Věc C-199/09

Schenker SIA

v.

Valsts ieņēmumu dienests

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments)

„Nařízení (EHS) č. 2454/93 – Prováděcí ustanovení k celnímu kodexu Společenství – Článek 6 odst. 2 – Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží – Pojem ,jediný typ zboží‘ “

Shrnutí rozsudku

Společný celní sazebník – Zařazení zboží – Závazná informace o sazebním zařazení zboží – Předmět – Jediný typ zboží – Pojem

(Nařízení Rady č. 2913/92; nařízení Komise č. 2454/93, čl. 6 odst. 2)

Článek 6 odst. 2 nařízení č. 2454/93, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení č. 1602/2000, je třeba vykládat v tom smyslu, že se žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží smí týkat různého zboží za podmínky, že se jedná o jediný typ zboží. Za jediný typ zboží ve smyslu uvedeného ustanovení může být považováno pouze zboží, které má podobné vlastnosti a jehož rozdíly jsou pro účely jeho sazebního zařazení zcela irelevantní.

(viz bod 24 a výrok)

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (třetího senátu)

2. prosince 2010( )

„Nařízení (EHS) č. 2454/93 – Prováděcí ustanovení k celnímu kodexu Společenství – Článek 6 odst. 2 – Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží – Pojem ,jediný typ zboží‘ “

Ve věci C‑199/09,

jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments (Lotyšsko) ze dne 30. dubna 2009, došlým Soudnímu dvoru dne 4. června 2009, v řízení

Schenker SIA

proti

Valsts ieņēmumu dienests,

SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),

ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, D. Šváby (zpravodaj), E. Juhász, G. Arestis a T. von Danwitz, soudci,

generální advokátka: J. Kokott,

vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,

s přihlédnutím k písemné části řízení,

s ohledem na vyjádření předložená:

– za Schenker SIA A. Tauriņšem, valdes loceklis,

– za Valsts ieņēmumu dienests A. Drullem, jako zmocněncem,

– za lotyšskou vládu K. Drēviņa a K. Krasovskou, jako zmocněnkyněmi,

– za Komisi Evropských společenství A. Saukou a L. Bouyon, jako zmocněnci,

s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,

vydává tento

Rozsudek

1 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 6 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1602/2000 ze dne 24. července 2000 (Úř. věst. L 188, s. 1; Zvl. vyd. 02/10, s. 51, dále jen „nařízení provádějící celní kodex“).

2 Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Schenker SIA (dále jen „Schenker“) a Valsts ieņēmumu dienests (lotyšský správce daně, dále jen „VID“), jehož předmětem je odmítnutí posledně uvedeného orgánu vydat závaznou informaci o sazebním zařazení zboží pro zboží s označením „LCD panely“ z důvodu, že byla pro několik typů zboží podána jediná žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží.

Právní rámec

3 Článek 6 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996 (Úř. věst. L 17, s. 1; Zvl. vyd. 02/08, s. 179, dále jen „celní kodex“), stanoví:

„Jestliže osoba požaduje, aby celní orgány přijaly rozhodnutí v rámci celních předpisů, musí jim poskytnout veškeré skutečnosti a doklady, které celní orgány potřebují k přijetí tohoto rozhodnutí.“

4 Článek 11 odst. 1 celního kodexu zní:

„Každá osoba může od celních orgánů požadovat informaci o používání celních předpisů.

Nevztahuje-li se žádost na skutečně zamýšlený dovoz nebo vývoz, mohou ji celní orgány zamítnout.“

5 Článek 12 celního kodexu stanoví:

„1. Celní orgány vydávají na základě písemné žádosti závazné informace o sazebním zařazení zboží nebo závazné informace o původu zboží způsobem stanoveným postupem projednávání ve výboru.

2. Závazná informace o sazebním zařazení zboží nebo závazná informace o původu zboží je závazná pro celní orgány ve vztahu k oprávněné osobě pouze pro účely sazebního zařazení zboží nebo určení původu zboží.

[…]

3. Oprávněná osoba musí prokázat, že

– pro účely sazebního zařazení zboží: zboží uvedené v celním prohlášení zcela odpovídá zboží, které je popsáno v informaci,

[…]

4. Závazná informace je platná po dobu šesti let ode dne vydání, pokud se jedná o sazební zařazení zboží, a po dobu tří let ode dne vydání, pokud se jedná o původ zboží. Odchylně od článku 8 je závazná informace zrušena, byla-li vydána na základě nesprávných nebo neúplných údajů poskytnutých žadatelem.

[…]“

6 Článek 5 nařízení provádějícího celní kodex stanoví:

„Pro účely této hlavy se rozumí:

1. závaznou informací: informace o sazebním zařazení zboží nebo informace o původu zboží závazná pro orgány všech členských států […], jestliže jsou splněny podmínky uvedené v článcích 6 a 7;

[…]“

7 Článek 6 nařízení provádějícího celní kodex stanoví:

„1. Žádost o vydání závazných informací se podává písemně příslušným celním orgánům členského státu nebo členských států, v nichž má být daná informace použita, nebo příslušným celním orgánům členského státu, v němž je žadatel usazen.

Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží se podává na tiskopise podle vzoru v příloze 1b.

2. Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží se smí týkat pouze jediného typu zboží; žádost o vydání závazné informace o původu zboží se smí týkat pouze jediného typu zboží a jednoho souboru okolností udělujících status původu.

3. A) Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží musí obsahovat tyto údaje:

a) jméno a adresu oprávněné osoby;

b) jméno a adresu žadatele, pokud není oprávněnou osobou;

c) celní nomenklaturu, do níž má být zboží zařazeno. Pokud žadatel požaduje zařazení zboží do některé z nomenklatur uvedených v čl. 20 odst. 3 písm. b) a odst. 6 písm. b) [celního] kodexu, musí v žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží tuto nomenklaturu výslovně uvést;

d) přesný popis zboží umožňující jeho ztotožnění a zařazení do celní nomenklatury;

e) složení zboží a případně zkušební metody použité k jeho stanovení, jestliže na tomto údaji závisí zařazení zboží;

f) případně jako přílohy vzorky, fotografie, plány, katalogy nebo jiné podklady, které by mohly celním orgánům pomoci ke správnému zařazení daného zboží do celní nomenklatury;

g) předpokládané zařazení;

h) souhlas s předložením překladu jakýchkoliv přiložených dokladů do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků dotyčného členského státu, pokud o něj celní orgány požádají;

i) vyznačení údajů, jež mají být považovány za důvěrné;

j) sdělení žadatele, zda podle jeho informací byla pro stejné nebo podobné zboží v rámci [Unie] vydána závazná informace o sazebním zařazení zboží nebo zda byla podána žádost o její vydání;

[...]

4. Mají-li celní orgány po obdržení žádosti za to, že žádost neobsahuje všechny údaje potřebné ke kvalifikovanému posouzení, vyzvou žadatele, aby chybějící údaje doplnil. […]

[…]“

Spor v původním řízení a předběžná otázka

8 Dne 15. února 2005 podala společnost Schenker u VID žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží týkající se LCD panelů, které podle ní měly být zařazeny do podpoložky 9013 80 20 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004 (Úř. věst. L 327, s. 1, dále jen „KN“). Pokud jde o popis dotčeného zboží, společnost Schenker uvedla, že se jedná o LCD panely používané jako součástky při výrobě elektronických zařízení a že uvedené zboží nemůže samo o sobě přijímat ani zpracovávat žádnou informaci.

9 Vzhledem k tomu, že měl VID za to, že žádost společnosti Schenker není v souladu s čl. 6 odst. 1 celního kodexu a čl. 6 odst. 2 a 3 nařízení provádějícího celní kodex, odmítl vydat závaznou informaci o sazebním zařazení zboží. Tento orgán učinil závěr, že společnost Schenker jednak nepředložila dostačující informace, které by mu umožňovaly dotčené zboží zařadit, a jednak nepodala samostatné žádosti v závislosti na rozdílných vlastnostech dotčeného zboží, přičemž LCD panely existují v různých velikostech, a sice 26, 29 a 32 palců.

10 Společnost Schenker napadla rozhodnutí VID před Administratīvā rajona tiesa (okresní správní soud). Byla úspěšná jak v řízení v prvním stupni před tímto soudem, tak i v odvolacím řízení před Administratīvā apgabaltiesa (odvolací správní soud). Tento posledně uvedený soud měl za to, že žádné ustanovení celního kodexu ani nařízení provádějícího celní kodex nebrání tomu, aby bylo vícero zboží zařazeno pod jeden a tentýž kód KN uvedený v jediné žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží.

11 VID podal poté kasační stížnost k Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments, který se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:

„Je třeba čl. 6 odst. 2 nařízení [provádějícího celní kodex] vykládat v tom smyslu, že na základě jediné žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží musí být vydána závazná informace o totožném zboží, které s ním sdílí obchodní označení, číslo výrobku nebo jakékoliv jiné rozlišující neboli identifikační kritérium?“

K předběžné otázce

12 Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda je třeba čl. 6 odst. 2 nařízení, kterým se provádí celní kodex, podle kterého se žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží smí týkat pouze jediného typu zboží, vykládat v tom smyslu, že se taková žádost musí omezovat na jediné zboží, a tudíž se nesmí týkat různého zboží, i když jsou rozdíly mezi tímto zbožím minimální.

13 Otázka položená předkládajícím soudem vyžaduje zkoumat to, zda takové LCD panely, jako jsou panely, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, představují „jediný typ zboží“ ve smyslu čl. 6 odst. 2 nařízení, kterým se provádí celní kodex.

14 Bez dalšího je třeba konstatovat, že celní kodex a nařízení provádějící celní kodex neobsahují žádnou definici pojmu „jediný typ zboží“ uvedeného v čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení. K jeho výkladu je tak třeba vzít v úvahu znění, kontext a účel uvedeného ustanovení (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 6. března 2008, Nordania Finans a BG Factoring, C‑98/07, Sb. rozh. s. I‑1281, bod 17 a citovaná judikatura).

15 V tomto ohledu je třeba zaprvé konstatovat, že podle znění uvedeného čl. 6 odst. 2, které odkazuje na „jediný typ zboží“, se žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží smí týkat různého zboží, pokud se jedná o zboží téhož typu. S ohledem na běžný význam posledně uvedeného pojmu může „jediný typ zboží“ představovat pouze zboží, které má podobné vlastnosti.

16 Zadruhé pro účely určení toho, jaké rozdíly brání možnosti, aby zboží, které má podobné vlastnosti, mohlo být považováno za jediný typ zboží ve smyslu čl. 6 odst. 2 nařízení, kterým se provádí celní kodex, je třeba připomenout, že cílem systému závazných informací o sazebním zařazení zboží je poskytnout hospodářskému subjektu právní jistotu, existuje-li pochybnost o sazebním zařazení zboží (viz rozsudek ze dne 29. ledna 1998, Lopex Export, C‑315/96, Recueil, s. I‑317, bod 28). Informace o sazebním zařazení zboží tak osobě, které je určena, zaručuje zařazení zboží do konkrétního čísla, což jí umožňuje předem znát výši dlužného cla při vyřizování celních formalit pro uvedené zboží.

17 Krom toho uvedený systém usnadňuje fungování samotných celních orgánů, jelikož sazební zařazení zboží, které je předmětem takové informace, je určeno pro všechna budoucí celní prohlášení týkající se uvedeného zboží po dobu platnosti uvedené informace (viz výše uvedený rozsudek Lopex Export, bod 19).

18 K dosažení cíle systému závazných informací o sazebním zařazení zboží ukládá čl. 6 odst. 3 nařízení, kterým se provádí celní kodex, žadateli o takovou informaci, aby ve své žádosti uvedl přesný popis zboží, jakož i veškeré užitečné informace, které umožní dotčeným celním orgánům správně zařadit dané zboží do celní nomenklatury.

19 S ohledem na cíl sledovaný dotčenou právní úpravou nemůže být zboží, i když má podobné vlastnosti, považováno za jediný typ zboží ve smyslu čl. 6 odst. 2 nařízení, kterým se provádí celní kodex, pokud může být zařazeno do různých čísel nebo podpoložek celní nomenklatury. Skutečnost, že v téže žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží je zahrnuto vícero zboží, které může být zařazeno do různých čísel nebo podpoložek, nejenže činí práci celních orgánů složitější, ale nese s sebou i vysoké riziko pochybení při posuzování informací uvedených v žádosti, a tudíž při určování zařazení uvedeného zboží.

20 Za těchto podmínek se žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží nesmí týkat různého zboží, i když má toto zboží podobné vlastnosti, pokud rozdíly, které existují mezi uvedeným zbožím, mohou mít jakýkoli vliv na jeho sazební zařazení.

21 Je přitom třeba konstatovat, že ve věci v původním řízení podala žalobkyně žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží s cílem odstranit jakoukoli pochybnost týkající se sazebního zařazení jednotlivých LCD panelů. Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že se tato žádost týkala panelů různých velikostí, tedy 26, 29 a 32 palců. Za předpokladu, jak tvrdí žalobkyně ve věci v původním řízení, že velikost LCD panelů je jediným rozdílem existujícím mezi různým zbožím, které je předmětem uvedené žádosti, je třeba konstatovat, že tento rozdíl není pro sazební zařazení uvedených panelů irelevantní.

22 I když totiž žalobkyně v původním řízení ve své žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží odkazuje, pokud jde o zařazení, na číslo 9013 KN, ve kterém není mezi faktory relevantními pro zařazení do jedné z podpoložek uvedeného čísla zmíněna velikost zboží, takové navrhované zařazení celní orgány nezavazuje. Jak přitom vyplývá z rozsudku ze dne 11. června 2009, Schenker (C‑16/08, Sb. rozh. s. I‑5015, body 19, 20 a 30), pochybnost týkající se sazebního zařazení LCD panelů, která existovala v době, kdy nastaly skutkové okolnosti věci v původním řízení, se v zásadě týkala jejich zařazení do čísel 8528, 8529 nebo 9013 KN. Je třeba konstatovat, že velikost zboží patřícího do čísla 8528 KN může být faktorem, který je relevantní pro účely jeho zařazení do jedné z podpoložek uvedené čísla.

23 Takové panely, jako jsou panely, o které se jedná ve sporu v původním řízení, mezi nimiž existují rozdíly, jež nejsou zcela irelevantní pro účely jejich sazebního zařazení, nemohou být za těchto podmínek považovány za jediný typ zboží ve smyslu čl. 6 odst. 2 nařízení, kterým se provádí celní kodex.

24 S ohledem na výše uvedené je třeba odpovědět na položenou otázku tak, že čl. 6 odst. 2 nařízení, kterým se provádí celní kodex, je třeba vykládat v tom smyslu, že se žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží smí týkat různého zboží za podmínky, že se jedná o jediný typ zboží. Za jediný typ zboží ve smyslu uvedeného ustanovení může být považováno pouze zboží, které má podobné vlastnosti a jehož rozdíly jsou pro účely jeho sazebního zařazení zcela irelevantní.

K nákladům řízení

25 Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:

Článek 6 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1602/2000 ze dne 24. července 2000, je třeba vykládat v tom smyslu, že se žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží smí týkat různého zboží za podmínky, že se jedná o jediný typ zboží. Za jediný typ zboží ve smyslu uvedeného ustanovení může být považováno pouze zboží, které má podobné vlastnosti a jehož rozdíly jsou pro účely jeho sazebního zařazení zcela irelevantní.

Podpisy.