Jinými slovy, předložil-li pojištěnec žádosti o předchozí povolení domácí zdravotní péče, která spadá do působnosti společných pravidel týkajících se zdravotního pojištění úředníků Evropské unie, tak jak upřesňují výše uvedená obecná prováděcí ustanovení, příslušnému oddělení provádějícímu vyúčtování přísluší ověřit, zda je tato péče předmětem zvláštní vnitrostátní právní úpravy, co se týče osob, kterým je s ohledem na ochranu veřejného zdraví povoleno takovou péči poskytovat.

Právo dovolávat se ochrany legitimního očekávání předpokládá splnění tří podmínek. Zaprvé musela být zúčastněné osobě unijní administrativou poskytnuta konkrétní, nepodmíněná a shodující se ujištění z oprávněných a spolehlivých zdrojů. Zadruhé musí být tato ujištění takové povahy, že jsou schopna vyvolat legitimní očekávání u toho, komu jsou určena. Zatřetí musí být poskytnutá ujištění v souladu s platnými normami. Jelikož jsou tyto podmínky kumulativní, nesplnění jedné z nich stačí k tomu, aby nárok na ochranu legitimního očekávání nevznikl.

Pouhá skutečnost, že oddělení provádějící vyúčtování v minulosti žádostem dotčeného o předchozí povolení domácí zdravotní péče vyhovělo, přitom nemůže být chápána jako informace o tom, že se slibuje předchozí povolení poskytnout i v budoucnu, a tudíž jako konkrétní, nepodmíněná a shodující se ujištění oddělení provádějícího vyúčtování.

Z článku 27 společných pravidel týkajících se zdravotního pojištění úředníků Evropské unie ve spojení s hlavou II kapitolou 3 bodem 2 Komisí přijatých obecných prováděcích ustanovení pro úhradu léčebných výloh totiž plyne, že každá žádost o předchozí povolení pro domácí zdravotní péči musí být posuzována jednotlivě. Posuzování takové žádosti vyžaduje ověřit, zda jsou splněny všechny podmínky stanovené hlavou II kapitolou 3 bodem 2 uvedených obecných prováděcích ustanovení, zejména pak to, zda spis předložený na podporu žádosti o povolení je úplný a obsahuje veškeré požadované detaily o zdravotním stavu pojištěnce, jakož i subjektu nebo osobě, která předmětnou péči poskytuje. Z hlavy II kapitoly 3 bodu 2.2 uvedených obecných prováděcích ustanovení mimoto plyne, že oddělení provádějící vyúčtování může předchozí povolení dlouhodobé domácí zdravotní péče poskytnout pouze na období nepřesahující dvanáct měsíců.

A konečně, vyplácení peněžitých příspěvků administrativou nemůže samo o sobě, a to i když k němu dochází po dobu několika let, být považováno za konkrétní, nepodmíněná a shodující se ujištění ve smyslu judikatury. V opačném případě by totiž každé rozhodnutí administrativy, kterým se do budoucna, a případně se zpětným účinkem, odmítá výplata peněžitého plnění neoprávněně vypláceného dotyčné osobě po několik let, bylo unijním soudem systematicky zrušováno na základě porušení zásady legitimního očekávání, a v jeho důsledku by článek 85 služebního řádu týkající se vracení přeplatků z velké části pozbyl zejména užitečného účinku.

(viz body 53 až 55 a 57)

Odkazy:

Soud prvního stupně: rozsudek ze dne 7. listopadu 2002, G v. Komise,T‑199/01, EU:T:2002:271, bod 38

Soud pro veřejnou službu: rozsudky ze dne 1. března 2007, Neirinck v. Komise,F‑84/05, EU:F:2007:33, bod 79; ze dne 1. července 2010, Mandt v. Parlament,F‑45/07, EU:F:2010:72, bod 125; ze dne 5. června 2012, AW v. Komise,F‑14/11, EU:F:2012:74, bod 58, a ze dne 7. července 2015, Kur v. Komise,F‑53/14, EU:F:2015:81, bod 64