ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Věc T-254/18: Žaloba podaná dne 23. dubna 2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products a další v. Komise

Žaloba podaná dne 23. dubna 2018 – China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products a další v. Komise

(Věc T-254/18)

Účastníci řízení

Žalobci: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Peking, Čína) a 9 dalších (zástupci: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/140 ze dne 29. ledna 2018 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz určitých výrobků z litiny pocházejících z Čínské lidové republiky a o ukončení šetření dovozu určitých výrobků z litiny pocházejících z Indie (Úř. věst. 2018, L 25, s. 6) v rozsahu, v němž se týká CCCME, jednotlivých společností a dotčených členů, a

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci šest žalobních důvodů.

1. První žalobní důvod vychází z porušení čl. 3 odst. 2, 3, 5, 6 a 7, jakož i čl. 17 odst. 2 základního nařízení a zásady řádné správy Komisí, zejména proto, že použila nespolehlivé údaje o ziskovosti a že dalším zúčastněným neumožnila předložit vyjádření ke konečnému výběru vzorků výrobců v Unii.

2. Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komisí, zejména proto, že nezohlednila absenci souběžnosti a že nezabránila tomu, aby újma způsobená jinými faktory byla připsána čínským dovozcům.

3. Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva žalobců na obhajobu, čl. 6 odst. 7, čl. 19 odst. 1 až 3 a čl. 20 odst. 2 a 4 základního nařízení Komisí, zejména proto, že odepřela přístup k určení újmy, cenových účinků a výpočtů úrovně pro odstranění újmy a určení běžné hodnoty a že dokonce odmítla požadované údaje poskytnout v úhrnné podobě a že navzdory opakovaným žádostem v tomto smyslu nezveřejnila několik relevantních informací.

4. Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že při cenovém srovnání nezohlednila všechny vlastnosti kontrolních čísel výrobku a že neposkytla nezbytné informace týkající se vlastností výrobku nad rámec vlastností vyplývajících z původních kontrolních čísel výrobku, a tím, že nesprávně zamítla žádost o úpravu běžné hodnoty odstraňující nepřesnosti plynoucí z malého objemu výroby v Indii, porušila čl. 2 odst. 10, čl. 3 odst. 2 písm. a), čl. 3 odst. 3 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení a zásadu řádné správy.

5. Pátý žalobní důvod vychází z toho, že úpravou běžné hodnoty nepřímých daní směrem nahoru Komise porušila čl. 2 odst. 10 písm. b) a čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
Věc T-199/18: Žaloba podaná dne 16. března 2018 – SCF Terminal (Cyprus) a S H B v. Rada a další

Žaloba podaná dne 16. března 2018 – SCF Terminal (Cyprus) a S H B v. Rada a další

(Věc T-199/18)

Účastnice řízení

Žalobkyně: SCF Terminal (Cyprus) LTD (Limassol, Kypr) a S H B, Inc. (Monrovia, Libérie) (zástupci: P. Tridimas, Barrister, K. Kakoulli, P. Panayides a C. Pericleous, advokáti)

Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská centrální banka, Euroskupina a Evropská unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— uložil žalovaným zaplatit žalobkyním částky uvedené v příloze k této žalobě včetně úroku od 26. března 2013 do vydání rozsudku.

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Podpůrně, žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— určil, že Evropské unii či žalovaným orgánům vznikla mimosmluvní odpovědnost;

— určil postup pro zjištění nahraditelné škody, která skutečně žalobkyním vznikla; a

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody, které se v zásadě shodují s důvody uvedenými ve věci T-197/18, JV Voscf a další v. Rada a další, nebo jsou jim podobné.
1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Rada se dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že kritérium pro zařazení žalobce do čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí a do čl. 3 odst. 1 napadeného nařízení bylo splněno.
1.

První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí je v rozporu se zásadou proporcionality. — Komise nepožívala široké rozhodovací pravomoci při přijetí rozhodnutí a přezkum otázky, zda je rozhodnutí v rozporu se zásadou proporcionality, by neměl být omezen na přezkum toho, zda je rozhodnutí jasně a zjevně nevhodné z hlediska sledovaných cílů. Rozhodnutí je v rozporu se zásadou proporcionality, protože: — rozhodnutí jde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů; — Komise si nevybrala z dostupných vhodných opatření to nejméně omezující opatření; a — nevýhody způsobené rozhodnutím jsou nepřiměřené sledovaným cílům. — I kdyby Komise požívala široké rozhodovací pravomoci, rozhodnutí je i tak zjevně nepřiměřeným prostředkem k dosažení sledovaných cílů.
—

zrušil rozhodnutí žalované neznámého data, které bylo sděleno žalobkyni dopisem ze dne 26. března 2018 a kterým se zamítá nabídka týkající se položky 2 zadávacího řízení EuropeAid/138778/DH/SER/Multi – Framework contract for the implementation of external aid 2018 (FWC SIEA 2018), a kterým se zadává zakázka deseti jiným uchazečům
Věc T-320/18: Žaloba podaná dne 22. května 2018 – WD v. EFSA

Žaloba podaná dne 22. května 2018 – WD v. EFSA

(Věc T-320/18)

Účastníci řízení

Žalobkyně: WD (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

a z tohoto důvodu

— zrušil rozhodnutí výkonného ředitele EFSA, jakožto OOUPS, ze dne 14. července 2017, z něhož vyplývá, že žalobkyně není uvedena mezi zaměstnanci, kteří byli povýšeni v rámci přeřazovacího řízení za rok 2017;

— zrušil rozhodnutí OOUPS ze dne 9. února 2018, kterým byla zamítnuta stížnost, kterou podala žalobkyně dne 10. října 2017 proti rozhodnutí ze dne 14. července 2017;

— zrušil rozhodnutí výkonného ředitele EFSA, jakožto OOUPS, ze dne 9. srpna 2017 (doručené dne 10. srpna 2017) o neobnovení pracovní smlouvy žalobkyně;

— zrušil rozhodnutí OOUPS ze dne 12. března 2018, kterým se zamítá stížnost, kterou podala žalobkyně dne 10. listopadu 2017 proti tomuto rozhodnutí ze dne 9. srpna 2017;

— přiznal náhradu za utrpěnou škodu;

— uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

1. První žalobní důvod vycházející z porušení rozhodnutí EFSA ze dne 8. prosince 2012, nazvaného „Employment contract management“.

2. Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

3. Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práv na obhajobu a zejména práva být vyslechnuta.

4. Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti náležité pozornosti a péče a „Work instruction (Pracovní pokyn)“ týkajícího se „Contract of Employment renewal proces (Postup obnovování pracovních smluv“, přijatého EFSA.

5. Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a ze zneužití pravomoci. –

6. Šestý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

7. Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení „Work instruction (Pracovní pokyn)“ a povinnosti náležité pozornosti a péče.

Co se rozhodnutí o nepovýšení týče, uvádí žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z porušení rozhodnutí ze dne 22. dubna 2008, nazvaného „Career of temporary staff and assignment to a post carrying a higher grade than that at which they were engaged“, ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení zásady zákazu diskriminace.
—

zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2018/262 ze dne 14. února 2018 o navrhované občanské iniciativě s názvem „We are a welcoming Europe, let us help!“ ( 1 );
Věc T-346/18: Žaloba podaná dne 29. května 2018 – Advance Magazine Publishers v. EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)

Žaloba podaná dne 29. května 2018 – Advance Magazine Publishers v. EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)

(Věc T-346/18)

Účastníci řízení

Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupce: T. Alkin, barrister)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Florida, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška ochranné známky Evropské unie – Přihláška č. 12 010 039

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2018, ve věci R 259/2017-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil část napadeného rozhodnutí týkající se pravidla 20 odst. 7 písm. c)/pravidla 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95;

— uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod
—

V každém případě, a to včetně případu, kdy závěry Komise učiněné v napadeném rozhodnutí byly správné, quod non, žalobkyně konstatuje, že s ohledem na její hospodářské okolnosti a právní situaci nejsou uhelné elektrárny ve skutkově a právně srovnatelné situaci jako elektrárny používající jiné druhy energie. Uhelné elektrárny založené před rokem 1998 totiž jako jediné musí vynakládat veliké investice na pokračování provozu, a bez uvedené podpory jsou odsouzeny ke skončení provozu, což ohrožuje bezpečí dodávek do španělského systému elektrické energie.
2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je vadné, jelikož je zjevně nesprávné a neopodstatněné. — Žalobci tvrdí, že důvody uplatněné Komisí v napadeném rozhodnutí nemohly odůvodnit odmítnutí předložit Radě návrh na přijetí dohody. — Žalobci rovněž tvrdí, že jedinými důvody, které by mohly odůvodnit odmítnutí, by byly odůvodněné námitky vůči reprezentativnosti sociálních partnerů nebo zákonnosti rozhodnutí Rady, kterým se provádí dohoda jako směrnice. — Navíc žalobci tvrdí, že Komise v žádném případě neprovedla posouzení dopadů a nemohla tak z důvodů proporcionality nebo subsidiarity odůvodnit závěr odmítnout navrhnout, aby byla dohoda rozhodnutím Rady provedena jako směrnice, a to i pokud by to bylo v zásadě přípustné.
1.

První žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že kritérium pro zařazení žalobkyně do čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí a do čl. 2 odst. 1 napadeného nařízení bylo splněno.
Věc T-369/18: Žaloba podaná dne 18. června 2018 – Napolitano v. Komise

Žaloba podaná dne 18. června 2018 – Napolitano v. Komise

(Věc T-369/18)

Účastníci řízení

Žalobce: John Napolitano (Řím, Itálie) (zástupce: M. Velardo, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil napadená rozhodnutí;

— uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Rozhodnutími napadenými touto žalobou jsou akt ze dne 27. září 2017, na základě kterého žalobce nebyl zařazen do rezervního seznamu výběrového řízení EPSO/AD/324/16, akt ze dne 25. října 2017, jímž byla zamítnuta žádost o přezkum nezařazení do seznamu úspěšných uchazečů, a akt orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 7. března 2018, kterým bylo zamítnuto správní odvolání podané podle článku 90 služebního řádu. Cílem výběrového řízení, které je předmětem projednávané věci, bylo vybrat 10 vyšetřovatelů skupiny AD 9, kteří budou zařazeni na rezervní seznamy, z nichž by Evropská unie (zejména Evropský úřad pro boj proti podvodům – OLAF) mohla vybírat při přijímání nových úředníků, kteří budou pověřeni řízením skupiny vyšetřovatelů pracujících v oblasti unijních výdajů, boje proti korupci, závažných pochybení zaměstnanců EU, cel a obchodu, tabáku a padělaného zboží.

Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

1. První žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení upravujících jazykový režim evropských orgánů, zejména článků 1, 2 a 6 nařízení č. 1/58, zákazu jazykové diskriminace a zásady proporcionality stanovené v článku 5 SFEU a článku 27 služebního řádu.

2. Druhý žalobní důvod vycházející z porušení požadavku nestrannosti předsedy zkušební komise a článku 3 přílohy III služebního řádu.

3. Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení ze strany zkušební komise, jelikož jednak při výpočtu bodů získaných při zkoušce s možností výběru z několika odpovědí a při zkoušce obecných dovedností komise protiprávně smísila dva pojmy („minimální bodový požadavek“ a „vylučovací povaha“) a jednak při zadání případové studie v rámci obecného testu zvolila příliš specifická témata, která zvýhodňovala ty, kteří již měli zkušenost u OLAF.

4. Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovnosti mezi kandidáty, jakož i z nedostatku objektivity při hodnocení kvůli nestálosti zkušební komise.
4.

Čtvrtý žalobní důvod týkající se, podpůrně a jako vedlejší důvod, porušení zásad efektivity, rovnocennosti a rovného zacházení a následné nepoužitelnosti nařízení EU/2015/63. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že jakýkoli rozpor mezi uvedeným nařízením a situací žalobkyně porušuje uvedené zásady, neboť subjektům nacházejícím se ve stejné skutkové situaci jako ICCREA by byly sníženy příspěvky, což by vedlo k protiprávnímu zhoršování postavení žalobkyně s důsledkem, že s podobnými situacemi by se zacházelo odlišně.
2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení týkajícího se kvalifikace jediného a trvajícího protiprávního jednání a domněnky účasti žalobkyně na uvedeném protiprávním jednání. Druhý žalobní důvod se týká údajných pochybení, kterých se Komise měla dopustit jak stran zjištěných kontaktů, které kvalifikovala jako jediné a trvající protiprávní jednání, tak i stran odpovědnosti žalobkyně za takové protiprávní jednání. Zaprvé, Komise podle žalobkyně neprokázala rozsah jediného a trvajícího protiprávního jednání. Zadruhé, Komise nesprávně měla za to, že žalobkyně nese odpovědnost za kontakty, kterých se neúčastnila. Zatřetí, Komise měla dojít k nesprávnému závěru, že protiprávní jednání trvalo nepřetržitě před 7. listopadem 2003. Začtvrté, Komise měla nesprávně za to, že žalobkyně odpovídá za trvající účast v jediném a trvajícím protiprávním jednání po 10. listopadu 2008. Komise tudíž nemůže v důsledku protiprávního jednání uložit žalobkyni pokuty. Zapáté, Komise měla nesprávně za to, že se žalobkyně účastnila jediného a trvajícího protiprávního jednání, přestože se od něj výslovně distancovala.
Věc T-385/18: Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Aldi v. EUIPO – Crone (CRONE)

Žaloba podaná dne 25. června 2018 – Aldi v. EUIPO – Crone (CRONE)

(Věc T-385/18)

Účastníci řízení

Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: Rechtsanwälte N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a M. Minkner)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Christoph Michael Crone (Krefeld, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CRONE č. 14 854 533

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2018, ve věci R 1100/2017-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil;

— uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod
—

zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 12. dubna 2017 o výpočtu předem vybíraných příspěvků do Jednotného výboru pro řešení krizí pro rok 2018 (SRB/ES/SRF/2018/03) („Decision of the Single Resolution Board of 12 April 2018 on the calculation of the 2018 ex ante contributions to the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2018/03)“), včetně jeho přílohy, a to v každém případě v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí, včetně jeho přílohy, týká příspěvků žalobkyně, jakož i
5.

Pátý žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci Komise a z porušení zásady subsidiarity V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že není zjevné, že by Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž neměl dokončit jím vedené řízení, ani to, proč by bylo lépe, aby toto řízení bylo z důvodu svého rozsahu nebo dopadu vedeno v takto pokročilém stadiu na úrovni Unie.
1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když uplatnila nesprávný právní standard pro získání výjimky na základě předchozí úpravy v souladu se Závazky. Žalobkyně tvrdí, že Komise měla při posuzování, zda společnost Delta „vhodně využila“ traťové sloty v souladu se Závazky, měla rozhodnout, že je nutné pouze ověřit, zda společnost Delta nejednala „zneužívajícím způsobem“. Na rozdíl od názoru Komise by posouzení znění, kontextu a cíle Závazků vedlo k závěru, že „absence zneužití“ je irelevantní a že správný výklad pojmu „zneužití“ v Závazcích by vedl k tomu, že by Komise musela ověřit, zda byly traťové sloty využity „v souladu s nabídkou“, kterou společnost Delta formálně předložila za účelem získání těchto slotů.
Žaloba podaná dne 18. července 2018 – Pareto Trading v. EUIPO – Bikor a Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)

(Věc T-438/18)

(2018/C 319/28)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Pareto Trading Co., Inc. (Carlstadt, New Jersey, Spojené státy americké) (zástupci: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina, V. Balaguer Fuentes, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Bikor Elżbieta Korbut (Gdaňsk, Polsko) a Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdaňsk)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Další účastníci v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „BIKOR EGYPTIAN EARTH“ – Ochranná známka Evropské unie č. 9 561 788

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2018, ve věci R 1826/2015-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil;

— uložil žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů, které žalobkyně vynaložila v řízeních před zrušovacím oddělením a prvním odvolacím senátem EUIPO, jež vedla k této žalobě.

Dovolávaný žalobní důvod
Žaloba podaná dne 20. června 2018 – Intercept Pharma a Intercept Pharmaceuticals v. EMA

(Věc T-377/18)

(2018/C 311/14)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Intercept Pharma Ltd (Bristol, Spojené království) a Intercept Pharmaceuticals, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: L. Tsang, J. Mulryne, E. Amos a H. Kerr-Peterson, Solicitors a F. Campbell, Barrister)

Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí ASK-40399 o zpřístupnění některých dokumentů podle nařízení 1049/2001/ES, které žalovaná sdělila žalobkyním dne 15. května 2018; a

— uložil žalované, aby žalobkyním uhradila právní a jiné náklady a výdaje vynaložené v souvislosti s touto věcí.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, když shledala, že se v projednávaném případě nejednalo o „soudní řízení“ ve smyslu čl. 4 odst. 2 nařízení 1049/2001/ES, neboť se nejednalo o dokument „připravený pro účely soudního řízení“. Po právní stránce měla žalovaná dospět k závěru, že se tato výjimka uplatní.
C 352/36

Žaloba podaná dne 29. června 2018 – ITSA v. Komise

(Věc T-396/18)

(2018/C 352/43)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Spojené království) (zástupce: F. Scanvic, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/573 ze dne 15. prosince 2017 o klíčových prvcích smluv o uchovávání údajů, jež mají být uzavírány v rámci systému sledovatelnosti tabákových výrobků, prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/574 ze dne 15. prosince 2017 o technických normách pro zavedení a provoz systému sledovatelnosti tabákových výrobků a prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/576 ze dne 15. prosince 2017 o technických normách pro bezpečnostní prvky používané na tabákové výrobky.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný důvod, který vychází z porušení článku 8 Protokolu WHO o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky přijatého v Soulu dne 12. listopadu 2012, podle něhož nesmí být označování tabákových výrobků svěřeno tabákovému průmyslu. V tomto ohledu má žalobkyně za to, že přestože Protokol dosud nevstoupil v platnost, byl uzavřen a podepsán Evropskou unií, což jí brání přijímat opatření, která by s ním byla v rozporu.

Kromě toho tvrdí, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. 2014, L 127, s. 1), na jejímž základě bylo napadené nařízení přijato, může a musí být vykládána v souladu s výše uvedeným Protokolem, a to i přesto, že tato směrnice výslovně nezakazuje svěřit označování tabákovému průmyslu.

Konečně za předpokladu, že takový výklad není možný, je samotná směrnice v rozporu s Protokolem, a tedy se Smlouvami EU.
4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila zásadu ne bis in idem, zásadu proporcionality, zákaz dvojího trestání, a namítající protiprávnost ve vztahu k čl. 4 odst. 1 a čl. 14 odst. 2 EUMR. Uložením dvou pokut témuž pachateli za stejné jednání na základě dvou právních předpisů, které chrání tentýž právní zájem, napadené rozhodnutí porušuje zásadu ne bis in idem zakotvenou v článku 50 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 4 odst. 1 Protokolu č. 7 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, zásadu proporcionality zakotvenou v čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie a zákaz dvojího trestání, který patří mezi obecné zásady společné právním systémům členských států. Námitka protiprávnosti podle článku 277 SFEU se týká čl. 4 odst. 1 a čl. 14 odst. 2 písm. a) EUMR, což by umožňovalo Komisi postihnout téhož pachatele dvakrát za jediné jednání, které již bylo sankcionováno podle čl. 7 odst. 1 a čl. 14 odst. 2 písm. b) EUMR.
5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že v nařízení 2018/671 chybí dostatečné odůvodnění jeho klíčových zjištění, které by odůvodnilo celní evidenci dovozu a které by konkrétně patřičně odůvodnilo, proč by pokračující nárůst dovozu z Čínské lidové republiky za údajně stále nižší ceny údajně způsobil další újmu, přičemž nebyla dostatečně zohledněna vyjádření žalobkyň prokazující opak.
—

V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když měla za to, že se může rozhodnout nezahájit fázi II přezkumu z toho důvodu, že vymezení trhu, které Komise považovala za vhodnější, by údajně vedlo ke stejnému výsledku z hlediska regulace, jako v případě navrhovaného regulačního opatření. Náležitá vymezení trhu by nezbytně vedla ke změně právního postavení žalobkyně.