Věc 0318/05 
Komise Evropských společenství 
v. 
Spolková republika Německo 
„Nesplnění povinnosti státem - Články 18 ES, 39 ES, 43 ES a 49 ES - Právní 
předpisy v oblasti daně z příjmů - Školné - Omezení práva na odpočet ze základu 
daně na školné placené ve prospěch vnitrostátních soukromých institucí" 
Stanovisko generální advokátky C. Stix-Hackl přednesené dne 21. září 2006 I - 6961 
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. září 2007 I - 6962 
Shrnutí rozsudku 
1. Volný pohyb služeb - Služby - Pojem 
(Článek 50 ES) 
2. Volný pohyb služeb - Omezeni - Daňové právní předpisy 
(Článek 49 ES) 
I - 6957 
SHRNUTÍ - VĚC C-318/05 
3. Volný pohyb osob - Pracovníci - Svoboda usazování - Daňové právní předpisy 
(Článek 39 ES a 43 ES) 
4. Občanství Evropské unie - Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států -
Daňové právní předpisy 
(Článek 18 ES) 
1. Vzdělávání poskytované institucemi, 
které jsou součástí veřejného vzděláva­
cího systému a které jsou zcela nebo 
hlavně financovány z veřejných pro­
středků, je vyloučeno z pojmu „služby" 
ve smyslu článku 50 ES. Stát se totiž tím, 
že zavede a udržuje takový veřejný 
vzdělávací systém financovaný zpravidla 
z veřejného rozpočtu, a nikoliv žáky 
nebo jejich rodiči, nehodlá věnovat 
výkonu činnosti za úplatu, ale plní vůči 
svému obyvatelstvu své poslání v oblasti 
sociální, kulturní a vzdělávací. 
Naopak vzdělávání poskytované vzdělá­
vacími institucemi financovanými 
z podstatné části ze soukromých pro­
středků, zejména žáky a jejich rodiči, 
představuje služby ve smyslu článku 50 
ES, jelikož totiž tyto instituce sledují cíl, 
který spočívá v nabízení služeb za úplatu. 
V tomto ohledu není nutné, aby toto 
soukromé financování bylo zajišťováno hlavně žáky nebo jejich rodiči. Článek 50 
ES totiž nevyžaduje, aby služba byla 
placena osobami, které z ní mají pro­
spěch. 
(viz body 68-70) 
2. V případě, že poplatníci z jednoho 
členského státu nechávají své děti vzdě­
lávat ve škole, která se nachází v jiném 
členském státě a je z podstatné části 
financována ze soukromých prostředků, 
nesplní první členský stát tím, že obecně 
vyloučí školné za navštěvování takové 
školy z odpočtu ze základu daně jako 
zvláštních výdajů zakládajících nárok na 
snížení zdanitelných příjmů, povinnosti, 
které pro něj vyplývají z článku 49 ES. 
Taková právní úprava představuje pře­
kážku volného pohybu služeb zaruče­
ného článkem 49 ES, jelikož v jejím 
důsledku jsou daňoví poplatníci s bydliš­
těm v dotčeném členském státě odrazeni 
I - 6958 
KOMISE v. NĚMECKO 
od toho, aby nechávali své děti vzdělávat 
ve školách v jiném členském státě. Krom 
toho tato právní úprava rovněž omezuje 
soukromé vzdělávací instituce z jiných 
členských států v nabízení vzdělání 
dětem daňových poplatníků s bydlištěm 
v prvním členském státě. 
Odmítnutí přiznat dotčené daňové zvý­
hodnění ve vztahu k platbám školného 
školám z jiného členského státu nelze 
odůvodnit cílem zajistit pokrytí nákladů 
na provoz soukromých škol, aniž by tak 
vznikla nepřiměřená zátěž pro stát, 
jelikož by tento cíl mohl být dosažen 
méně omezujícími prostředky. Členský 
stát, aby zabránil nadměrnému finanč­
nímu zatížení, totiž může omezit odpo­
čitatelnou částku v souvislosti s platbami 
školného určitou horní hranicí, která 
odpovídá výši daňového zvýhodnění 
poskytovaného tímto státem s ohledem 
na určité hodnoty, které jsou mu vlastní, 
za navštěvování škol nacházejících se na 
jeho území, což by představovalo méně 
omezující prostředek než odmítnutí při­
znání dotčeného daňového zvýhodnění. 
Každopádně je nepřiměřené z tohoto 
zvýhodnění úplně vyloučit platby škol­
ného školám nacházejícím se v jiném 
členském státě nezávisle na tom, zda tyto školy splňují objektivní kritéria stano­
vená v souladu se zásadami, které jsou 
každému jednotlivému členskému státu 
vlastní, a umožňující určit, jaké druhy 
školného zakládají nárok na uvedené 
daňové zvýhodnění. 
(viz body 80-81, 97-100, 139, výrok 1) 
3. Členský stát, který obecně vyloučí školné 
za navštěvování školy nacházející se 
v jiném členském státě z odpočtu ze 
základu daně jako zvláštních výdajů 
zakládajících nárok na snížení zdanitel­
ných příjmů, nesplní povinnosti, které 
pro něj vyplývají z článků 39 ES a 49 ES. 
Taková právní úprava totiž znevýhod­
ňuje zejména pracovníky a samostatně 
výdělečně činné osoby, kteří se přes­
těhovali do dotčeného členského státu 
nebo zde vykonávají své povolání 
a jejichž děti nadále navštěvují školu 
vybírající školní poplatky v jiném člen­
ském státě. Rovněž může znevýhodnit 
vlastní státní příslušníky, pokud se přes­
těhují do jiného členského státu, ve 
I - 6959 
SHRNUTÍ - VĚC C-318/05 
kterém jejich děti navštěvují školu vybí­
rající školné. 
(viz body 116, 118, 121, 139, výrok 1) 
4. V případě, že se děti poplatníků jednoho 
členského státu vzdělávají v jiném člen­
ském státě ve škole, jejíž činnost nespadá 
pod článek 49 ES, nesplní první členský 
stát tím, že obecně vyloučí školné za 
navštěvování takové školy z odpočtu ze 
základu daně jako zvláštních výdajů zakládajících nárok na snížení zdanitel­
ných příjmů, povinnosti, které pro něj 
vyplývají z článku 18 ES. 
Taková právní úprava znevýhodňuje 
neodůvodněným způsobem uvedené 
děti ve srovnání s dětmi, které se 
neodebraly do školy v jiném členském 
státě, aby tam získaly své vzdělání, 
a nevyužily tak svého práva na volný 
pohyb, a zasahuje do práv, která jsou jim 
přiznána podle čl. 18 odst. 1 ES. 
(viz body 137, 139, výrok 1) 
I - 6960