Staff case summary



Staff case summary

Shrnutí

1. Úředníci – Disciplinární opatření – Vyšetřování předcházející zahájení disciplinárního řízení – Povinnost uvést v rozhodnutí o sankci přijatém na závěr řízení totožnost osoby, jež prováděla vyšetřování – Neexistence

(Služební řád, příloha IX článek 3)

2. Úředníci – Práva a povinnosti – Svoboda projevu – Výkon – Meze – Vážnost úřadu – Pojem – Oznámení údajného protiprávního jednání jiného úředníka učiněné v rámci administrativní stížnosti – Povinnosti úředníka

(Služební řád, články 12 a 90)

3. Úředníci – Práva a povinnosti – Svoboda projevu – Sdělení skutečností, které mohou vyvolat domněnku o existenci protiprávní činnosti nebo závažného porušení povinností – Ochrana před disciplinárním řízením – Podmínky

(Služební řád, článek 22a)

4. Úředníci – Práva a povinnosti – Svoboda projevu – Výkon – Meze – Vážnost úřadu – Akty, které mohou poškodit vážnost úřadu – Pojem – Informování o obviněních týkajících se jiného úředníka

(Služební řád, články 12, 22a, 22b a 24)

5. Úředníci – Disciplinární opatření – Disciplinární řízení – Dodržování práva na obhajobu – Uložení sankce v souvislosti se zasláním e-mailu úředníkem – Povinnost administrativy poskytnout kopii e-mailu – Meze

(Služební řád, příloha IX článek 2)

6. Úředníci – Práva a povinnosti – Zachování vážnosti úřadu – Rozsah – Protiprávní jednání jiného úředníka – Neexistence vlivu

(Služební řád, článek 12)

7. Úředníci – Disciplinární opatření – Disciplinární řízení – Souběžné disciplinární a trestní řízení týkající se stejných skutků – Přerušení disciplinárního řízení – Použití na případ trestního řízení zahájeného z podnětu úředníka vůči jeho kolegovi – Neexistence

(Služební řád, příloha IX článek 25)

8. Úředníci – Disciplinární opatření – Disciplinární řízení – Zásah do důstojnosti jiného úředníka nebo pracovníka – Zahájení řízení podmíněné tím, že poškozený podal opodstatněnou žádost o pomoc – Neexistence

(Služební řád, článek 24 a příloha IX)

9. Úředníci – Disciplinární opatření – Vyšetřování předcházející zahájení disciplinárního řízení – Posuzovací pravomoc administrativy – Rozsah

(Služební řád, příloha IX článek 3)

1. Žádné ustanovení administrativě neukládá, aby v rozhodnutí o uložení sankce uváděla totožnost osoby, jež prováděla administrativní vyšetřování podle článku 3 přílohy IX služebního řádu.

(viz bod 69)

2. Úředník nemůže využít podání žádosti nebo stížnosti jako záminku k tomu, aby třetí osoby informoval o obviněních týkajících se některého z jeho kolegů. I při výkonu práv upravených v článku 90 služebního řádu týkajícím se podávání žádostí nebo stížností orgánu oprávněnému ke jmenování je totiž úředník povinen jednat zdrženlivě a s mírou vzhledem ke své povinnosti objektivity a nestrannosti a v zájmu zachování vážnosti úřadu, respektování dobrého jména a dodržování presumpce neviny.

Hodlá-li úředník napadnout legalitu určitého aktu, musí mít zajisté možnost předložit žalobní důvody, výtky a argumenty, které považuje za nezbytné, a z tohoto titulu případně vyjádřit výhrady vůči třetím osobám, takové výhrady však mohou být odůvodněny nutností dotyčného se hájit, pouze pokud se omezují na to, co je pro obhajobu nezbytné.

(viz body 72, 73 a 87)

Odkazy:

Soud pro veřejnou službu: 13. ledna 2011, Nijs v. Účetní dvůr, F‑77/09, body 70 a 73

3. Článek 22a služebního řádu sice poskytuje ochranu úředníkům nebo pracovníkům, kteří svůj orgán upozorní na chování jiného úředníka nebo pracovníka, jež může představovat závažné porušení služebních povinností úředníků, tato ochrana však předpokládá, že tito úředníci či pracovníci sami dodrželi postup upravený v článku 22a služebního řádu. Zejména platí, že k zachování profesní bezúhonnosti úředníka nebo pracovníka, kterého se týkají informace předané orgánu, dokud o něm disciplinární orgán nerozhodl, je v článku 22a uveden výčet osob, jimž mohou být tyto informace předány.

(viz bod 77)

4. Povinnost upravenou v článku 12 služebního řádu zdržet se veškerého jednání nebo chování, které by mohlo poškodit vážnost úřadu, porušuje úředník, který se veřejně dopustí závažných urážek, jež by mohly poškodit dobré jméno některých osob nejen kvůli nařčením, jež mohou zasahovat do jejich osobní důstojnosti, ale také kvůli tvrzením, jež mohou zpochybnit jejich profesní bezúhonnost.

Zaslání obviňujících e-mailů osobám, které se neřadí k orgánům uvedeným v článcích 22a, 22b a 24 služebního řádu, je proto samo o sobě porušením článku 12 služebního řádu, přičemž není třeba ověřovat opodstatněnost uváděných obvinění.

Totéž platí pro informování vysokých představitelů Komise o obviněních týkajících se jiného úředníka v rozporu s článkem 12 služebního řádu, který je jedním ze zvláštních výrazů povinnosti loajality, jež zavazuje úředníka nejen k tomu, aby se zdržel vystupování, které by mohlo nepříznivě ovlivnit vážnost úřadu a náležitý respekt k orgánu a jeho složkám, ale také mu ukládá, aby vystupoval korektně a s vážností, a to tím spíše když náleží do vyšší platové třídy.

(viz body 85, 86 a 91)

Odkazy:

Soud prvního stupně: 7. března 1996, Williams v. Účetní dvůr, T‑146/94, body 66 a 67; 19. května 1999, Connolly v. Komise, T‑34/96 a T‑163/96, body 123, 124 a 127 až 130;12. září 2000, Teixeira Neves v. Soudní dvůr, T‑259/97, bod 29

Soud pro veřejnou službu: 8. listopadu 2007, Andreasen v. Komise, F‑40/05, bod 234; výše uvedený rozsudek Nijs v. Účetní dvůr, bod 67; 5. prosince 2012, Z v. Soudní dvůr, F‑88/09 a F‑48/10, bod 252, který je předmětem kasačního opravného prostředku projednávaného před Tribunálem Evropské unie, věc T‑88/13 P

5. Právo na obhajobu sice vyžaduje, aby byla dotyčné osobě poskytnuta kopie každého dokumentu, na jehož základě hodlá orgán oprávněný ke jmenování uložit disciplinární sankci, avšak neposkytnutí určitého dokumentu může ke zrušení dotyčného rozhodnutí vést pouze tehdy, pokud lze výtky uplatněné vůči této osobě prokázat jen s pomocí těchto dokumentů.

V tomto ohledu je nutno uvést, že v případě sankce uložené na základě e-mailu, kdy autorem e-mailu je úředník, s nímž je vedeno disciplinární řízení, a kdy od jeho odeslání uplynulo méně než pět let, může se orgán oprávněně domnívat, že si tento úředník uchoval kopii a že není zapotřebí mu poskytovat další.

(viz body 97, 127 a 131)

Odkazy:

Soudní dvůr: 7. ledna 2004, Aalborg Portland a další v. Komise, C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P a C‑219/00 P, body 68, 71 a 73 až 75

Soud prvního stupně: 3. července 2001, E v. Komise, T‑24/98 a T‑241/99, bod 92

6. Úředník nemůže jednání jiného úředníka, jež považuje za protiprávní, či dokonce za zásah do své důstojnosti, využít jako záminku k tomu, aby sám porušil povinnost loajality a nerespektoval vážnost svého úřadu, jak stanoví článek 12 služebního řádu.

(viz bod 108)

7. Zásada, podle které „trestní řízení přerušuje řízení disciplinární“ a která je co do své podstaty zakotvena v článku 25 přílohy IX služebního řádu, se vztahuje na situaci úředníka, s nímž bylo souběžně zahájeno trestní řízení pro skutky, kterých se týká disciplinární řízení, a nikoli na situaci úředníka, který dal podnět k zahájení trestního řízení vůči některému ze svých kolegů.

(viz bod 113)

8. Pokud jde o disciplinární řízení týkající se údajného zásahu úředníka do důstojnosti jiného úředníka nebo pracovníka, žádné ustanovení služebního řádu nestanoví, že by administrativa mohla na základě takového důvodu disciplinární řízení zahájit pouze za předpokladu, že jí tato osoba předložila podloženou žádost o pomoc.

(viz bod 121)

9. Z článku 3 přílohy IX služebního řádu sice vyplývá, že orgán oprávněný ke jmenování musí disciplinární řízení zahájit na základě vyšetřovací zprávy, což předpokládá nestranné a kontradiktorní vyšetřování k prokázání tvrzených skutků a jejich okolností, nic však administrativě nezakazuje, aby takové vyšetřování provedla formou pouhého posouzení skutků, které jí byly oznámeny, bez přijetí dalších opatření.

Stejně tak zásada řádné správy sice uvedenému orgánu ukládá, aby pečlivě a nestranně zkoumal všechny rozhodné skutečnosti projednávaného případu, který mu byl předložen, avšak žádné ustanovení nestanoví, že by měly být v rámci vyšetřování zkoumány důkazy pro i proti. Administrativa totiž není povinna nahrazovat obviňovaného úředníka a namísto něj vyhledávat veškeré skutečnosti, jež by ho mohly zprostit viny nebo zmírnit sankci, jež bude případně uložena.

(viz body 123 a 124)

Odkazy:

Soudní dvůr: výše uvedený rozsudek Z v. Soudní dvůr, body 266 a 268