10

Článek 43 TUSMAR, nadepsaný „Dominantní postavení v systému [IKS]“, stanoví: „1. Subjekty, které působí v systému [IKS], jsou povinny oznámit [úřadu AGCOM] dohody a operace týkající se spojování podniků, aby mohl ověřit dodržení zásad uvedených v odstavcích 7, 8, 9, 10, 11 a […], podle postupů stanovených zvláštními předpisy přijatými samotným úřadem. […] 5. [Úřad AGCOM] se přizpůsobuje změnám ve vlastnostech trhu […] a přijímá nezbytná opatření k odstranění nebo zabránění vytváření postavení uvedených v odstavcích 7, 8, 9, 10, 11 […] nebo jakékoli jiného postavení poškozujícího pluralitu. […] 7. Při naplňování národního plánu přidělování rádiových a televizních kmitočtů v digitálním režimu nesmí tentýž poskytovatel obsahu, a to ani prostřednictvím společností, které mohou být považovány za společnosti tímto poskytovatelem ovládané nebo k němu přidružené ve smyslu odstavců 13, 14 a 15, být držitelem povolení, podle kterých může vysílat více než 20 % všech televizních programů nebo více než 20 % rozhlasových programů vysílaných na pozemních radiových kmitočtech v celostátním rozsahu na sítích stanovených v tomto rozsahu. 8. Do plného uskutečnění národního plánu přidělování televizních kmitočtů v digitálním režimu je limit stanovený pro celkový počet programů na subjekt 20 % a vypočítává se na základě celkového počtu televizních programů, které jsou také ve smyslu čl. 23 odst. 1 legge n. 112 – Norme di principio in materia di assetto del sistema radiotelevisivo e della RAI-Radiotelevisione italiana SpA, nonché delega al Governo per l’emanazione del testo unico della radiotelevisione (zákon č. 112, kterým se stanoví základní pravidla týkající se struktury rádiového a televizního systému a RAI-Radiotelevisione italiana SpA a kterým se pověřuje vláda zveřejněním konsolidovaného aktu o rádiovém a televizním systému), ze dne 3. května 2004 [(řádný dodatek GURI č. 104, ze dne 5. května 2004)], poskytovány nebo vysílány v celostátním rozsahu na pozemních radiových kmitočtech ať už v analogovém, nebo digitálním režimu. Televizní programy vysílané v digitálním režimu mohou být základem pro výpočet, pokud pokrývají 50 % obyvatelstva. Při výpočtu, zda je dodržen limit 20 %, se nezohledňují programy, které představují simultánní opakovaný přenos programů vysílaných v analogovém režimu. Toto kritérium výpočtu se vztahuje pouze na subjekty, které vysílají programy v digitálním režimu pokrývající 50 % obyvatelstva. 9. Aniž je dotčen zákaz vytváření dominantních postavení na jednotlivých trzích, které tvoří [systém IKS], subjekty, které jsou povinny se zapsat do rejstříku provozovatelů komunikací zřízeného podle čl. 1 odst. 6 [písm.] a) [bodu] 5 legge n. 249 – Istituzione dell’Autorità per le garanzie nelle comunicazioni e norme sui sistemi delle telecomunicazioni e radiotelevisivo (zákon č. 249, kterým se zřizuje úřad pro dohled nad komunikacemi a stanoví předpisy týkající se telekomunikačních a radiotelevizních systémů), ze dne 31. července 1997 [(běžný doplněk ke GURI č. 177, ze dne 31. července 1997)], nemohou přímo ani prostřednictvím ovládaných nebo přidružených subjektů ve smyslu odstavců 14 a 15 dosáhnout příjmů převyšujících 20 % celkových příjmů [systému IKS]. 10. Příjmy uvedené v odstavci 9 jsou příjmy plynoucí z financování veřejné rozhlasové a televizní služby po odečtení správních poplatků, z celostátní a místní reklamy, včetně přímé formy, z teleshoppingu, ze sponzorství, z reklamních činností týkajících se produktů prováděných v prodejních místech, s výjimkou slev z ceny, z trvalých dohod s veřejnými subjekty a z veřejné podpory poskytované přímo subjektům vykonávajícím činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 [písm.] s), z nabídky placené televize, z předplatného a prodeje deníků a periodik, včetně tištěných a fonografických produktů uváděných na trh v jejich příloze, jakož i z národních tiskových agentur, z vydávání ročenek a elektronických publikací, a to i prostřednictvím internetu, z inzerce online a na různých platformách, a to i v přímé formě, včetně zdrojů shromážděných vyhledávači, sociálními platformami a platformami pro sdílení, a z užití kinematografických děl v různých formách, k nimž má veřejnost přístup. 11. Podnikům, jejichž příjmy, včetně příjmů dosažených prostřednictvím ovládaných nebo přidružených společností, v odvětví elektronických komunikací, jak je definováno v článku 18 decreto legislativo n. 259 – Codice delle comunicazioni elettroniche (legislativní nařízení č. 259, kterým se stanoví kodex pro elektronické komunikace), ze dne 1. srpna 2003 [(řádný dodatek GURI č. 214, ze dne 15. září 2003)], jsou vyšší než 40 % celkových příjmů tohoto odvětví, nemohou ze [systému IKS] plynout příjmy přesahující 10 % příjmů dosažených v tomto systému. […] 13. Pro účely určení dominantního postavení zakázaného v [systému IKS] tímto konsolidovaným aktem se přihlíží také ke kapitálovým podílům získaným nebo v každém případě drženým prostřednictvím ovládaných společností, a to i nepřímo, a trustových společností nebo prostředníků. Za nabyté se považují podíly, jejichž vlastnictví přechází z jednoho subjektu na druhý, zejména fúzí, rozdělením, postoupením, převodem společností nebo jinými operacemi, které se těchto subjektů týkají, nebo v souvislosti s těmito operacemi. Existují-li mezi jednotlivými akcionáři dohody, bez ohledu na formu v jaké byly uzavřeny, jež se týkají společného hlasování nebo v každém případě řízení dotyčné společnosti a které jdou nad rámec pouhé konzultace mezi akcionáři, považuje se každý z akcionářů za vlastníka všech akcií nebo podílů vlastněných nebo ovládaných zúčastněnými stranami. 14. Pro účely tohoto úplného znění předpisu se jedná o kontrolu, zejména pokud jde o jiné subjekty než společnosti, v případech stanovených v čl. 2359 prvním a druhém pododstavci Codice civile (občanský zákoník). 15. Není-li prokázáno jinak, jedná se o kontrolu ve formě výkonu dominantního vlivu v jedné z následujících situací: a) existuje-li subjekt, který sám nebo po dohodě s dalšími akcionáři má možnost uplatnit většinu hlasovacích práv na řádné valné hromadě nebo jmenovat či odvolat většinu členů představenstva; b) existují-li, zejména mezi společníky, vazby finanční, organizační nebo hospodářské povahy, které mohou mít jeden z následujících účinků: 1) převádění zisků a ztrát; 2) koordinaci řízení společnosti s řízením jiných společností za účelem dosažení společného cíle; 3) svěření pravomocí překračujících pravomoci spojené s drženými akciemi nebo podíly; 4) svěření pravomocí, pokud jde o výběr členů představenstva nebo vedení společností, subjektům jiným, než těm, jejichž pravomoci se právoplatně odvíjí od vlastnické struktury; c) existuje-li vztah podřízenosti společnému řízení, což může vyplývat zejména z vlastností složení správních orgánů nebo z jiných významných a kvalitativních prvků. […]“