ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 22/34

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 22. listopadu 2007 – Afton Chemical Limited v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-517/07)

(2008/C 22/61)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Afton Chemical Limited

Žalovaná: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Předběžné otázky

1. Podléhají takové palivové přísady, jež jsou předmětem této věci, které nejsou určeny k použití, nabízeny k prodeji nebo používány jako pohonná hmota, nýbrž jsou přidávány do pohonné hmoty pro jiné účely, než je pohon vozidla, v němž je pohonná hmota používána, dani podle čl. 2 odst. 3 směrnice 92/81/ES?

2. Je-li odpověď na první otázku kladná, vztahuje se na takové přísady osvobození od daně podle čl. 8 odst. 1 směrnice 92/81/ES (1)?

3. Podléhají takové palivové přísady, jež jsou předmětem této věci, které nejsou určeny k použití, nabízeny k prodeji nebo používány jako pohonná hmota, nýbrž jsou přidávány do pohonné hmoty pro jiné účely, než je pohon vozidla, v němž je pohonná hmota používána, dani podle druhého pododstavce čl. 2 odst. 3 směrnice 2003/96/ES (2)?

4. Je-li odpověď na třetí otázku kladná, jsou takové přísady vyloučeny z působnosti směrnice 2003/96/ES na základě první odrážky čl. [2] odst. 4 písm. b) uvedené směrnice?

5. Je daň z těchto palivových přísad, kterou Spojené království ukládá, vyloučena právem Společenství, a zejména článkem 3 směrnice 92/12/EHS (3)?

(1) Úř. věst. L 316, s. 12.

(2) Úř. věst. L 283, s. 51.

(3) Úř. věst. L 76, s. 1.
—

v důsledku toho vyhovět návrhům navrhovatelů z řízení v prvním stupni, a tedy — zrušit zařazení do platových tříd přiznané navrhovatelům v rozhodnutích týkajících se jejich přijímání v rozsahu, v němž se toto zařazení zakládá na čl. 12 odst. 3 přílohy XIII nového služebního řádu; — rekonstruovat služební postupy navrhovatelů (včetně zhodnocení jejich odborné praxe v platové třídě takto opravené, jejich práv na služební postup a jejich nároků z důchodového pojištění) od platové třídy, do níž měli být jmenováni na základě oznámení o výběrovém řízení a zapsáni na seznam úspěšných uchazečů určený k přijímání, a to buď do platové třídy uvedené v tomto oznámení o výběrovém řízení, nebo do platové třídy odpovídající jejímu ekvivalentu podle zařazení nového služebního řádu (a náležitého platového stupně podle pravidel použitelných před 1. květnem 2004), ode dne rozhodnutí o jejich jmenování; — přiznat navrhovatelům nárok na úroky z prodlení na základě míry stanovené Evropskou centrální bankou ze všech částek odpovídajících rozdílu mezi platem odpovídajícím jejich zařazení uvedenému v rozhodnutí o přijetí a zařazení, na které měli právo, až do dne, kdy bude přijato rozhodnutí o jejich řádném zařazení do platové třídy;
CS Úřední věstník Evropské unie C 37/19

Kasační opravný prostředek podaný dne 8. prosince 2007 Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 17. září 2007 ve věci T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ltd a Akcros Chemicals Ltd v. Komise Evropských společenství

(Věc C-550/07 P)

(2008/C 37/28)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd (zástupci: C. Swaak, advocaat, M. Mollica a M. van der Woude, advokáti)

Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) – European Chapter, International Bar Association

Návrhová žádání navrhovatelek

— zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. září 2007 ve věci T-253/03 v rozsahu, v jakém zamítl návrh na ochranu důvěrnosti při komunikaci s interním právníkem Akzo Nobel;

— zrušit zamítavé rozhodnutí Komise ze dne 8. března 2003 v rozsahu, v jakém odmítl vrátit emailovou korespondenci s interním právníkem Akzo Nobel (část dokumentů řady B);

— uložit Komisi náhradu nákladů řízení o tomto kasačním opravném prostředku a řízení před Soudem prvního stupně, pokud se týkají důvodu vzneseného v rámci tohoto kasačního opravného prostředku.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelky tvrdí, že zamítnutím tohoto požadavku porušil Soud prvního stupně právo Společenství. Navrhovatelky zejména tvrdí, že striktním použitím částečného a doslovného výkladu některých bodů rozsudku Soudního dvora AM & S Europe Limited v. Komise (1) Soud prvního stupně:

1. vyložil chybně zásadu ochrany důvěrnosti tak, jak byla vysvětlena v rozsudku AM&S, a tím porušil zásadu rovnosti (část B);

2. podpůrně, zamítnutím opětovného vyložení zásady ochrany důvěrnosti vzhledem ke značnému pokroku ve vývoji právního prostředí, porušil obecné zásady ochrany práv na obhajobu a právní jistoty (část C) a

3. dále podpůrně porušil článek 5 ES (zásada svěřených pravomocí) a zásadu procesní autonomie členských států (část D).

(1) Rozsudek ze dne 18. května 1982, 155/79, Recueil s. 1575.
4)

Pokud čl. 85 [odst. 1 písm. a)] Smlouvy o EHS hovoří o zákazu nepřímého určování nákupní nebo prodejní ceny a nařízení […] č. 1984/83 v osmém bodě svého odůvodnění stanoví, že „na ostatní ujednání omezující hospodářskou soutěž, a to zejména taková, která omezují svobodu dalšího prodejce při určování cen, podmínek dalšího prodeje nebo při výběru [svých] zákazníků, se nemohou [vztahovat výjimky v souladu s tímto] nařízením“ (neoficiální překlad), vztahuje se to na takovou smlouvu, jako je ta sporná, jejíž článek 10 a příloha č. I se odvolávají na úsilí o konkurenceschopné ceny a na to, že „slevy poskytované vlastníkovi nebudou nižší než průměrné provize, které dostávají provozovatelé prvních tří podniků (podle obratu) působících v zeměpisné oblasti, ve které se nachází čerpací stanice“, vzhledem k tomu, že uvedená smlouva může v každém případě omezit možnost kupujícího stanovit prodejní cenu?
2)

Při kladné odpovědi na první uvedenou otázku: Je vnitrostátní zákonná regulace cen knih podle bodu 1, která – v každém případě též z důvodu způsobu prodeje zasahujícího do volného pohybu zboží – sama o sobě odporuje článku 28 ES a jejíž cíl je zcela obecně popsán prostřednictvím potřebného zohlednění „významu knih jako kulturního statku, zájmu kupujících na přiměřených cenách knih a hospodářských aspektů obchodu s knihami“, odůvodněná podle článku 30 ES nebo 151 ES, a to například s ohledem na obecný zájem na podpoře knižní produkce, na rozmanitosti knižních titulů za regulované ceny a na rozmanitosti knihkupců – i přes nedostatek empirických údajů, které by mohly prokázat, že je zákonem stanovená regulace cen knih vhodným nástrojem k dosažení tím sledovaných cílů?
CS Úřední věstník Evropské unie C 37/16

Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2007 William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG v. Komise Evropských společenství

(Věc C-534/07 P)

(2008/C 37/21)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH (zástupci: H.-J. Niemeyer a Ch. Herrmann, advokáti)

Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

1. zrušit rozhodnutí Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 ve věci T-30/05 v rozsahu, v němž tento rozsudek postihuje navrhovatelky;

2. zrušit rozhodnutí Komise K(2004) 4221 konečné ze dne 26. října 2004 (věc COMP/F-1/38.338-PO/Jehly), pokud se týká navrhovatelek; podpůrně zrušit nebo snížit pokutu uloženou navrhovatelkám v článku 2 tohoto rozhodnutí,

3. podpůrně k návrhovému žádání 2 vrátit věc zpět Soudu k rozhodnutí;

4. uložit žalované v původním řízení náhradu nákladů celého řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

— Soud údajně nebere v potaz, že rozdělením původně jednotného řízení „galanterní zboží“ na (dílčí) řízení „galanterní zboží: jehly“ a galanterní zboží: přezky bez udání důvodů tohoto rozdělení porušuje právo na obhajobu navrhovatelek, zejména právo být vyslechnut.

— Tím, že Soud odmítá přezkoumat, zda rozdělení řízení „galanterní zboží“ z důvodu existence jednotného a trvajícího protiprávního jednání bylo protiprávní, údajně porušuje zákaz odepření spravedlnosti a základní právo na účinnou právní ochranu.

— Soud údajně neprávem odmítá porušení povinnosti uvést odůvodnění uvedené v článku 253 ES. Údajně neprávem považuje neúplná vyjádření Komise týkající se velikosti výrobkového trhu považovaného za relevantní, jakož i ve vztahu ke konkrétním dopadům protiprávního jednání na trh, za právně nevýznamné.

— Soud údajně porušuje pokyny o metodě stanovování pokut. Závažnost protiprávního jednání údajně určuje pouze se zřetelem k abstraktní formě protiprávního jednání a považuje nejnižší základní částku kategorie závažnosti za minimální částku, která nesmí být snížena. Rovněž údajně jakožto polehčující okolnost odmítá zohlednit dobrovolné zastavení protiprávního jednání, čímž porušuje zásady právního státu a rovného zacházení.
—

a) Určit, že Portugalská republika tím, že nevybavila stokovými soustavami, podle článku 3 směrnice Rady 91/271/EHS (1) ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, aglomerace Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Côte d'Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade, Vila Real, a b) tím, že nepodrobila sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění, podle článku 4 výše uvedené směrnice, městské odpadní vody pocházející z aglomerací Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Côte d'Aveiro, Côte Ouest, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisbonne, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Nord-Est du Douro, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade, Vila Franca de Xira, Vila Real, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3 a 4 výše uvedené směrnice Rady 91/271/EHS ze dne ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod.
D.

Tyto předpoklady údajně nejsou v tomto případě splněny. Řádné provádění dohody nevyžaduje omezení na podniky se sídlem v Německu, jelikož všechny nabídky beztoho musejí být předloženy německým orgánům. Co se týče výkonu ručení zadavatele za zaplacení příspěvků na sociální zabezpečení, které nebyly zaplaceny, a sankcí za protiprávní jednání, nejsou tyto otázky podle žalobkyně specificky spojeny se smlouvami o dílo, nýbrž vznikají obecně při poskytování služeb v Německu podniky z jiných členských států. Nic také údajně nenaznačuje, v čem by otevření dvoustranné dohody pro podniky z jiných členských států mohlo vést k nesprávnému použití nebo obcházení přechodných ustanovení přístupové smlouvy. Obavy z nesprávného použití přechodných ustanovení podle žalobkyně v žádném případě nepředstavují dostatečně závažné ohrožení veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti, jež by mohlo odůvodňovat diskriminační omezení volného pohybu služeb.
CS Úřední věstník Evropské unie C 51/36

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Queen's Bench Division) Administrative Court (Spojené království) podaná dne 17. prosince 2007 – The Queen na žádost S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Limited, Hercules Incorporated v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

(Věc C-558/07)

(2008/C 51/60)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Queen's Bench Division) Administrative Court.

Účastníci původního řízení

Žalobce: S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Limited, Hercules Incorporated.

Žalovaný: Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs.

Předběžné otázky

1. Vzhledem ke skutečnosti, že požadavky na registraci uvedené v hlavě II nařízení (1) [(ES) č. 1907/2006] se podle čl. 2 odst. 9 tohoto nařízení nevztahují na polymery, znamená odkaz na „monomerní látky“ v čl. 6 odst. 3: a) reaktivní monomery, tedy monomery, které spolu zreagovaly tak, že jsou neoddělitelné od polymeru, jehož součást tvoří; b) nereaktivní monomery, tedy monomery, které jsou rezidui polymerizačního procesu a které si po skončení tohoto procesu zachovávají své chemické složení a vlastnosti oddělené od polymeru; nebo c) jak reaktivní, tak i nereaktivní monomery?

2. Je-li odpověď na první otázku buď a) nebo c), je použití čl. 6 odst. 3 na výrobce nebo dovozce polymerů protiprávní z toho důvodu, že požadavky jsou nesmyslné, diskriminační nebo nepřiměřené?

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1).
3)

Vyžaduje absolutně článek 12a nařízení č. 136/66, aby Komise schválila v každém případě soukromé skladování olivového oleje, nebo naopak je s ním slučitelný mechanismus dohodnutý mezi producenty pro nákup a skladování uvedeného olivového oleje, financovaného ze soukromých zdrojů, který by byl zaveden výlučně stejným způsobem a za stejných podmínek, za jakých se připouští soukromé skladování financované Společenstvím, a jehož cílem by bylo doplnit a zrychlit uvedené skladování financované Společenstvím, aniž by byly překročeny meze tohoto článku?
1)

a) Mají být čl. 3 odst. 1, čl. 6 odst. 2, jakož i čl. 7 odst. 1 písm. d) a odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (dále jen „směrnice“) (1) vykládány v tom smyslu, že se vztahují i na ty rodinné příslušníky ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice, kteří se do hostitelského členského státu dostali nezávisle na občanu Unie (čl. 2 odst. 3 směrnice) a až tam získali postavení rodinného příslušníka nebo s občanem Unie založili rodinný život? b) Je-li tomu tak, je mimoto rozhodnou skutečností, že se rodinný příslušník v době získání postavení rodinného příslušníka nebo založení rodinného života zdržuje v hostitelském členském státě legálně? Jestliže ano, postačuje pro legální pobyt skutečnost, že rodinný příslušník má právo pobytu pouze na základě svého postavení žadatele o azyl? c) Jestliže na základě zodpovězení otázek č. 1 a) a b) ze směrnice nevyplývá právo pobytu rodinného příslušníka, který je oprávněn pobývat „pouze“ jako žadatel o azyl a který se do hostitelského členského státu dostal nezávisle na občanu Unie a až tam získal postavení rodinného příslušníka anebo s občanem Unie založil rodinný život: Je bez ohledu na to možné odvodit z článku 18 ES, respektive článku 39 ES ve světle základního práva na respektování rodinného života, právo pobytu v situaci, která se vyznačuje tím, že se rodinný příslušník zdržuje v hostitelském členském státě již téměř čtyři roky a je tam již rok sezdaný s občanem Unie, se kterým žije již asi tři a půl roku a se kterým má společné 20 měsíční dítě?
1)

Brání právo Evropské unie, zejména čl. 6 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 60/2004 (1) ve spojení s třetím bodem odůvodnění nařízení Komise (ES) č. 832/2005 (2), jakož i čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 (3) určit rozsah přebytečných zásob hospodářského subjektu tak, že se od přebytečných zásob (jako zásoby převáděné do následujícího období) automaticky odečtou průměrné zásoby hospodářského subjektu ke dni 1. května za posledních – ne více než čtyř – let činnosti před 1. květnem 2004 zvýšené o koeficient 1,2? V případě kladné odpovědi na tuto otázku, bude odpověď jiná tehdy, jestliže při určení rozsahu zásoby převáděné do následujícího období a přebytečných zásob může být zohledněn nárůst produkčních, zpracovatelských nebo prodejních objemů hospodářského subjektu, doba dozrávání příslušného zemědělského produktu, doba vytvoření zásob, jakož i jiné na hospodářském subjektu nezávislé okolnosti?
CS Úřední věstník Evropské unie C 64/30

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) dne 21. ledna 2008 – Migrationsverket v. Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian

(Věc C-19/08)

(2008/C 64/43)

Jednací jazyk: švédština

Předkládající soud

Kammarrätten i Stockholm

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Migrationsverket

Odpůrci: Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian

Předběžná otázka

Je třeba čl. 20 odst. 1 písm. d) a čl. 20 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 343/2003 (dublinské nařízení) (1) vykládat v tom smyslu, že odpovědnost za posouzení žádosti o azyl přechází na členský stát, ve kterém byla žádost podána, pokud není přemístění uskutečněno do šesti měsíců poté, co bylo přijato prozatímní rozhodnutí o odkladu přemístění, a bez ohledu na to, kdy je přijato konečné rozhodnutí o tom, zda má být přemístění uskutečněno?

(1) Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1.
CS Úřední věstník Evropské unie C 64/31

Kasační opravný prostředek podaný dne 22. ledna 2008 Sunplus Technology Co. Ltd proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 15. listopadu 2007 ve věci T-38/04, Sunplus Technology Co. Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

(Věc C-21/08 P)

(2008/C 64/44)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Sunplus Technology Co. Ltd (zástupci: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl, S. Prückner, Rechtsanwälte)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Sun Microsystems, Inc.

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit napadený rozsudek;

— zrušit napadené rozhodnutí;

— uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelka tvrdí, že Soud prvního stupně nesprávně použil a provedl nesprávný výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (1) tím, že porovnal jednotlivé části dvou ochranných známek a neposoudil jejich celkový dojem na spotřebitele.

Podle navrhovatelky Soud prvního stupně zkreslil skutkové okolnosti a důkazy tím, že rozhodl, že rozlišovací část ochranné známky, jejíž zápis byl navrhován, obsahuje spíše zobrazení stylizovaného slunce než symbolu „hvězdy“, a tím, že nevzal při srovnání celkového dojmu ochranných známek v úvahu písmeno „S“.

Navrhovatelka dále uvádí, že odůvodnění Soudu prvního stupně je protichůdné v tom, že v bodu 39 rozsudku uvádí, že přídavné prvky vytvářejí rozdíl mezi ochrannými známkami, nicméně nezohledňuje tyto složky během fonetického srovnání ochranných známek

Nakonec navrhovatelka tvrdí, že se Soud prvního stupně dopustil omylu tím, že během posouzení nebezpečí záměny nezohlednil dotčenou kategorii zboží a služeb a okolnosti, za kterých jsou tyto uváděny na trh.

(1) Nařízení Rady (ES) ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).
6.

Směrnice 89/48 se uplatní na povolání notáře, neboť se ohledně nezbytných kvalifikací jedná o zákonem regulované povolání, a použití směrnice nemůže být obcházeno argumentem, že notáři byla svěřena výsostná práva, a to z následujících důvodů: a) toto svěření nepředstavuje přímou a zvláštní spojitost s výkonem veřejné moci, která by odůvodnila stanovení požadavku státní příslušnosti, a b) i za předpokladu, že by notáři mohli být považováni za běžné státní úředníky, jimiž – z důvodu absence vztahu závislosti a jejich odměňování jakožto státních úředníků – nejsou, nejsou ani v tomto případě vyňati z působnosti této směrnice, neboť tato směrnice se v zásadě použije i na veřejnou službu.
CS Úřední věstník Evropské unie C 92/16

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vat and Duties Tribunals, London (Spojené království) dne 31. ledna 2008 – RCI Europe v. Commissioners of Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-37/08)

(2008/C 92/30)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Vat and Duties Tribunals, London

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: RCI Europe

Žalovaní: Commissioners of Her Majesty's Revenue and Customs

Předběžné otázky

1) Pokud jde o služby poskytované žalobkyní za: — vstupní poplatek; — předplatné; a — poplatek za výměnu, uhrazené členy systému provozovaného žalobkyní pod názvem Weeks, které okolnosti je nutné vzít v úvahu při posuzování toho, zda služby „souvisí“ s nemovitostí ve smyslu čl. 9 odst. 2 psím. a) šesté směrnice o DPH (1) (nyní článek 45 směrnice 2006/112 (2))?

2) Pokud některé nebo veškeré služby poskytované žalobkyní „souvisí“ s nemovitostí ve smyslu čl. 9 odst. 2 psím. a) šesté směrnice o DPH (nyní článek 45 směrnice 2006/112), je nemovitostí, s níž souvisí některé nebo veškeré služby, nemovitost vkládaná do fondu nebo nemovitost požadovaná výměnou za vkládanou nemovitost nebo obě tyto nemovitosti?

3) Pokud některé z uvedených služeb „souvisí“ s oběma nemovitostmi, jak mají být takové služby klasifikovány podle šesté směrnice o DPH (nyní směrnice 2006/112)?

4) S ohledem na rozdílná řešení uplatňovaná různými členskými státy, jakým způsobem pojímá šestá směrnice o DPH (nyní směrnice 2006/112) platby plynoucí osobě povinné k dani z „poplatků za výměnu“ obdržených za následující služby: — zprostředkování výměny práv na rekreační užívání náležejících jednomu členovi systému provozovaného osobou povinnou k dani za práva na rekreační užívání jiného člena takového systému nebo — poskytnutí práv k užívání nemovitosti zakoupených osobou povinnou k dani od třetích osob povinných k dani za účelem doplnění fondu ubytování dostupného členům takového systému.

(1) Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).

(2) Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).