ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 252/20

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 17. června 2011 — ZZ v. Secretary of State for the Home Department

(Věc C-300/11)

2011/C 252/37

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci původního řízení

Žalobce: ZZ

Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

Předběžné otázky

„Vyžaduje zásada účinné soudní ochrany stanovená v čl. 30 odst. 2 směrnice 2004/38 (1), vykládaná ve světle čl. 346 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie, aby soudní orgán, který posuzuje opravný prostředek proti rozhodnutí o zákazu pobytu občana Unie na území členského státu z důvodů veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti podle kapitoly VI směrnice 2004/38, zajistil informování dotčeného občana Unie o podstatně důvodů svědčících v jeho neprospěch, bez ohledu na to, že po zvážení všech důkazů svědčících proti občanovi Unie, z nichž vycházely orgány dotčeného členského státu, došly orgány takového členského státu a příslušný vnitrostátní soud k závěru, že sdělení podstaty důvodů svědčících proti takovému občanovi Unie by bylo v rozporu se zájmy bezpečnosti státu?“

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77).
CS Úřední věstník Evropské unie C 269/32

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Lyon (Francie) dne 1. července 2011 — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects v. Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

(Věc C-336/11)

2011/C 269/62

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel de Lyon

Účastníci původního řízení

Žalobci: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

Žalované: Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

Předběžná otázka

Musí být kombinovaná nomenklatura [stanovená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1549/2006 ze dne 17. října 2006 (2) a nařízení Komise č. 1214/2007 ze dne 20. září 2007 (3)] vykládána v tom smyslu, že leštící polštářky určené pro leštící stroj pro opracování polovodičových materiálů, který sám o sobě spadá do sazebního čísla 8460, dovezené odděleně od stroje ve formě disku s perforací uprostřed, které se skládají z tvrdé polyuretanové vrstvy, vrstvy polyuretanové pěny, lepící vrstvy a ochranného plastového pásku, neobsahují jakoukoli kovovou část či abrazivní látku a jsou používány k leštění wafers ve spojení s abrazivní tekutinou a musejí být měněny v závislosti na frekvenci jejich používání, spadají do sazební podpoložky 8466 91 15 jako části či příslušenství vhodné pro použití výhradně nebo hlavně se stroji čísel 8456 až 8465, nebo — v závislosti na materiálu, z něhož jsou vyrobeny — do sazební podpoložky 3939 90 10 jako samolepící ploché tvary z plastů?

(1) Úř. věst. L 256, s. 1.

(2) Úř. věst. L 301, s. 1.

(3) Úř. věst. L 286, s. 1.
2)

(pro případ záporné odpovědi na první otázku): Je v souladu s cíli Společenství uvedenými v článku 48 Smlouvy o fungování Evropské unie a v článku 3 nařízení č. 1408/71/EHS a se zněním přílohy VI části D bodu 4 nařízení č. 1408/71/EHS ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Evropské unie vykládat tuto přílohu VI část D bod 4 v tom smyslu, že pro výpočet teoretické španělské dávky provedený na základě skutečných příspěvků pojištěné osoby během let bezprostředně předcházejících platbě posledního příspěvku do španělského sociálního zabezpečení se takto získaná částka vydělí počtem let odvádění příspěvků ve Španělsku?
—

uložit Irsku povinnost zaplatit Komisi paušální částku ve výši rovnající se násobku částky 4 771,20 eur a počtu dní ode dne vyhlášení rozsudku ve věci C-188/08 do dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci (nebo do dne, kdy Irsko dosáhne v celém rozsahu souladu s rozsudkem ve věci C-188/08, pokud by k tomu mělo dojít ještě v průběhu tohoto řízení)
1)

Je čl. 75 odst. 2 nařízení s mocí zákona č.112/08, který vůbec neuznává počet odpracovaných let na základě smluv na dobu určitou uzavřených s nezávislými orgány veřejné správy v případech, kdy dotčení pracovníci jsou jmenováni výjimečně — odchylně od zásady uvedené v čl. 36 odst. 5 legislativního nařízení č. 165/01 — na základě „výběrových testů“, které nejsou srovnatelné s veřejnými výběrovými řízeními na základě běžných testů (jejichž účelem je optimální přidělení funkcí úspěšným uchazečům), ale kteří jsou přesto způsobilí ke jmenování za výjimečných okolností, což by mělo být považováno za nový platný pracovní poměr „ex nunc“, který je v případě, že jsou k tomu dány objektivní důvody, v souladu s ustanovením 4 odst. 4 přílohy směrnice 1999/70/ES, (podle kterého pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria „počtu odpracovaných let“ týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody)?
CS Úřední věstník Evropské unie C 269/35

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 4. července 2011 — International Values Series of the DFA Investment Trust Co. v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

(Věc C-344/11)

2011/C 269/70

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal administratif de Montreuil

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: International Values Series of the DFA Investment Trust Co.

Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

Předběžné otázky

1) Musí být vedle situace subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) brána v úvahu i situace podílníků?
1)

Je třeba čl. 217 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) vykládat v tom smyslu, že se členské státy při stanovení podrobných pravidel pro účtování částek cel mohou omezit na to, že do svých vnitrostátních právních předpisů přijmou ustanovení, ve kterých je pouze stanoveno, že — se ve smyslu těchto vnitrostátních právních předpisů „zaúčtováním“ rozumí „zapsání odváděné dávky odpovídající celnímu dluhu do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů“ — v projednávané věci čl. 1 bod 6 obecného zákona o clech a odváděných dávkách koordinovaný královským nařízením ze dne 18. června 1977 (Belgisch Staatsblad ze dne 21. září 1977, s. 11425), potvrzený zákonem o clech a odváděných dávkách ze dne 6. července 1978 (Belgisch Staatsblad ze dne 12. srpna 1978, s. 9013) a ke dni 1. ledna 1994 nahrazený článkem 1 bodem 4 zákona o změně a doplnění obecného zákona o clech a odváděných dávkách (Belgisch Staatsblad ze dne 30. prosince 1993, s. 29031), a — předpisy o zaúčtování a podmínky pro zaplacení odváděných dávek při existenci daňového dluhu jsou stanoveny v nařízeních Evropských společenství — v projednávané věci článek 3 obecného zákona o clech a odváděných dávkách koordinovaný královským nařízením ze dne 18. června 1977 (Belgisch Staatsblad ze dne 21. září 1977, s. 11425), potvrzený zákonem o clech a odváděných dávkách ze dne 6. července 1978 (Belgisch Staatsblad ze dne 12. srpna 1978, s. 9013) a ke dni 1. ledna 1990 nahrazený článkem 72 zákona ze dne 22. prosince 1989, kterým se stanoví daňová právní úprava (Belgisch Staatsblad ze dne 29. prosince 1989, s. 21141), nebo mají členské státy k provedení čl. 217 odst. 2 celního kodexu do svých vnitrostátních právních předpisů povinnost stanovit, jakým způsobem v praxi probíhá zaúčtování částek cel ve smyslu čl. 217 odst. 1 celního kodexu, tak aby dlužník mohl ověřit, zda bylo toto zúčtování celními orgány skutečně provedeno?
CS Úřední věstník Evropské unie C 282/14

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 25. července 2011 — Field Fisher Waterhouse LLP v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-392/11)

2011/C 282/27

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Field Fisher Waterhouse LLP

Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Předběžné otázky

1) Základní otázka v projednávané věci zní, zda je třeba služby poskytované pronajímatelem na základě nájemní smlouvy uzavřené s nájemci (dále jen „služby“) považovat za součást jediného plnění osvobozeného od daně spočívajícího v nájmu nemovitosti, buď proto, že takové služby objektivně tvoří společně s nájmem jediné nerozdělitelné hospodářské plnění, nebo proto, že představují „vedlejší plnění“ ve vztahu k takovému nájmu, jenž představuje plnění hlavní (dále jen „hlavní plnění“). Jaký význam má pro odpověď na uvedenou otázku ve světle rozsudku Soudního dvora Tellmer (rozsudek ze dne 11. června 2009, C-572/07, Sb. rozh. s. I-4983) skutečnost, že dotčené služby by mohly být (avšak ve skutečnosti nejsou) poskytovány jinými osobami odlišnými od pronajímatele, i když za skutkových okolností projednávané věci neměli nájemci jinou možnost, než takové služby pořizovat od pronajímatele?

2) Má z hlediska určení existence jediného plnění význam skutečnost, že v případě nesplnění povinnosti nájemce zaplatit poplatek za služby by byl pronajímatel oprávněn nejen odmítnout poskytnutí služeb, ale rovněž ukončit nájemní smlouvu s nájemcem?

3) V případě kladné odpovědi na první otázku ohledně významu možnosti poskytování služeb třetími osobami přímo nájemci, jedná se pouze o podpůrný faktor pro určení, zda takové služby přestavují buď jediné nerozdělitelné hospodářské plnění, jehož rozdělení by bylo umělé, nebo vedlejší plnění ve vztahu k plnění hlavnímu, nebo se jedná o faktor rozhodující? Jedná-li se pouze o podpůrný faktor nebo nemá-li tato skutečnost vůbec význam, jaké jiné faktory mají význam pro určení, zda dotčené služby představují vedlejší plnění? Jaký má zejména význam, zda jsou služby poskytovány v prostorách, které jsou předmětem nájmu, nebo v souvislosti s nimi anebo v jiných částech budovy?

4) Má-li význam možnost poskytování služeb třetími osobami, má konkrétněji význam, zda by služby mohly být z právního hlediska poskytovány třetími osobami, i kdyby to v praxi bylo obtížné zajistit nebo sjednat s pronajímatelem, nebo je relevantní praktická možnost nebo běžný postup při zajišťování takových služeb?
CS Úřední věstník Evropské unie C 282/2

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 20. června 2011 — Grattan plc v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-310/11)

2011/C 282/03

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Grattan plc

Žalovaný: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Předběžné otázky

Má osoba povinná k dani za období přede dnem 1. ledna 1978 na základě čl. 8 písm. a) druhé směrnice Rady ze dne 11. dubna 1967 (67/228/EHS (1)) nebo zásad daňové neutrality a rovného zacházení právo požívající přímý účinek na zpětné snížení základu daně z dodání zboží, pokud v době po tomto dodání zboží obdržel příjemce zboží od dodavatele „kredit“, který se příjemce poté rozhodl buď čerpat jako platbu v penězích nebo jej odpočíst od částky dlužné dodavateli za již uskutečněná dodání zboží?

(1) Druhá směrnice Rady 67/228/EHS ze dne 11. dubna 1967 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Struktura a způsoby použití společného systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 71, s. 1303)
8)

Pokud má být set-top box TF6100EMC zařazen do podpoložky 8521 90 00 kombinované nomenklatury, je pak použití nenulové celní sazby v souladu s právem Společenství, pokud by takové zařazení představovalo porušení povinností Společenství vyplývajících z Dohody o obchodu s produkty informačních technologií části II písm. b) Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994, nebo by zařazení do položky 8521 vedlo k závěru, že set-top box TF6100EMC nespadá do oblasti působnosti dotčených ustanovení Dohody o obchodu s produkty informačních technologií?
Otázka 6: V závislosti na odpovědi na pátou předběžnou otázku: 6.1 Pokud je nutno ustanovení čl. 8 odst. 1 směrnice 2000/43 vykládat v tom smyslu, že je pro existenci diskriminace nezbytný předpoklad/domněnka, a v případě, že výše uvedené skutečnosti vedou k obrácení důkazního břemene na žalovaného, jakou formu diskriminace lze potom na základě těchto skutečností předpokládat — přímou diskriminaci, nepřímou diskriminaci nebo obtěžování? 6.2 Umožňují ustanovení směrnice 2000/43, aby přímá diskriminace nebo obtěžování byly odůvodněny sledováním zákonem stanoveného cíle za použití nezbytných a přiměřených prostředků? 6.3 Může být s ohledem na zákonem stanovené cíle, které distribuční společnost zdůrazňuje a jež sleduje, odůvodněno opatření použité v obou městských částech v situaci, kdy a) je opatření použito z důvodu neuhrazených faktur, které se v obou městských částech nahromadily, z důvodu častého nedovoleného jednání spotřebitelů, které omezuje nebo ohrožuje bezpečnost, kvalitu, trvalé a bezpečné fungování energetické infrastruktury a opatření je použito kolektivně, bez ohledu na to, zda konkrétní spotřebitel uhradil nebo neuhradil své faktury za distribuci a dodávky elektrické energie, a bez ohledu na to, zda bylo zjištěno, že se konkrétní spotřebitel dopustil nějakého nedovoleného jednání (nedovolené manipulace se stavem elektroměru, nedovoleného připojení nebo nedovoleného odběru/nedovolené spotřeby elektrické energie bez započítaní množství elektřiny a zaplacení nebo nějakého jiného zásahu do sítě, které omezují nebo ohrožují bezpečné, kvalitní, trvalé a bezpečné fungování energetické infrastruktury); b) je pro každé srovnatelné nedovolené jednání v právních předpisech a ve všeobecných podmínkách smlouvy o distribuci (dále jen „smlouva o distribuci“) stanovena odpovědnost, a to odpovědnost občanskoprávní, správní a trestněprávní; c) klauzule uvedená v ustanovení čl. 27 odst. 2 všeobecných podmínek smlouvy o distribuci — distribuční společnost na základě výslovné písemné žádosti spotřebitele zajistí možnost vizuální kontroly stavu elektroměru — spotřebiteli skutečně neumožňuje, aby prováděl osobní a pravidelnou kontrolu stavu příslušného elektroměru; d) existuje možnost, aby byl na základě výslovné písemné žádosti instalován kontrolní elektroměr v bytě spotřebitele, za který musí spotřebitel uhradit poplatek; e) opatření představuje zvláštní a viditelné znamení poukazující na nekalý charakter spotřebitele v té či oné formě na základě obecně známého charakteru příčin, jak tvrdí distribuční společnost, pro použití tohoto opatření; f) existují jiné technické metody a prostředky na ochranu před zásahy do elektroměrů; g) procesní zástupce distribuční společnosti uvádí, že podobná opatření použitá v romské městské části v jiném městě ve skutečnosti zásahům do elektroměrů nezabránila; h) se nepředpokládá, že by elektrické zařízení — trafostanice — postavené v jedné z těchto městských částí muselo být za účelem bezpečnosti podrobeno podobným opatřením jako je tomu u elektroměrů?
6)

Tribunál se při posouzení domnělé znalosti dopustil závažných právních pochybení a to především: a) pochybení ohledně identity účastníků řízení, jejichž domnělá znalost byla právně relevantní ( první důvod tohoto kasačního opravného prostředku). Tribunál především špatně pochopil judikaturu a nezohlednil právní zásady, když posuzoval domnělou znalost Komise. Spojené království tvrdí, že relevantní byla pouze jeho domnělá znalost. Podpůrně, je-li relevantní domnělá znalost jiného účastníka řízení než Spojeného království, musí to být domnělá znalost orgánu, který rozhoduje (např. Komise a Výboru pro stanoviště), a nikoli pouze Komise a b) pochybení ohledně měřítka, které se má použít při určení toho, co „mohlo“ být známo ( druhý důvod tohoto kasačního opravného prostředku). Tribunál se především řádně a případně vůbec nezabýval otázkou vhodného měřítka, tedy že účastník řízení musí mít pouze takovou znalosti, kterou měla mít obezřetná osoba. K tomu se Tribunál dopustil zjevně nesprávného posouzení skutečností, když rozhodl, že bylo dosaženo stupně domnělé znalosti.
4)

Je pro použití článku 8 směrnice nezbytné stanovit příčinnou souvislost mezi ztrátou důchodových dávek žalobců a platební neschopností jejich zaměstnavatele, a to vedle skutečností, že (i) důchodový systém je ode dne platební neschopnosti zaměstnavatele podfinancován a (ii) že platební neschopnost zaměstnavatele znamená, že zaměstnavatel nemá prostředky na to, aby přispíval dostatečným množstvím finančních prostředků na důchodový systém, a umožnil tak plné vyplacení důchodových dávek pojištěncům (zaměstnavatel není povinen tak činit, jakmile systém vstoupí do likvidace)?
3)

Mají se vykládat čl. 11 část A odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 17 odst. 5 a čl. 19 odst. 1 šesté směrnice v tom smyslu, že brání vnitrostátní judikatuře, aby v případě hry bingo zahrnula do základu daně DPH částky, které patří do výherních částek a jimiž různí hráči platí nákup karet, pokud jde o jejich zahrnutí do jmenovatele při výpočtu procentní částky podílu?
2)

Tribunál porušil právo Evropské unie tím, že konstatoval, že částečné zrušení rozhodnutí 2009/95 (1) způsobem požadovaným Government of Gibraltar 1) by zahrnovalo nové vymezení geografických hranic lokality ES6120032 Tribunálem a změnilo zcela lokalitu ES6120032 a 2) pozměnilo by tedy podstatu rozhodnutí 2009/95 a nebylo by zjevně oddělitelné od zbytku rozhodnutí 2009/95.
CS Úřední věstník Evropské unie C 311/25

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) dne 16. srpna 2011 — Purely Creative Ltd a další v. Office of Fair Trading

(Věc C-428/11)

2011/C 311/42

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci původního řízení

Žalobci: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

Žalovaný: Office of Fair Trading

Předběžné otázky

1) Brání zakázaná praktika vymezená v odstavci 31 Přílohy 1 směrnice 2005/29/ES (1) obchodníkům v tom, aby informovali spotřebitele, že vyhráli cenu nebo obdobnou výhodu, když ve skutečnosti je spotřebitel vyzván k vynaložení nějakých výdajů, včetně minimálních výdajů, k získání ceny nebo obdobné výhody?

2) Jestliže obchodník nabízí spotřebiteli řadu různých způsobů získání ceny nebo obdobné výhody, dochází k porušení odstavce 31 Přílohy 1, jestliže uskutečnění jakéhokoliv jednání ve vztahu ke kterémukoliv způsobu získání ceny je vázáno na vynaložení výdajů spotřebitelem, včetně minimálních výdajů.

3) Pokud odstavec 31 Přílohy I není porušen pouze v případě, že způsob získání ceny vyžaduje po spotřebiteli pouze vynaložení minimálních výdajů, jak má vnitrostátní soud posuzovat, zda jsou takové výdaje minimální? Konkrétně, musí být takové výdaje zcela nezbytné: a) k tomu, aby zadavatel reklamy identifikoval spotřebitele jako výherce ceny anebo b) k tomu, aby se spotřebitel zmocnil ceny anebo c) k tomu, aby spotřebitel získal požitek z dojmu popsaného jako cena?

4) Ukládá použití slov „klamný dojem“ v odstavci 31 nějaký další požadavek kromě požadavku, že spotřebitel vynakládá finanční prostředky nebo mu vzniknout výdaje v souvislosti se získáváním ceny, aby vnitrostátní soud mohl rozhodnout, že došlo k porušení ustanovení odstavce 31?

5) Pokud tomu tak je, náleží vnitrostátnímu soudu rozhodnout, zda takový „klamný dojem“ byl vyvolán? Konkrétně, požaduje se po vnitrostátním soudu, aby zohlednil relativní hodnotu ceny ve srovnání s výdaji na získávání ceny při rozhodování, zda byl vyvolán „klamný dojem“? Pokud tomu tak je, měla by být „relativní hodnota“ posouzena s odkazem na: a) jednotkové výdaje zadavatele reklamy při nabývání ceny nebo b) jednotkové výdaje zadavatele reklamy při poskytování ceny spotřebiteli nebo c) na hodnotu, kterou může spotřebitel přikládat ceně odkazem na posouzení„tržní hodnoty“ srovnatelné položky, kterou by si koupil?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22).
4)

Argumentace Tribunálu je rozporná a nekonzistentní v následujících bodech: Tribunál zaprvé dospěl k závěru, že prvky „U.S.“ a „ASSN.“ nemají samy o sobě žádný význam. Zadruhé zdůraznil, že „U.S.“ by relevantní veřejnost vnímala tak, že se týká zeměpisného původu. Dále i v případě, že by se připustilo, že někteří spotřebitelé by zkratku „ASSN.“ nemuseli pochopit, spotřebitelé by neměli důvod ji přehlédnout nebo přeslechnout, ale podle zásad stanovených ve věci MATRA TZEN by ji o to více vnímali jako rozlišující prvek.
CS Úřední věstník Evropské unie C 311/15

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 27. května 2011 — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, jednající jménem Franka Frandsena v. Cimber Air A/S

(Věc C-266/11)

2011/C 311/24

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Vestre Landsret

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, jednající jménem Franka Frandsena

Žalovaná: Cimber Air A/S

Předběžná otázka

Je třeba směrnici Rady 2000/78/ES (1) vykládat v tom smyslu, že zákaz všech forem diskriminace na základě věku brání tomu, aby byla podle vnitrostátních právních předpisů platná kolektivní smlouva mezi leteckou společností a odborovou organizací zastupující piloty této společnosti, která stanoví povinný odchod do důchodu ve věku 60 let, pokud je cílem tohoto ustanovení smlouvy, které se použilo již před vstupem směrnice Rady v platnost a před nabytím účinnosti vnitrostátních provádějících právních předpisů, ochrana letecké bezpečnosti na základě obecného předpokladu, že s přibývajícím věkem se snižuje výkonnost, aniž by bylo provedeno zvláštní posouzení individuální výkonnosti pilota, přičemž ale jednotliví piloti mohou požádat, aby jim bylo umožněno nadále pokračovat v zaměstnání, vždy po dobu jednoho roku, a to v návaznosti na schválení žádosti výborem složeným ze zástupců zaměstnavatele a zaměstnanců?

(1) Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.