CS Úřední věstník Evropské unie C 312/14

Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2009 ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 1. července 2009 ve věci T-273/06 a T-297/06, ISD Polska a další v. Komise

(Věc C-369/09 P)

2009/C 312/22

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (zástupci: C. Rapin, E. Van den Haute, avocats)

Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání

— prohlásit tento kasační opravný prostředek za přípustný;

— zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství (osmého senátu) ze dne 1. července 2009, vydaný ve spojených věcech T-273/06 a T-297/06;

— v celém rozsahu, podpůrně částečně, vyhovět návrhovým žádáním předloženým Soudu prvního stupně Evropských společenství ve spojených věcech T-273/06 a T-297/06;

— uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení;

— pokud by Soudní dvůr rozhodl, že není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé, uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení podle ustanovení čl. 69 odst. 6 jednacího řádu Soudního dvora, ve spojení s čl. 72 písm. a) jednacího řádu.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňují tři důvody.

Prvním důvodem kasačního opravného prostředku zpochybňují posouzení Soudu, podle kterého Protokol č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu, tvořící přílohu aktu o přistoupení Polské republiky k Evropské unii (1), ve svém bodě 6 zakotvuje zpětné použití svých ustanovení. Podle navrhovatelek totiž z jeho znění, účelu a systematiky, které se omezují na to, že podnikům uvedeným v příloze 1 výše uvedeného protokolu může být za určitých podmínek v období mezi roky 1997 a 2003 poskytnuta podpora, nelze vyvodit žádný zpětný účinek. Toto ustanovení, jinými slovy, znamená, že při stanovení podpor, které mohly být podnikům přijímajícím podpory poskytnuty do konce roku 2003, musely být zpětně zohledňovány částky již poskytnutých podpor, ale nikoliv tak, že by byly poskytnuté podpory zpětně posuzovány jako protiprávní. Tento výklad mimoto sdílejí jak Komise, tak Rada, jelikož prvně jmenovaná v návrhu rozhodnutí a druhá jmenovaná v rozhodnutí konstatovaly, že závazky přijaté v Protokolu č. 8 byly dodrženy.

Svým druhým důvodem navrhovatelky tvrdí, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení tím, že rozhodl, zaprvé, že podniky přijímající podpory mohou mít v zásadě legitimní očekávání, že tato podpora splňuje právní předpisy, pouze tehdy, byla-li poskytnuta podle postupu stanoveného článkem 88 ES, a dále, že postupy stanovené v Protokolu č. 2 k Dohodě o přidružení ze dne 16. prosince 1991 (2), týkajícím se výrobků ESUO, kterými byla se spornou podporou seznámena Komise a Rada, nemohly u navrhovatelek vyvolat legitimní očekávání. Je totiž nesporné, že k žádnému formálnímu oznámení sporné podpory na základě článku 88 ES nemohlo dojít, neboť Polská republika nebyla v té době ještě členem Evropské unie, a že Komise byla o existenci této podpory informována a po přezkumu polského restrukturačního programu a podnikatelských plánů předložených v tomto rámci měla za to, že splňují požadavky čl. 8 odst. 4 Protokolu č. 2 k Dohodě o přidružení a podmínky stanovené v Protokolu č. 8, tvořícím přílohu aktu o přistoupení.

A konečně, svým třetím a posledním důvodem kasačního opravného prostředku se navrhovatelky dovolávají porušení nařízení (ES) č. 659/1999 (3) a nařízení (ES) č. 794/2004 (4). Podle nich totiž k tomu, aby úroková míra použitelná na navrácení sporné podpory mohla být považována za „přiměřenou“ ve smyslu čl. 14 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 659/1999, nestačí, aby tato míra byla stanovena v úzké spolupráci s dotčeným členským státem. „Přiměřenost“ úrokové míry použitelné na navrácení státních podpor je hmotným pojmem nezávislým na postupu, podle kterého musí Komise jednat ve výjimečných případech, ve kterých tuto míru stanoví ve spolupráci s dotčeným členským státem.

(1) Úř. věst. L 236, s. 948.

(2) Evropská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Polskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 348, s. 2).

(3) Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [nyní článku 88 ES] (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 339).

(4) Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (Úř. věst. L 140, s. 1; Zvl. vyd. 08/04, s. 3).