CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :154 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(třetí senát)
1. prosince 2010
Věc F-82/09
Mic hel Nolin
v.
E v ropská komise
„Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Odnětí bodů za zásluhy a prioritních bodů“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se M . Nolin domáhá zrušení 
rozhodnutí ředitele generálního ředitelství Komise „Personál a administrativa“ ze dne 
19. prosince 2008 o odnětí 87,5 bodů za zásluhy a prioritních bodů získaných žalobcem 
pro povýšení.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Žalobce ponese veškeré náklady řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Povýšení — Řízení — Body za zásluhy a prioritní body
(Služební řád úředníků, články 29 a 45)
2. Úředníci — Zásady — Zásada legality
(Služební řád úředníků, články 90 a 91)
3. Úředníci — Povýšení — Řízení — Body za zásluhy a prioritní body
4. Úředníci — Správní akty — Implicitní rozhodnutí — Pojem
5. Úředníci — Zásady — Ochrana legitimního očekávání — Podmínky
6. Úředníci — Povýšení — Řízení — Body za zásluhy a prioritní body
(Služební řád úředníků, články 29 a 45)
7. Právo unie — Zásady — Základní práva — Právo na ko ntradiktorní řízení
(Článek 6 odst. 2, SEU)
1. Z celkové s ystematiky o becných ustanovení použitelných pro povýšení úředníků, tak jak jsou 
vykládána v souladu se zásadou rovného zacházení vyplývá, že počet bodů za zásluhy a prioritních 
bodů, které odpovídají prahu povýšení m usí být odečten od celkového počtu bodů získaných 
úředníkem , který byl povýšen, a to buď na základě článku 29 n ebo článku 45 služebního řádu.
2 ECLI:EU:F:2010 :154SHRNU TÍ–VĚCF-82/09
NOLINv. KOMISE
I kd yž totiž uvedené články s tanoví dvě odlišná řízení o povýšení, týká s e článek 29, na rozdíl od 
článku 45, možnosti povýšení pouze incidenčně, jako jedné z možností obsazení volného m ísta bez 
bližšího upřesnění účinků takového povýšení. Za situace, kdy článek 29 služebního řádu k této otázce 
nic neuvádí, nelze mít za to, že povýšení založené na tomto ustanovení nemá tytéž právní účinky jako 
povýšení založené na článku 45 s lužebního řádu; naopak je třeba dovodit, že zákono dárce, i když 
stanovil různá řízení o povýšení, neměl v úmyslu přiznat povýšením z aloženým n a článku 29 
služebního řádu jiné právní účinky n ež povýšením na základě článku 45 služebního řádu.
(viz body 46 a 48)
2. V ka ždém r ozhodnutí správy musí být jasně a přesně stanoveno, na jakém p rávním základě bylo 
uvedené rozhodnutí přijato, přičemž tento právní základ m usí platně odůvodňovat pravomoc správy 
v této oblasti.
(viz bod 51)
3. Rozhodnutí o odnětí bodů za zásluhy a prioritních bodů úředníka je důsledkem r ozhodnutí o jeho 
povýšení. Proto m á orgán příslušný v oblasti povyšování zůstatkovou pravomoc k přijetí takového 
rozhodnutí, které pouze vyvozuje důsledky z povýšení úředníka.
(viz bod 57)
4. Implicitní rozhodnutí předpokládá, že správa obdržela žádost, na kterou neodpověděla, nebo, že 
z okolností daného případu lze vyvodit, že správa přijala rozhodnutí, které neformalizovala. Naproti 
tomu p ouhé udržování právního stavu d otčené osoby nemůže být vykládáno t ak, ž e existuje 
rozhodnutí.
(viz body 68 a 70)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: 11. května 2010 , Maxwell v. Komise, F-55/09, bod 66
5. Právo dovolávat se ochrany legitimního očekávání předpokládá s oučasné splnění tří podmínek. 
Zaprvé je třeba, aby byla zúčastněné osobě správou poskytnuta kon krétní, nepodmíněná a shodující se 
ujištění vyplývající z oprávněných a spolehlivých zdrojů. Dále musí být tato ujištění schopna vyvolat 
legitimní očekávání u toho, ko mu jsou určena. Konečně m usí být poskytnutá ujištění v souladu 
s ustanoveními služebního řádu a obecně použitelnými no rmami, nebo je alespoň třeba, aby jejich 
případná protiprávnost mohla uniknout pozornosti úředníka p ostupujícího s odpovídající řádnou pé čí, 
a to s ohledem n a informace, které má k dispozici a jeho schopnost provést nezbytná ověření.
V tomto ohledu, v případě neexistence písemného nebo ústního ujištění, pouhé plynutí času me zi 
odnětím b odů za zásluhy a prioritních bodů úředníka a jeho povýšením n epředstavuje kon krétní 
ujištění dané správou dotčené osobě, pokud pravidla pro povýšení, jejichž legalitu není uvedeným 
úředníkem z pochybňována, od správy vyžadují, aby z celkového počtu bodů získaných dotčeným 
úředníkem o dečetla počet bodů za zásluhy a prioritních bodů odpovídajících prahu povýšení.
(viz body 74 a 75)
Odkazy:
Tribunál: 6. července 1999 , Forvass v. Komise, T-203/97, Recueil FP, s. I-A-129 a II-705, bod 70; 11. července 2002 , 
Wasmeier v. Komise, T-381/00, Recueil FP, s. I-A-125 a II-677, bod 106; 5. listopadu 2002 , Donese v. Komise, 
T-205/01, Recueil FP, s. I-A-211 a II-1065 , body 54 a 55; 15. listopadu 2005 , Righini v. Komise, T-145/04, Sb. VS 
s. I-A-349 a II-1547 , bod 130
ECLI:EU:F:2010 :154 3SHRNU TÍ–VĚCF-82/09
NOLINv. KOMISE
6. Pouhá skutečnost, že úředník byl povýšen, ať už na základě článku 29 n ebo článku 45 s lužebního 
řádu, stačí k odůvodnění toho, že se počet bodů za zásluhy a prioritních bodů odpovídajících prahu 
povýšení odečte od celkového počtu bodů získaných uvedeným ú ředníkem . V důsledku t oho se 
všichni povýšení úředníci nacházejí v téže situaci, pokud jde o toto odečtení určitého počtu získaných 
bodů, bez ohledu na to, na jakém p rávním základě bylo o jejich povýšení rozhodnuto. Proto nemůže 
stejné zacházení s úředníkem p ovýšeným n a základě článku 29 s lužebního řádu a úředníkem 
povýšeným na základě článku 45 služebního řádu představovat diskriminaci.
(viz bod 88)
7. Podle práva na kon tradiktorní řízení mí každá strana sporu možnost předložit právní nebo skutkové 
argumenty, které považuje za vhodné pro podporu svých návrhových žádání, včetně případných 
námitek nepřípustnosti. Pro tvrzení, že výkon p ráva je zneužívající, je třeba prokázat, že výkon 
uvedeného práva sleduje cíl, který neodpovídá c íli sledovanému tímto právem, zejména jestliže výkon 
uvedeného práva prozrazuje úmysl škodit.
(viz bod 96)