Keywords

Summary



Keywords

1. Přistoupení nových členských států – Akt o přistoupení z roku 2003 – Úpravy aktů Společenství, které nebyly upraveny samotným aktem o přistoupení – Pojem

(Akt o přistoupení z roku 2003, článek 57; směrnice Rady 2004/85)

2. Přistoupení nových členských států – Česká republika – Estonsko – Kypr – Lotyšsko – Litva – Maďarsko – Malta – Polsko – Slovinsko – Slovensko – Akty Společenství přijaté po podpisu smlouvy o přistoupení z roku 2003 – Přijetí dočasných odchylek ve prospěch nových členských států – Náležitý právní základ

(Článek 249 odst. 2 a 3 ES a článek 299 ES; akt o přistoupení z roku 2003, čl. 2 odst. 2 a 3)

3. Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah

(Článek 253ES; směrnice Rady 2004/85)

Summary

1. Opatření, jež mohou být přijata na základě článku 57 aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii a o úpravách smluv, na nichž je Evropská unie založena, který se týká úpravy aktů orgánů, jež nebyly upraveny samotným aktem o přistoupení, se v zásadě omezují na úpravy, které mají učinit dřívější akty Společenství použitelnými v nových členských státech, přičemž jsou vyloučeny veškeré jiné změny a především dočasné odchylky. Z toho vyplývá, že takové dočasné odchylky od použitelnosti ustanovení aktu Společenství, jejichž jediným cílem a účelem je dočasný odklad skutečného uplatnění dotčeného aktu Společenství na členský stát, nemohou být kvalifikovány jako „úpravy“ ve smyslu článku 57 uvedeného aktu.

Nicméně, i když je sice cílem směrnice 2004/85, kterou se mění směrnice 2003/54, pokud jde o použitelnost některých ustanovení na Estonsko, odložit dočasně skutečné uplatnění některých ustanovení směrnice 2003/54 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92 na Estonskou republiku, nic to nemění na tom, že některá z opatření, která v tomto ohledu přináší, mají rovněž povahu opatření nezbytných za účelem zajištění plné použitelnosti směrnice 2003/54, pokud jde o tento členský stát. Tak je tomu u opatření, jejichž cílem je zohlednit v rámci zavedeném směrnicí 2003/54 přechodné opatření přiznané předtím Estonské republice přílohou VI aktu o přistoupení z roku 2003 ohledně směrnice 96/92. V rozsahu, v němž směrnice 2004/85 stanovila odložení použitelnosti ustanovení čl. 21 odst. 1 písm. b) a c) směrnice 2003/54 až na 31. prosince 2008, aby Estonská republika mohla nadále využívat osvobození od povinnosti otevřít svůj trh s elektřinou před 1. lednem 2009, které se na nI vztahovalo podle přílohy VI aktu o přistoupení z roku 2003, mohla být tedy platně přijata na základě článku 57 uvedeného aktu o přistoupení.

Směrnice 2004/85 naopak musí být zrušena v rozsahu, v němž stanoví ve prospěch Estonska odchylku od použití čl. 21 odst. 1 písm. b) a c) směrnice 2003/54, která trvá po 31. prosinci 2008, jakož i související povinnost zajistit pouze částečné otevření trhu představující 35 % spotřeby ke dni 1. ledna 2009 a povinnost sdělovat každý rok prahy spotřeby rozšiřující způsobilost na konečné spotřebitele. Uvedené dodatečné odchylky představují totiž opatření, jejichž jediným cílem a účelem je dočasný odklad skutečného uplatnění dotyčného aktu Společenství a jejichž přijetí tedy předpokládá politické posouzení. Z toho vyplývá, že nemohly být platně přijaty na základě článku 57 aktu o přistoupení z roku 2003.

(viz body 37–40, 51–52, 60–61, 88)

2. Po podpisu smlouvy o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, a s výhradou použití zvláštních postupů, které tato smlouva stanoví pro účely rozhodování o určitých typech přechodných opatření, neexistuje žádná zásadní námitka proti tomu, aby byly akty Společenství, přijímané po tomto podpisu a před vstupem uvedené smlouvy o přistoupení v platnost a obsahující dočasné odchylky ve prospěch přistupujícího členského státu, přijaty přímo na základě ustanovení Smlouvy o ES.

Taková odchylná ustanovení, která by se uplatnila pouze s výhradou a dnem skutečného vstupu smlouvy o přistoupení z roku 2003 v platnost, totiž nemohou porušovat ani čl. 249 odst. 2 a 3 ES, ani článek 299 ES, podle nichž se akty přijaté orgány vztahují na členské státy, ani čl. 2 odst. 2 a 3 uvedené smlouvy o přistoupení.

Jednak se taková specifická opatření, jako ostatně i akty, v nichž jsou obsažena nebo od nichž se odchylují, uplatní vůči přistupujícím státům až od data, kdy se přistoupení stane účinným, tedy od data, kdy získají postavení členského státu.

Dále pak okolností, že čl. 2 odst. 2 smlouvy o přistoupení z roku 2003 stanoví, že uvedená smlouva vstoupí v platnost až dnem 1. května 2004, a že odstavec 3 téhož článku stanoví, že odchylně od této zásady mohou některá ustanovení uvedené smlouvy nabýt účinnosti dříve, není dotčena možnost stanovit v aktech přijímaných nikoliv na základě této smlouvy, ale na základě samotné Smlouvy o ES, podmínky, za kterých se takové akty přijaté mezi podpisem smlouvy o přistoupení a jejím vstupem v platnost uplatní na budoucí členské státy, jakmile dojde k přistoupení.

Konečně použití řádného legislativního postupu stanoveného Smlouvou na odchylky přijímané ve prospěch nových členských států v průběhu období mezi dnem podpisu smlouvy o přistoupení z roku 2003 a dnem jejího nabytí účinnosti je potvrzeno existencí specifických mechanismů, které jsou vlastní uskutečněnému procesu přistoupení a které těmto novým státům umožňují uplatnit v případě potřeby jejich zájmy, jako je informační a konzultační postup.

(viz body 62–65, 69)

3. Odůvodnění vyžadované článkem 253 ES musí být přizpůsobeno povaze dotčeného aktu. I když z tohoto odůvodnění musejí jasně a jednoznačně vyplývat úvahy orgánu Společenství, jenž akt vydal, tak, aby se zúčastněné osoby mohly seznámit s důvody, které vedly k přijetí opatření a příslušný soud mohl vykonávat svůj přezkum, není požadováno, aby odůvodnění upřesňovalo všechny relevantní skutkové a právní okolnosti. Otázka, zda odůvodnění aktu splňuje požadavky článku 253 ES, musí být totiž posuzována s ohledem nejen na jeho text, ale také s ohledem na jeho celkovou souvislost, jakož i s ohledem na všechna právní pravidla upravující dotčenou oblast.

V tomto ohledu preambule směrnice 2004/85, kterou se mění směrnice 2003/54, pokud jde o použitelnost některých ustanovení na Estonsko, která se odvolává na žádost Estonské republiky, na přechodnou odchylku týkající se směrnice 96/92, která byla stanovena ve prospěch tohoto členského státu přílohou VI aktu o přistoupení z roku 2003, na prohlášení č. 8 připojené k závěrečnému aktu smlouvy o přistoupení z roku 2003, na urychlení otevírání trhu s elektrickou energií na základě směrnice 2003/54 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92 a konečně na zvláštnosti estonského odvětví ropných břidlic, jakož i na těžkosti, do nichž by se toto odvětví dostalo v případě neexistence přechodných opatření, která směrnice 2004/85 stanoví, umožňuje zúčastněným osobám seznámit se dostatečně s důvody přijetí uvedených přechodných opatření a příslušnému soudu vykonávat jeho přezkum. Tyto skutečnosti zejména umožňují Soudnímu dvoru provést přezkum opodstatněnosti právního základu použitého zákonodárcem Společenství, aniž by volba tohoto základu, za který byl v právních východiscích směrnice 2004/85 výslovně určen článek 57 aktu o přistoupení z roku 2003, vyžadovala podrobnější odůvodnění. Ani skutečnost, že Rada nepoužila právní základ navrhovaný Komisí, nevyžaduje odůvodnění v tomto ohledu specifičtější.

(viz body 81–83)