Keywords

Summary



Keywords

1. Předběžné otázky – Příslušnost Soudního dvora – Meze

(Článek 234 ES)

2. Podpory poskytované státy – Pojem

(Článek 87 odst. 1 ES)

3. Podpory poskytované státy – Záměry podpor – Zákaz provádění před konečným rozhodnutím Komise – Přímý účinek

(Článek 87 ES a čl. 88 odst. 3 ES)

4. Volný pohyb zboží – Cla – Poplatky s rovnocenným účinkem – Pravidla Smlouvy

5. Volný pohyb zboží – Cla – Poplatky s rovnocenným účinkem – Pojem

(Článek 25 ES)

6. Daňové předpisy – Vnitrostátní zdanění – Zákaz diskriminace mezi dováženými a vyváženými výrobky a podobnými domácími výrobky

(Článek 90 ES)

Summary

1. V rámci postupu spolupráce mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem stanoveného článkem 234 ES přísluší Soudnímu dvoru poskytnout vnitrostátnímu soudu užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, který mu byl předložen.

Vnitrostátním soudům, kterým byl spor předložen, přísluší, aby posoudily jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jejich rozsudku, tak i relevanci otázek, které kladou Soudnímu dvoru. Ten nicméně může odmítnout rozhodnutí o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem, zejména pokud je zjevné, že výklad práva Společenství žádaný vnitrostátním soudem nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení.

(viz body 23–24)

2. Článek 87 ES má za cíl zabránit tomu, aby obchod mezi členskými státy byl dotčen zvýhodněními poskytovanými veřejnými orgány, která různými způsoby narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby.

Podmínky, jimž čl. 87 odst. 1 ES podřizuje kvalifikaci vnitrostátního opatření jako státní podpory, jsou, zaprvé, financování takového opatření státem nebo ze státních prostředků, zadruhé, existence zvýhodnění podniku, zatřetí, selektivita uvedeného opatření, jakož i, začtvrté, dopad posledně uvedeného na obchod mezi členskými státy a z toho vyplývající narušení hospodářské soutěže.

Pokud jde o první a druhou podmínku, je pojem „podpora“ obecnější než pojem „dotace“, protože zahrnuje nejen taková pozitivní plnění, jako jsou samotné dotace, ale také opatření státu různými způsoby snižující náklady, které obvykle zatěžují rozpočet podniku a která mají tutéž povahu a tytéž účinky jako dotace, aniž by jimi v přísném slova smyslu byla. Z toho vyplývá, že opatření, kterým veřejné orgány poskytují určitým podnikům osvobození od daně, které sice není spojeno s převodem státních prostředků, ale staví příjemce do lepší finanční situace oproti ostatním poplatníkům, je státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.

Pokud se jedná o třetí podmínku týkající se selektivní povahy dotčených opatření, daňová zvýhodnění, která se nepoužijí na všechny hospodářské subjekty, nýbrž jsou poskytovány pouze podnikům vykonávajícím určité typy činností, nelze považovat za všeobecná opatření daňové nebo hospodářské politiky.

Pokud jde, konečně, o čtvrtou podmínku vyžadující, aby dotčené opatření ovlivňovalo obchod mezi členskými státy a narušovalo nebo mohlo narušit hospodářskou soutěž, není nezbytné prokázat skutečný dopad poskytnuté podpory na obchod mezi členskými státy a skutečné narušení hospodářské soutěže, jelikož musí být pouze přezkoumáno, zda tato podpora může ovlivnit tento obchod a narušit hospodářskou soutěž. Konkrétně, pokud podpora poskytnutá členským státem posiluje postavení podniku vzhledem k jiným konkurenčním podnikům v obchodě uvnitř Společenství, musí být tento obchod považován za ovlivněný touto podporou. Krom toho není nezbytné, aby se zvýhodněný podnik sám o sobě podílel na uvedeném obchodu. Konečně poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniku, který je příjemcem, nevylučuje a priori možnost, že je obchod mezi členskými státy ovlivněn.

Jsou-li tyto čtyři podmínky splněny, může být osvobození od komunální nebo provinciální daně z motorové síly, které se použije pouze na motory používané v kompresních stanicích zemního plynu a které je vyloučeno pro motory používané pro ostatní průmyslové plyny, kvalifikováno jako státní podpora ve smyslu článku 87 ES

(viz body 27–36, 38, výrok 1)

3. V souladu s čl. 88 odst. 3 třetí větou ES členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud nejsou prohlášena za slučitelná se společným trhem.

V tomto ohledu může k zásahu vnitrostátního soudu do systému kontroly státních podpor dojít pouze tehdy, pokud to vyplývá z přímého účinku, který judikatura přiznává zákazu provádění státních podpor v souladu s čl. 88 odst. 3 třetí větou ES. Zejména soudům členských států přísluší chránit práva procesních subjektů při případném porušení zákazu provádění podpor vnitrostátními orgány.

Pokud jde o opatření, která mohou nebo musí být přijata za účelem zajištění této soudní ochrany, musí vnitrostátní soud z takového porušení, kterého se dovolávají procesní subjekty v souladu s vnitrostátními procesními prostředky, vyvodit všechny důsledky, jak pokud jde o platnost aktů týkajících se provádění opatření podpory, tak navrácení finančních podpor poskytnutých při porušení čl. 88 odst. 3 ES.

Nicméně, dlužník daně se nemůže dovolávat toho, že osvobození jiných podniků představuje státní podporu, aby se vyhnul zaplacení uvedené daně nebo dosáhl jejího vrácení, neboť i v případě, že by dotčené osvobození od daně představovalo státní podporu ve smyslu článku 87 ES, nemůže případná protiprávnost takové podpory ovlivnit legalitu samotné daně. Článek 88 odst. 3 poslední věta ES totiž definuje povinnost, která má za cíl zajistit, aby podpora nebyla poskytnuta před tím, nežli jí Komise prohlásí za slučitelnou se společným trhem. V tomto rámci jsou pravomoci vnitrostátních soudů především preventivní povahy a nemohou překročit pravomoci, které jsou uděleny Komisi, pokud rozhoduje o legalitě státní podpory po důkladném šetření. Konečně, krom toho, že rozšíření okruhu případných příjemců na další podniky by neumožnilo vyloučit účinky podpory poskytnuté v rozporu s čl. 88 odst. 3 ES, nýbrž naopak by mělo za důsledek nárůst účinků takové podpory, neexistuje žádná nutná souvislost mezi daní a osvobozením jedné kategorie podniků od uvedené daně, neboť uplatnění osvobození od daně a jeho rozsah totiž nezávisí na výnosu z daně.

(viz body 40–46, 48, výrok 2)

4. Ustanovení Smlouvy, která se týkají poplatků s rovnocenným účinkem, a ustanovení, která se týkají diskriminačního vnitrostátního zdanění, nejsou použitelná souběžně, takže stejné opatření nemůže v systému Smlouvy náležet současně do obou kategorií.

(viz bod 50)

5. Každá jednostranně uložená, byť minimální, finanční zátěž, bez ohledu na svůj název nebo způsob vybírání, postihující zboží z důvodu skutečnosti, že překračuje hranici, představuje, pokud není clem jako takovým, poplatek s rovnocenným účinkem ve smyslu článku 25 ES.

Daň z motorové síly postihující zejména motory používané pro přepravu průmyslového plynu v potrubí pod velmi vysokým tlakem nepředstavuje poplatek s rovnocenným účinkem ve smyslu článku 25 ES, jelikož skutečnostmi vedoucími ke vzniku daně jsou provoz těchto motorů a jejich spotřeba energie, bez ohledu na kapalinu nebo zdroj energie, která je pohání, a nikoliv překročení hranice, čímž je tato daň bez vztahu k dovozu nebo vývozu zboží.

(viz body 51, 53–54, výrok 3)

6. Článek 90 ES představuje v systému Smlouvy doplněk k ustanovením, která se týkají zrušení cel a poplatků s rovnocenným účinkem. Cílem tohoto ustanovení je zajištění volného pohybu zboží mezi členskými státy za normálních podmínek hospodářské soutěže vyloučením jakékoliv formy ochrany, která by mohla vést k použití diskriminačního vnitrostátního zdanění výrobků, které pocházejí z jiných členských států.

Na finanční zátěž vyplývající z obecného režimu vnitrostátního zdanění postihující systematicky, podle stejných objektivních kritérií, kategorie výrobků nezávisle na jejich původu nebo jejich určení, se vztahuje článek 90 ES.

Daň z motorové síly postihující zejména motory používané pro přepravu průmyslového plynu v potrubích pod velmi vysokým tlakem nepředstavuje diskriminační vnitrostátní zdanění ve smyslu článku 90 ES, neboť zvláště nebo odlišně nepostihuje vyvážené nebo dovážené výrobky, jelikož se váže na hospodářské činnosti vykonávané průmyslovými, obchodními, finančními nebo zemědělskými provozy a nikoliv na výrobky jako takové. a neboť mimoto se osvobození od daně, které s sebou přináší, týká motorů používaných pro přepravu zemního plynu, což nepostačuje k prokázání diskriminační povahy uvedené daně, jelikož uvedený plyn není obdobným výrobkem jako průmyslový plyn nebo výrobkem, který posledně uvedenému konkuruje.

(viz body 55–59, výrok 4)