2

Tribunál vylíčil okolnosti předcházející sporu v bodech 1 až 17 napadeného rozsudku následovně: „1. Předmětem této žaloby je částečné zrušení [sporného] rozhodnutí, v němž bylo konstatováno, že [opatření přijatá Dánským královstvím ohledně TV2], třebaže představují státní podporu, jsou nicméně slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 106 odst. 2 SFEU. Byla podána [společností Viasat], komerční vysílací společností podnikající na dánském trhu, která je přímým konkurentem dánské vysílací společnosti [TV2/Danmark A/S (dále jen ‚TV2 A/S‘)]. 2. TV2 A/S byla vytvořena s cílem nahradit, s účetními a daňovými účinky ke dni 1. ledna 2003, autonomní státní podnik [TV2], založený v roce 1986 zákonem Lov no 335 om ændring af lov om radio- og fjernsynsvirksomhed [(zákon č. 335, kterým se mění zákon o rozhlasovém a televizním vysílání) ze dne 4. června 1986]. TV2 A/S je, stejně jako její předchůdkyně TV2, druhou veřejnoprávní televizní stanicí v Dánsku, přičemž první z nich je Danmarks Radio (dále jen ‚DR‘). 3. TV2 A/S je, stejně jako předtím TV2, pověřena úkolem veřejné služby spočívající ve vytváření a šíření celoplošných i regionálních televizních programů. Toto šíření může být uskutečňováno zejména prostřednictvím rozhlasových zařízení, včetně satelitních či kabelových systémů. Pravidla týkající se povinností veřejné služby TV2 A/S a TV2 stanoví dánský ministr kultury. 4. Kromě veřejnoprávních vysílacích společností jsou na dánském trhu celoplošného televizního vysílání činné dvě komerční televizní společnosti. Zaprvé se jedná o [společnost Viasat] a zadruhé o sdružení tvořené společnostmi SBS TV A/S a SBS Danish Television Ltd (dále jen ‚SBS‘). 5. TV2 byla založena s pomocí úročené státní půjčky a její činnost, stejně jako činnost DR, měla být financována výnosem z poplatků uhrazovaných všemi dánskými televizními diváky. Dánský zákonodárce však rozhodl, že na rozdíl od DR bude mít TV2 též možnost využívat zejména výnosu z reklamní činnosti. 6. Na základě stížnosti, podané dne 5. dubna 2000 společností SBS Broadcasting SA/TvDanmark, další komerční vysílací společností působící na dánském trhu, byl systém financování TV2 přezkoumán Evropskou komisí v jejím rozhodnutí 2004/217/ES ze dne 19. května 2004 o opatřeních učiněných Dánskem ve prospěch [TV2] (Úř. věst. 2006, L 85, s. 1, oprava Úř. věst. 2006, L 368, s. 1, dále jen ‚rozhodnutí TV2 I‘). Toto rozhodnutí se týkalo období 1995–2002 a zaměřilo se na následující opatření: prostředky z koncesionářských poplatků, převody finančních prostředků užívaných k financování TV2 (fond TV2 a Radiofonden), částky poskytnuté ad hoc, osvobození od daně z příjmu právnických osob, osvobození od splácení úroků a jistiny úvěrů poskytnutých TV2 v době, kdy byla vytvořena, státní záruky za provozní úvěry, jakož i příznivé podmínky uhrazování poplatků za vysílací frekvence s celostátním pokrytím (dále společně jako ‚dotčená opatření‘). Konečně se šetření Komise zaměřilo též na povolení udělené TV2 vysílat v síti na místních frekvencích a na povinnost všech vlastníků společných antén pro vysílání programů veřejné služby TV2 z jejich zařízení. 7. Po provedeném přezkumu dotčených opatření dospěla Komise k závěru, že představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES (nyní čl. 107 odst. 1 SFEU). Tento závěr vycházel z posouzení, podle něhož režim financování TV2, jehož cílem bylo vykompenzovat náklady poskytování veřejných služeb, uskutečňované touto společností nesplňoval druhou a čtvrtou ze čtyř podmínek stanovených Soudním dvorem v jeho rozsudku ze dne 24. července 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg [(C‑280/00, EU:C:2003:415) (dále jen ‚podmínky Altmark‘)]. 8. Komise rovněž rozhodla, že podpory, které Dánské království poskytlo v letech 1995 až 2002 společnosti TV2 formou licenčních poplatků a jiných opatření popsaných v rozhodnutí TV2 I, byly slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 86 odst. 2 ES (nyní čl. 106 odst. 2 SFEU), s výjimkou částky 628,2 milionu dánských korun (DKK), kterou označila za nadměrnou kompenzaci (bod 163 odůvodnění a článek 1 rozhodnutí TV2 I). Uložila tudíž Dánskému království, aby od TV2 A/S, která mezitím nahradila TV2, vymohlo navrácení této částky spolu s úroky (článek 2 rozhodnutí TV2 I) (viz bod 2 výše). 9. Vzhledem k tomu, že navrácení podpory podle článku 2 rozhodnutí TV2 I způsobilo platební neschopnost TV2 A/S, oznámilo Dánské království dopisem ze dne 23. července 2004 Komisi projekt rekapitalizace této společnosti. Co se týče opatření financovaných státem, stanovil tento návrh jednak vklad do základního kapitálu ve výši 440 miliónů dánských korun (DKK), a jednak kapitalizaci státní půjčky ve výši 394 miliónů DKK do základního kapitálu. Rozhodnutím C (2004) 3632 final ze dne 6. října 2004 ve věci státních podpor N 313/2004 o rekapitalizaci [TV 2 A/S] (Úř. věst. 2005, C 172, s. 3, dále jen ‚rozhodnutí o rekapitalizaci‘) dospěla Komise k závěru, že obě navrhovaná opatření pro TV2 A/S byla ‚nezbytn[á] pro obnovu kapitálu, který TV2 [A/S] po své přeměně na akciovou společnost potřeb[ovala], aby mohla provádět výkon veřejné služby‘ (bod 53 odůvodnění rozhodnutí o rekapitalizaci). Komise proto rozhodla, že každá část státní podpory, která by mohla být spojena s plánovanou rekapitalizací TV2 A/S, byla slučitelná s vnitřním trhem v souladu s čl. 86 odst. 2 ES (bod 55 odůvodnění rozhodnutí o rekapitalizaci). 10. Rozhodnutí TV2 I bylo předmětem čtyř žalob na neplatnost, jež podaly jednak TV2 A/S (věc T‑309/04) a Dánské království (věc T‑317/04), a jednak konkurenti TV2 A/S, tj. [Viasat] (věc T‑329/04) a SBS (věc T‑336/04). 11. Rozsudkem ze dne 22. října 2008, TV2/Danmark a další v. Komise [(T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 a T‑336/04, EU:T:2008:457)], Tribunál zrušil rozhodnutí TV2 I. [V bodě 124 uvedeného rozsudku] měl Tribunál správně za to, že Komise dospěla k závěru, že poslání veřejné služby svěřené TV2 odpovídá definici služeb obecného hospodářského zájmu rozhlasového a televizního vysílání […]. Konstatoval však též existenci několika protiprávních skutečností, jimiž bylo stiženo rozhodnutí TV2 I, a jež nakonec vedly ke zrušení tohoto rozhodnutí. 12. Tribunál zaprvé při zkoumání otázky, zda jsou na opatření, jichž se týká rozhodnutí TV2 I, vynakládány státní prostředky, zjistil, že Komise své rozhodnutí neodůvodnila, co se týče de facto zohlednění příjmů z reklamy v letech 1995 a 1996 jakožto státních prostředků [(rozsudek ze dne 22. října 2008, TV2/Danmark a další v. Komise, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 a T‑336/04, EU:T:2008:457, body 160 až 167)]. Zadruhé Tribunál konstatoval, že Komisí provedený přezkum otázky, zda byla splněna druhá a čtvrtá podmínka Altmark, nevycházel z opravdové analýzy konkrétních právních a ekonomických podmínek, k nimž bylo přihlíženo při určování výše podílu TV2 na příjmu z koncesionářských poplatků. Proto bylo rozhodnutí TV2 I stiženo nedostatkem odůvodnění ohledně tohoto bodu [(rozsudek ze dne 22. října 2008, TV2/Danmark a další v. Komise, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 a T‑336/04, EU:T:2008:457, body 224 až 233)]. Zatřetí Tribunál konstatoval, že i závěry Komise, týkající se posouzení slučitelnosti podpory podle čl. 86 odst. 2 ES, zejména existence nadměrné kompenzace, byly rovněž stiženy nedostatkem odůvodnění. Podle Tribunálu byl tento nedostatek odůvodnění vysvětlen neexistencí opravdového posouzení konkrétních právních a hospodářských podmínek, které vedly ke stanovení výše koncesionářských poplatků připadajících TV2 během období šetření [(rozsudek ze dne 22. října 2008, TV2/Danmark a další v. Komise, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 a T‑336/04, EU:T:2008:457, body 192 a 197 až 203)]. 13. Rozhodnutí o rekapitalizaci bylo předmětem dvou žalob na neplatnost podaných SBS a [společností Viasat]. Dvěma usneseními, vydanými dne 24. září 2009, Tribunál konstatoval, že vzhledem ke zrušení rozhodnutí TV2 I a k úzké vazbě mezi povinností navrácení podpory vyplývající z tohoto rozhodnutí, jakož i opatřeními, která jsou předmětem rozhodnutí o rekapitalizaci, nebylo namístě rozhodovat ve výše uvedených věcech [(usnesení ze dne 24. září 2009, SBS TV a SBS Danish Television v. Komise, T‑12/05, nezveřejněné, EU:T:2009:357, a ze dne 24. září 2009, Viasat Broadcasting UK v. Komise, T‑16/05, nezveřejněné, EU:T:2009:358)]. 14. Po zrušení rozhodnutí TV2 I Komise přezkoumala dotčená opatření. Při této příležitosti provedla konzultace s Dánským královstvím a TV2 A/S, a kromě toho obdržela připomínky od třetích stran. 15. Výsledek svého nového přezkumu dotyčných opatření předložila Komise [ve sporném rozhodnutí], které je předmětem této žaloby, jakož i další žaloby podané TV2 A/S [(věc TV2/Danmark v. Komise, T‑674/11, EU:T:2015:684)], o níž Tribunál rozhodl svým dnešním rozsudkem. 16. [Sporné rozhodnutí] se týká opatření přiznaných společnosti TV2 v letech 1995 až 2002. Komise však ve své analýze zohlednila též rekapitalizační opatření přijatá v roce 2004 v návaznosti na rozhodnutí TV2 I. 17. [Ve sporném rozhodnutí] Komise trvala na svém stanovisku ohledně kvalifikace dotčených opatření jako státních podpor ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU přiznaných společnosti TV2 (bod 153 odůvodnění [sporného rozhodnutí]). Zprvu měla za to, že příjmy z reklamy za roky 1995 a 1996 představovaly státní prostředky (bod 90 [odůvodnění sporného rozhodnutí]), a později po ověření existence selektivní výhody dospěla k závěru, že dotyčná opatření nesplňují druhou a čtvrtou podmínku Altmark (bod 153 odůvodnění [sporného rozhodnutí]). Naopak v rozhodnutí TV2 I Komise sice dospěla k závěru, že částka 628,2 milionů DKK představuje nadměrné vyrovnání v rozporu s článkem 86 odst. 2 Smlouvy o ES, avšak [ve sporném rozhodnutí] měla za to, že tato částka představovala kapitálovou rezervu pro TV2 A/S (bod 233 odůvodnění [sporného rozhodnutí]). Ve výroku [sporného rozhodnutí] tudíž prohlásila: ‚Článek 1 Opatření učiněná Dánskem ve prospěch [TV2] mezi rokem 1995 a rokem 2002 formou prostředků z koncesionářských poplatků a dalších opatření uvedených v tomto rozhodnutí jsou slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 106 odst. 2 [SFEU]‘.“