů v mezilidských vztazích, přičemž je však třeba připomenout, že existence porušení práva být vyslechnut musí být posuzována zejména v závislosti na právních pravidlech upravujících dotyčnou oblast.

(viz body 59, 60, 149, 150, 152–154)