STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA

PAOLA MENGOZZIHO

přednesené dne 10. září 2008 ( 1 )

Věc C-376/07

Staatssecretaris van Financiën

v.

Kamino International Logistics BV

„Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení zboží — Monitory na bázi tekutých krystalů (LCD) vybavené vstupy D-SUB, DVI-D, USB, S-video a kompozitní video — Číslo 8471 — Číslo 8528 — Nařízení (ES) č. 754/2004“

I – Úvod

1. V projednávané věci má Soudní dvůr rozhodnout o třech předběžných otázkách vznesených předkládajícím soudem, Hoge Raad der Nederlanden (nizozemským kasačním soudem), které se týkají určitých ustanovení kombinované nomenklatury. Vnitrostátní soud má rozhodnout o zařazení obrazovek na bázi tekutých krystalů (dále jen „LCD“) dovážených společností Kamino International Logistics BV (dále jen „Kamino“). V tomto kontextu se tento soud Soudního dvora táže na výklad určitých ustanovení nomenklatury.

II – Normativní kontext

A – Ustanovení kombinované nomenklatury

2. Kombinovanou nomenklaturou použitelnou na skutkové okolnosti, které jsou předmětem projednávaného sporu, je kombinovaná nomenklatura z roku 2004, obsažená v nařízení č. 1789/2003 ( 2 ) (dále jen „KN 2004“).

3. Hlava I první části KN 2004, nazvaná „Všeobecná pravidla“, stanoví: „[…] Zařazení zboží v kombinované nomenklatuře se řídí těmito zásadami: 1. Názvy tříd, kapitol a podkapitol jsou pouze orientační; z právního hlediska jsou pro zařazení směrodatná znění čísel, příslušných poznámek ke třídám nebo kapitolám a následující ustanovení, pokud zmíněná čísla nebo poznámky nestanoví jinak. […] 3. Zboží, které by bylo možné zařadit […] do dvou nebo více čísel, se zařadí takto: a) položka se specifičtějším popisem má přednost před položkami s obecnějším popisem. […] b) směsi zboží složené z různých materiálů nebo z různých složek a zboží v soupravách [sadách] v balení pro maloobchodní prodej, které nelze zařadit podle pravidla 3 písm. a), se zařadí podle materiálu nebo složky, které jim dávají podstatné rysy, lze-li takový materiál nebo složku určit. c) zboží, které nelze zařadit podle pravidel 3 písm. a) ani 3 písm. b), se zařadí do v číselném pořadí poslední z položek, které přicházejí stejnou měrou v úvahu. 4. Zboží, které nelze zařadit podle výše uvedených pravidel, se zařadí do položky odpovídající nejvíce podobnému zboží.“

4. Třída XVI KN 2004 je nazvána „Stroje a mechanická zařízení; elektrická zařízení; jejich části a součásti; přístroje pro záznam a reprodukci zvuku, přístroje pro záznam a reprodukci televizního obrazu a zvuku a části, součásti a příslušenství těchto přístrojů“. Tato třída obsahuje kapitolu 84 „Jaderné reaktory, kotle, stroje a mechanická zařízení; jejich části a součásti“ a kapitolu 85 „Elektrické stroje, přístroje a zařízení a jejich části a součásti; přístroje pro záznam a reprodukci zvuku, přístroje pro záznam a reprodukci televizního obrazu a zvuku, části, součásti a příslušenství k těmto přístrojům“.

5. Kapitole 84 předcházejí následující „Poznámky“: „[…] 5. […] B. Zařízení pro automatizované zpracování dat může být ve formě systémů sestávajících z různého počtu oddělených jednotek. S výhradou níže uvedené části E může být jednotka považována za část celého systému, jestliže splňuje všechny následující podmínky: a) její základní [výhradní] nebo hlavní použití je v systému automatizovaného zpracování dat; b) je možné ji k centrální zpracovatelské jednotce připojit, a to buď přímo nebo prostřednictvím jedné nebo více dalších jednotek; c) je schopná přijímat nebo předávat data v takové formě [kódy nebo signály], kterou může používat celý systém. C. Samostatně projednávané jednotky k zařízením pro automatizované zpracování dat se zařazují do čísla 8471. D. Tiskárny, klávesnice, vstupní souřadnicová zařízení, disketové a diskové paměťové jednotky, které splňují ustanovení výše uvedeného odst. B písm. b) a odst. B písm. c), se vždy zařazují jako jednotky do čísla 8471. E. Stroje vykonávající speciální funkce, jiné než zpracovávající data a spojené nebo pracující ve spojení se zařízením pro automatizované zpracování dat, se zařazují do čísla odpovídajícího jejich speciální funkci nebo, v případě že takové číslo neexistuje, do jiného čísla. […].“

6. Kapitola 84 KN 2004 obsahuje zejména následující položky: „8471Zařízení pro automatizované zpracování dat a jejich jednotky; magnetické nebo optické snímače, zařízení pro přepis dat v kódované formě na paměťová média a zařízení pro zpracování těchto dat, jinde neuvedená ani nezahrnutá. […] 847160 – Vstupní nebo výstupní jednotky, též obsahující pod společným krytem paměťové jednotky: […] 84716090 – – ostatní.“

7. Následující položky jsou uvedeny naopak v kapitole 85 KN 2004: „8528Televizní přijímače, též s vestavěnými rozhlasovými přijímači nebo s přístroji pro záznam nebo reprodukci zvuku nebo obrazu; videomonitory a videoprojektory: […] — Videomonitory: 852821 – – barevné – – – s [CRT] obrazovkou […] 85282190 – – – ostatní.“

B – Vysvětlivky k harmonizovanému systému

8. Harmonizovaný systém, vypracovaný v rámci Světové celní organizace, představuje výchozí bod pro sestavování kombinované nomenklatury ( 3 ). Harmonizovaný systém je doplněn vysvětlivkami. Konkrétně v rámci vysvětlivek týkajících se položky 84.71 a použitelných v době skutečností rozhodných z hlediska původního řízení se bylo možné dočíst následující: „Mezi součástmi [systému zpracování dat] je třeba uvést zobrazovací jednotky zařízení pro automatizované zpracování dat, které graficky prezentují zpracovávaná data. Tyto jednotky se v několika ohledech odlišují od videomonitorů a televizních přijímačů položky č. 8528, zejména pak v těchto: 1) Zobrazovací jednotky zařízení pro automatizované zpracování dat jsou schopny přijímat pouze signál z centrální zpracovatelské jednotky zařízení pro automatizované zpracování dat a nejsou proto schopny reprodukovat barevný obraz z kompozitního videosignálu, jehož vlny mají tvar odpovídající některé z vysílacích norem (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC nebo jiné). Za tímto účelem jsou vybaveny připojeními typickými pro systémy zpracování dat (například rozhraním RS 232C, konektory DIN nebo SUB D) a nejsou vybaveny zvukovým okruhem. […] 2. Tyto zobrazovací jednotky se vyznačují slabým magnetickým zářením. Rozteč pixelů obrazovek využívaných ve výpočetní technice, jimiž jsou vybaveny, začíná na 0,41 mm u středního rozlišení a snižuje se se současným zvyšováním rozlišení. 3. Aby bylo možné zobrazovat obraz malých rozměrů, ale s vysokým rozlišením, jsou v zobrazovacích jednotkách této položky obrazové body (pixely) menší a konvergence silnější, než ve videomonitorech a televizních přijímačích položky č. 8528. […] ( 4 ).“

C – Vysvětlivky KN 2004

9. Vysvětlivky KN použitelné v době rozhodné z hlediska skutečností, které byly vypracovány Komisí ( 5 ), stanovují ohledně položky 84716090 následující: „Do této podpoložky patří zejména zobrazovací jednotky, které mohou být použity pouze jako výstupní jednotky pro zařízení pro automatizované zpracování dat. Tyto jednotky nesmí reprodukovat obraz z kódovaného (kompozitní video) signálu.“

D – Nařízení č. 754/2004

10. Nařízení Komise (ES) č. 754/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury ( 6 ) zařadilo do podpoložky 82582190 dva výrobky s následujícím popisem: „1. Barevná plazmová obrazovka s úhlopříčkou 106 cm [celkové rozměry 104 (šířka) × 64,8 (výška) × 9,5 (hloubka) cm] s konfigurací obrazového bodu 852 × 480. Zařízení má tato rozhraní: — RGB konektor, — DVI konektor [digitální vizuální rozhraní], — kontrolní konektor. RGB umožňuje zařízení zobrazovat data přímo z přístroje automatizovaného zpracování dat. DVI konektor umožňuje zařízení zobrazovat signály z přístroje automatizovaného zpracování dat nebo jiného zdroje, například DVD přehrávače nebo video herního přehrávače pomocí tuneru. 2. Barevná plazmová obrazovka s úhlopříčkou 106 cm [celkové rozměry 103 (šířka) × 63,6 (výška) × 9,5 (hloubka) cm] s konfigurací obrazového bodu 1024 × 1024 a oddělitelnými reproduktory. Zařízení má tato rozhraní: — DVI konektor (digitální vizuální rozhraní), — kontrolní konektor. DVI konektor umožňuje zařízení zobrazovat signály z přístroje automatizovaného zpracování dat nebo jiného zdroje, například DVD přehrávače nebo video herního přehrávače pomocí tuneru.“

11. Uvedené odůvodnění výše uvedeného zařazení, které je pro oba dotčené výrobky totožné, zní následovně: „Zařazení se zakládá na obecných pravidlech 1 a 6 pro výklad kombinované nomenklatury a na znění kódů KN 8528, 852821 a 85282190. Zařazení výrobku do podpoložky 847160 je vyloučeno, protože monitor není monitorem výhradně nebo hlavně užívaným v systému automatizovaného zpracování dat [viz poznámka 5 ke kapitole 84]. Podobně nelze výrobek zařadit do položky 8531, protože jeho funkcí není zajištění vizuálního signálu pro účely signalizace [viz vysvětlivky HS k položce 8531, bod D].“

III – Věc v původním řízení a předběžné otázky

12. Kamino dovezla v srpnu roku 2004 zásilku barevných obrazovek typu BenQ FP231W s následujícími vlastnostmi: úhlopříčka obrazovky 23 palců (58,42 cm), nejvyšší rozlišení 1920 x 1200 pixelů, poměr stran obrazovky 16:10, jas 250 cd/m2, kontrast 500:1, 16,7 milionu barev, velikost obrazového bodu: 0,258 mm. Obrazovky jsou vybaveny vstupy D-Sub (VGA), DVI-D, USB, S-Video a kompozitní video, jakož i audio výstupem ( 7 ).

13. Nizozemské celní orgány měly za to, že dotčené obrazovky mají být zařazeny pod položku 85282190 KN 2004. Kamino se naopak domnívá, že dotčený výrobek musí být zařazen v rámci položky 8471 KN 2004.

14. Předkládající soud, kterému byl spor předložen v posledním stupni, se domníval, že je v tomto ohledu nezbytné předložit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1. Musí být poznámka 5 ke kapitole 84 KN ve znění přílohy I nařízení Komise [ES] č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003 vykládána v tom smyslu, že je vyloučeno zařazení barevného monitoru, který může reprodukovat jak signály ze zařízení pro automatizované zpracování dat ve smyslu položky 8471 KN, tak i signály z jiných zdrojů, pod položku 8471 KN? 2. Pokud není zařazení barevného monitoru popsaného v první otázce pod položku 8471 KN vyloučeno: Na základě jakých okolností je třeba určit, zda je monitor jednotkou, která je výhradně či převážně používána v systémech automatického zpracování dat? 3. Vztahuje se rozsah působnosti nařízení Komise [ES] č. 754/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury i na sporný monitor, a pokud ano, je toto nařízení s ohledem na odpovědi na první dvě otázky platné?“

IV – K první předběžné otázce

15. Svojí první předběžnou otázkou se předkládající soud táže, zda poznámka 5 kapitoly 84 KN 2004 musí vést k vyloučení zařazení barevného monitoru, který může reprodukovat mimo signály z počítače i signály z jiných zdrojů, pod položku 8471 v rámci kapitoly 84. Jakkoliv to předkládající soud ve své otázce výslovně neuvádí, je zejména na základě odůvodnění předkládacího rozhodnutí jasné, že odkaz musí být konkrétněji chápán jako týkající se poznámky 5 B.

A – Argumenty účastníků řízení

16. Kamino tvrdí, že obecně neexistují a nikdy neexistovaly obrazovky schopné fungovat výhradně při připojení k počítači, jelikož při použití vhodných kabelů umožňuje jakákoliv obrazovka zobrazovat obraz přicházející z různých zdrojů ( 8 ).

17. Proto by teze Komise a nizozemských celních orgánů, podle které možnost připojení obrazovky k jinému přístroji nežli počítači zapříčiní, že obrazovku není možné zařadit pod položku 8471, vedla k vyloučení všech obrazovek z této celní položky, což by byl absurdní výsledek.

18. A dále, zařazení dotčených obrazovek pod položku 8471 není vyloučeno ani na základě poznámky 5 E kapitoly 84, jelikož tyto obrazovky nemají jinou specifickou funkci, nežli zpracování dat ( 9 ).

19. Poznámka 5 B kapitoly 84 zase nevyžaduje, aby pro zařazení mezi zařízení pro zpracování dat byly jednotlivé jednotky počítače určeny výhradně k používání při zpracování dat. Vzhledem k tomu, že dotčené pravidlo vyžaduje, aby „základní [výhradní] nebo hlavní použití [jednotek bylo] v systému automatizovaného zpracování dat“, totiž možnost jejich použití mimo rámec systémů pro zpracování dat není v zásadě neslučitelná se zařazením do kapitoly 84 ( 10 ).

20. Komise ostatně při jiné příležitosti výslovně připustila, že je možné pod položku 8471 zařadit určité obrazovky, které jsou teoreticky schopny reprodukovat zvukové a obrazové signály nepocházející z počítače. K tomu došlo zejména v rámci nařízení o zařazení č. 2171/2005 ( 11 ).

21. Poznámka 5 kapitoly 84 KN 2004 tedy nevylučuje zařazení barevného monitoru, který může zobrazovat jak signály z počítače, tak i signály z jiných zdrojů, pod položku 8471.

22. Nizozemská vláda tvrdí, že obecně nemůže být monitor, který může reprodukovat jak obraz přicházející z počítače, tak i obraz přicházející z jiných zdrojů, například DVD přehrávače nebo herní konzoly, zařazen pod položku 8471, ale musí naopak spadat pod položku 8528 KN 2004 ( 12 ).

23. Na druhé straně, takový monitor, jaký je dotčen v projednávané věci, který je vybaven vstupy D-sub, DVI-D, USB a kompozitní video, jakož i audio výstupem, nemůže spadat pod položku 8471, jelikož se nelze domnívat, že může být používán výhradně či převážně v systémech automatického zpracování dat ( 13 ).

24. Komise se zase zaobírá především vlastnostmi dotčených monitorů, přičemž vylučuje, že by mohly být považovány za monitory, jejichž „základní [výhradní] nebo hlavní použití je v systému automatizovaného zpracování dat“, jelikož jsou vzhledem ke svým technickým charakteristikám vhodné i k odlišným použitím ( 14 ).

25. Zařazení dotčených monitorů do kapitoly 84 KN 2004 je krom toho vyloučeno rovněž ve smyslu poznámky 5 E této kapitoly, jelikož tyto monitory vykonávají rovněž „speciální funkce, jiné než zpracovávající data“ ( 15 ).

26. Obecněji se Komise domnívá, že možnost reprodukovat signály pocházející rovněž z jiného zdroje nežli počítače vylučuje zařazení monitoru pod položku 8471 KN 2004 ( 16 ).

B – Posouzení

1. Úvodní poznámky

27. Při posuzování první předběžné otázky věnovala jak nizozemská vláda, tak i Komise zevrubné úvahy zvláštním charakteristikám dotčených monitorů, na jejichž základě tvrdí, že nemají vlastnosti nezbytné k tomu, aby mohly být zařazeny pod položku 8471 KN 2004.

28. Je třeba nicméně podotknout, že ve své první otázce předkládající soud Soudní dvůr nežádá, aby označil tarifní položku, do které by měly být dotčené výrobky zařazeny. Tato otázka se naopak týká obecněji způsobu výkladu poznámky 5 kapitoly 84 KN 2004.

29. Při posuzování této otázky se tedy nebudu zabývat argumenty uplatňovanými účastníky řízení, pokud jde o zvláštnosti dotčených výrobků, a omezím se na výklad výše uvedené poznámky 5. Argumenty účastníků řízení týkající se zvláštních vlastností výrobků, o jejichž zařazení má být rozhodnuto, budou moci být každopádně zohledněny v rámci diskuze o druhé předběžné otázce, přestože ani v této otázce, jak uvidíme, nežádá vnitrostátní soud, aby Soudní dvůr rozhodl o konkrétních podmínkách zařazení výrobků, ale pouze aby opět poskytl určité obecné informace.

2. K meritu otázky

30. Stanovisko obhajované v projednávané věci nizozemskou vládou a Komisí, zjevně za účelem vyřešení sporu pouhou odpovědí na první otázku, spočívá v tvrzení, že již pouhá schopnost monitoru reprodukovat signály z jiných zdrojů než z počítače znamená, že je nutno vyloučit jeho zařazení v rámci kapitoly 84 KN 2004 ( 17 ).

31. Nezdá se mi nicméně, že by tato teze měla být přijata.

32. Doslovné znění poznámky 5 B kapitoly 84 KN 2004 je totiž jasné: k tomu, aby mohla být jednotka (a tedy rovněž monitor) považována za nedílnou součást systému automatizovaného zpracování dat, a být tak zařazena v rámci kapitoly 84, není požadováno, aby byla teoreticky vhodná pouze k použití jako součást takového systému. Vyžadováno totiž je, aby „základní [výhradní] nebo hlavní použití [této jednotky bylo] v systému automatizovaného zpracování dat“ (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska).

33. Výklad nabízený nizozemskou vládou a Komisí by znamenal odstranit ze znění tohoto ustanovení vsuvku „nebo hlavní“ a není tedy přijatelný. Jednotka určená „hlavně“, i když ne výhradně, k připojení k počítači tedy může být zařazena rovněž jako výpočetní zařízení.

34. Myšlenka představující základ teze zastávané nizozemskou vládou a Komisí je podle vší pravděpodobnosti spjata s praktickými obtížemi při určení specifického dosahu přídavného jména „hlavní“, zejména ve světle judikatury Soudního dvora, která pro účely celního zařazení jasně upřednostňuje konkrétní a objektivně posouditelné vlastnosti výrobků ( 18 ).

35. Nicméně, případné problémy spojené s praktickým použitím výše uvedeného ustanovení nemohou vést k opomíjení jeho základu. Řešení těchto problémů je na řadě až v pozdější fázi a může být posouzeno v rámci přezkumu druhé předběžné otázky, v závislosti na mezích, ve kterých má Soudní dvůr v projednávaném případě rozhodovat.

3. K případné relevantnosti poznámky 5 E kapitoly 84

36. Komise tvrdí, že zařazení dotčených monitorů v rámci kapitoly 84 KN 2004 je rovněž vyloučeno na základě poznámky 5 E téže kapitoly. Domnívám se, že tento argument zasluhuje pouze zběžného posouzení.

37. Nejprve bych chtěl v tomto ohledu upozornit, že předkládající soud Soudní dvůr nežádá, aby posuzoval použitelnost dotčeného ustanovení v projednávaném případě.

38. V každém případě se domnívám, že výše uvedená poznámka 5 E může vyloučit zařazení přístroje do kapitoly 84 KN 2004 pouze tehdy, je-li „speciální funkce, jin[á] než zpracovávající data“ jedinou funkcí zajišťovanou dotčeným přístrojem. V opačném případě by mohlo dojít k zařazení některých výrobků na základě funkce, která je pro ně zcela druhotná, ne-li bez jakékoliv relevance ( 19 ).

39. Nezdá se mi tedy, že by mohla být v projednávaném případě poznámka 5 E uplatněna. Jednak již totiž Soudní dvůr potvrdil, že funkce monitoru spočívající v reprodukci obrazu přicházejícího z počítače nemůže představovat „speciální funkci“ ve výše uvedeném smyslu ( 20 ). A dále, i když je mezi účastníky řízení spor ohledně použití, k jakému mohou být dotčené monitory určeny, žádný z nich netvrdí, že použití zcela nesouvisející se zpracováním dat (nebo, jinými slovy, použití „jiné, než výpočetní“) je jediné možné.

4. K vysvětlivkám harmonizovaného systému a KN 2004

40. Zbývá ověřit, zda musí být v projednávaném případě zařazení dotčených monitorů v rámci kapitoly 84 KN 2004 vyloučeno na základě vysvětlivek harmonizovaného systému a KN.

a) K vysvětlivce položky 84.71 hrmonizovaného systému

41. Nejprve je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury nejsou vysvětlivky, jakkoliv jsou důležité, v žádném případě právně závazné a nemohou být v rozporu s obsahem harmonizovaného systému a KN ( 21 ).

42. Pokud jde o vysvětlivku položky 84.71 armonizovaného systému, upozorňuji, že jelikož byla přijata více než dva roky před tím, než nastaly skutkové okolnosti věci v původním řízení (v rámci výpočetních technologií dostatečně dlouhá doba pro významnou obměnu nabídky výrobků uváděných na trh), mohla by být vykládána rovněž v tom smyslu, že neuvádí všechny monitory spadající do položky 84.71, ale pouze jednu jejich část. Samotný začátek poznámky, podle kterého je třeba „mezi součástmi“ systému zpracování dat „uvést zobrazovací jednotky zařízení pro automatizované zpracování dat“, hovoří v tomto smyslu. V takovém případě by mohly existovat zobrazovací jednotky, které ačkoliv nemohou být definovány jako „zobrazovací jednotky zařízení pro automatizované zpracování dat“, by nicméně mohly být zařazeny pod položku 84.71.

43. Pokud bychom nicméně připustili, že dotčená vysvětlivka má ve skutečnosti provádět taxativní výčet monitorů, které mají spadat pod položku 84.71, je třeba zdůraznit následující. Takto vykládaná vysvětlivka vychází z myšlenky, kterou jsem již kvalifikoval jako chybnou, že pod položku 84.71 ze zařadit pouze monitory, které lze připojit výhradně k počítačům. Jinými slovy, vysvětlivka se vůbec nezaobírá možností, která je naopak jasně stanovena ve znění harmonizovaného systému, existence monitoru, který je možné zařadit pod položku 84.71 který může být používán, i když by se nejednalo o jeho hlavní použití, pro jiné, než „výpočetní“ účely ( 22 ). Byla-li by poznámka vykládána tímto způsobem, nemohla by být tedy použita, jelikož by byla neslučitelná se samotným zněním harmonizovaného systému.

44. Dále bych chtěl podotknout, že co se týče ostatních technických parametrů, které dotčená vysvětlivka zmiňuje u monitorů položky 84.71, dotčený výrobek jim v projednávaném případě plně odpovídá.

b) K vysvětlivce týkající se položky 84716090 KN

45. Vysvětlivka použitelná na položku 84716090 KN 2004 rovněž neumožňuje vyloučit zařazení dotčených monitorů do této položky.

46. Tato vysvětlivka má totiž povahu příkladu, nikoliv taxativního výčtu. Jinými slovy označuje specifickou skupinu výrobků, které do dotčené položky spadají, ale nevylučuje přitom, že další výrobky, odlišné od takto označených výrobků, mohou být do této položky rovněž zařazeny. To téměř jednoznačně vyplývá z formulace samotné poznámky ( 23 ).

5. K roli Dohody WTO o obchodu s výrobky informačních technologií

47. Připomínky, které jsem přednesl do tohoto okamžiku, nacházejí další potvrzení ve světle Dohody WTO o obchodu s výrobky informačních technologií.

48. Nelze konec konců zapomínat, že jádro problému zařazení dotčených výrobků spočívá ve skutečnosti, že v závislosti na položce KN, do které jsou zařazeny, mohou tyto výrobky podléhat, či nepodléhat dovoznímu clu.

49. Výrobky výpočetní techniky zejména obecně nepodléhají clu na základě dohody uzavřené v tomto smyslu v rámci Světové obchodní organizace (WTO), která vyplývá z ministerské deklarace ze dne 13. prosince 1996 o obchodu s výrobky informačních technologií. Tato dohoda byla přijata Radou rozhodnutím 97/359/ES ze dne 24. března 1997 o odstranění cel pro produkty informačních technologií ( 24 ).

50. Komise a některé členské státy mají obecně snahu vykládat dotčenou dohodu restriktivně, maximálním omezováním rozsahu výrobků, u kterých tato dohoda zaručuje osvobození od cla.

51. Nicméně, přestože je přímé uplatňování dohod WTO v právu Společenství velmi problematické ( 25 ), domnívám se, že na základě povinnosti konformního výkladu ( 26 ) musí být při výkladu KN řádně zohledněno jasné upřednostnění volného pohybu výrobků výpočetní techniky nezatíženého clem, obsažené v této dohodě ( 27 ).

6. Dobrovolné jednostranné přerušení výběru cla u některých druhů monitorů

52. Obtížnost jednoznačného zařazení monitorů na bázi tekutých krystalů byla uznána samotným zákonodárcem Společenství. Od roku 2005 jsou totiž všechny monitory na bázi tekutých krystalů s úhlopříčkou nepřesahující 48,5 cm (přibližně 19 palců) a mající poměr stran obrazovky 4:3 nebo 5:4 osvobozeny od cla ( 28 ). Tato jednostranná volba byla přijata z důvodu praktických obtíží při stanovování hlavního určení dotčených výrobků, jakož i na základě konstatování, že „obchodní údaje ukazují, že v současnosti monitory využívající technologie tekutých krystalů s promítacím zařízením s úhlopříčkou nejvýše 48,5 cm a s poměrem šířka/výška 4:3 nebo 5:4 se používají zejména jako výstupní jednotky zařízení automatizovaného zpracování dat“ ( 29 ).

53. Toto dobrovolné přerušení výběru cla nebylo ještě v době rozhodné z hlediska skutečností v původním řízení v platnosti a technické parametry monitorů dotčených v projednávaném případě každopádně neodpovídají parametrům výrobků, kterých se toto přerušení týká (mají totiž mírně větší rozměry a odlišný poměr stran obrazovky).

54. Chtěl bych nicméně zdůraznit, že nařízení č. 493/2005 jasně ukazuje, že je nemožné provést jednoduché zařazení monitorů a rovněž hlavně to, že je nutné smířit se s tím, že některé obrazovky, případně schopné reprodukovat signál pocházející z jiných zdrojů, než jsou počítače, mohou být nicméně ve skutečnosti používány hlavně v oblasti výpočetní techniky.

7. Závěr ohledně první otázky

55. Závěrem se domnívám, že je třeba vyřešit první předběžnou otázku prohlášením, že poznámka 5 kapitoly 84 KN 2004 musí být vykládána v tom smyslu, že barevný monitor, který může reprodukovat jak signály ze zařízení pro automatizované zpracování dat, tak i signály z jiných zdrojů, není pouze z tohoto důvodu vyloučen ze zařazení pod položku 8471 KN 2004.

V – Ke druhé předběžné otázce

56. Ve své druhé předběžné otázce se předkládající soud táže, na základě jakých okolností, není-li zařazení dotčeného barevného monitoru pod položku 8471 KN 2004 vyloučeno, je možné určit, zda tento monitor splňuje podmínky uvedené v poznámce 5 B k tomu, aby mohl být zařazen mezi výrobky výpočetní techniky.

A – Argumenty účastníků řízení

57. Kamino tvrdí, že pro určení, zda je monitor výhradně, či převážně používán v systémech automatického zpracování dat, je nezbytné posuzovat použití, ke kterému je výrobek výhradně, či převážně určen.

58. V projednávaném případě umožňují různé objektivní faktory mít za to, že dotčené monitory musejí být zařazeny v rámci kapitoly 84 KN 2004. Jedná se zejména o rozměr obrazového bodu („dot pitch“), rozlišení, poměr stran obrazovky 16:10, přítomnost připojení VGA a DVI, absenci dálkového ovládače, připojení SCART, TV tuneru a přepínače kanálů ( 30 ).

59. Jak nizozemská vláda, tak Komise se zase naopak domnívají, že s ohledem na odpověď na první otázku, kterou navrhují, není nezbytné na druhou otázku odpovídat.

60. Navzdory tomuto postoji tito účastníci řízení na druhé straně uvedli určité úvahy v rámci přezkumu první otázky, které logicky souvisejí spíše s druhou otázkou.

61. Nizozemská vláda zejména upozorňuje, že podle jejího názoru nemůže být monitor mající specifické charakteristiky monitorů, které nás zajímají, považován za monitor používaný výhradně, či převážně v systémech automatického zpracování dat, a to zejména s ohledem na možnosti připojení, kterými je tento přístroj vybaven (D-sub, DVI-D, USB, S-Video, kompozitní video, audio výstup) ( 31 ).

62. Podle nizozemské vlády, která se vyslovila v tomto smyslu při odpovědích na otázky položené Soudním dvorem, je pro zařazení monitoru pod položku 84.71 nutné, aby možnost jeho použití mimo rámec výpočetní techniky byla „čistě teoretická“.

63. Komise zase zdůraznila, že věta „její základní [výhradní] nebo hlavní použití je v systému automatizovaného zpracování dat“ obsažená v poznámce 5 B kapitoly 84 KN 2004 musí být posuzována tak, že odkazuje nikoliv na způsob použití přístroje, ale na funkce, které zajišťuje ( 32 ). Mimoto, technické parametry dotčeného monitoru a zejména jeho rozměry, rozlišení a jas se velmi dobře hodí k použití mimo rámec výpočetní techniky, což vylučuje splnění podmínky uvedené pod písmenem a) výše uvedené poznámky 5 B ( 33 ).

B – Posouzení

64. Touto otázkou, která je pravděpodobně ze všech tří vznesených otázek nejproblematičtější, předkládající soud Soudní dvůr žádá, aby mu poskytl obecné informace ohledně způsobu výkladu kombinované nomenklatury. Zejména má Soudní dvůr uvést, jaký je přesný smysl ustanovení uvedeného pod písmenem a) poznámky 5 B kapitoly 84 KN 2004 a konkrétněji, jaké poznatky je třeba zohledňovat při určování, zda výrobek podmínky stanovené tímto ustanovením splňuje, či nikoliv.

65. Jelikož není po Soudním dvoru žádáno, aby označil přesnou položku kombinované nomenklatury, do které mají být dotčené monitory zařazeny, zůstává toto specifické rozhodnutí v pravomoci předkládajícího soudu, který bude muset rozhodnout na základě informací poskytnutých Soudním dvorem.

66. Ústředním problémem této otázky je definovat přídavné jméno „hlavní“ ( 34 ). Zatímco totiž předcházející přídavné jméno „základní [výhradní]“ nevyvolává zvláštní výkladové pochybnosti, smysl výrazu „hlavní“ je daleko méně jednoznačný.

67. Vzhledem k tomu, že je zcela jasné, že není možné poskytnout výklad tohoto přídavného jména matematicky/v procentech (například uvedením procentního poměru použití ve spojení s počítačem rovného 80 % celkového použití), navrhuji Soudnímu dvoru, aby pojem „hlavní použití“ vykládal jako rovnocenný pojmu „obvyklé použití“.

68. Zdá se mi totiž, že pojem „obvyklé použití“ může být na konkrétní případy uplatněn s menším nebezpečím nejednoznačnosti.

69. Domnívám se ostatně, že pojem „hlavní“, obsažený v tomto ustanovení, neodkazuje na rozložení doby používání výrobku, ale spíše na jeho nejčastější použití. Jinými slovy je třeba určit nikoliv procentní podíl každého jednotlivého použití výrobku v různých kontextech, ale jednoduše „typické“ nebo „obvyklé“ použití samotného výrobku.

70. V konkrétním případě tedy bude nezbytné, aby soud provádějící výklad ověřil u posuzovaného výrobku případ od případu použití, u kterého je třeba mít za to, že je k němu pravděpodobně určen.

71. Krom toho, i při výkladu, který jsem nabídl, a tedy při posuzování obvyklého použití dotčeného výrobku, je nicméně třeba stanovit prvky konkrétně použitelné pro účely tohoto posouzení.

72. Dle mého názoru není žádných pochyb o tom, že základním prvkem, který je třeba za tímto účelem zohlednit, jsou technické parametry výrobku. V případě dotčených monitorů se bude nepochybně jednat o parametry jako je rozlišení, formát (poměr mezi výškou a šířkou obrazovky), možnosti připojení ( 35 ), možnost nastavení výšky a náklonu obrazovky, specifické ergonomické vlastnosti určené k usnadnění přiblížení pracovní plochy atd., které bude muset předkládající soud analyzovat pro účely stanovení, zda obvyklé použití výrobku spadá do rámce systému automatizovaného zpracování dat, či nikoliv.

73. Možnost využití obchodního určení výrobku nebo, jinými slovy, jeho cílové skupiny pro určení jeho obvyklého použití je problematičtější. Podle mého názoru musí být tato možnost vyloučena.

74. Je totiž nepochybné, že přiznáním významu takovým prvkům, jako je deklarované použití výrobku uvedené na obale nebo v reklamních materiálech, se zvyšuje nebezpečí zneužívání. Případy výrobků, které jsou například pro obcházení zákazu prodeje nebo vyloučení odpovědnosti výrobce klamavě prezentovány jako mající určení jiné, nežli je jejich skutečné určení, nejsou v jednotlivých oblastech rozhodně ojedinělé, a to navzdory tomu, že dotčená veřejnost ve skutečnosti dokonale zná jejich skutečné určení.

75. Stanovisko, které jsem právě vyložil, se mi zdá být ostatně v souladu s judikaturou Soudního dvora, která, ačkoliv v zásadě připustila možnost zohlednění určení výrobku pro účely jeho celního zařazení, nicméně zdůraznila, že toto určení musí vyplývat ze specifických objektivních prvků ( 36 ).

76. Argument, který připomněla zejména Komise na jednání, podle kterého nemá použití, ke kterému je výrobek určen, na jeho zařazení žádný vliv, není podle mého názoru opodstatněný. Je totiž třeba jednak podotknout, že o „použití“ výrobku hovoří samotná poznámka 5 B (když hovoří o výrobcích, jejichž „základní [výhradní] nebo hlavní použití je v systému automatizovaného zpracování dat“; kurziva provedena autorem tohoto stanoviska). Na druhé straně je třeba zdůraznit, že v projednávaném případě hovořím o použití výrobku, ke kterému je výrobek předurčen na základě svých objektivních vlastností. Jedná se tedy rovněž o objektivní prvek, a nikoliv o subjektivní proměnnou, případně svázanou se způsobem uvádění samotného výrobku na trh.

77. V důsledku toho Soudnímu dvoru navrhuji, aby na druhou předběžnou otázku odpověděl, že k tomu, aby bylo možné tvrdit, že se jedná o výrobek, jehož „základní [výhradní] nebo hlavní použití je v systému automatizovaného zpracování dat“ ve smyslu písmena a) poznámky 5 B kapitoly 84 KN 2004, je nezbytné ověřit, zda k obvyklému použití samotného výrobku dochází v rámci systému automatizovaného zpracování dat. Pro tento účel je třeba v rámci posouzení případ od případu zohlednit veškeré objektivní charakteristiky dotčeného výrobku.

VI – Ke třetí předběžné otázce

78. Položením své třetí a poslední předběžné otázky se předkládající soud táže, zda dotčené monitory spadají do rozsahu působnosti nařízení č. 754/2004. V případě kladné odpovědi se tento soud rovněž ptá, zda je toto nařízení platné.

A – Argumenty účastníků řízení

79. Kamino zaměnila pořadí problémů předložených předkládajícím soudem a především tvrdí, že nařízení č. 754/2004 je protiprávní, jelikož tím, že uvádí jasný záměr Komise zabránit v každém případě tomu, aby byl pod položku 84.71 KN zařazen jakýkoliv monitor, který může reprodukovat obrazový signál z jiných zdrojů, než jsou počítače, je neslučitelné se samotnou KN a obecněji s harmonizovaným systémem a povinnostmi, které na sebe Společenství vzalo jako smluvní strana uvedeného systému ( 37 ).

80. I když by bylo toto nařízení platné, není podle této společnosti každopádně v projednávaném případě použitelné, jelikož se týká výrobků zcela jiného druhu, než které jsou posuzovány v projednávaném případě ( 38 ).

81. Nizozemská vláda se naopak domnívá, že dotčené nařízení je platné a že se na dotčené monitory může uplatnit přímo nebo, případně, obdobně ( 39 ).

82. Podle Komise není naopak ve světle odpovědi na první otázku nezbytné posuzovat otázku třetí.

B – Posouzení

83. Domnívám se, že nařízení Komise č. 754/2004 nelze na dotčené monitory použít z následujících důvodů.

84. Především je třeba vyloučit přímé použití samotného nařízení, vzhledem ke značným technickým rozdílům mezi dotčenými monitory a obrazovkami, jejichž zařazení nařízení provádí.

85. Nařízení č. 754/2004 totiž pro účely jejich celního zařazení zohlednilo dvě plazmové obrazovky s úhlopříčkou 106 cm (což je přibližně 42 palců) a rozlišením 852 x 480 a 1024 x 1024 pixelů.

86. Samotné tyto dva prvky jasně ukazují, že se jedná o zcela odlišné výrobky, než které jsou předmětem tohoto řízení. Je totiž třeba připomenout, že monitory dotčené v projednávaném případě mají při značně menších rozměrech (23 palců, to znamená 58,42 cm) o mnoho vyšší rozlišení (1920 x 1200 pixelů). Tento poznatek je ostatně v souladu s odlišnou technologií srovnávaných výrobků. Zatímco jsou totiž obrazovky na bázi tekutých krystalů vhodné k různému použití v závislosti na svých technických parametrech, plazmové obrazovky jsou, při svém relativně nízkém rozlišení v porovnání ke svým rozměrům, typicky používány k reprodukování televizního signálu, filmů a prezentací.

87. Dále nelze přijmout argument nizozemské vlády, uvedený zejména v bodě 41 jejího vyjádření, podle kterého nepředstavuje plazmová technologie, která je charakteristická pro monitory, jichž se týká nařízení č. 754/2004, rozhodující prvek a nebrání použití samotného nařízení na monitory dotčené v projednávané věci. Domnívám se totiž, že tomu brání objektivní zohlednění rozdílů mezi plazmovou technologií a technologií LCD, jakož i skutečnost, která byla na jednání rovněž uznána samotnou nizozemskou vládou, že plazmové obrazovky nejsou obecně používány jako výstupní jednotky zařízení na zpracování dat. Jinými slovy, dotčené výrobky nejsou zastupitelné.

88. Zbývá ověřit, zda, jak tvrdí nizozemská vláda v témže bodě 41 svého vyjádření, je nařízení č. 754/2004 na monitory posuzované v projednávaném případě případně použitelné nikoliv přímo, ale obdobně.

89. Domnívám se nicméně, že i v tomto případě je třeba odpovědět záporně.

90. I když totiž Soudní dvůr obecně připustil možnost použít obdobně nařízení o zařazení, upřesnil při tom, že k tomu může dojít u výrobků „rovnocenných“ výrobkům uvedeným v samotném nařízení, jelikož tím „je podpořen soudržný výklad KN, jakož i rovné zacházení mezi subjekty“ ( 40 ). V projednávaném případě se nicméně nelze v žádném případě domnívat, jak bylo uvedeno výše, že posuzované monitory na bázi tekutých krystalů jsou rovnocenné plazmovým obrazovkám uvedeným v nařízení č. 754/2004.

91. Na třetí předběžnou otázku je tedy třeba odpovědět v tom smyslu, že dotčené monitory nespadají do rozsahu působnosti nařízení č. 754/2004. V důsledku toho neexistuje žádný poznatek, na základě kterého by bylo možné se domnívat, že je toto nařízení protiprávní.

VII – Závěry

92. S ohledem na úvahy, které jsem zde uvedl, navrhuji Soudnímu dvoru, aby na otázky položené Hoge Raad odpověděl následovně: „1. Poznámka 5 kapitoly 84 KN 2004 musí být vykládána v tom smyslu, že barevný monitor, který může reprodukovat jak signály ze zařízení pro automatizované zpracování dat, tak i signály z jiných zdrojů, není pouze z tohoto důvodu vyloučen ze zařazení pod položku 8471 KN 2004. 2. K tomu, aby bylo možné tvrdit, že se jedná o výrobek, jehož ‚základní [výhradní] nebo hlavní použití je v systému automatizovaného zpracování dat’ ve smyslu písmena a) poznámky 5 B kapitoly 84 KN 2004, je nezbytné ověřit, zda k obvyklému použití samotného výrobku dochází v rámci systému automatizovaného zpracování dat. Pro tento účel je třeba v rámci posouzení případ od případu zohlednit veškeré objektivní charakteristiky dotčeného výrobku. 3. Dotčené monitory nespadají do rozsahu působnosti nařízení Komise (ES) č. 754/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury.“

( 1 ) – Původní jazyk: italština.

( 2 ) – Nařízení Komise (ES) ze dne 11. září 2003, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 281, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382).

( 3 ) – Pokud jde o zařazení ustanovení KN do celkového kontextu a jejich vztahy s harmonizovaným systémem, viz rozsudek ze dne 12. ledna 2006, ASAD (C-311/04, Sb. rozh. s. I-609, bod 25 a v něm uvedená judikatura).

( 4 ) – Výše uvedené vysvětlivky pocházejí z února 2002. Jsou k dispozici pouze v anglickém a francouzském jazyce (překlad do češtiny je proto neoficiální).

( 5 ) – Vysvětlivky kombinované nomenklatury Evropských společenství, Úř. věst. C 256, 2002, s. 1.

( 6 ) – Úř. věst. L 118, 2004, s. 32; Zvl. vyd. 02/16, s. 93.

( 7 ) – Krom toho upozorňuji na skutečnost, že přestože se přítomnost tohoto „audio výstupu“ objevuje v předkládacím rozhodnutí a není účastníky řízení zpochybňována, z dokumentace na internetových stránkách výrobce (www.benq.com) vyplývá, že tento „audio výstup“ je zřejmě ve skutečnosti 12 V zdířkou pro napájení externích reproduktorů, které lze na monitor zavěsit, ale které jsou zapojeny, co se týče signálu, do externího zdroje zvuku. Jinými slovy se zdá, že výrobek není vybaven žádným audio okruhem.

( 8 ) – Bod 41 vyjádření společnosti Kamino.

( 9 ) – Tamtéž, bod 45.

( 10 ) – Tamtéž, bod 55.

( 11 ) – Nařízení Komise (ES) ze dne 23. prosince 2005 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury, Úř. věst. L 346, s. 7. Toto nařízení zejména zařazuje pod položku 8471 monitory na bázi tekutých krystalů (LCD) o úhlopříčce 15 palců, rozlišení 1024 x 768 pixelů a pouze s rozhraním D-sub. Zařazení bylo Komisí zdůvodněno zejména následovně: „Zamýšleným použitím monitoru je přijímání signálů z centrální zpracovatelské jednotky systému automatizovaného zpracování dat. Výrobek je také schopen reprodukovat obrazové a zvukové signály. Avšak vzhledem k jeho rozměrům a omezené schopnosti přijímat signály z jiných zdrojů, než je zařízení pro automatizované zpracování dat prostřednictvím karty bez funkcí pro zpracování videa, je jeho výhradní nebo hlavní použití v systému automatizovaného zpracování dat“.

( 12 ) – Vyjádření nizozemské vlády, bod 34.

( 13 ) – Tamtéž, bod 36.

( 14 ) – Vyjádření Komise, body 28 až 36.

( 15 ) – Tamtéž, bod 37.

( 16 ) – Tamtéž, bod 39.

( 17 ) – Jak jsem již uvedl výše, vyplývá to zejména z bodu 34 vyjádření nizozemské vlády a z bodu 39 vyjádření Komise. Dále bych chtěl podotknout, že titíž účastníci řízení nicméně rozvinuli rovněž argumenty, ve kterých, i když to jasně neuvádějí, vycházejí z myšlenky, že pouhá možnost reprodukce videosignálu nepocházejícího z počítače není dostatečná pro vyloučení zařazení do kapitoly 84, jelikož za tímto účelem by bylo nezbytné, aby tato „alternativní“ nebo „doplňková“ funkce nebyla pouze okrajová nebo teoretická (viz například bod 36 vyjádření nizozemské vlády a bod 36 vyjádření Komise). Viz v tomto ohledu pro další podrobnosti přezkum druhé předběžné otázky.

( 18 ) – Viz například rozsudky ze dne 26. září 2000, Eru Portugesa (C-42/99, Recueil, s. I-7691, bod 13); ze dne 16. září 2004, DFDS (C-396/02, Sb. rozh. s. I-8439, bod 27), a ze dne 8. prosince 2005, Possehl Erzkontor (C-445/04, Sb. rozh. s. I-10721, bod 19). Viz rovněž odstavec 75 tohoto stanoviska.

( 19 ) – Dovoluji si v projednávaném případě pro podrobnější posouzení problému odkázat na stanovisko, které jsem předložil dne 17. července 2008 ve spojených věcech C-362/07 a C 363/07, Kip Europe a další (body 50 až 69).

( 20 ) – Rozsudek ze dne 19. května 1994, Siemens Nixdorf (C-11/93, Recueil, s. I-1945, bod 16).

( 21 ) – Viz například rozsudky ze dne 19. dubna 2007, Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft (C-229/06, Sb. rozh. s. I-3251, bod 27); ze dne 18. července 2007, Olicom (C-142/06, Sb. rozh. s. I-6675, bod 31 a uvedená judikatura), a ze dne 5. června 2008, JVC France (C-312/07, Sb. rozh. s. I-4165, bod 34).

( 22 ) – Současné znění vysvětlivek harmonizovaného systému, pocházející z roku 2007, je naproti tomu otevřenější. Ve vysvětlivce k položce 8528, která dnes zahrnuje všechny monitory, totiž vidíme, že mezi monitory určenými výhradně nebo především pro připojení k počítači (které musejí být zařazeny pod položkou 8258 .41) je „třeba uvést“ monitory, které mohou být připojeny pouze k počítači. Tato vysvětlivka tedy nevylučuje, aby do této položky mohly být zařazeny i jiné monitory.

( 23 ) – V určitých jazykových zněních vysvětlivek je netaxativní povaha výše uvedené vysvětlivky zdůrazněna příslovcem. Italské znění například uvádí, že do této položky spadají „specialmente“ monitory, které mohou fungovat pouze, pokud jsou připojeny k počítači, francouzské znění využívá výrazu „notamment“ a španělské znění slova „especialemente“. Příslovce naproti tomu chybí v jiných jazykových verzích, i když z formulace věty nicméně i v těchto případech zřejmě vyplývá, že touto specifikací není vyčerpán rozsah výrobků spadajících pod položku 84716090. Zejména anglické znění upřesňuje, že „[t]his subheading includes visual display units which can only be used as output units for an automatic data-processing machine“, německé znění, že „[h]ierher gehören Datensichtgeräte, die nur als Ausgabeeinheiten von automatischen Daten-verarbeitungsmaschinen verwendet werden können“, a nizozemské znění, že „[d]eze onderverdeling omvat beeldschermeenheden die uitsluitend kunnen worden gebruikt als uitvoereenheid voor een automatische gegevensverwerkende machine“ (kurziva provedena autorem tohoto stanoviska).

( 24 ) – Úř. věst. L 155, s. 1; Zvl. vyd. 11/26, s. 3. V květnu 2008 se Spojené státy obrátily formálně na WTO za účelem zpochybnění celní praxe Společenství týkající se, mimo jiné, takových monitorů, jaké jsou dotčeny v projednávané věci. Při sepisování tohoto stanoviska mám k dispozici pouze obecné novinářské zprávy, takže není ještě možné tuto otázku přesně posoudit. Stále podle novinářských zdrojů se zdá, že po Spojených státech následovaly obdobné kroky Japonsko a Tchaj-wan.

( 25 ) – Soudní dvůr opakovaně potvrdil, že možnost používání dohod WTO jako parametru pro posuzování legality aktu Společenství podléhá velmi striktním podmínkám: viz, mimo jiné, rozsudek ze dne 30. září 2003, Biret & Cie v. Rada (C-94/02 P, Recueil, s. I-10565, body 55 a 56 a uvedená judikatura). Soudní dvůr v tomto rámci potvrdil, že k tomu, aby bylo možné provést přezkum legality aktu Společenství na základě dohody WTO, je nezbytné, aby „Společenství zamýšlelo vykonat zvláštní povinnost, kterou na sebe vzalo v rámci WTO, nebo [aby] akt Společenství výslovně odkaz[oval] na konkrétní ustanovení dohod WTO“. Žádná z těchto podmínek není zřejmě v případě KN splněna.

( 26 ) – Viz obecně, ohledně této povinnosti, rozsudky ze dne 24. listopadu 1992, Poulsen (C 286/90, Recueil, s. I-6019, bod 9); ze dne 10. září 1996, Komise v. Německo (C-61/94, Recueil, s. I-3989, bod 52), a ze dne 14. července 1998, Bettati (C-341/95, Recueil, s. I-4355, bod 20). Pokud jde specificky o dohodu TRIPS, která je součástí systému WTO a sdílí jeho charakteristiky, viz rozsudky ze dne 16. června 1998, Hermès International (C-53/96, Recueil, s. I-3603, bod 28); ze dne 14. prosince 2000, Dior a další (spojené věci C-300/98 a C-392/08, Recueil, s. I-11307, bod 47), a ze dne 16. listopadu 2004, Anheuser-Busch (C-245/02, Sb. rozh. s. I-10989, bod 55).

( 27 ) – Viz rovněž mé stanovisko přednesené ve věci Kip Europe a další, uvedené výše v poznámce pod čarou 19, body 67 až 69.

( 28 ) – Tak je tomu od nařízení Rady (ES) č. 493/2005 ze dne 16. března 2005, kterým se mění příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L 82, s. 1. Toto ustanovení bylo zachováno i v pozdějších zněních KN: ve znění platném pro rok 2008, obsaženém v nařízení Komise (ES) č. 1214/2007 ze dne 20. září 2007, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L 286, s. 46, je referenční položkou 85285990.

( 29 ) – Třetí bod odůvodnění nařízení č. 493/2005.

( 30 ) – Vyjádření společnosti Kamino, body 81 až 99.

( 31 ) – Vyjádření nizozemské vlády, bod 36.

( 32 ) – Vyjádření Komise, bod 35.

( 33 ) – Vyjádření Komise, bod 36.

( 34 ) – Jednotlivá jazyková znění poznámky 5 B se v tomto ohledu významně neodlišují: italské „sclusivamente o principalmente“ odpovídá například francouzskému „exclusivement ou principalement“, anglickému „solely or principally“, německému „ausschließlich oder hauptsächlich“, španělskému „exclusiva o principalmente“ a nizozemskému „uitsluitend of hoofzakelijk“.

( 35 ) – V tomto ohledu podotýkám, že dle mého názoru neumožňuje možnost připojení DVI, zřejmě na rozdíl od tvrzení nizozemské vlády a Komise, sama o sobě vyloučit nejčastěji „výpočetní“ použití monitoru, jelikož v posledních letech je stále větší počet počítačů, a dnes pravděpodobně již jejich většina, vybaven právě obrazovým výstupem DVI, který nahrazuje výstup VGA.

( 36 ) – Viz například rozsudky ze dne 28. března 2000, Holz Greenen (C-309/98, Recueil, s. I-1975, bod 15); ze dne 5. dubna 2001, Deutsche Nichimen (C-201/99, Recueil, s. I-2701, bod 20); ze dne 4. března 2004, Krings (C-130/02, Recueil, s. I-2121, bod 30), a Olicom, uvedený výše v poznámce pod čarou 21, bod 18. Dále podotýkám, že ve svém rozsudku ze dne 17. března 2005, Ikegami (C-467/03, Sb. rozh. s. I-2389, bod 24), Soudní dvůr nicméně uvedl, jakkoliv to bylo nadbytečné, rovněž způsob prodejní reklamy výrobku.

( 37 ) – Vyjádření společnosti Kamino, body 100 až 106.

( 38 ) – Tamtéž, bod 107.

( 39 ) – Vyjádření nizozemské vlády, body 38 až 42.

( 40 ) – Rozsudek Krings, uvedený výše v poznámce pod čarou 36, bod 35.