ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 108/29

Žaloba podaná dne 6. února 2013 — Melt Water v. OHIM

(Věc T-61/13)

2013/C 108/74

Jednací jazyk: litevština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Research and Production Company „Melt Water“ UAB (Klaipėda, Litva) (zástupce V. Viešiūnaitė, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. prosince 2012 ve věci R 1794/2012-4 a považoval odvolání žalobkyně v souvislosti s ochrannou známkou „NUEVA“ (přihláška č. 010573541) za podané;

— uložil žalovanému náhradu nákladů řízení

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka NUEVA pro výrobky zařazené do třídy 32 — přihláška ochranné známky Společenství č. 010573541

Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolání nebylo považováno za podané

Dovolávané žalobní důvody: ve sporném rozhodnutí ze dne 3. prosince 2012 žalovaný nesprávně rozhodl, že odvolání podané žalobkyní je považováno za odvolání, které nebylo podané ve smyslu článku 60 nařízení č. 207/2009 (1) a pravidla 49 odst. 3 nařízení č. 2868/95 (2) z důvodu, že nebyl v předepsané lhůtě zaplacen poplatek. Žalobkyně odporuje názoru žalovaného, podle kterého měl být uvedený poplatek zaplacen ve dvouměsíční lhůtě stanovené pro podání odvolání. Žalobkyně tvrdí, že z rozhodnutí průzkumového referenta o zamítnutí přihlášky ochranné známky, tak i z oficiálního překladu článku 60 nařízení č. 207/2009 do litevštiny vyplývá, že poplatek musí být zaplacen v návaznosti na podání písemného odůvodnění odvolání a nikoli v návaznosti na podání odvolání. Žalobkyně byla proto oprávněna uhradit poplatek za podání odvolání ve lhůtě pro podání odůvodnění odvolání a tento poplatek v této lhůtě zaplatila.

Podle názoru žalobkyně musí být litevský překlad nařízení č. 207/2009 považován za autentický a rozhodnutí o tom, zda žalobkyně uhradila žalovanému poplatek za odvolání včas, musí vycházet z litevského znění uvedeného nařízení. Žalobkyně uvádí, že pro případ, že autentické znění v jazyce členského státu — v tomto případě litevské znění — je nejednoznačné a že překlad neodpovídá zněním v jiných jazycích, musí být opatření za účelem zajištění právní jistoty a správnosti vykládáno tak, aby co nejvíce odpovídalo zájmům osoby, které je adresováno, a to především v případě, kdy by opačný výklad vedl k negativním důsledkům pro tuto osobu.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).

(2) Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995, L 303, s. 1).
CS Úřední věstník Evropské unie C 101/22

Žaloba podaná dne 4. února 2013 — Formula One Licensing v. OHIM — Idea Marketing (F1H2O)

(Věc T-55/13)

2013/C 101/49

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Formula One Licensing BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupce: B. Klingberg, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Idea Marketing SA (Lausanne, Švýcarsko)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ve věci R 1247/2011-4;

— uložil žalovanému náhradu nákladů řízení před Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu;

— uložil vedlejšímu účastníku řízení náhradu nákladů řízení před Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „F1H2O“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 25, 38 a 41 — mezinárodní přihláška č. 925 383 s označením Evropské unie

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní přihláška č. 732 134, britská ochranná známka č. 2277746B, ochranná známka Společenství č. 3 934 387, mezinárodní přihláška č. 845 571, ochranná známka Beneluxu č. 749 056, britská ochranná známka č. 2277746 D, ochranná známka Společenství č. 631 531, ochranná známka Společenství č. 3 429 396, mezinárodní přihláška č. 714 320, mezinárodní přihláška č. 823 226 a ochranná známka Beneluxu č. 732 601 ochranné známky „F1 et al.“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 3, 4, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 29, 30, 32 to 36, 38, 39 a 41 až 43

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.
1)

První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z údajného porušení jedné ze zásad, kterými se řídí správní řízení, zásady, že strany jsou pány sporu, neboť Soud pro veřejnou službu měl za to, že žaloba neobsahuje žalobní důvody, aniž by ověřil své vlastní úkony z hlediska zákonnosti rozhodnutí napadeného před soudem, přičemž tento přezkum by se neomezil na důvody uvedené žalobkyní.
CS Úřední věstník Evropské unie C 86/25

Žaloba podaná dne 30. ledna 2013 — Out of the blue v. OHIM — Mombauer (REFLEXX)

(Věc T-48/13)

2013/C 86/42

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Out of the blue KG (Lilienthal, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a I. George, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Meinhard Mombauer (Kolín nad Rýnem, Německo)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. listopadu 2012 ve věci R 1656/2011-4;

— uložil OHIM náhradu vlastních nákladů řízení, jakož i náhradu nákladů vynaložených žalobkyní;

— uložil Meinhardu Mombauerovi, pro případ, že by se účastnil řízení jako vedlejší účastník, náhradu vlastních nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „REFLEXX“ pro výrobky zařazené do třídy 9 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7 239 511

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Meinhard Mombauer

Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „REFLECTS“ pro výrobky zařazené do třídy 9

Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 42 odst. 5 ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
2)

Druhý žalobní důvod: S ohledem na období, které je zahrnuto v usnesení o předběžném opatření, porušuje použití sazby úroků z prodlení ve výši 4,5 % oprávněná očekávání žalobkyně, jelikož usnesení o předběžném opatření ze dne 2. března 2011 odložilo povinnost žalobkyně zřídit bankovní záruku, za účelem zamezení okamžitého výběru pokuty, která jí byla uložena na základě článku 2 rozhodnutí C(2009) 5791. Toto staví žalobkyni do téže situace, v níž by se nacházela, pokud by zřídila bankovní záruku. Mohla se tedy na odvolat na oprávněné očekávání odůvodněné dopisem Komise ze dne 24. července 2009, kterým bylo oznámeno rozhodnutí C(2009) 5791, že úroky z této částky pokuty by byly splatné na základě sazby stanovené v čl. 86 odst. 5 prováděcího nařízení.
4)

Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí je chybné v rozsahu, v němž společnost Toshiba Corporation činí společně a nerozdílně odpovědnou za účast společnosti Matsushita Toshiba Picture Display Co. Ltd. (dále jen „MTPD“) na protiprávním jednání, k němuž došlo během období od 1. dubna 2003 do 12. června 2006.
1)

První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nerespektování pojmu „akt nepříznivě zasahující do právního postavení“, neboť Soud pro veřejnou službu shledal žalobu přípustnou, když návrh učiněný Komisí dotyčným osobám ohledně počtu let služby započitatelného pro účely převodu jejich nároků na důchod na základě čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropské unie kvalifikoval jako akt nepříznivě zasahující do jejich právního postavení.
CS Úřední věstník Evropské unie C 101/23

Žaloba podaná dne 6. února 2013 — Reiner Appelrath-Cüpper v. OHIM — Ann Christine Lizenzmanagement (AC)

(Věc T-60/13)

2013/C 101/51

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Reiner Appelrath-Cüpper Nachf. GmbH (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: C. Schumann a A. Berger, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ann Christine Lizenzmanagement GmbH & Co. KG (Braunschweig, Německo)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. listopadu 2012 ve věci R 108/2012-4 v rozsahu, v němž vyhovělo odvolání a zamítlo přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství;

— uložil žalovanému náhradu nákladu řízení;

— uložil vedlejší účastnici řízení náhradu nákladu řízení před OHIM.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „AC“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 14, 18, 25 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 070 021

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Namítaná ochranná známka nebo označení: Německé obrazové ochranné známky č. 30 666 076 a č. 30 666 074 a mezinárodní obrazová ochranná známka č. 948 259, jež se týká několika členských států Evropské unie, „AC ANNE CHRISTINE“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 9, 14, 18, 25 a 35; ochranná známka Společenství č. 6 904 783, pro výrobky zařazené do tříd 3, 9, 14 a 25; ochranná známka Společenství č. 6 905 541 pro výrobky zařazené do tříd 3, 14 a 25

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnout námitky v plném rozsahu

Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečně vyhovět odvolání a zrušit napadené rozhodnutí ve vztahu k výrobkům a službám zařazeným do tříd 9, 14, 18, 25 a 35; zamítnout přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství pro tyto výrobky a služby a zamítnout odvolání ve zbývajícím rozsahu

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), článku 15 a čl. 42 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009.
—

v důsledku toho zrušil: — rozhodnutí Parlamentu ukončit nabídkové řízení zahájené z důvodu, že „nabídky obdržené jako odpověď na vyhlášení veřejné zakázky nebyly přijatelné vzhledem ke kritériím pro zadání zakázky, zvláště vzhledem k navrhovaným cenám, které byly velmi vysoké ve vztahu k hodnotě uvedené v oznámení o zakázce“, jehož datum přijetí je neznámé a které bylo oznámeno seskupení Direct Way dopisem ze dne 3. září 2012; — rozhodnutí Parlamentu použít pro zadání zakázky vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky, jehož datum přijetí je neznámé a s nímž bylo seskupení Direct Way seznámeno na základě výzvy k účasti na řízení, jež mu byla doručena dne 19. září 2012; — rozhodnutí Parlamentu zadat zakázku konkurenčnímu uchazeči, jehož datum přijetí je neznámé a které bylo oznámeno seskupení Direct Way e-mailem ze dne 21. prosince 2012, jenž byl potvrzen dopisem ze dne 3. ledna 2013;
4)

Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění a neodůvodněné doby uplynulé do vydání rozsudku. Navrhovatelka má za to, že prvostupňový soud provedl nesprávné právní posouzení, když rozhodl, že žalovaná splnila povinnost uvést odůvodnění, jelikož navrhovatelka až do řízení v prvním stupni nevěděla, jaká kritéria byla použita k posouzení její přihlášky, neměla informace o tom, jakou kvalifikaci nesplnila, a rozpis celkového počtu bodů obdržela až na jednání. SVS také protiprávně vycházel z dokumentu předloženého žalovanou na jednání pro účely závěru, že posledně jmenovaná splnila povinnost uvést odůvodnění, a nijak nezdůvodnil výjimečné okolnosti. Pokud by navíc navrhovatelka obdržela tento dokument ve správním řízení, jak požadovala, byla by zaprvé s to lépe porozumět důvodům, proč nebyla vybrána, a účinněji se proti tomuto rozhodnutí bránit. Délka řízení před SVS by zadruhé byla přiměřenější.
CS Úřední věstník Evropské unie C 141/21

Žaloba podaná dne 20. února 2013 — Synergy Hellas v. Komise

(Věc T-106/13)

2013/C 141/38

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Αthény, Řecko) (zástupci: M. Angelopoulos a Κ. Damis, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— určil, že vyloučení společnosti z účasti na programu ΑRTreat Evropskou komisí představuje porušení jejích smluvních povinností s ohledem na zásadu proporcionality a zásadu legitimního očekávání, a uložil Komisi povinnost zaplatit žalobkyni částku ve výši 343 828,88 eur, pokud jde o platby, které byla Evropská komise povinna zaplatit v rámci projektu nazvaného ΑRTreat, spolu s úroky ode dne podání této žaloby,

— uložil Evropské komisi povinnost zaplatit žalobkyni částku ve výši 89 933,16 eur jako náhradu majetkové újmy a újmy na její profesionální pověsti, které žalobkyně utrpěla z důvodu zneužití pravomoci a porušení profesního tajemství, spolu s vyrovnávacími úroky ode dne 14. června 2012 do dne vydání rozsudku v této věci a spolu s úroky z prodlení ode dne vydání rozsudku v tomto sporu do úplného zaplacení a

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou podává žalobkyně dvě žaloby.

Zaprvé žalobu na určení odpovědnosti Komise ve smyslu článku 272 SFEU na základě smlouvy č. FP7 224297, jejímž předmětem je provedení projektu nazvaného „Multi-level patient — specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and vitual hand-on training (ARTreat)“. Konkrétně žalobkyně tvrdí, že přestože řádně splnila své smluvní závazky v plném rozsahu, Komise, aniž by na to měla právo a v rozporu s výše uvedenou smlouvou, jakož i zásadami legitimního očekávání a proporcionality, pozastavila platbu v její prospěch.

Zadruhé žalobu na určení mimosmluvní odpovědnosti Komise ve smyslu čl. 340 druhého pododstavce SFEU. Žalobkyně zejména tvrdí, že svým protiprávním jednáním Komise způsobila újmu na její profesionální pověsti.
CS Úřední věstník Evropské unie C 141/24

Žaloba podaná dne 14. března 2013 — First Islamic Investment Bank v. Rada

(Věc T-161/13)

2013/C 141/44

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malajsie) (zástupci: B. Mettetal a C. Wucher-North, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil bod I.I.10 přílohy rozhodnutí 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 71), a to v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

— zrušil bod I.I.10 přílohy prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 55), a to v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

— nařídil žalované, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

1) První žalobní důvod vychází z toho, že žalobkyně nenapomáhá označeným subjektům v porušování předpisů Evropské unie týkajících se Íránu a neposkytuje finanční podporu íránské vládě. Žalobkyně není ani využívána ke zprostředkovávání plateb spojených s iránskou ropou. V případě žalobkyně proto nejsou splněna hmotněprávní kritéria k tomu, aby byla uvedena v napadených přílohách rozhodnutí 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012 a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, nebo se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když shledala, že jsou uvedená kritéria splněna. Rada rovněž neuplatnila správný test.

2) Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Rada porušila procesní požadavky týkající se podání řádného odůvodnění v přílohách rozhodnutí 2012/829/SZBP a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 a dodržování práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu.
CS Úřední věstník Evropské unie C 123/23

Žaloba podaná dne 13. března 2013 — Jinko Solar a další v. Parlament a další

(Věc T-142/13)

2013/C 123/39

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Jinko Solar Co. Ltd (Shangrao, Čína), Zhejiang Jinko Solar Co. Ltd (Haining City, Čína), Jiangxi Jinko Photovoltaic Materials Co. Ltd (Shangrao), Jinko Solar Import and Export Co. Ltd (Shangrao, Čína) a Zhejiang Jinko Trading Co. Ltd (Haining City) (zástupci: K. Adamantopoulos a J. Cornelis, advokáti)

Žalovaní: Evropský parlament, Evropská komise, Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 344, s. 1), v rozsahu, v němž se jich týká,

— zrušil rozhodnutí Komise ze dne 3. ledna 2013, jímž odmítla zabývat se žádostmi žalobkyň o zacházení jako v tržním hospodářství, a

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby žalobkyně uvádějí jeden žalobní důvod vycházející z tvrzení, že nařízení (EU) č. 1168/2012, jak jej Komise uplatnila na žalobkyně rozhodnutím ze dne 3. ledna 2013, v němž se uvádí, že Komise se nebude zabývat žádostmi žalobkyň o zacházení jako v tržním hospodářství, porušují legitimní očekávání žalobkyň a jsou použita se zpětnou účinností, čímž poškozují žalobkyně bez platného odůvodnění. Nařízení (EU) č. 1168/2012, jak jej Komise uplatnila na žalobkyně rozhodnutím ze dne 3. ledna 2013, jakož i rozhodnutí ze dne 3. ledna 2013 zjevně porušují základní zásady právní jistoty a dobré víry.
—

Podle žalobkyně Komise porušila očekávání občanů, pokud jde o výběr druhého jazyka ze kteréhokoliv jazyka Unie, jak to bylo možné až do roku 2007 a jak to Soudní dvůr potvrdil ve svém pravomocném rozsudku C-566/10 P.
CS Úřední věstník Evropské unie C 141/22

Žaloba podaná dne 4. března 2013 — Alpiq RomIndustries a Alpig RomEnergie v. Komise

(Věc T-129/13)

2013/C 141/40

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Alpiq RomIndustries Srl (Bukurešť, Rumunsko); a Alpig RomEnergie Srl (Bukurešť) (zástupci: H. Wollmann a F. Urlesberger, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil podle článku 264 SFEU rozhodnutí Evropské komise K(2012) 2542 final ze dne 25. dubna 2012 (SA.33451, 2012/C, ex 2012/NN) v části, ve které se týká žalobkyň;

— uložil Komisi podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Podstatou tvrzení, které žalobkyně uvádí na podporu žaloby, je nepříslušnost Komise. Žalobkyně mají za to, že údajné podpory nespadají do časové působnosti článků 107 a 108 SFEU. Podle přílohy V Aktu o přistoupení Rumunska je Komise příslušná pro přezkum opatření podpory, která byla přijata přede dnem přistoupení Rumunska, pouze tehdy, pokud se tato opatření mají po dni přistoupení nadále uplatňovat. Žalobkyně v této souvislosti mimo jiné namítají, že závazky společnosti Hidroelectrica vůči údajným příjemcům byly stanoveny ve smlouvách o dodávkách elektrické energie uzavřených již před přistoupením natolik jednoznačně, že dodatečné rozšíření povinnosti společnosti Hidroelectrica plnit, které by mohlo vést k dodatečnému zvýhodnění, bylo nutno vyloučit.
CS Úřední věstník Evropské unie C 79/24

Žaloba podaná dne 11. ledna 2013 — ANKO v. Komise

(Věc T-17/13)

2013/C 79/43

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Řecko) (zástupce: B. Christianos, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— určil, že žalobkyně není povinna vrátit — jakožto neoprávněně vyplacenou -částku, kterou jí Komise vyplatila na projekt POCEMON;

— určil, že žalobkyně není povinna zaplatit Komisi paušální náhradu škody co se týče projektu POCEMON;

— určil, že Komise nemohla oprávněně započíst částku, kterou měla vyplatit společnosti ANKO, a

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení vzniklých žalobkyni.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Tato žaloba se týká odpovědnosti Komise ve smyslu článku 272 SFEU vyplývající ze smlouvy č. 216088 o provedení projektu „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON). Žalobkyně zejména tvrdí, že přestože splnila své smluvní závazky, Komise v rozporu s touto smlouvou, zásadou dobré víry, zákazem zneužití práva a zásadou proporcionality požádala o vrácení částek vyplacených společnosti ANKO. Komise mimoto započetla pohledávky, které nebyly jisté, nezněly na určitou částku a nebyly splatné.
—

v důsledku toho — zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 24. listopadu 2009, kterým byly zamítnuty stížnosti navrhovatelky na diskriminaci a znevážení její důstojnosti z důvodu jednání ředitelství, kterému podléhá a v rozsahu, v němž je to nezbytné, zrušil rozhodnutí ze dne 24. března 2010, kterým byl zamítnut zvláštní opravný prostředek; — vyhověl požadavkům navrhovatelky uvedeným v její žádosti o administrativní přezkum a konkrétně: — nařídil ukončení jakékoliv formy diskriminace navrhovatelky a jejího psychického obtěžování, ať již na základě slovních projevů nebo přidělování pracovních úkolů; — nařídil, aby pan G. písemně odvolal svá urážlivé a výhružné výroky; — v každém případě nařídil náhradu utrpěné nemajetkové a majetkové újmy stanovené ex aequo et bono ve výši 50 000 eur (nemajetková újma) a ve výši 15 000 eur (majetková újma); — uložil ECB, aby předložila úplnou zprávu o vnitřním administrativním vyšetřování se všemi přílohami, včetně zápisů ze slyšení. Krom toho uložit ECB, aby předložila veškerou korespondenci mezi vyšetřovací komisí a ředitelstvím ECB; — nařídil předvolání bývalého sociálního pracovníka jako svědka;
7)

Sedmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že aniž by bylo převzato důkazní břemeno prokazující, že neexistuje veřejný zájem odůvodňující taková omezení (ECB nese důkazní břemeno týkající se existence předpokladů pro výjimku, pokud by jí chtěla uplatnit); Spojené království tvrdí, že, jakékoliv odůvodnění založené na veřejném zájmu uplatněné ECB, by nesplňovalo požadavek proporcionality, jelikož existují méně omezující opatření k zajištění dohledu nad finančními institucemu se sídlem v Unii, ale mimo eurozónu.