Věc 0362/05 P 
Jacques Wunenburger 
v. 
Komise Evropských společenství 
„Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Povýšení - Výběrové řízení -
Zamítnutí žádosti navrhovatele - Propuštění z pracovního místa - Povinnost 
odůvodnění - Nesprávné právní posouzení - Vzájemný kasační opravný prostředek 
- Předmět sporu - Právní zájem na pokračování v řízení" 
Stanovisko generální advokátky J. Kokott přednesené dne 15. února 2007 . . I - 4336 
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. června 2007 I - 4355 
Shrnutí rozsudku 
1. Kasační opravný prostředek - Předmět 
(Statut Soudního dvora, čl. 56 druhý pododstavec) 
I - 4333 
SHRNUTÍ — VĚC C-362/05 P 
2. Žaloba na neplatnost - Zastarání napadeného aktu v průběhu řízení - Žaloba, která se 
nestala bezpředmětnou, pokud nedošlo ke zrušení napadeného aktu 
(Článek 230 ES a čl 233 první pododstavec ES; služební řád, článek 29) 
1. Jelikož podle čl. 56 druhého pododstavce 
statutu Soudního dvora může opravný 
prostředek podat kterýkoli účastník 
řízení, jehož návrhovému žádání nebylo 
zcela nebo zčásti vyhověno, kasační 
opravný prostředek podaný proti roz­
sudku Soudu je přípustný v rozsahu, 
v němž Soud zamítl námitku nepřípust­
nosti nebo námitku nevydání rozhodnutí 
ve věci samé a to i když žaloba byla 
nakonec zamítnuta jako neopodstat­
něná. Není totiž namístě s ohledem na 
toto ustanovení rozlišovat, zda námitka 
vznesená před Soudem a jím zamítnutá 
směřuje k tomu, aby žaloba byla odmít­
nuta, protože je nepřípustná, nebo aby 
byla zamítnuta, protože je bezpřed­
mětná, protože se jedná o dvě námitky 
a překážky řízení, které v případě, že 
uspějí, brání Soudu, aby rozhodl ve věci 
samé. 
(viz body 36-39) 
2. Zastarání aktu napadeného v žalobě na 
neplatnost, k němuž došlo v průběhu 
řízení, nevede samo o sobě k tomu, že 
soudu Společenství vzniká povinnost 
rozhodnout o nevydání rozhodnutí ve 
věci samé pro neexistenci předmětu 
nebo právního zájmu na pokračování 
v řízení ke dni vydání rozsudku. Spor má 
tak nadále svůj předmět, pokud akt nepříznivě zasahující do právního posta­
vení není formálně zrušen a navrhovatel 
může mít nadále svůj právní zájem na 
navržení jeho zrušení, aby bylo možné 
zabránit tomu, že protiprávnost, kterou 
je tento akt údajně postižen, se zopakuje 
v budoucnu. Takový právní zájem 
vyplývá z čl. 233 prvního pododstavce 
ES, podle něhož orgány, jejichž akt byl 
prohlášen za neplatný, jsou povinny 
přijmout opatření vyplývající 
z rozsudku. Tento právní zájem může 
nicméně existovat pouze tehdy, pokud se 
tvrzená protiprávnost může opakovat 
v budoucnu bez ohledu na okolnosti 
věci, ve které navrhovatel podal žalobu. 
Tomu tak je v případě žaloby na 
neplatnost podané úředníkem proti 
zamítnutí žádosti o volné pracovní místo 
a proti jmenování jiného úředníka, 
pokud správní orgán v průběhu řízení 
přistoupil k propuštění z tohoto pracov­
ního místa podle článku 50 služebního 
řádu a k zorganizování nového výběro­
vého řízení, čímž učinil napadené akty 
zastaralými v rozsahu, v němž navrho­
vatel zpochybňuje řízení, které vedlo 
k přijetí původního jmenování. Na rozdíl 
od meritorního posouzení jednotlivých 
I - 4334 
WUNENBURGER v. KOMISE 
žádostí o pracovní místo určené 
k obsazení se totiž podmínky výběro­
vého řízení mohou v budoucnu opakovat 
v rámci obdobných řízení, takže navrho­
vatel má z hlediska příštích žádostí 
o taková pracovní místa, jako je dotčené pracovní místo, nadále právní zájem na 
pokračování v řízení proti napadeným 
rozhodnutím. 
(viz body 47-52, 58-60) 
I - 4335