ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Úmluva o soudní příslušnosti a výkonu soudních rozhodnutí – Zvláštní příslušnost – Více žalovaných

(Úmluva ze dne 27. září 1968, čl. 6 bod 1)

Summary

Článek 6 bod 1 Úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, ve znění naposledy změněném Úmluvou ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království, musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije v rámci řízení o porušení evropského patentu, ve kterém je obviněno několik společností usazených v různých smluvních státech ze skutků, kterých se dopustily na území jednoho nebo několika z těchto států, a to ani v případě, že uvedené společnosti patřící k téže skupině jednaly totožným nebo podobným způsobem, v souladu se společnou politikou, která byla vypracována jedinou z nich. Vzhledem totiž k tomu, že ani porušení vytýkaná různým žalovaným, ani vnitrostátní právní úprava, podle které jsou taková porušení posuzována, nejsou totožné, neexistuje nebezpečí, že by byla vydána odporující si rozhodnutí v důsledku žalob pro porušení evropského patentu podaných v různých smluvních státech, neboť případné rozdíly mezi rozhodnutími vydanými dotčenými soudy nespadají do rámce téže skutkové a právní situace.

Z toho vyplývá, že vztah souvislosti požadovaný pro použití čl. 6 bodu 1 Bruselské úmluvy nemůže být mezi takovými žalobami stanoven.

(viz body 20, 25, 27–28, 31, 33, 35, 41 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

Hospodářská soutěž – Předpisy Společenství – Podnik – Pojem

(Články 81 ES a 82 ES)

Summary

Pojem „podnik“ zahrnuje v kontextu práva hospodářské soutěže Společenství jakoukoliv entitu vykonávající hospodářskou činnost nezávisle na svém právním postavení a způsobu financování.

V tomto ohledu je to činnost sestávající z nabízení zboží nebo služeb na daném trhu, které charakterizuje pojem „hospodářská činnost“, takže není namístě oddělit činnost nákupu výrobku od následného užívání, jehož účelem je zhodnotit povahu uvedené činnosti, a že je to následné užívání zakoupeného výrobku, co nutně určuje povahu nákupní činnosti.

(viz body 25–26)
Keywords

Summary



Keywords

1. Sbližování právních předpisů – Postupy při zadávání veřejných zakázek na služby – Směrnice 92/50 – Zadávání zakázek

(Články 43 ES a 49 ES; směrnice Rady 92/50)

2. Žaloba pro nesplnění povinnosti – Prokázání nesplnění povinnosti – Důkazní břemeno Komise

(Článek 226 ES)

Summary

1. Pokud jde o služby spadající do přílohy I B směrnice 92/50 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby a s výhradou pozdějšího hodnocení, na něž odkazuje článek 43 této směrnice, vycházel zákonodárce Společenství z předpokladu, že zakázky týkající se takových služeb nemají a priori, s ohledem na svou specifickou povahu, přeshraniční význam, který by mohl být důvodem pro to, aby byly zadány v zadávacím řízení, které má umožnit podnikům ostatních členských států seznámit se s oznámením o vyhlášení zakázky a podat nabídku. Z tohoto důvodu směrnice 92/50 pro tuto kategorii služeb pouze stanovila povinnost následného zveřejnění.

Zadávání veřejných zakázek se však nadále řídí základními pravidly práva Společenství, a zejména zásadami zakotvenými Smlouvou v oblasti práva usazování a volného pohybu služeb. Z toho plyne, že režim zveřejňování, zavedený zákonodárcem Společenství pro zakázky týkající se služeb spadajících do přílohy I B, nemůže být vykládán tak, že brání použití zásad vyplývajících z článků 43 ES a 49 ES v případě, že takové zakázky přesto mají nepochybný přeshraniční význam.

Rovněž v rozsahu, v němž zakázka týkající se služeb spadajících do přílohy I B takový význam má, představuje zadání této zakázky podniku nacházejícímu se v členském státě zadavatele bez jakékoli transparentnosti rozdílné zacházení v neprospěch podniků nacházejících se v jiném členském státě, které by mohly mít o tuto zakázku zájem. Takové rozdílné zacházení, které vyloučením všech podniků nacházejících se v jiném členském státě znevýhodňuje především tyto podniky, představuje nepřímou diskriminaci na základě státní příslušnosti zakázanou na základě článků 43 ES a 49 ES, ledaže by bylo odůvodněno objektivními okolnostmi.

(viz body 25–26, 29–31)

2. V rámci řízení o nesplnění povinnosti zahájeného podle článku 226 ES musí Komise předložit Soudnímu dvoru všechny poznatky nezbytné k přezkoumání existence nesplnění povinnosti, aniž by se mohla opírat o jakoukoli domněnku.

Co se týče nesplnění povinnosti týkajícího se režimu zveřejnění veřejných zakázek na služby spadající do přílohy I B směrnice 92/50 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, pokud Komise uplatňuje porušení článků 43 ES a 49 ES, přísluší ji prokázat, že dotyčná zakázka, přestože se týkala služeb spadajících do přílohy I B uvedené směrnice, měla pro podnik nacházející se v jiném členském státě než ve státě, k němuž náleží dotyčný zadavatel, nepochybný význam a že tento podnik nemohl projevit zájem o tuto zakázku, jelikož neměl před jejím zadáním přístup k adekvátním informacím. Skutečnost, že Komise pouze poukázala na existenci stížnosti, která jí byla zaslána ve vztahu k dotčené zakázce, nemůže být dostatečná k prokázání, že uvedená zakázka měla nepochybný přeshraniční význam, a tedy ani k určení, že došlo k nesplnění povinnosti.

(viz body 32–34)
Keywords

Subject of the case

Výrok



Keywords

Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Nepřímé daně z kapitálových vkladů [Směrnice Rady 69/335, čl. 10 a 12 odst. 1 písm. e)] (viz body 35–39 a výrok)

2. Právo Společenství – Přímý účinek – Vnitrostátní poplatky neslučitelné s právem Společenství – Vrácení (viz body 43–46 a výrok)

Subject of the case

Předmět

Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 10 písm. C směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11) – Vnitrostátní zákon, který zavádí roční správní poplatek se zpětnou účinností za zápis jiných úkonů než listin, na jejichž základě se zakládají společnosti, a který pro vrácení ročního poplatku za zápis listin, na jejichž základě se zakládají společnosti, stanoví diskriminační a omezující režim

Výrok

Výrok

1) Italská republika tím, že zavedla poplatky se zpětnou účinností, které nepředstavují povolené poplatky uhrazovacího charakteru, a to z důvodu, že zápisy do obchodního rejstříku, za něž se vybírají, již vedly k výběru poplatků, které měly být nahrazeny poplatky se zpětnou účinností, aniž by existovala možnost jejich vrácení osobám, které je uhradily, nebo z důvodu, že se uvedené poplatky se zpětnou účinností vztahují na roky, kdy nedošlo k žádnému zápisu do rejstříku, který by odůvodnil jejich výběr, a tím, že přijala předpisy, které vrácení poplatků, o nichž Soudní dvůr rozsudkem prohlásil, že jsou v rozporu s právem Společenství, či jejichž neslučitelnost s právem Společenství vyplývá z takového rozsudku, podrobily podmínkám, které se vztahují speciálně na uvedené poplatky a které jsou méně příznivé než podmínky, které by byly na vrácení dotčených poplatků použity za neexistence této právní úpravy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají jednak z článku 10 a čl. 12 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, a jednak ze zásad zakotvených Soudním dvorem pro oblast vracení bezdůvodného obohacení.

2) Ve zbývající části se žaloba zamítá.

3) Italské republice se ukládá náhrada tří čtvrtin veškerých nákladů řízení. Komisi Evropských Společenství se ukládá náhrada zbývající čtvrtiny.
Věc C‑168/03

Komise Evropských společenství

v.

Španělské království

„Nesplnění povinnosti státem – Směrnice 89/655/EHS a 95/63/ES – Nesprávné provedení – Dodatečná lhůta k přizpůsobení“

Shrnutí rozsudku

Sociální politika – Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků – Směrnice 89/655 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci – Uvedení do souladu s minimálními požadavky – Již používané pracovní zařízení – Poskytnutí dodatečné lhůty k přizpůsobení – Podmínky

(Směrnice Rady 89/655, ve znění směrnice 95/63, čl. 4 odst. 1 písm. b) a příloha I, druhý pododstavec bodu 1)

Druhý pododstavec bod 1přílohy I směrnice 89/655 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci, ve znění směrnice 95/63, podle kterého zde uvedené minimální požadavky, pokud se vztahují na již používané pracovní zařízení, nevyžadují nutně stejná opatření jako základní požadavky týkající se nového pracovního zařízení, musí být chápán v tom smyslu, že také mění, do určité míry, dosah čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice 89/655 v původním znění, podle kterého je zaměstnavatel povinen zabezpečit a používat pracovní zařízení, které bylo-li zaměstnancům dáno k dispozici před 31. prosincem 1992, splňuje minimální požadavky stanovené v příloze směrnice nejpozději do čtyř let po uvedeném dni.

Tedy připuštění již používaného pracovního zařízení až do 31. prosince 1996 musí být posuzováno ve světle minimálních požadavků uvedených v příloze I směrnice 89/655 v platném znění, které se na ně podle bodu 1 druhého pododstavce nadále použijí. V rozsahu, v němž toto ustanovení stanoví, že pokud se jedná o toto zařízení, minimální požadavky nevyžadují nutně stejná opatření jako základní požadavky týkající se nového pracovního zařízení, musí být vykládáno v tom smyslu, že rozšiřuje možnosti výběru technických řešení, pokud jsou přijatá opatření schopná zajistit ochranu stanovenou uvedenými požadavky.

Vnitrostátní právní předpisy, které neodkazují na pravidla obsažená v příloze I uvedené směrnice a které z tohoto důvodu ve skutečnosti poskytují dodatečnou lhůtu k přizpůsobení pracovního zařízení již daného k dispozici zaměstnancům v podniku nebo závodě před 27. srpnem 1997, nezajišťují jasné a přesné provedení směrnice 89/655 v platném znění.

(viz body 33–38)
Italská republika tím, že zavedla poplatky se zpětnou účinností, které nepředstavují povolené poplatky uhrazovacího charakteru, a to z důvodu, že zápisy do obchodního rejstříku, za něž se vybírají, již vedly k výběru poplatků, které měly být nahrazeny poplatky se zpětnou účinností, aniž by existovala možnost jejich vrácení osobám, které je uhradily, nebo z důvodu, že se uvedené poplatky se zpětnou účinností vztahují na roky, kdy nedošlo k žádnému zápisu do rejstříku, který by odůvodnil jejich výběr, a tím, že přijala předpisy, které vrácení poplatků, o nichž Soudní dvůr rozsudkem prohlásil, že jsou v rozporu s právem Společenství, či jejichž neslučitelnost s právem Společenství vyplývá z takového rozsudku, podrobily podmínkám, které se vztahují speciálně na uvedené poplatky a které jsou méně příznivé než podmínky, které by byly na vrácení dotčených poplatků použity za neexistence této právní úpravy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají jednak z článku 10 a čl. 12 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, a jednak ze zásad zakotvených Soudním dvorem pro oblast vracení bezdůvodného obohacení.
Keywords

Summary



Keywords

Volný pohyb osob – Pracovníci – Rovné zacházení – Přípravná praxe k určitým zaměstnáním – Náhrada cestovních nákladů omezená na část cesty uskutečněné na vnitrostátním území – Nepřípustnost

[(Smlouva o ES, článek 48 (nyní po změně článek 39 ES)]

Summary

Článek 48 smlouvy (nyní po změně článek 39 ES) brání vnitrostátnímu opatření, které, pokud jde o osobu, která v rámci přípravné praxe k určitým zaměstnáním vykonala skutečnou a efektivní výdělečnou činnost v jiném členském státě než v členském státě svého původu, přiznává právo na náhradu jejích cestovních nákladů pouze do výše částky vztahující se k té části cesty, která byla uskutečněna na vnitrostátním území, přičemž však stanoví, že jestliže by taková činnost byla vykonávána na vnitrostátním území, byly by cestovní náklady nahrazeny v plné výši.

(viz bod 36 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Absolutní důvody pro zamítnutí – Nedostatek rozlišovací způsobilosti označení – Ochranná známka složená z několika prvků – Možnost příslušného orgánu provést přezkum každého prvku tvořícího ochrannou známku – Nutnost zohlednit celkové vnímání spojení relevantní veřejností

[(Nařízení Rady č. 40/94, čl. 7 odst. 1 písm. b)]

2. Opravný prostředek – Důvody opravného prostředku – Pouhé zopakování žalobních důvodů a argumentů předložených před Soudem – Neurčení dovolávaného nesprávného právního posouzení – Nepřípustnost

[Článek 225 ES, Statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec, Jednací řád Soudního dvora, čl. 112 odst. 1 první pododstavec písm. c)]

Summary

1. K posouzení, zda ochranná známka Společenství postrádá, nebo nepostrádá rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 je třeba vzít v úvahu celkový dojem, který vyvolává. Toto však neznamená, že by příslušný orgán, který má ověřit, zda může být ochranná známka, jejíž zápis je požadován, vnímána veřejností jako označení původu, nemohl nejprve provést postupné přezkoumání jednotlivých prvků vzhledu použitých pro tuto ochrannou známku. V průběhu celkového posouzení uvedeným orgánem může být totiž vhodné zkoumat každý prvek tvořící dotyčnou ochrannou známku.

V této souvislosti je však třeba vycházet z celkového vnímání této ochranné známky průměrným spotřebitelem, a nikoliv z domněnky, že prvky, které samostatně postrádají rozlišovací způsobilost, nemohou vykazovat uvedenou rozlišovací způsobilost, pokud jsou uspořádány společně, a upřít jakoukoli relevanci aspektům, jako je existence fantazijního prvku, ke kterým musí být při takovém rozboru přihlédnuto.

(viz body 22–23, 26–27)

2. Z článku 225 ES, čl. 58 prvního pododstavce Statutu Soudního dvora a čl. 112 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) jednacího řádu vyplývá, že opravný prostředek musí přesným způsobem uvádět kritizované části rozsudku, jehož zrušení se navrhovatel domáhá, jakož i právní argumenty, které specifickým způsobem tento návrh podporují.

Tento požadavek nesplňuje opravný prostředek, který se omezuje na zopakování žalobních důvodů a argumentů, které již byly Soudu předloženy, aniž by vůbec uváděl argumentaci, která by specificky určila nesprávné právní posouzení, jímž má být stižen napadený rozsudek. Takový opravný prostředek totiž ve skutečnosti představuje návrh směřující pouze k opětovnému přezkoumání žaloby podané k Soudu, což nespadá do pravomoci Soudního dvora.

(viz body 42, 49–50)
Keywords

Summary



Keywords

Životní prostředí – Ochrana volně žijících ptáků – Směrnice 79/409 – Datum zahájení a ukončení lovu – Výjimky – Podmínky – Neexistence jiného uspokojivého řešení – Nesplnění podmínky v případě shody s obdobími zvláštní ochrany stanovenými směrnicí, aniž by to bylo nezbytné

(Směrnice Rady 79/409, čl. 7 odst. 4 a čl. 9 odst. 1 písm. c))

Summary

Článek 9 odst. 1 písm. c) směrnice 79/409 o ochraně volně žijících ptáků připouští možnost povolit při dodržení podmínek vyjmenovaných v tomto ustanovení lov druhů uvedených v příloze II této směrnice během období zvláštní ochrany stanovených v čl. 7 odst. 4 téže směrnice. Mezi podmínkami, které musí být splněny, aby mohl být takový lov povolen, je uvedena podmínka spočívající v neexistenci jiného uspokojivého řešení. Tato podmínka nemůže být považována za splněnou, pokud se výjimečné období lovu, aniž by to bylo nezbytné, shoduje s obdobími, pro která směrnice stanoví zvláštní ochranu. Taková nezbytnost by neexistovala zejména tehdy, pokud jediným účelem opatření povolujícího výjimečně lov je prodloužit období lovu určitých druhů ptáků na území, kde se již vyskytují během období lovu stanovených v souladu s článkem 7 směrnice.

(viz body 17–19)
Keywords

Summary



Keywords

Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Osvobození od daně stanovená šestou směrnicí – Osvobození poskytování nemocniční a lékařské péče, jakož i činností s nimi úzce souvisejících, od daně – Pojem „činnosti úzce související“ a „lékařská péče“ – Poskytování telefonních služeb a pronájem televizorů hospitalizovaným osobám, jakož i poskytování lůžek a stravy osobám, které je doprovázejí – Vyloučení – Výjimka – Podmínky – Posouzení vnitrostátním soudem

[Směrnice Rady 77/388, čl. 13 část A odst. 1 písm. b)]

Summary

Poskytování telefonních služeb a pronájem televizorů hospitalizovaným osobám, jakož i poskytování lůžek a stravy osobám, které je doprovázejí, osobami, na které se vztahuje čl. 13 část A odst. 1 písm. b) šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, obecně nepředstavuje činnosti úzce související s poskytováním nemocniční a lékařské péče ve smyslu tohoto ustanovení. Osvobození takových činností stanovené v čl. 13 části A odst. 1 písm. b) směrnice je totiž určeno k zajištění toho, aby se užívání nemocniční a lékařské péče nestalo nedostupným z důvodu zvýšených nákladů této péče, pokud by tato péče nebo činnosti, které s ní úzce souvisí, podléhaly dani z přidané hodnoty. Lékařskou a nemocniční péčí, na kterou se toto ustanovení vztahuje, je přitom podle judikatury taková péče, která má za cíl diagnostikovat, léčit a v co největším možném rozsahu uzdravovat nemoci nebo zdravotní obtíže. Proto vzhledem k cíli sledovanému osvobozením od daně stanoveným v čl. 13 části A odst. 1 písm. b) uvedené směrnice z toho vyplývá, že pouze poskytování služeb, které logicky náleží do rámce poskytování lékařské a nemocniční péče a které představuje nezbytnou etapu v procesu poskytování těchto služeb k dosažení léčebných cílů sledovaných posledně uvedenými, mohou být „[…] s ním úzce souvisejícími činnostmi“ ve smyslu tohoto ustanovení.

Poskytování zmíněných služeb může představovat „úzce související“ činnost pouze tehdy, pokud jsou tyto služby nezbytné pro dosažení léčebných cílů nemocniční a lékařské péče a pokud jejich základním účelem není získání dodatečného příjmu pro jejich poskytovatele poskytováním plnění, která jsou v přímém soutěžním vztahu s plněními poskytovanými obchodními podniky povinnými k dani z přidané hodnoty. Předkládajícímu soudu přísluší, bera v úvahu všechny konkrétní okolnosti sporů, které mu byly předloženy, a případně obsah lékařských předpisů vystavených ve prospěch dotyčných pacientů, aby určil, zda poskytované služby tyto podmínky splňují.

(viz body 23–25, 30, 35, výrok 1–2)
Keywords

Summary



Keywords

Sociální politika – Pracovníci a pracovnice – Přístup k zaměstnání a pracovní podmínky – Rovné zacházení – Směrnice 76/207

(Směrnice Rady 76/207, čl. 2 odst. 1 a 3 a článek 3)

Summary

Směrnice 76/207 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, brání vnitrostátním právním předpisům, které nepřiznávají zaměstnankyni, která čerpá mateřskou dovolenou, stejná práva, jako jsou práva jiných úspěšných uchazečů stejného výběrového řízení, pokud jde o podmínky přístupu ke kariéře úředníka, vzhledem k tomu, že odkládají její nástup do služby na dobu po ukončení této dovolené, aniž by zohlednily dobu zmíněné dovolené pro výpočet let odsloužených touto zaměstnankyní ve službě.

(viz bod 47 a výrok)
Keywords

Summary



Keywords

1. Sbližování právních předpisů – Odpovědnost za vadné výrobky – Směrnice 85/374

(Směrnice Rady 85/374 čl. 11)

2. Sbližování právních předpisů – Odpovědnost za vadné výrobky – Směrnice 85/374

(Směrnice Rady 85/374, čl. 1 a 3)

Summary

1. Článek 11 směrnice 85/374 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky, který pro práva udělená poškozené osobě stanoví promlčecí lhůtu v délce deseti let ode dne uvedení výrobku do oběhu, musí být vykládán v tom smyslu, že výrobek je uveden do oběhu, když je výrobní proces provedený výrobcem ukončen a výrobek vstupuje do procesu prodeje, kdy je nabízen veřejnosti za účelem používání nebo spotřeby.

Není podstatné, že výrobek je prodáván výrobcem přímo uživateli nebo spotřebiteli nebo že se tento prodej uskutečňuje prostřednictvím jednoho nebo několika článků distribučního řetězce. Tudíž, pokud je jeden z článků distribučního řetězce úzce spojen s výrobcem, toto spojení má za následek, že tato entita může být považována za zapojenou do výrobního procesu dotyčného výrobku.

(viz body 27–29, 32, výrok 1)

2. Pokud je podána žaloba v rámci směrnice 85/374 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky proti společnosti chybně považované za výrobce výrobku, ačkoliv ve skutečnosti byl výrobek vyroben jinou společností, přísluší v zásadě vnitrostátnímu právu, aby stanovilo podmínky, za kterých může dojít k záměně účastníka řízení v rámci takové žaloby.

Vnitrostátní soud, který zkoumá podmínky, kterým podléhá tato záměna, musí nicméně zajistit, aby byla dodržena osobní působnost směrnice, jak je určena jejími články 1 a 3, vzhledem k tomu, že určení okruhu odpovědných osob provedené v uvedených ustanoveních je třeba považovat za taxativní.

(viz body 35, 39, výrok 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Daňové předpisy – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Osvobození od daně stanovená šestou směrnicí

(Směrnice Rady 77/388, čl. 13 část C)

2. Daňové předpisy – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Osvobození od daně stanovená šestou směrnicí

[Směrnice Rady 77/388, čl. 13 část B písm. b) a část C písm. a)]

Summary

1. Členské státy, pokud poskytují svým osobám povinným k dani právo volby zdanění, stanovené v článku 13 části C šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, mohou rozlišovat podle povahy plnění nebo podle skupin osob povinných k dani za podmínky, že dodržují cíle a základní zásady šesté směrnice, zejména zásadu daňové neutrality a požadavek správného, jednoznačného a jednotného uplatňování stanovených osvobození od daně.

(viz bod 35, výrok 1)

2. Vnitrostátním soudům přísluší určit, zda vnitrostátní pravidlo, které obecně osvobozuje činnosti uskutečňované neziskovými sportovními sdruženími a přitom omezuje právo těchto sdružení, aby si zvolila zdanění nájmu a pachtu, překračuje posuzovací pravomoc poskytnutou členským státům s ohledem zejména na zásadu daňové neutrality a na požadavek správného, jednoznačného a jednotného uplatňování stanovených osvobození od daně.

Jelikož totiž článek 13 část C šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu neupřesňuje, za jakých podmínek a jakým způsobem může být dosah tohoto práva volby zdanění nájmu a pachtu nemovitého majetku omezen, přísluší každému členskému státu upřesnit ve svém vnitrostátním právu dosah práva volby a stanovit pravidla, na jejichž základě mohou určité osoby povinné k dani využít tohoto práva. Nicméně článek 13 část C šesté směrnice neumožňuje členským státům podmínit nebo určitým způsobem omezit osvobození od daně stanovená v části B tohoto článku, ale ponechává jim pouze oprávnění ve větším či menším rozsahu poskytnout příjemcům, kteří využívají těchto osvobození od daně, možnost volby zdanění, pokud se domnívají, že je to v jejich zájmu.

(viz body 42–43, 49, výrok 2)