ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7

Rozhodnutím ze dne 24. října 2007 (dále jen „napadené rozhodnutí“) druhý odvolací senát OHIM odvolání zčásti vyhověl. Odvolací senát měl v podstatě za to, že výrobky, pro něž bylo požadováno územní rozšíření ochrany na Evropské společenství, jsou výrobky běžné spotřeby, že se relevantní veřejnost skládá z průměrných anglicky mluvících spotřebitelů ve Společenství, běžně informovaných a přiměřeně pozorných a obezřetných, že sloveso „to tame“ znamená zejména „zvláčnit“, „zkrotit nebo kontrolovat“ nebo „učinit poddajným“ a že slovní složenina „tame it“ je v souladu s gramatickými a syntaktickými pravidly anglického jazyka. Odvolací senát z toho vyvodil, že ve vztahu k vlasovým vodám, kosmetice a éterickým olejům – přičemž obě naposled uvedené kategorie výrobků mohou být rovněž použity ke zvláčnění vlasů – vnímá relevantní veřejnost výraz „tame it“ jasným a bezprostředním způsobem bez postranních myšlenek jako čistě reklamní sdělení, které jej informuje o účincích, jež může při používání těchto výrobků očekávat. Odvolací senát z toho vyvodil, že ochranná známka TAME IT postrádá jakoukoli rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, co se týče těchto výrobků. Naproti tomu měl odvolací senát za to, že nelze vytvořit žádné relevantní spojení mezi ochrannou známkou TAME IT a „mýdly, voňavkářskými výrobky, zubními pastami“, a že tudíž nemůže dospět k závěru ohledně nedostatku rozlišovací způsobilosti ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, co se týče těchto výrobků. Vzhledem k těmto skutečnostem odvolací senát jednak zamítl odvolání a potvrdil rozhodnutí průzkumového referenta v rozsahu, v němž zamítl vyznačení Evropského společenství v mezinárodním zápisu ochranné známky TAME IT pro „éterické oleje, kosmetiku, vlasové vody“, a jednak zrušil rozhodnutí průzkumového referenta, a v důsledku toho povolil vyznačení Evropského společenství v mezinárodním zápisu ochranné známky TAME IT pro „mýdla, voňavkářské výrobky, zubní pasty“.
44

Pokud jde o rizika genotoxicity, bod 2.4 zprávy EFSA obsahuje následující vysvětlení: „Malathion byl předmětem několika studií in vivo a in vitro. Test chromozomální odchylky provedený na lidských lymfocytech a test lymfomu provedený na myších (obě studie jsou z roku 2001) byly pozitivní, obsah izomalathionu činil 0,14 %. Test UDS in vitro byl negativní (0,2 % izomalathionu). Ačkoli byl Amesův test negativní, bylo poukázáno na problém s kvalitou, protože nebyla poskytnuta žádná informace o obsahu izomalathionu. Při testu chromozomální odchylky provedeném na lidských lymfocytech byla pozorována zvýšená četnost metafází s chromozomálními odchylkami, a to bez metabolické aktivace, avšak později, při druhém testu provedeném za nižších koncentrací, již tato zvýšená četnost pozorována nebyla. Oba testy in vivo provedené na kulturách somatických buněk byly negativní (obsah izomalathionu činil 0,2 %). Odborníci dospěli k názoru, že za pozitivní výsledky pozorované při testech in vitro je zodpovědný izomalathion a jiné nečistoty, jak se uvádí v některých publikovaných studiích. Pozitivní účinky zmiňované v publikovaných studiích se však na jednání staly předmětem debaty: všechny dostupné údaje potvrzují závěr, že riziko genotoxicity in vivo nehrozí. NZH neposkytuje žádné informace o riziku genotoxicity izomalathionu. Odborníci se shodli, že při obsahu izomalathionu ve výši 0,03 % genotoxicita nehrozí. Jednání EPCO č. 20 ale vedlo k závěru, že kdyby byl požadavek na obsah izomalathionu ve výši 0,2 % zachován, bylo by nutné provést nový Amesův test (při obsahu izomalathionu ve výši 0,2 %), nebo konstatovat nedostatek údajů. Kdyby tato studie dospěla k pozitivnímu výsledku, nebylo by možné stanovit mezní hodnoty a bylo by nutné provést sekundární test, tj. test UDS. Nový Amesův test při obsahu izomalathionu ve výši 0,2 % byl předložen v srpnu 2005, ČSZ jej vyhodnotil, ale společné přezkoumání se již nekonalo.“
32

Je třeba připomenout, že ochrannými známkami uvedenými v čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009] jsou zejména ty ochranné známky, které jsou z pohledu relevantní veřejnosti všeobecně užívány v obchodě pro prezentaci dotyčných výrobků nebo služeb nebo ve vztahu k nimž existují přinejmenším konkrétní indicie umožňující dojít k závěru, že jsou způsobilé být užívány tímto způsobem. Krom toho označení uvedená v tomto ustanovení nejsou způsobilá plnit základní funkci ochranné známky, jíž je označovat původ výrobku nebo služeb tak, aby spotřebitel, který získá výrobky nebo služby označené ochrannou známkou, mohl při dalším nabytí nebo využití učinit stejnou volbu, pokud byla jeho zkušenost pozitivní, nebo jinou volbu, pokud byla tato zkušenost negativní [rozsudky Soudu ze dne 3. prosince 2003, Nestlé Waters France v. OHIM (Tvar láhve), T-305/02, Recueil, s. II-5207, bod 28; ze dne , Fieldturf v. OHIM (LOOKS LIKE GRASS… FEELS LIKE GRASS… PLAYS LIKE GRASS), T-216/02, Recueil, s. II-1023, body 23 a 24, a ze dne , Henkel v. OHIM (Tvar bílé průhledné nádoby), T-393/02, Sb. rozh. s. II-4115, bod 30].
46

Soud uvádí, že není vhodné, aby se Komise v odůvodnění rozhodnutí vyjadřovala k opatření, která nespadají do rámce jeho výroku. V projednávaném případě nicméně stačí konstatovat, že ať již je odůvodnění, na kterém spočívá napadené rozhodnutí jakékoliv, pouze jeho výrok může zakládat právní účinky, a v důsledku toho nepříznivě zasáhnout do právního postavení. Naproti tomu úvahy uvedené v odůvodnění rozhodnutí nemohou jako takové být předmětem žaloby na neplatnost. Přezkumu legality soudem Společenství mohou být podrobeny jen v tom rozsahu, v němž jako odůvodnění aktu zasahujícího nepříznivě do právního postavení představují nutnou oporu pro výrok tohoto aktu (usnesení Soudního dvora ze dne 28. ledna 2004, Nizozemsko v. Komise, C-164/02, Recueil, s. I-1177, bod 21), nebo přinejmenším tehdy, pokud uvedené odůvodnění může změnit podstatu toho, o čem bylo rozhodnuto ve výroku dotyčného aktu (viz v tomto smyslu rozsudek Soudu ze dne , Lagardère a Canal+ v. Komise, T-251/00, Recueil, s. II-4825, bod 68; usnesení Soudu ze dne , EnBW v. Komise, T-387/04, Sb. rozh. s. II-1195, bod 127).
20

Pokud by jinak měly být tyto návrhy vykládány tak, že směřují k tomu, aby Soud změnil napadené rozhodnutí, je třeba uvést, že ačkoli čl. 63 odst. 3 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 65 odst. 3 nařízení č. 207/2009) opravňuje Soud k tomu, aby rozhodnutí odvolacích senátů změnil, je tato možnost v zásadě omezena na situace, kdy je věc natolik objasněna, že o ní lze rozhodnout. V projednávané věci však odvolací senát nezkoumal ani skutkový stav a příslušné důkazy ohledně částečného zrušení ochranné známky OKATECH, ani argumenty týkající se tohoto zrušení předložené žalobkyní. Změna napadeného rozhodnutí by znamenala, že by Soud jako první posuzoval meritum návrhových žádání, o kterých odvolací senát nerozhodl. Takové posouzení však nespadá do pravomoci Soudu vymezené čl. 63 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 65 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009) [rozsudek Soudu ze dne 10. června 2008, Gabel Industria Tessile v. OHIM – Creaciones Garel (GABEL), T-85/07, Sb. rozh. s. II-823, bod 28].
127

Druhá z těchto podmínek přitom v projednávané věci zcela zjevně splněna není. Článek 119 odst. 1 nařízení č. 1605/2002 totiž stanoví, že „částka grantu je stanovena jako konečná až poté, co orgán přijme závěrečné zprávy a účty, aniž jsou dotčeny následné kontroly provedené orgánem“. Článek 2 odst. 1 „Zvláštních podmínek“ uvedených v příloze III rozhodnutí o udělení navíc výslovně stanovil, že případné změny ustanovení uvedených v příloze I (podrobnosti operace „Místní sociální kapitál“) a II (rozpočtové podrobnosti operace „Místní sociální kapitál“) dotčeného rozhodnutí „[musí] být formulovány písemně a připojeny k rozhodnutí“ a že „ústní dohoda strany nezavazuje“. CPEM si tedy bylo nebo mělo být vědomo skutečnosti, že ujištění a rady poskytnuté ústně zaměstnanci Komise je nemohou zprostit dodržování jeho závazků podle rozhodnutí o udělení a zejména podle plánu financování uvedeného v příloze II tohoto rozhodnutí. Proto ujištění poskytnutá ústně zaměstnanci Komise – i za předpokladu, že by byla prokázaná – nemohla u CPEM založit legitimní očekávání, že úplná absence financování z jeho strany bude Komisí konkludentně akceptována nebo potvrzena formou prosté rozpočtové změny. Tím spíše CPEM nemůže k tomu, aby odůvodnilo své legitimní očekávání, argumentovat ani mlčením na straně Komise poté, co její zaměstnanci obdrželi informace o bezúročných půjčkách či o obtížích, které mělo s dodržováním plánu financování, ani skutečností, že Komise uvolnila část bankovní záruky.
23

Odvolací senát měl ve svém rozhodnutí ze dne 7. srpna 2006 v podstatě za to, že číslo 1000 může sloužit k označení obsahu brožur a periodik spadajících do třídy 16. Odvolací senát s odkazem na toto rozhodnutí tvrdí, že prvky „100“ a „300“ mohou v projednávaném případě označovat množství, obsah nebo vydání uvedených výrobků spadajících do třídy 16. Krom toho má za to, že uvedené prvky mohou označovat různé složky uvedených výrobků spadajících do třídy 28.
66

V rámci čl. 8 odst. 5 nařízení č. 451/2000 komisi PPR nicméně určitá úloha být přiznána může. Podle tohoto článku může EFSA pro účely zhodnocení NZH uspořádat přezkoumání, a to členskými státy a je-li to nezbytné i vnitrostátními odborníky. EFSA v zájmu racionalizace tohoto přezkoumání vypracoval zvláštní postupy. Tyto postupy jsou popsány v dokumentu nazvaném „Procedure of the peer review of active substances used in plant protection products evaluated in the second stage of the review programme“ (Postup přezkoumání účinných látek používaných v přípravcích na ochranu rostlin hodnocených v rámci druhé etapy pracovního programu). EFSA v tomto dokumentu uvádí čtyři typy postupů, z nichž může vybírat v závislosti na obtížích uvedených v dokumentaci. Tyto postupy jsou v rámci úřadu EFSA řízeny koordinační skupinou pro přezkoumání pesticidů, rovněž nazývanou PRAPeR (EFSA’s Pesticide Risk Assessment Peer Review), která převzala funkce dříve vykonávané EPCO. V rámci postupu speciálně vypracovaného úřadem EFSA pro hodnocení účinných látek, jejichž neškodnost představuje problém – který je jedním ze čtyř výše uvedených postupů – EFSA stanovil úlohu komise PPR, která vznikla na základě čl. 28 odst. 4 nařízení č. 178/2002. EFSA totiž pro tyto látky stanovil svolání schůzí vnitrostátních odborníků, jakož i možnost obrátit se na komisi PPR v případě problematických otázek.
25

Co se týče odkazu Spolkové republiky Německo na dvacátý bod odůvodnění nařízení o vynětí MSP, ten nemůže tento závěr vyvrátit. Z tohoto bodu odůvodnění totiž nevyplývá jakýkoliv rozpor s čl. 9 odst. 2 čtvrtou větou nařízení o vynětí MSP, který by mohl vytvářet nejednoznačnost, co se týče smyslu tohoto ustanovení. V tomto ohledu je třeba poukázat na to, že uvedený bod odůvodnění neobsahuje žádný odkaz na okolnosti, za kterých je Komise oprávněna požadovat na členském státě sdělení informací týkajících se režimů podpor, na něž se vztahuje vynětí.
9

Rozhodnutím ze dne 13. září 2007 (dále jen „napadené rozhodnutí“) druhý odvolací senát OHIM rozhodnutí námitkového oddělení zrušil. Měl za to, že neexistuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009], jelikož existuje pouze nízký stupeň podobnosti jednak mezi výrobky spadajícími do třídy 32 a výrobky spadajícími do třídy 33, a jednak mezi kolidujícími ochrannými známkami. Co se týče čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94, odvolací senát převzal závěry námitkového oddělení, které uznává dobré jméno ochranné známky SPA v zemích Beneluxu pro minerální vody. Odvolací senát však konstatoval, že mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje pouze nízký stupeň podobnosti, že tato podobnost nepostačuje k tomu, aby si dotčená veřejnost vytvořila spojení mezi kolidujícími ochrannými známkami, a že užívání přihlášené ochranné známka nepoškozuje dobré jméno starší ochranné známky.
Rozsudek Soudu (čtvrtého senátu) ze dne 28. října 2009 – Juwel Aquarium v. OHIM – Potschak (Panorama)

(Věc T-339/07)

„Ochranná známka Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Společenství Panorama – Absolutní důvod pro zamítnutí – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009]“

Ochranná známka Společenství – Vzdání se, zrušení a neplatnost – Absolutní důvody neplatnosti – Zápis v rozporu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 [Nařízení Rady č. 40/94, čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 51 odst. 1 písm. a)] (viz body 29–37)

Předmět

Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. června 2007 (věc R 214/2006-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Christianem Potschakem a Juwel Aquarium GmbH & Co. KG

Údaje týkající se věci

Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka Panorama pro výrobky zařazené do tříd 11, 16 a 20 – ochranná známka Společenství č. 2771087 Majitelka ochranné známky Společenství: Juwel Aquarium GmbH & Co. KG Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Christian Potschak Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a částečné prohlášení ochranné známky Společenství za neplatnou

Výrok

1) Žaloba se zamítá.
161

Takovéto zrušení by zaměnilo napadené rozhodnutí, podle něhož mohl být NAP přijat s výhradou pěti konkrétních změn umožňujících zhojit pět případů neslučitelnosti s kritérii přílohy III směrnice, rozhodnutím jiným, podle něhož by tento plán mohl být přijat s výhradou menšího počtu změn. To, že rozhodnutí, jímž by bylo takto nahrazeno napadené rozhodnutí, by bylo podstatně odlišné od naposled zmíněného rozhodnutí, platí tím spíše, že druhý žalobní důvod předložený Polskou republikou zpochybňuje neslučitelnost konstatovanou v čl. 1 odst. 1 a odpovídající změnu vyžadovanou čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí. Právě tato neslučitelnost by si přitom vyžadovala nejvýznamnější změnu NAP.
103

Je třeba konstatovat, že údaje předložené Estonskou republikou v přílohách jejího národního alokačního plánu se jeví jako vnitřně soudržné a srozumitelné a že rezervy povolenek vytvořené Estonskou republikou podle čl. 3 odst. 1 a 2 rozhodnutí 2006/780 byly oproti tomu, co tvrdí Komise, zahrnuty do celkového množství povolenek, které mají být přiděleny, stanoveného na základě národního alokačního plánu. Zejména vyplývá z přílohy 1 národního alokačního plánu ve spojení s tabulkou nalézající se na první straně jeho přílohy 3, že objem 948531 tun ekvivalentu oxidu uhličitého představuje celkové množství povolenek obsažených v rezervě pro zařízení provádějící projektové činnosti, pro něž již byl doručen souhlas, v souladu s čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 2006/780. Z těchto dvou příloh rovněž vyplývá, že množství povolenek na 795026 tun ekvivalentu oxidu uhličitého mělo být kompenzováno stažením povolenek vydaných pro určitá konkrétní zařízení, jejichž emise měly být přímo sníženy díky dotyčným projektům. Z prostého aritmetického výpočtu provedeného na základě údajů obsažených v týchž přílohách vyplývá, že saldo rezervy činí 153505 tun ekvivalentu oxidu uhličitého. Z těchto příloh rovněž vyplývá, že uvedená množství povolenek by měla být konkrétně kompenzována stažením povolenek pro zařízení dosud neoznačená, ale spadající do odvětví teplárenství, jejichž emise budou díky dotyčným projektům nepřímo sníženy.
Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti:

Slovní ochranná známka Společenství UGLI pro výrobky zařazené do tříd 29, 31 a 32 a národní obrazová ochranná známka UGLI Fruit – but the affliction is only skin deep pro výrobky zařazené do třídy 31
Zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 465 v konečném znění ze dne 23. února 2006, kterým se žalobkyni ukládá povinnost vrátit zálohu zvýšenou o úroky z prodlení, vyplacenou na základě smlouvy o finanční pomoci uzavřené v rámci programu Prince pro operaci s názvem „The EURO – Its genuine and essential impact on schoolchildren“ (Eurogenesis), týkající se přípravy škol na zavedení eura
6

Rozhodnutím ze dne 5. července 2007 (dále jen „napadené rozhodnutí“) čtvrtý odvolací senát odvolání zamítl a rozhodnutí průzkumového referenta potvrdil. Odvolací senát měl nejprve za to, že čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 brání zápisu slovní ochranné známky Homezone. Měl za to, že tato ochranná známka je tvořena výlučně údaji, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení vlastností dotčených výrobků a služeb. Odvolací senát následně uvedl, že přihlášená ochranná známka není s to odlišit dotyčné výrobky a služby podle jejich obchodního původu a že vzhledem k tomu, že slovní ochranná známka označuje přímo vnímatelným způsobem vlastnosti uvedených výrobků nebo služeb, nezbytně postrádá rozlišovací způsobilost. Konečně upřesnil, že důvody pro zamítnutí vycházející z čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nelze vyloučit podle čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009). Vzhledem k tomu, že žalobkyně nepředložila důkaz o tom, že je ochranná známka zavedena ve Velké Británii a v Irsku, důvody pro zamítnutí existují nejen v německy hovořících regionech, ale také v anglicky hovořících regionech.
60

V tomto ohledu třebaže je pravda, že spotřebitel přikládá obvykle větší význam počáteční části slov, jelikož je vyslovována s větším důrazem [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2008, Citigroup v. OHIM – Link Interchange Network (WORLDLINK), T-325/04, Sb. rozh. s. II-29, zveřejněné shrnutí, bod 82], je nutno konstatovat, že v projednávané věci se žádný z obou prvků „life“ a „blog“ jasně nejeví jako dominantní prvek přihlášené ochranné známky. V tomto ohledu by bylo vykonstruované mít za to, že výraz „life“ je dominantní z důvodu, že tvoří první prvek přihlášené ochranné známky, avšak neexistuje ani žádný důvod k tomu, aby se mělo za to, že je dominantní prvek „blog“ (viz v tomto smyslu rozsudek Westlife, bod 55 výše, bod 36).
10

Body 1, 2, 5, 6, 7, 22 a 23 odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 864/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se mění a z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii upravuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 161, s. 48, dále jen „sporné nařízení“) stanoví: „(1) Oddělení přímé podpory producentům a zavedení režimu jednotné platby jsou základními prvky procesu reformy společné zemědělské politiky, jehož cílem je přechod od politiky podpory cen a produkce k politice podpory příjmů zemědělců. Nařízení […] č. 1782/2003 […] tyto prvky zavedlo pro řadu různých zemědělských produktů. (2) Pro splnění hlavních cílů reformy společné zemědělské politiky by měla být do značné míry oddělena a do režimu jednotné platby integrována podpora pro bavlnu, olivový olej, surový tabák a chmel. […] (5) Úplné začlenění současného systému podpor v odvětví bavlny do režimu jednotné platby by přineslo značné riziko narušení výroby v oblastech produkce bavlny ve Společenství. Část podpory by tedy měla být nadále spojena s pěstováním bavlny formou speciální platby na plodinu na hektar způsobilé plochy. Její výše by měla být vypočtena tak, aby zajistila ekonomické podmínky, které v oblastech vhodných pro pěstování této plodiny umožní pokračování činnosti v odvětví bavlny a zabrání vytlačení bavlny jinými plodinami. Pro dosažení tohoto cíle je odůvodněné, aby celková dostupná podpora na hektar na členský stát byla stanovena ve výši 35 % národního podílu na podpoře, která byla vyplacena producentům nepřímo. (6) Zbývajících 65 % národního podílu na podpoře, která byla vyplacena producentům nepřímo, by mělo být dáno k dispozici pro režim jednotné platby. (7) Z důvodů ochrany životního prostředí by měla být stanovena základní plocha na členský stát, aby byly omezeny plochy osévané bavlnou. Kromě toho by měly být plochy způsobilé pro podporu omezeny na plochy povolené členskými státy. […] (22) Oddělení podpory pro bavlnu a surový tabák by si mohlo vyžádat restrukturalizační opatření. Dodatečná podpora Společenství pro produkční oblasti členských států, ve kterých byla podpora Společenství pro bavlnu a surový tabák poskytnuta v letech 2000, 2001 a 2002, by měla být umožněna pomocí převodu finančních prostředků z rubriky 1a) do rubriky 1b) finančního výhledu. Tato dodatečná podpora by měla být využita podle nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) […]. (23) Pro zajištění plynulého pokračování ve vyplácení podpory příjmů producentům v odvětví bavlny, olivového oleje a tabáku by se mělo vyloučit, aby bylo možné odložit začlenění těchto režimů podpory do režimu jednotné platby.“
21

Žalobkyně tvrdí, že odvolací senát měl neprávem za to, že sporná označení nejsou podobná a vznáší v tomto ohledu čtyři argumenty. Zaprvé odlišnost týkající se počátečního písmene dotčených označení nestačí k vyloučení jakékoli podobnosti mezi těmito označeními s ohledem na skutečnost, že čtyři z pěti písmen, z nichž jsou označení složena, jsou totožná a nacházejí se na stejné pozici. Zadruhé se odvolací senát soustředil na opakující se písmeno „v“ ve starších ochranných známkách, aniž by přiznal sebemenší význam opakující se samohlásce „o“ nacházející se ve sporných označeních. Zatřetí odvolací senát neoprávněně vycházel ze zvláštní typografie přihlašované ochranné známky, aniž by zohlednil skutečnost, že starší slovní ochranné známky rovněž mohou být ztvárněny podobnou typografií. Nakonec začtvrté odvolací senát přiznal příliš velký význam obrazovému prvku přihlašované ochranné známky. V důsledku toho má žalobkyně za to, že odvolací senát měl provést celkové posouzení nebezpečí záměny.
Návrh na zrušení oznámení o obecných výběrových řízeních EPSO/AD/94/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa administrátorů (AD5) v oblasti informací, komunikací a médií (Úř. věst. 2007, C 45 A, s. 3), EPSO/AST/37/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa asistentů (AST3) v oblasti komunikací a informací (Úř. věst. 2007, C 45 A, s. 15) a EPSO/AD/95/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa administrátorů (AD5) v oblasti informací (knihovna/dokumentace) (Úř. věst. 2007, C 103 A, s. 7)
451

Co se na druhém místě týče určení data ukončení protiprávního jednání, je nutno uvést, že jediný argument žalobkyň spočívá na skutečnosti, že se Komise k prokázání tarifních nůžek opírá pouze o údaje z období od roku 2001 do června 2006. Žalobkyně však nezpochybňují tvrzení Komise obsažené v bodě 124 odůvodnění napadeného rozhodnutí, podle něhož úroveň ceny celostátních a regionálních velkoobchodních produktů nebyla dotčena v období mezi rozhodnutím CMT z 1. června 2006 – tj. datem, kdy CMT změnila regulaci cen použitelnou na regionální a celostátní velkoobchodní produkty, přičemž bylo společnosti Telefónica uloženo, aby ceny odpovídaly nákladům (bod 123 odůvodnění napadeného rozhodnutí) – a 21. prosincem 2006, tedy datem, kdy CMT přijala předběžná opatření stanovující významná snížení cen daných produktů, přičemž ceny za regionální velkoobchodní produkt byly sníženy poměrně od 22 do 54 % a ceny celostátního velkoobchodního produktu (ADSL-IP) byly sníženy poměrně od 24 do 61 %. Kromě toho nepopírají konstatování uvedené v bodě 62 odůvodnění napadeného rozhodnutí, podle něhož se od září 2001 do přijetí napadeného rozhodnutí maloobchodní ceny společnosti TESAU nezměnily. Žalobkyně neuplatňují ani žádnou změnu nákladů zohledněných Komisí v projednávaném případě. Je tedy možné mít za to, že protiprávní jednání skončilo ke dni 21. prosince 2006 (viz rovněž bod 747 odůvodnění napadeného rozhodnutí).