Na základě čl. 21 prvního pododstavce statutu Soudního dvora, jenž se použije na řízení před Soudem na základě čl. 53 prvního pododstavce téhož statutu a na základě čl. 44 odst. 1 písm. c) jednacího řádu Soudu, musí každá žaloba uvádět předmět sporu a obsahovat stručný popis dovolávaných žalobních důvodů. Tyto údaje musí být dostatečně jasné a přesné pro to, aby žalovanému umožnily připravit svou obranu a Soudu rozhodnout o žalobě, případně i bez dalších podpůrných informací. Za účelem zajištění právní jistoty a řádného výkonu spravedlnosti je třeba, aby hlavní skutkové a právní poznatky, na kterých je založena, vyplývaly, přinejmenším stručně, ale uceleně a srozumitelně, z textu samotné žaloby.

Pokud by byl pojem „dostatečně závažné porušení práva Společenství“, nezbytné pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Společenství, chápán tak, že zahrnuje všechna pochybení nebo protiprávní jednání, která, i když vykazují určitý stupeň závažnosti, nejsou svou povahou nebo rozsahem cizí běžnému jednání orgánu, jenž je pověřen dohledem nad používáním pravidel hospodářské soutěže, která jsou složitá, choulostivá a podléhají významnému prostoru pro výklad, mohlo by to narušit plný výkon funkce regulátora hospodářské soutěže, v rozporu s obecným zájmem Společenství.

Dále, hospodářské analýzy nezbytné pro kvalifikaci situace nebo transakce podle práva hospodářské soutěže jsou obecně, jak z hlediska skutkových zjištění, tak z hlediska úvah vypracovaných na základě popisu skutkového stavu, komplexní a složité intelektuální formulace, které mohou vykazovat určité nedostatky, jako jsou odhady, nesoudržnosti nebo i určitá opomenutí, s ohledem na lhůty, kterým orgán podléhá. To platí o to více, jestliže, jak je tomu v případě kontroly spojování podniků, analýza obsahuje prospektivní prvek. Závažnost nedostatečné dokumentace nebo logičnosti nemusí za těchto podmínek vždy představovat okolnost postačující ke vzniku odpovědnosti Společenství.

V oblasti kontroly spojování podniků, ačkoliv je vyžadováno dodržování práva na obhajobu před přijetím jakéhokoli rozhodnutí, které může nepříznivě zasáhnout do právního postavení dotčených podniků, není rozhodnutí o zahájení fáze důkladného přezkumu aktem nepříznivě zasahujícím do právního postavení, jehož legalita závisí na dodržení těchto práv.

V rámci mimosmluvní odpovědnosti Společenství je pro vymezení škody přičitatelné zaviněnému jednání orgánu Společenství třeba zohlednit účinky nesplnění povinnosti, které zakládá odpovědnost, a nikoliv účinky aktu, ze kterého vychází, pokud orgán mohl nebo musel přijmout akt s týmž účinkem bez porušení právní normy.

Jinak řečeno, analýza příčinné souvislosti nemůže vycházet z nesprávného předpokladu, podle kterého by v případě neexistence protiprávního aktu orgán nejednal nebo by přijal akt opačného znění, což by z jeho strany rovněž mohlo být protiprávním chováním, ale musí provést srovnání mezi situací způsobenou zaviněným jednáním pro dotčenou třetí osobu a situací, která by pro ni vyplynula z chování orgánu dodržujícího právní normu.

V případě, ve kterém by protiprávní okolnost odůvodňující návrh na náhradu škody byla součástí rozhodnutí, jehož účinkem je zamítnout žadateli povolení nebo jiné pro něj příznivé opatření, nelze mít pro účely analýzy účinků zavinění a srovnání mezi skutečnou situací a obnovenou legální situací za to, že v případě neexistence zjištěné vady by žadatel nezbytně získal povolení nebo jiné pro něj příznivé opatření, které požadoval.

Stejně je třeba v případě existence porušení práva na obhajobu ovlivňujícího rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za neslučitelné se společným trhem, nikoliv vyžadovat, aby v případě neexistence tohoto porušení bylo oznámené spojení prohlášeno explicitně či implicitně za slučitelné, ale posoudit dopad, který zjištěná vada mohla mít na smysl rozhodnutí.

Škoda přičitatelná Společenství nemůže být odvozena ze srovnání mezi situací vytvořenou rozhodnutím o neslučitelnosti a situací charakterizovanou výslovným nebo konkludentním povolením spojení, kromě případu, ve kterém by soud Společenství byl schopen konstatovat, že Komise prohlásila neslučitelnost v přímém a jistém důsledku uznaného porušení jejích právních povinností.

Krom toho, i když nemůže být vyloučeno, že účastníci spojení mohli být při neexistenci nároku na uznání slučitelnosti spojení zbaveni vážné naděje na dosažení příznivého rozhodnutí, naplnění takové naděje může být spojeno s příliš nahodilými parametry, aby mohlo být předmětem přesvědčivé kvantifikace a vést k náhradě škody.

Neexistuje tak dostatečně úzká příčinná souvislost mezi porušením práva na obhajobu podniku účastnícího se spojení a odnětím možnosti dosáhnout případného rozhodnutí o slučitelnosti, aby mohla být založena odpovědnost Společenství z důvodu povinnosti podniku prodat aktiva, která drží v cílovém podniku, a tedy ani aby byla připuštěna jako přičitatelná Společenství škoda rovnající se celkové ztrátě hodnoty, kterou tato aktiva utrpěla od jejich získání do jejich následného prodeje.

(viz body 263–267, 278, 280, 282–283, 286, 292)