ROZSUDEK SOUDU

(sedmý senát)

15. října 2008

Věc T-66/04

Christos Gogos

v.

Komise Evropských společenství

„Veřejná služba – Úředníci – Postup do kategorie na základě vnitřního výběrového řízení – Jmenování – Zařazení do platové třídy – Článek 31 odst. 2 statutu“

Předmět: Žaloba jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise o zařazení žalobce do platové třídy A 7 stupeň 3 a rozhodnutí ze dne 24. listopadu 2003 o zamítnutí administrativní stížnosti.

Rozhodnutí: Žaloba se zamítá. Komise ponese veškeré náklady řízení.

Shrnutí

1. Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy – Jmenování do služebně vyšší platové třídy – Nepoužitelnost na jmenování navazující na vnitřní výběrové řízení na postup do vyšší kategorie

(Služební řád, čl. 5, 31 odst. 1 a čl. 2 a 45 odst. 2; příloha I)

2. Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy – Jmenování do služebně vyšší platové třídy – Diskreční pravomoc orgánu oprávněného ke jmenování

(Služební řád, článek 31 odst. 2)

3. Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy – Jmenování do služebně vyšší platové třídy – Zohlednění výjimečné kvalifikace dotčené osoby

(Služební řád, čl. 5 odst. 3 a čl. 31 odst. 2)

1. I když je pravda, že doslovný výklad čl. 31 odst. 1 a 2 a čl. 45 odst. 2 služebního řádu nezakazuje, aby úředník byl jmenován do služebně vyšší platové třídy na základě čl. 31 odst. 2 služebního řádu, pokud byl úspěšný ve vnitřním výběrovém řízení na postup do vyšší kategorie, byl by takový výklad nicméně v rozporu se systematikou a účelem těchto ustanovení. Jednak použití možnosti přiznané čl. 31 odst. 2 služebního řádu musí být v souladu s požadavky, které jsou vlastní pojmu „služební postup“, vyplývajícími z článku 5 a přílohy I služebního řádu. V důsledku toho je přípustné přijmout do služebně vyšší platové třídy pouze výjimečně, jelikož podmínky ospravedlňující takové zařazení musí být vykládány restriktivně. Krom toho výjimka upravená v čl. 31 odst. 2 služebního řádu je určena k tomu, aby umožnila dotyčnému orgánu v postavení zaměstnavatele přijmout do služby osobu, u níž hrozí, že bude v kontextu pracovního trhu dostávat četné nabídky od potenciálních zaměstnavatelů, v důsledku čehož mu unikne. Článek 31 odst. 2 služebního řádu tak orgánům nabízí možnost, aby výjimečně přiznaly výjimečnému kandidátovi zajímavější podmínky za účelem zajistit si jeho služby. Pokud ke jmenování dojde po vnitřním výběrovém řízení na postup do vyšší kategorie, otevřeném pro úředníky nebo ostatní zaměstnance, kteří jsou již u orgánu zaměstnáni, není takovéto odůvodnění možnosti odchylného zařazení dotčené osoby dáno. Mimoto, v rámci výběrového řízení na postup do vyšší kategorie byly zkušenosti získané u orgánu již vzaty v úvahu při definování podmínek pro účast ve výběrovém řízení otevřeném úředníkům již předtím zaměstnaným v nižší kategorii, a nemohou představovat výjimečnou zásluhu, která má být vzata v úvahu při určování toho, zda nový úředník může být zařazen jinak, než do základního stupně kariérní dráhy, k níž byl přijat, jelikož by tak došlo k opakovanému zohlednění stejných skutečností. Z toho vyplývá, že čl. 31 odst. 2 služebního řádu se na jmenování následující po vnitřním výběrovém řízení na postup do vyšší kategorie nevztahuje.

(viz body 30 až 35)

Odkazy: Soudní dvůr, 1. července 1999, Alexopoulou v. Komise, C‑155/98 P, Recueil, s. I‑4069, body 32 a 33; Soud, 13. února 1998, Alexopoulou v. Komise, T‑195/96, Recueil FP, s. I‑A‑51 a II‑117, bod 37; Soud, 12. října 1998, Campoli v. Komise, T‑235/97, Recueil FP, s. I‑A‑577 a II‑1731, bod 32; Soud, 6. července 1999, Forvass v. Komise, T‑203/97, Recueil FP, s. I‑A‑129 a II‑705, bod 44; Soud, 16. února 2005, Aycinena v. Komise, T‑284/03, Sb. VS s. I‑A‑29 a II‑125, bod 71; Soud, 15. listopadu 2005, Righini v. Komise, T‑145/04, Sb. VS s. I‑A‑349 a II‑1547, bod 49; Soud, 14. února 2007, Seldis v. Komise, T‑65/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 55

2. Orgánu oprávněnému ke jmenování přísluší, aby konkrétně zkoumal, zda úředník nebo dočasný zaměstnanec, který žádá o zvýhodnění podle čl. 31 odst. 2 služebního řádu, má výjimečnou kvalifikaci nebo pokud zvláštní potřeby služby vyžadují přijetí úředníka se zvláštní kvalifikací. Pokud orgán oprávněný ke jmenování uzná, že je některé z takových kritérií splněno, je povinen přistoupit ke konkrétnímu posouzení případného použití čl. 31 odst. 2 služebního řádu. Dále může v tomto stadiu, při zohlednění obecného zájmu služby rozhodnout, zda je – či není – namístě zařadit nově přijatého úředníka nebo dočasného zaměstnance do vyšší platové třídy. Použití slovesa „může“ v čl. 31 odst. 2 služebního řádu totiž znamená, že orgány nejsou povinny toto ustanovení použít a že nově přijatí dočasní zaměstnanci nebo úředníci nemají na takové zařazení subjektivní nárok. Z výše uvedeného vyplývá, že Komise disponuje širokou posuzovací pravomocí v rámci stanoveném článkem 31 služebního řádu jak pro zkoumání, zda pracovní místo, které má být obsazeno, vyžaduje přijetí speciálně kvalifikovaného uchazeče, či zda má uchazeč výjimečnou kvalifikaci, tak pro posouzení důsledků takových zjištění.

V takovém kontextu se soud Společenství, který nemůže svým posouzením nahradit posouzení orgánu oprávněného ke jmenování, musí omezit na ověření toho, zda uvedený orgán nezaložil své rozhodnutí na nepřesném nebo neúplném skutkovém stavu, zda rozhodnutí není stiženo vadou spočívající ve zneužití pravomoci, nesprávném právním posouzení nebo v nedostatku odůvodnění.

(viz body 39 až 42)

Odkazy: Soudní dvůr, výše uvedený rozsudek Alexopoulou v. Komise, bod 43; Soud, výše uvedený rozsudek Alexopoulou v. Komise, bod 21; Soud, 17. prosince 2003, Chawdhry v. Komise, T‑133/02, Recueil FP, s. I‑A‑329 a II‑1617, bod 44; Soud, 26. října 2004, Brendel v. Komise, T‑55/03, Sb. VS s. I‑A‑311 a II‑1437, bod 61; výše uvedený rozsudek Righini v. Komise, bod 52; Soud, 15. března 2006, Herbillon v. Komise, T‑411/03, Sb. VS s. I‑A‑2‑45 a II‑A‑2‑193, bod 25

3. Posouzení výjimečné povahy kvalifikace nově přijatého úředníka v souladu s čl. 31 odst. 2 služebního řádu nelze provést abstraktně, nýbrž s ohledem na pracovní místo, pro které se přijetí uskutečnilo, má kazuistickou povahu, která brání tomu, aby se dotčená osoba mohla s úspěchem dovolávat porušení zásady rovného zacházení.

Tím spíše je tomu tak u úředníků jmenovaných v návaznosti na vnitřní výběrové řízení na postup do vyšší kategorie. Za takového předpokladu totiž již byla specifická profesní praxe vzata v úvahu pro jmenování úředníka do vyšší kategorie.

(viz body 45 a 46)

Odkazy: Výše uvedený rozsudek Chawdhry v. Komise, bod 102