31

Za těchto okolností se Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (správní soud č. 8 v Madridu, Španělsko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Lze takovou situaci, jako je situace popsaná v projednávané věci (kdy veřejnoprávní zaměstnavatel nedodržuje časová omezení stanovená právní úpravou, což mu umožňuje uzavírat po sobě jdoucí dočasné [poměry] nebo udržuje dočasnou povahu [poměru] tím, že mění jmenování příležitostným zaměstnancem ve služebním poměru na jmenování zastupujícím či náhradním zaměstnancem ve služebním poměru za účelem obsazení volného pracovního místa nebo místa náhradního zaměstnance), považovat za zneužití vyplývající z využívání po sobě jdoucích jmenování, a tedy za situaci popsanou v ustanovení 5 rámcové dohody? 2) Musí být rámcová dohoda ve spojení se zásadou efektivity vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátním procesním předpisům, které od dočasného zaměstnance vyžadují aktivní jednání spočívající v podání opravných prostředků ve správním nebo soudním řízení (proti všem po sobě jdoucím jmenováním a ukončením služebních poměrů), jakožto podmínky, aby se na něj mohla vztahovat směrnice 1999/70 a mohl se dovolávat práv, jež mu přiznává unijní právo? 3) S přihlédnutím k okolnosti, že ve veřejném sektoru a v oblasti poskytování základních služeb je potřeba obsadit volná pracovní místa a pracovní místa uvolněná z důvodu pracovní neschopnosti, dovolené apod. v podstatě ‚trvalá‘, a vzhledem k nezbytnosti vymezit pojem ‚objektivní [důvod]‘, který ospravedlňuje zaměstnávání dočasných zaměstnanců: a) lze mít za to, že skutečnost, že jsou s dočasným zaměstnancem bez přerušení uzavírány po sobě jdoucí [dočasné poměry], kdy pracuje každý či téměř každý den v roce na základě po sobě jdoucích jmenování/smluv, které zcela stabilně po sobě následují v průběhu let, je v rozporu s [ustanovením 5 bodem 1 písm. a) rámcové dohody], a že tedy za těchto okolností neexistuje objektivní [důvod], ačkoli důvod pro [který] byl dočasný zaměstnanec přijat do zaměstnání, přetrvává? b) je třeba mít na základě popsaných okolností, tedy při existenci mnoha jmenování a smluv v průběhu řady let, jakož i existenci strukturálních nedostatků, které se projevují procentním podílem dočasných zaměstnanců v dotčeném odvětví nebo tím, že je tato potřeba vždy a v zásadě pokrývána dočasnými zaměstnanci, kteří se tak stávají zásadní součástí fungování veřejného sektoru, za to, že je [za takových podmínek] potřeba považována nikoli za dočasnou, ale trvalou, kterou tedy nelze kvalifikovat jako ‚objektivní důvod‘ ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 písm. a) rámcové dohody? c) nebo lze mít za to, že pro určení přípustné maximální délky trvání povoleného dočasného zaměstnání je třeba se řídit pouze zněním předpisu, který upravuje využívání těchto dočasných zaměstnanců, na jehož základě mohou být jmenováni z důvodů nezbytnosti, naléhavosti nebo uskutečňování programů, které jsou časově omezené, vyvolané aktuální potřebou nebo mimořádné, takže k tomu, aby bylo možné učinit závěr, že existuje objektivní důvod, musí využití dočasných zaměstnanců splňovat podmínku těchto výjimečných okolností, což se neděje, a dochází tudíž ke zneužití, jestliže k uvedenému využití zaměstnanců již nedochází v konkrétním případě, příležitostně či ojediněle? 4) Je slučitelné s rámcovou dohodou konstatování, že po sobě jdoucí zaměstnávání informatiků ve služebním poměru a obnovování jejich poměrů na dobu určitou je objektivně odůvodněné nezbytností, naléhavostí nebo uskutečňováním programů, které jsou časově omezené, vyvolané aktuální potřebou nebo mimořádné, pokud tito zaměstnanci ve veřejné službě vykonávají trvale a stabilně obvyklé úkoly stálých zaměstnanců ve služebním poměru, správní orgán, který je zaměstnává, nestanoví maximální délku těchto jmenování ani nedodržuje zákonné povinnosti za účelem obsazení těchto pracovních míst a pokrytí této potřeby prostřednictvím stálých [zaměstnanců ve služebním poměru] a pokud nebylo přijato žádné rovnocenné opatření k předcházení a zabránění zneužití po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou, takže dočasně zaměstnávaní informatici ve služebním poměru vykonávají své úkoly po dobu mnoha let, přičemž v projednávané věci je tomu nepřetržitě po dobu 17 let? 5) Jsou rámcová dohoda a její výklad Soudním dvorem slučitelné s judikaturou Tribunal Supremo (Nejvyšší soud), která stanoví bez zohlednění dalších kritérií, že existuje objektivní [důvod], jestliže je dodržen důvod jmenování nebo jmenování je dočasné povahy, nebo která stanoví, že nelze provést srovnání se [stálým zaměstnancem] vzhledem k odlišnému právnímu režimu a systému přístupu k zaměstnání nebo vzhledem k trvalému charakteru úkolů vykonávaných stálými úředníky a dočasnému charakteru úkolů vykonávaných dočasnými zaměstnanci? 6) Pokud vnitrostátní soud zjistí, že při obsazení volných pracovních míst došlo ke zneužití při zaměstnávání dočasných zaměstnanců ve služebním poměru [autonomního společenství Madrid] v rámci po sobě jdoucích poměrů na dobu určitou, a to s cílem uspokojit trvalou a strukturální potřebu služeb [obvykle zajišťovaných stálými zaměstnanci ve služebním poměru], a ve vnitrostátním právním řádu neexistují žádná účinná a odrazující opatření směřující k postihu takového zneužívání a k odstranění následků porušení unijního práva, musí být ustanovení 5 rámcové dohody vykládáno v tom smyslu, že vnitrostátnímu soudu ukládá povinnost přijmout účinná a odrazující opatření k zajištění užitečného účinku rámcové dohody, a tudíž toto zneužití sankcionovat a odstranit následky porušení tohoto ustanovení unijního práva tím, že nepoužije vnitrostátní právní ustanovení, které je s ním v rozporu? V případě kladné odpovědi a s ohledem na úvahy Soudního dvora vyjádřené v bodě 41 jeho rozsudku ze dne 14. září 2016, Martínez Andrés et Castrejana López (ve věcechC‑184/15 a C‑197/15, EU:C:2016:680): byla by přeměna poměru zastupujících, příležitostných nebo náhradních zaměstnanců na dobu určitou na trvalý poměr, nezávisle na tom, zda by byli označováni jako stálí zaměstnanci ve služebním poměru nebo [nestálí] zaměstnanci ve služebním poměru na dobu neurčitou, se stejnou stabilitou v zaměstnání jako srovnatelný stálý zaměstnanec ve služebním poměru, slučitelná s cíli směrnice 1999/70, jakožto opatření k zabránění a postihu zneužití po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou a k odstranění následků porušení unijních právních předpisů? 7) Lze v případě zneužití po sobě jdoucích poměrů na dobu určitou mít za to, že přeměna poměru na dobu určitou, uzavřeného za účelem obsazení volného pracovního místa, na [nestálý] poměr na dobu neurčitou nebo na trvalý poměr splňuje cíle směrnice 1999/70 a rámcové dohody pouze tehdy, když dočasný zaměstnanec ve služebním poměru, při jehož přijetí do zaměstnání došlo k danému zneužití, požívá stejných pracovních podmínek jako stálí zaměstnanci ve služebním poměru (v oblasti sociálního zabezpečení, kariérního postupu, obsazování volných pracovních míst, odborného vzdělávání, neplacené dovolené, služebního postavení, pracovního volna jiného typu, důchodových nároků, skončení služebního poměru, jakož i účasti na výběrových řízeních organizovaných za účelem obsazení volných pracovních míst a účasti na odborném vzdělávání) v souladu se zásadami trvalosti a neodvolatelnosti a se všemi příslušnými právy a povinnostmi v režimu rovného postavení s informatiky, kteří jsou stálými zaměstnanci ve služebním poměru? 8) Vyžaduje za popsaných okolností unijní právo povinnost podrobit přezkumu pravomocná rozhodnutí soudů či správních orgánů, pokud jsou splněny čtyři podmínky uvedené v rozsudku ze dne 13. ledna 2004Kühne & Heitz [(C‑453/00, EU:C:2004:17)]: 1) podle španělského práva mají správní orgány a soudy přezkumnou pravomoc, avšak s omezeními, která jej značně ztěžují či znemožňují; 2) dotčené rozhodnutí se stalo konečným v důsledku rozsudku vnitrostátního soudu rozhodujícího v posledním nebo v prvním a posledním stupni; 3) tento rozsudek vnitrostátního soudu je založen na výkladu unijního práva, který je v rozporu s judikaturou Soudního dvora a byl vydán, aniž byla Soudnímu dvoru předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, a 4) dotčená osoba se obrátila na správní orgán neprodleně poté, co se dozvěděla o uvedené judikatuře? 9) Mohou a musí vnitrostátní a unijní soudy, které jsou povinny zajišťovat plnou účinnost unijního práva v členských státech, požadovat od vnitrostátních správních orgánů členských států a ukládat jim, aby v rámci svých pravomocí přijaly relevantní opatření směřující k nepoužití vnitrostátních právních předpisů, které jsou v rozporu s unijním právem v obecné rovině a konkrétně se směrnici 1999/70 a rámcovou dohodou?“