(viz body 47–49)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 56–58)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 59–66)

Viz znění rozhodnutí.

(viz bod 74)

(viz bod 85)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 86–88, 93, 94)

Viz znění rozhodnutí.

(viz bod 96)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 102, 103, 110–113, 120)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 114–119, 123)

Jelikož Rada při ponechání jména dotyčného na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření vůči Sýrii, neuplatňovala žádné nové skutečnosti, které by již dotyčnému nebyly sděleny po přijetí aktů, jimiž byl prvotně zařazen na předmětné seznamy, a jelikož žalobce nevyužil možnosti v případě, že vůči němu nebyly uplatněny nové skutečnosti, předložit své připomínky Radě z vlastního podnětu, a to bez nové výslovné výzvy před přijetím každého následného aktu, žalobce měl po dobu několika měsíců možnost předložit Radě své připomínky a napadnout opodstatněnost důvodů, které byly v napadených aktech dostatečně jasně uvedeny a vedly k jeho zařazení na seznamy osob, na něž se vztahují omezující opatření, a k jeho ponechání na těchto seznamech. Nelze proto doložit žádné porušení žalobcova práva být vyslechnut.

(viz bod 122)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 127–129)

Viz znění rozhodnutí.

V případě omezujících opatření přijatých vůči osobám, které syrský režim podporují, sice pojem „podpora režimu“ není v příslušných ustanoveních definován, tj. v čl. 18 odst. 1 a čl. 19 odst. 1 rozhodnutí 2011/782, v čl. 24 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 rozhodnutí 2012/739 a v čl. 27 odst. 1 a čl. 28 odst. 1 rozhodnutí 2013/255, avšak není nic, co by dovolovalo činit závěr, že tato opatření mohou být namířena pouze vůči osobám, které syrský režim podporují s konkrétním cílem umožnit mu pokračování v represích proti civilnímu obyvatelstvu. Vzhledem k tomu, že Rada nemůže kontrolovat, k jakým účelům jsou zdroje poskytované tomuto režimu používány, bylo totiž nezbytné přijmout opatření směřující vůči veškeré formě podpory.

V tomto ohledu může být osoba zastávající funkci, z jejíhož titulu má řídící pravomoc nad subjektem, vůči kterému směřují omezující opatření, zpravidla sama považována za osobu zapojenou do aktivit, které odůvodňovaly přijetí omezujících opatření namířených proti danému subjektu.

Aniž tím Rada porušila zásadu proporcionality, mohla tedy s ohledem na funkci určité osoby, v daném případě s ohledem na funkci guvernéra syrské centrální banky, jejímž posláním je mimo jiné sloužit jako banka vládě této země, dospět k závěru, že se tato osoba nachází v mocenském a vlivném postavení, pokud jde o finanční podporu syrského režimu poskytovanou syrskou centrální bankou, a mohla se proto legitimně domnívat, že přijetím omezujících opatření vůči uvedené osobě lze přispět k vyvíjení tlaku na tento režim v zájmu ukončení nebo zmírnění represí namířených proti civilnímu obyvatelstvu.

Omezující opatření vůči Sýrii byla totiž zavedena v reakci na násilné represe ze strany orgánů této země namířené proti civilnímu obyvatelstvu, a kdyby se předmětná omezující opatření týkala jen čelných představitelů syrského režimu, a nikoli též osob, které tento režim podporují, mohlo by být naplňování cílů Rady zmařeno, neboť by tito čelní představitelé mohli snadno získat zejména finanční podporu, kterou potřebují pro další pokračování represí, prostřednictvím dalších osob zastávajících vrcholné řídící funkce v hlavních institucích syrského státu. Je třeba také vzít ohled na to, jaký význam má pro Unii cíl spočívající v zachování míru a mezinárodní bezpečnosti a v ochraně civilního obyvatelstva.

(viz body 135–137, 143, 147, 148)