Keywords

Summary



Keywords

1. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Posouzení legality – Zohlednění judikatury soudu Společenství týkající se státních podpor podléhajících Smlouvě o ES – Meze

[Článek 4 písm. c) ESUO]

2. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Pojem – Specifická vázanost nebo selektivnost

[Článek 4 písm. c) ESUO]

3. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Pojem – Právní charakter – Výklad na základě objektivních skutečností – Soudní přezkum – Rozsah

[Článek 4 písm. c) ESUO; čl. 87 odst. 1 ES]

4. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Pojem – Daňová opatření – Selektivní charakter opatření

[Článek 4 písm. c) ESUO]

5. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Podpory ve prospěch oblastí postižených rozdělením Německa – Použití ustanovení Smlouvy o ES – Vyloučení

[Článek 4 písm. c) ESUO; čl. 87 odst. 2 písm. c) ES]

6. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Pojem – Opatření uvedená jako spadající mezi podpory ve prospěch oblastí postižených rozdělením Německa – Vyloučení z důvodu jejich vyrovnávacího charakteru – Posuzovací pravomoc Komise

[Článek 4 písm. c) ESUO; čl. 87 odst. 2 písm. c) ES]

7. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Pojem – Kvalifikace daňového opatření jakožto zvýhodnění – Obvyklá daňová zátěž, která má sloužit jako srovnávací bod

[Článek 4 písm. c) ESUO]

8. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Pojem – Zahrnutí subvencí, jakož i daňových úlev – Povinnost Komise prokázat rovnocennost účinků daňové úlevy a účinků subvence – Nedostatek

[Článek 4 písm. c) ESUO]

9. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Zákaz – Ovlivnění hospodářské soutěže a obchodu mezi členskými státy – Nedostatek relevance

[Článek 4 písm. c) ESUO]

10. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Nepoužitelnost článku 67 ESUO – Praxe Komise – Nedostatek relevance

[Článek 4 písm. c) ESUO a článek 67 ESUO; obecné rozhodnutí č. 2320/81]

11. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Povolení Komisí na základě článku 95 ESUO – Přípustnost – Diskreční pravomoc Komise – Soudní přezkum – Meze

[Článek 4 písm. c) ESUO a článek 95 ESUO]

12. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Zákaz – Protiprávně poskytnutá podpora – Neexistence pravidla ohledně promlčení výkonu pravomocí Komisí – Dodržování požadavků právní jistoty

[Článek 4 písm. c) ESUO]

13. Právo Společenství – Zásady – Ochrana legitimního očekávání – Právní jistota – Odlišné podmínky dovolatelnosti – Důsledky – Možnost příjemce protiprávní podpory ocelářskému průmyslu poskytnuté v rozporu s povinností oznámení dovolávat se právní jistoty za účelem zpochybnění rozhodnutí, které nařizuje její vrácení, bez ohledu na to, že nevzniklo legitimní očekávání

14. ESUO – Podpory ocelářskému průmyslu – Správní řízení – Dvojznačná situace vytvořená nečinností Komise a mlčením druhého a třetího kodexu podpor ocelářskému průmyslu – Povinnost objasnit tuto situaci před nařízením vrácení již poskytnutých podpor

(Obecná rozhodnutí č. 1018/85 a 3484/85)

Summary

1. Upřesnění poskytnutá soudem Společenství ohledně pojmů uvedených v ustanoveních Smlouvy o ES týkajících se státních podpor jsou relevantní pro uplatnění odpovídajících ustanovení Smlouvy o ESUO potud, pokud tato upřesnění s ní nejsou neslučitelná. Pro posouzení legality rozhodnutí týkajících se podpor uvedených ve smlouvě ESUO je tedy v tomto rozsahu odůvodněné odkázat na judikaturu týkající se státních podpor podléhajících Smlouvě o ES.

(viz bod 28)

2. Specifická vázanost nebo selektivnost státního opatření tvoří jednu z vlastností pojmu státní podpory, ať už v rámci Smlouvy o ES nebo v rámci Smlouvy o ESUO, bez ohledu na skutečnost, že toto hledisko není v čl. 4 písm. c) ESUO výslovně zmíněno. Je tedy třeba ověřit, zda dané opatření poskytuje, nebo neposkytuje zvýhodnění výlučně některým podnikům nebo některým odvětvím činností

(viz bod 29)

3. Pojem „státní podpora“, jak je vymezen ve Smlouvě o ES, má právní charakter a musí být vykládán na základě objektivních skutečností. Z tohoto důvodu v zásadě musí soud Společenství s přihlédnutím jak ke konkrétním skutečnostem sporu, který je mu předložen, tak k technickému nebo komplexnímu charakteru posouzení provedených Komisí, vykonávat úplný přezkum, pokud jde o otázku, zda se na opatření vztahuje čl. 87 odst. 1 ES.

Nemůže tomu být jinak, pokud jde o otázku, zda se na opatření vztahuje čl. 4 písm. c) ESUO, protože výkon takového soudního přezkumu není neslučitelný se Smlouvou o ESUO.

(viz body 30–31)

4. Daňové opatření, které může být kvalifikováno jako státní podpora, se v zásadě odlišuje od obecného daňového opatření právně nebo fakticky omezeným počtem adresátů, kteří z něj mohou mít prospěch. V tomto ohledu není důležité, že selektivnost opatření vyplývá například z odvětvového kritéria nebo z kritéria zeměpisného umístění na vymezené části území členského státu. Naopak pro to, aby mohlo být opatření kvalifikováno jako státní podpora, je významné, aby podniky, které mají z tohoto opatření prospěch, patřily do skupiny přesně vymezené právním nebo faktickým použitím kritéria zavedeného daným opatřením.

(viz bod 38)

5. Ze skutečnosti, že otázka poskytnutí státních podpor je předmětem ustanovení čl. 4 písm. c) ESUO, vyplývá, že pokud jde o tuto otázku, ustanovení Smlouvy o ES se nemohou v oblasti pokryté Smlouvou o ESUO použít.

Pokud tak ve Smlouvě o ESUO nejsou obsažena ustanovení shodná nebo rovnocenná s ustanoveními v čl. 87 odst. 2 písm. c) ES, uznání, v rámci Smlouvy o ES, slučitelnosti podpor poskytnutých některým oblastem Spolkové republiky Německo postiženým rozdělením Německa se nedotýká oblasti působnosti čl. 4 písm. c) ESUO, a tedy ani pojmu „státní podpora“ tak, jak je uveden v tomto ustanovení.

(viz body 63–64)

6. Jelikož zrušení a zákaz státních podpor stanovené v čl. 4 písm. c) ESUO mají obecný a absolutní charakter, nemohou být zrušeny uplatněním přibližného a nejistého vyrovnávacího postupu. Přezkum vyrovnávacího charakteru státních opatření patří do posuzovací pravomoci Komise spočívající v ověření, že podmínky požadované pro výjimku jsou splněny.

Pouhé dovolávání se výjimky stanovené v čl. 87 odst. 2 písm. c) ES, a sice uznání slučitelnosti podpor poskytnutých některým oblastem Spolkové republiky Německo postiženým rozdělením Německa, která se nepoužije a nemá rovnocenné ustanovení v rámci Smlouvy o ESUO, nemůže být považováno za prokázání jisté příčinné souvislosti z titulu této Smlouvy mezi zvýhodněním přiznaným podniku a údajným hospodářským znevýhodněním, kterým trpěly podniky umístěné v oblasti postižené rozdělením Německa.

(viz body 72, 74–75)

7. V rámci Smlouvy o ESUO je třeba za účelem určení státních podpor výlučně určit, zda v rámci dané právní úpravy může státní opatření zvýhodňovat „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“ ve srovnání s jinými, které by se nacházely s ohledem na cíl sledovaný touto úpravou ve srovnatelné faktické a právní situaci.

V důsledku toho je za účelem určení, zda opatření přiznává zvýhodnění, nutné určit referenční bod v rámci dané právní úpravy, vzhledem k němuž je situace vytvořená uvedeným opatřením srovnávána. Za účelem určení, co je „obvyklou“ daňovou zátěží, tak nemůže být provedeno srovnávací zkoumání daňových pravidel použitelných ve všech členských státech, ba i pouze v některých z nich, aniž by bylo zkresleno poslání ustanovení týkajících se kontroly státních podpor. Při neexistenci harmonizace daňových ustanovení členských států na úrovni Společenství by totiž tento přezkum znamenal srovnání různých faktických a právních situací, které vyplývají z právních a správních rozdílů mezi členskými státy.

(viz body 79–81)

8. I když pojem státní podpory zahrnuje nejen pozitivní plnění, jako jsou samotné subvence, ale také zásahy, které různými formami snižují náklady, které běžně zatěžují rozpočet podniku, a které jsou tak, aniž by byly subvencemi v úzkém slova smyslu, stejné povahy a mají shodné účinky, není namístě stanovit hierarchii mezi tím, co tvoří subvenci v úzkém slova smyslu na jedné straně a co tvoří ostatní opatření přirovnatelná k této subvenci na straně druhé, ale vymezit pojem podpory ve smyslu čl. 4 písm. c) ESUO. Z tohoto vymezení vyplývá, že je-li prokázáno, že státní zásah vede ke snížení nákladů, které by běžně měly zatěžovat rozpočet podniku, musí být toto opatření kvalifikováno jako podpora, a má tak ze samotného důvodu této kvalifikace shodný účinek jako subvence v úzkém slova smyslu.

Komise tedy není povinna navíc prokázat, že daňová úleva, kterou měl podnik využívat, měla stejný účinek jako subvence v úzkém slova smyslu.

(viz body 83–84, 89)

9. V rámci čl. 4 písm. c) ESUO jsou státní podpory kvalifikovány jako neslučitelné se společným trhem, aniž by bylo nutné prokázat, a dokonce ani zjišťovat, zda ve skutečnosti existuje zásah do soutěžních podmínek nebo k němu může dojít. Podpora nemusí mít nezbytně vliv na obchod mezi členskými státy nebo na hospodářskou soutěž proto, aby se na ní vztahovala ustanovení toho článku.

(viz body 90–91)

10. Článek 4 písm. c) ESUO tím, že zakazuje subvence a podpory poskytované státy v jakékoli formě, směřuje ke zrušení a zákazu některých zásahů členských států v oblasti, kterou Smlouva o ESUO podřizuje pravomoci Společenství. Nezavádí žádné rozlišení mezi individuálními podporami a režimy podpor ani mezi specifickými režimy podpor a nespecifickými režimy podpor uhelnému a ocelářskému odvětví a zákaz, který stanoví, je formulován striktním způsobem.

Pokud jde o článek 67 ESUO, směřuje k zabránění zásahům do hospodářské soutěže, které výkon pravomocí ponechaných členským státům způsobuje, a omezuje se tak na stanovení ochranných opatření, která může Společenství přijmout proti opatření členského státu, které citelně ovlivňuje podmínky hospodářské soutěže v uhelném a ocelářském odvětví, aniž by se těchto odvětví zjevně a přímo dotýkalo. Článek 4 písm. c) ESUO a článek 67 ESUO se týkají dvou odlišných oblastí s tím, že posledně uvedený článek se nevztahuje na státní podpory.

To, že se Komise až do přijetí druhého kodexu podpor ocelářskému průmyslu rozhodnutím č. 2320/81 domnívala, že čl. 4 písm. c) se uplatňuje pouze na specifické podpory ve prospěch podniků z odvětví uhlí a oceli, tedy na podpory poskytované zvláště nebo hlavně těmto podnikům, zatímco použití režimů obecných a regionálních podpor na ocelářské odvětví podléhá kontrole Komise na základě společného použití ustanovení článku 67 ESUO a ustanovení článků 87 ES a 88 ES, nemůže zpochybnit tento výklad.

(viz body 107–112, 115)

11. Článek 4 písm. c) ESUO nezakazuje Komisi povolit státní podpory ocelářskému průmyslu, buď z titulu kategorií zvláště uvedených v kodexu podpor ocelářskému průmyslu, v jedné z jeho postupných verzí, anebo pro státní podpory, které nespadají do těchto kategorií, zakládaje se přímo na čl. 95 prvním a druhém pododstavci ESUO.

Pokud využije tuto posledně uvedenou možnost, Komise má diskreční pravomoc pro určení, zda jsou podpory nezbytné pro účely dosažení cílů Smlouvy.

V této oblasti se musí kontrola legality v důsledku toho omezit na přezkum toho, zda Komise nepřekročila omezení své vlastní diskreční pravomoci zkreslením skutečností nebo zjevným omylem v posouzení skutečností nebo zneužitím pravomoci nebo řízení.

Jestliže je cílem prokázat, že se Komise dopustila zjevného omylu v posouzení skutečností, který může odůvodnit zrušení jejího rozhodnutí, je třeba předložit důkazy dostatečné k tomu, aby zbavily věrohodnosti posouzení skutečností uvedená v dotčeném rozhodnutí.

(viz body 131, 136–138)

12. Pro to, aby plnila svou funkci, musí být promlčecí lhůta stanovena předem. Stanovení této lhůty a jejích podmínek použití patří do pravomoci zákonodárce Společenství. Ten nestanovil promlčecí lhůtu v oblasti kontroly podpor poskytnutých na základě Smlouvy o ESUO.

Nicméně základní požadavek právní jistoty ve svých různých projevech směřuje k zajištění předvídatelnosti situací a právních vztahů podléhajících právu Společenství a musí být zohledněn, je-li přezkoumávána platnost rozhodnutí Komise, které ukládá vrácení státní podpory protiprávně poskytnuté ocelářskému podniku.

(viz body 159–161)

13. Možnost dovolávat se zásady právní jistoty nepodléhá podmínkám umožňujícím se dovolávat legitimního očekávání ohledně právnosti státní podpory.

Proto se ocelářský podnik, který získal státní podporu, která nebyla oznámena Komisi, může dovolávat za účelem zpochybnění rozhodnutí Komise ukládajícího její vrácení, právní jistoty, i když je vyloučeno, až na výjimečné okolnosti, aby příjemce podpory mohl mít legitimní očekávání ohledně právnosti této podpory, pokud byla poskytnuta v rozporu s ustanoveními týkajícími se předběžného kontrolního postupu státních podpor.

(viz body 165–166)

14. Ocelářský podnik, který byl příjemcem protiprávních podpor, se správně opírá o zásadu právní jistoty, aby zpochybnil legalitu rozhodnutí Komise, které nařizuje jejich vrácení v případě, kdy v době, kdy uvedené podpory získal, existovala přičiněním Komise situace nejistoty a nejasnosti ohledně právní úpravy podpor dotčeného druhu, k níž se přidal dlouho trvající nedostatek reakce Komise, která přesto o poskytnutí podpor věděla, a tak došlo v rozporu s povinností řádné péče uložené tomuto orgánu k vytvoření situace dvojznačného charakteru, kterou Komise měla objasnit předtím, než mohla podniknout jakékoli kroky směřující k uložení vrácení již poskytnutých podpor.

(viz body 174, 180, 182)