CS Úřední věstník Evropské unie C 191/6

Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2016 Comercializadora Eloro, S.A. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. prosince 2015 ve věci T-354/14, Comercializadora Eloro v. OHIM – Zumex Group (Zumex)

(Věc C-71/16 P)

(2016/C 191/09)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Comercializadora Eloro, S.A. (zástupce: J. L. de Castro Hermida, advokát)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a Zumex Group, S.A.

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje:

— uznat důkaz za předložený a připustit podklady předložené na konci odvolacího řízení, které jsou ve sporném řízení znovu předloženy společně se žalobou a které jsou – jak je uvedeno v seznamu podkladů přiloženém k této žalobě – očíslovány jako dokumenty č. 1 až 7;

— určit, že navrhovatelka (Comercializadora Eloro, S.A.) podklady předloženými ve správním řízení dostatečně prokázala skutečné užívání své ochranné známky JUMEX v relevantním období na příslušném území pokud jde o ovocné šťávy zařazené do třídy 32;

— odmítnout vzhledem k tomu, že navrhovatelka (odpůrkyně) prokázala užívání starší ochranné známky, zápis přihlašované ochranné známky ZUMEX pro výrobky zařazené do třídy 32, a to z důvodu existence nebezpečí záměny pro spotřebitele vzhledem k podobnosti jmen a totožnému určení obou koexistujících ochranných známek na trhu.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

První důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 42 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství (1) a proti pravidlu 22 odst. 2 a 3 prováděcího nařízení (2)

Námitkové oddělení EUIPO mělo za to, že důkaz užívání uváděný odpůrkyní (navrhovatelkou) splňuje minimální požadavky pro konstatování, že během doby užívání docházelo ke skutečnému užívání ochranné známky na referenčním území.

Pochybnosti vyjádřené v napadeném rozsudku týkající se otázky, zda zboží prodané nizozemské společnosti „Nidera General Merchandise, B.V.“ bylo skutečně dopraveno na území Evropské unie, se opírají výlučně o indicii uvedenou na internetové stránce této společnosti, dostupnou na adrese www.ngm-int.com, na které tato společnost uvádí, že její obchodní činnost se zaměřuje na západoafrické země.

Důkazní hodnotu těchto výňatků z internetové stránky je třeba pro tyto účely odmítnout, neboť byly získány v době přezkumu, a to přibližně 5. srpna 2011, tedy osm let po zahájení období relevantního pro důkaz o užívání a tři roky po skončení tohoto období. V mezidobí se mohla obchodní činnost dotčené společnosti a její zeměpisná oblast působnosti značně změnit. Právní logika vyžaduje, aby se důkaz použitý k popření užívání ochranné známky vztahoval k relevatnímu období a nikoli k období několika let po jeho uplynutí.

Na fakturách uplatněných jako důkaz je uvedeno, že nizozemská společnost „Nidera General Merchandise, B.V.“ se sídlem v Rotterdamu není jen kupujícím zboží, ale i příjemcem prodaného zboží, což umožňuje dospět k závěru, že toto zboží bylo dopraveno na území Evropské unie.

Odpůrkyně (navrhovatelka) předložila důkazy svědčící o její příslušnosti ke skupině společností „Nidera“ se sídlem v různých evropských státech – mj. ve Španělsku, prostřednictvím dceřiné společnosti „Nidera Agro Comercial, S.A.“ –, což svědčí o tom, že zboží, které nabyla, bylo určeno pro evropský trh.

Poté, co odpůrkyně, která nese důkazní břemeno týkající se důkazu tohoto užívání, navrhla důkaz předložením faktur, prokazujících prodej zboží označeného ochrannou známkou, je nyní třeba pro zpochybnění tohoto důkazu obrátit důkazní břemeno, takže přihlašovatelka ochranné známky má povinnost prokázat nedostatečnost tohoto důkazu, a to nad rámec pouhých dohadů a spekulací.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství

Okolnost, že nizozemská společnost „Nidera General Merchandise, B.V.“ je na předložených fakturách uvedena jako příjemce zboží, vylučuje, že zboží bylo propuštěno v Evropské unii do celního režimu tranzitu, a naznačuje tudíž skutečný dovoz zboží do relevantní oblasti, byť bylo později vyvezeno do Afriky.

V napadeném rozsudku je argument, že dovoz výlučně za účelem zpětného vývozu představuje skutečné užívání ochranné známky, odmítnut s odůvodněním, že taková činnost neumožňuje získávání nebo udržení podílů na trhu. Jedná se zde však o shodu s případem uvedeným v čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství, tj. s umísťováním ochranné známky výlučně pro účely vývozu, což je činnost, která rovněž neumožňuje získání nebo udržení podílů na území Unie.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku: porušení čl. 76 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství

Z tohoto ustanovení a z judikatury vyplývá, že existuje obecné pravidlo připouštění důvodů a důkazů, byť opožděných, a proto je třeba diskreční pravomoc EUIPO vykládat restriktivně a zamítnutí je třeba odůvodnit. Diskreční pravomoc neznamená svévoli ani subjektivitu.

Nové faktury a etikety z obalů (podklady 1 až 7) předložené na konci odvolacího řízení mají zásadní význam, neboť umožňovaly rozptýlení pochybností pokud jde o faktury vystavené nizozemskou společností „Nidera General Merchandise, B.V.“, neboť byly vystaveny jinými evropskými podniky.

Odpůrkyně (navrhovatelka) narazila při podávání důkazů o užívání své ochranné známky na potíže týkající se časové posloupnosti – dokazování muselo být provedeno tři roky po tomto užívání – , jakož i zeměpisné oblasti – odpůrkyně je mexická společnost zaměřující se na americký kontinent.

Zohlednění těchto chronologických a zeměpisných okolností a rozhodující význam později předložených podkladů pro rozhodnutí sporu mělo vést k jejich připuštění, takže měla být konstatována existence důkazu skutečného používání namítané starší ochranné známky a mělo být provedeno nezbytné porovnání sporných ochranných známek za účelem posouzení existence nebezpečí záměny pro spotřebitele.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (konsolidované znění) (Úř. věst. L 78, s. 1).

(2) Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/001, s. 189).