ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 103/15

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Spojené království) dne 21. ledna 2011 — Test Claimants in the FII Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-35/11)

2011/C 103/27

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Test Claimants in the FII Group Litigation

Odpůrce: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Předběžné otázky

1) Odkazy na „daňovou sazbu“ a „různé daňové sazby“ v bodu 56 rozsudku Soudního dvora ze dne 12. prosince 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue (C-446/04, Sb. rozh. s. I-11753): a) se vztahují pouze na zákonné nebo nominální daňové sazby, nebo b) se vztahují na skutečné sazby zaplacené daně, jakož i na zákonné nebo nominální daňové sazby, nebo c) mají uvedená spojení nějaký jiný význam, a pokud ano, jaký?

2) Změnila by se odpověď Soudního dvora na druhou a čtvrtou otázku předkládacího rozhodnutí ve věci C-446/04, pokud: a) zahraniční korporační daň by nebyla (nebo by nebyla zcela) odváděna společností-nerezidentem vyplácející dividendy společnosti-rezidentovi, ale tyto dividendy by byly vypláceny ze zisků zahrnujících dividendy, jež byly vypláceny její přímou či nepřímou dceřinou společností-rezidentem členského státu ze zisků, z nichž byla v tomto státě odvedena daň, nebo b) záloha na korporační daň (advance corporation tax) by nebyla odváděna společností-rezidentem, která přijme dividendy od společnosti nerezidenta, ale byla by odváděna její přímou či nepřímou mateřskou společností-rezidentem při dalším rozdělení zisků touto přijímací společnosti, které přímo či nepřímo zahrnují tyto dividendy?

3) Za podmínek uvedených výše v druhé otázce písm. b) má společnost odvádějící zálohu na korporační daň nárok na vrácení daně neoprávněně vybrané (San Giorgio (1)) nebo pouze nárok na náhradu škody (Brasserie du Pêcheur a Factortame (2))?

4) Pokud se dané vnitrostátní právní předpisy nevztahují výlučně na situace, v nichž mateřská společnost vykonává rozhodující vliv na společnost vyplácející dividendy, může se společnost-rezident dovolávat článku 63 SFEU (dříve článek 56 ES), pokud jde o dividendy přijaté od dceřiné společnosti, na níž vykonává rozhodující vliv a která je rezidentem třetí země?

5) Použije se odpověď Soudního dvora na třetí otázku předkládacího rozhodnutí ve věci C-446/04 rovněž v případě, kdy dceřiné společnosti-nerezidenti, vůči nimž nelze převedení provést, nepodléhají dani v členském státě mateřské společnosti?

(1) Rozsudek Soudního dvora ze dne 9. listopadu 1983, Amministraziano delle Finanze dello Stato v. SpA San Giorgio, 199/82, Recueil, s. 3595.

(2) Rozsudek Soudního dvora ze dne 5. března 1996, Brasserie du Pêcheur SA v. Bundesrepublik Deutschland a The Queen v. Secretary of State for Transport, ex parte: Factortame Ltd a další, spojené věci C-46/93 a C-48/93, Recueil, s. I-1029.
CS Úřední věstník Evropské unie C 89/11

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 12. ledna 2011 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Philips Electronics UK Ltd

(Věc C-18/11)

2011/C 89/20

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království)

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Odpůrkyně: Philips Electronics UK Ltd

Předběžné otázky

1) Jedná se o omezení svobody státního příslušníka členského státu usadit se ve Spojeném království ve smyslu článku 49 SFEU (dříve článek 43 ES), pokud členský stát (jako je Spojené království) zahrnuje do svého základu daně zisky a ztráty společnosti se sídlem v jiném členském státě, ve kterém je rovněž daňovým rezidentem (jako je Nizozemsko), a to v rozsahu, v němž se jedná o zisky dosažené ve Spojeném království společností se sídlem v Nizozemsku prostřednictvím její stálé provozovny se sídlem ve Spojeném království, s cílem, aby Spojené království zabránilo převádění obchodních ztrát vzniklých ve Spojeném království stálé provozovně se sídlem ve Spojeném království, která patří společnosti, jež není britským rezidentem, na britskou společnost, a to formou „skupinového snížení“ (group relief), v kontextu, ve kterém jakákoli část těchto ztrát či částka zohledněná při jejich výpočtu „odpovídá nebo je zahrnuta v částce, která je pro účely zahraniční daně (v jakémkoli období) odpočitatelná nebo jinak uznatelná vůči ziskům společnosti nebo jiného subjektu dosaženým mimo území Spojeného království“, tedy s cílem povolit převádění obchodních ztrát vzniklých ve Spojeném království v případě stálé provozovny se sídlem ve Spojeném království pouze tehdy, pokud je v době podání žádosti zřejmé, že nemůže nikdy dojít k odpočtu daně nebo uznání v jiném státě než je Spojené království [včetně jiného členského státu (jako je Nizozemsko)], přičemž nepostačuje, že o snížení daně, jež je možné v zahraničí, nebylo ve skutečnosti požádáno, a za okolností, že podobná podmínka použitelná na převádění obchodních ztrát vzniklých ve Spojeném království neexistuje pro společnost, jež je britským daňovým rezidentem?

2) Pokud je tomu tak, lze toto omezení odůvodnit: a) pouze na základě potřeby zabránit dvojímu uplatnění ztrát, nebo b) pouze na základě potřeby zachovat vyvážené rozdělení daňových pravomocí mezi členskými státy, nebo c) na základě potřeby zachovat vyvážené rozdělení daňových pravomocí mezi členskými státy ve spojení s potřebou zabránit dvojímu uplatnění ztrát?

3) Pokud je tomu tak, je rozsah tohoto omezení přiměřený důvodu nebo důvodům omezení?
CS Úřední věstník Evropské unie C 89/12

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato — Druhý senát (Itálie) dne 24. ledna 2011 — Pioneer Hi-Bred Italia Srl v. Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

(Věc C-36/11)

2011/C 89/22

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato — Druhý senát

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Pioneer Hi-Bred Italia Srl

Odpůrce: Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

Předběžná otázka

Jestliže se členský stát rozhodl, že vydání souhlasu s pěstováním geneticky modifikovaných organismů, třebaže jsou zapsány do evropského společného katalogu, podmíní opatřeními obecného charakteru, která jsou vhodná k zajištění koexistence s konvenčními či ekologickými plodinami, je třeba článek 26a směrnice 2001/18/ES (1), vykládaný s ohledem na doporučení 2003/556/ES (2) a následné doporučení 2010/200/1 (3), vykládat v tom smyslu, že v období předcházejícím přijetí obecných opatření: a) je třeba vydat souhlas, jsou-li jeho předmětem geneticky modifikované organismy zapsané do evropského společného katalogu; b) nebo je třeba přezkum žádosti o vydání souhlasu přerušit do doby, kdy budou přijata opatření obecného charakteru; c) anebo je třeba vydat souhlas, přičemž se stanoví podmínky vhodné k tomu, aby se v konkrétním případě předešlo i nezáměrnému kontaktu geneticky modifikovaných plodin, v souvislosti s nimiž byl vydán souhlas, s okolními konvenčními či ekologickými plodinami?

(1) Úř. věst. 2001, L 106, s. 1.

(2) Úř. věst. 2003, L 189, s. 36.

(3) Úř. věst. 2010, C 200, s. 1.
CS Úřední věstník Evropské unie C 120/5

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Rovereto (Itálie) dne 11. února 2011 — Trestní řízení proti Johnu Austinemu

(Věc C-63/11)

2011/C 120/09

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Rovereto

Účastník původního řízení

John Austine

Předběžná otázka

Musejí být s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) vykládány v tom smyslu, že je zakázáno, aby členský stát v případě, že státní příslušník třetí země, jehož pobyt je neoprávněný, nedostatečně spolupracoval v rámci správního řízení týkajícího se navracení, stanovil opatření zbavující jej osobní svobody, a to na základě jiných titulů než je zajištění a v souladu s vnitrostátním zákonem, jestliže neexistují předpoklady a záruky uvedené ve zmíněných článcích 15 a 16, a to v návaznosti na to, že není splněn příkaz k ukončení pobytu vydaný příslušným správním orgánem na základě čl. 8 odst. 3 směrnice?

(1) Úř. věst. L 348, s. 98.
2)

Brání čl. 110 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie (bývalý článek 90 Smlouvy o založení Evropského společenství), jehož cílem je odstranit opatření chránící domácí trh a narušující zásady hospodářské soutěže, zavedení daně ze znečišťování životního prostředí pro automobily, která se ukládá při prvním přihlášení k registraci v Rumunsku dovezených ojetých automobilů dříve registrovaných v jiných členských státech, s přihlédnutím k tomu, že na základě Ordonanța de Urgență č. 218/2008 byly od daně ze znečišťování životního prostředí osvobozeny „automobily kategorie M1, emisní třídy Euro 4, se zdvihovým objemem válců do 2 000 cm3, jakož i všechny automobily kategorie N1, emisní třídy Euro 4, které jsou poprvé přihlášeny k registraci v Rumunsku nebo v jiném členském státě Evropské unie v období od 15. prosince 2008 do 31. prosince 2009 včetně“, to znamená kategorie automobilů, které odpovídají technickým vlastnostem automobilů vyráběných v Rumunsku, čímž je zvýhodněno národní odvětví automobilové výroby?
CS Úřední věstník Evropské unie C 113/8

Žaloba podaná dne 11. února 2011 — Evropská komise v. Španělské království

(Věc C-64/11)

2011/C 113/17

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

Žalovaný: Španělské království

Návrhová žádání žalobkyně

— určit, že prostřednictvím čl. 17 odst. 1 Real Decreto Legislativo 4/2004 (královského legislativního nařízení) ze dne 5. března 2004, kterým se schvaluje konsolidované znění Ley del Impuesto sobre Sociedades (zákona o korporační dani), Španělské království nesplnilo povinnosti vyplývající z článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru;

— uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Sporné ustanovení zavádí zvláštní zacházení s latentními kapitálovými zisky z aktiv společností, které přesunou své sídlo do jiného členského státu Evropské unie, ukončí svou činnost ve Španělsku za účelem jejího pokračování v jiném členském státě, nebo přesunou svá aktiva do jiného členského státu. V těchto případech španělský stát zdaňuje latentní kapitálové zisky v okamžiku odchodu, takže dotčené společnosti musí zaplatit daňový dluh z latentních nebo hypotetických zisků, kterých možná nikdy nedosáhnou. Tento režim představuje výjimku z obvyklého pravidla, podle nějž se zdaňuje skutečné dosažení zisku osobou povinnou k dani během zdaňovacího období.

Komise má za to, že tento aspekt španělské právní úpravy je neslučitelný se SFEU a s Dohodou o EHT, jelikož jde o diskriminační opatření, a v každém případě o nepřiměřené omezení svobody usazování. Španělská právní úprava může odradit od pohybů společností nebo kapitálu, které by vedly k lepšímu rozložení hospodářských prostředků.

Podle Komise musí mít společnosti právo přesunout své sídlo nebo svá individuální aktiva do jiného členského státu, aniž se musí podrobit nadměrně složitým a nákladným postupům. Podle názoru uvedeného orgánu neexistuje žádné odůvodnění okamžitého výběru daní z nedosažených kapitálových zisků u příležitosti přesunu španělské společnosti do jiného členského státu nebo ukončení činnosti stálého zařízení ve Španělsku nebo přesunu aktiv vlastněných ve Španělsku do jiného členského státu, pokud stejná daňová povinnost neexistuje ve srovnatelných vnitrostátních situacích.
CS Úřední věstník Evropské unie C 113/7

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ivrea (Itálie) dne 4. února 2011 — Trestní řízení proti Lucky Emegorovi

(Věc C-50/11)

2011/C 113/14

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Ivrea

Účastník původního řízení

Lucky Emegor

Předběžná otázka

Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) možnosti, aby státnímu příslušníku třetí země, jehož pobyt na území státu je neoprávněný, byl uložen trest odnětí svobody v délce trvání do čtyř let v případě, že nesplnil první příkaz questore k ukončení pobytu na území státu do pěti dnů od oznámení, a trest odnětí svobody v délce trvání od jednoho roku do pěti let v případě, že nesplnil následné příkazy, současně s povinností policie dotyčného zadržet jako v případě přistižení při páchání trestného činu, pouze v důsledku toho, že nedostatečně spolupracoval v rámci řízení o vyhoštění, a zvláště v návaznosti na to, že nesplnil správní příkaz k ukončení pobytu?

(1) Úř. věst. L 348, s. 98.
CS Úřední věstník Evropské unie C 113/7

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Milano (Itálie) dne 31. ledna 2011 — Trestní řízení proti Assanemu Sambovi

(Věc C-43/11)

2011/C 113/12

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Milano

Účastník původního řízení

Assane Samb

Předběžná otázka

Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) tomu, aby státnímu příslušníku třetí země, jehož pobyt na území členského státu je neoprávněný, byl uložen trest odnětí svobody v délce trvání do čtyř let v případě, že nesplnil první příkaz questore, a trest odnětí svobody v délce trvání do pěti let v případě, že nesplnil následné příkazy (současně s povinností policie dotyčného zadržet jako v případě přistižení při páchání trestného činu) pouze v důsledku toho, že nedostatečně spolupracoval v rámci řízení o vyhoštění, a zvláště v návaznosti na to, že pouze nesplnil příkaz k ukončení pobytu vydaný správním orgánem?

(1) Úř. věst. L 348, s. 98.
3)

V případě kladné odpovědi na první otázku: Existují oprávněné obavy před pronásledováním ve smyslu čl. 2 písm. c) směrnice 2004/83/ES, pokud je zřejmé, že žadatel bude po návratu do země původu vykonávat určité — do samotné podstaty nespadající — náboženské projevy, přestože tyto povedou k ohrožení zdraví, života nebo osobní svobody, nebo je možné po žadateli oprávněně požadovat, aby se v budoucnu těchto činností vzdal?
CS Úřední věstník Evropské unie C 130/12

Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2011 Frucona Košice a.s. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 7. prosince 2010 ve věci T-11/07, Frucona Košice a.s. v. Evropská komise, St. Nicolaus — trade a.s.

(Věc C-73/11 P)

2011/C 130/22

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Frucona Košice a.s. (zástupci: P. Lasok, QC, J. Holmes, Barrister, B. Hartnett. Barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt)

Další účastníci řízení: Evropská komise, St. Nicolaus — trade a.s.

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2010 ve věci T-11/07 v rozsahu, v němž se týká čtvrtého a šestého žalobního důvodu žaloby účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek předložené Tribunálu;

— prohlásit tyto žalobní důvody za opodstatněné;

— vrátit spor Tribunálu k rozhodnutí o pátém, šestém, sedmém, osmém a devátém žalobním důvodu předložených účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek, neboť tyto žalobní důvody se týkají řízení o daňových únicích;

— uložit Komisi náhradu nákladů řízení účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) uplatňuje dva důvody kasačního opravného prostředku.

1) První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál neposoudil použití kritéria soukromého věřitele na základě správných právních předpisů

2) Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se nedovoleným způsobem pokusil nahradit argumentaci Komise k uplatnění kritéria soukromého věřitele svým vlastním kritériem nebo provedl zjevně nesprávné posouzení existujících důkazů relevantních pro toto kritérium a tím zkreslil jasný význam důkazů
b)

Porušení čl. 25 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s článkem 6 uvedeného nařízení: i) Tribunál při přezkumu, zda srovnávané (průmyslové) vzory u informovaného uživatele vyvolávají odlišný celkový dojem, uplatnil nesprávné kritérium. Došlo k nesprávnému právnímu posouzení, neboť Tribunál se zabýval otázkou, zda se podobnosti a odlišnosti „vryjí do paměti“ informovaného uživatele (viz body 22 a 23 napadeného rozsudku). Srovnání ovšem nemůže být založeno na paměti uživatele. V případě (průmyslových) vzorů, na rozdíl od ochranných známek, je správným kritériem zjištění, zda podobnosti a odlišnosti mezi (průmyslovými) vzory vyvolávají odlišný celkový dojem tehdy, když informovaný uživatel přímo srovnává (průmyslové) vzory. ii) Tribunál se zabýval pouze vnímáním ze strany části dotčené veřejnosti a nijak neodůvodnil vnímání ze strany uživatelů části dotčených výrobků, totiž „tiskovin, včetně reklamních“.
CS Úřední věstník Evropské unie C 120/6

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2011 společností Tresplain Investments Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 9. prosince 2010 ve věci T-303/08, Tresplain Investments Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřím trhu (ochranné známky a vzory), Hoo Hing Holdings Ltd

(Věc C-76/11 P)

2011/C 120/11

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Tresplain Investments Ltd (zástupci: B. Brandreth, Barrister, J. Stobbs, Attorney)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřím trhu (ochranné známky a vzory), Hoo Hing Holdings Ltd

Návrhová žádání

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

— zrušil napadený rozsudek Tribunálu, jakož i napadené rozhodnutí odvolacího senátu OHIM;

— uložil OHIM náhradu nákladů řízení, které účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek vynaložila v řízení před Tribunálem a Soudním dvorem Evropské unie.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek namítá, že se Tribunál svým rozhodnutím dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu a uplatňování čl. 8 odst. 4 nařízení o ochranné známce Společenství (1) následujícím způsobem:

1) Tribunál a odvolací senát nesprávně dospěly k závěru, že existence goodwill založila právo, jež nemělo pouze místní význam. K tomuto dojde pouze v situaci, kdy význam goodwill není pouze místní;

2) Tribunál a odvolací senát nesprávně dospěly k závěru, že důkazy o souběžné obchodní činnosti jsou relevantní pouze v otázce nebezpečí klamavé prezentace. Měl být zohledněn i argument, že existence souběžného goodwill klamavou prezentaci znemožňuje.

3) Tribunál a odvolací senát důkazy o užívání nesprávně považovaly za důkazy, z nichž vyplývá, že je goodwill spojován se starším uplatňovaným označením.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146)
6)

Pokud by článek 173 směrnice 2006/112 měl být vykládán v tom smyslu, že se stanovená oprava vztahuje i na ty případy, v nichž bylo zboží nebo služba po jejím pořízení nejprve použita pro činnost, která nepodléhá dani, nebo nebyla použita vůbec, později však byla do zdanitelné činnosti osoby povinné k dani zahrnuta, je pak — s ohledem na omezení uvedené v čl. 70 odst. 1 bodě 2 zákona o dani z přidané hodnoty a s ohledem na okolnost, že podle čl. 79 odst. 1 a 2 zákona o dani z přidané hodnoty se opravy provedou pouze v případech, v nichž je zboží, jehož původní použití splnilo podmínky pro odpočet daně, později zahrnuto do použití, které tyto podmínky nesplňuje — nutno vycházet z toho, že členský stát splnil svoji povinnost upravit nárok na odpočet daně pokud možno spolehlivě a spravedlivě?
2)

Vyplývá z ustanovení Smluv a z opatření práva Unie v oblasti prostoru svobody, bezpečnosti a práva přijatých na jejich základě v souvislosti s justiční spoluprací v trestních věcech podle čl. 82 odst. 1 druhého pododstavce písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i v oblasti dopravy podle čl. 91 odst. 1 písm. c) této smlouvy, že do oblasti působnosti práva Unie spadají správní přestupky, jež by mohly být ve smyslu a v souvislosti s článkem 2 Protokolu č. 7 k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod kvalifikovány jako „méně závažné“?
CS Úřední věstník Evropské unie C 145/9

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 22. února 2011 — Secretary of State for the Home Department v. Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

(Věc C-83/11)

2011/C 145/12

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Účastníci původního řízení

Žalobce: Secretary of State for the Home Department

Žalovaný: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

Předběžné otázky

1) Ukládá čl. 3 odst. 2 směrnice 2004/38/ES (1) členskému státu, aby přijal právní předpis usnadňující vstup a pobyt v členském státě ostatních rodinných příslušníků, kteří nejsou státními příslušníky členského státu Evropské unie a kteří mohou splňovat podmínky čl. 10 odst. 2?

2) Může se takový ostatní rodinný příslušník uvedený v otázce 1 dovolávat přímé použitelnosti čl. 3 odst. 2 směrnice 2004/38/ES v případě, že nemůže splnit požadavky uložené vnitrostátním právním předpisem?

3) Jsou ostatní rodinní příslušníci uvedení v čl. 3 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 směrnice 2004/38/ES omezeni na ty, kteří pobývali ve stejné zemi jako státní příslušník členského státu Unie a jeho manžel či jeho manželka předtím, než státní příslušník členského státu Unie přijel do hostitelského státu?

4) Musí být závislost uvedená v čl. 3 odst. 2 směrnice 2004/38/ES, které se dovolává ostatní rodinný příslušník, aby si zajistil vstup do hostitelského státu, závislostí, která existovala krátce předtím, než občan Unie přijel do hostitelského státu?

5) Může členský stát uložit zvláštní podmínky, pokud jde o povahu či trvání závislosti uvedené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2004/38/ES tohoto ostatního rodinného příslušníka, aby zabránil tomu, že tato závislost bude umělá nebo zbytečná, aby příslušníku třetí země umožnila, aby byl přijat či aby pokračoval v pobytu na jeho území?

6) Musí závislost, které se ostatní rodinný příslušník dovolává proto, aby byl přijat do členského státu, trvat po určitou dobu či bez omezení v hostitelském státě proto, aby byla vydána či prodloužena pobytová karta podle článku 10 směrnice 2004/38/ES, a pokud ano, jak je třeba závislost prokázat?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77)
—

zamítnout odvolání podaná společností Allergan, Inc. proti rozhodnutím zrušovacího oddělení OHIM ze dne 28. března 2007 ve věci 1118 C (Helena Rubinstein SNC, BOTOLIST) a ze dne 4. dubna 2007 ve věci 1120 C (L’Oréal SA, BOTOCYL);