Keywords

Summary



Keywords

1. Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Stanovení – Odrazující charakter

(Nařízení Rady č. 17, čl. 15 odst. 2)

2. Hospodářská soutěž – Pokuty – Sankce Společenství a sankce uložené ve třetím státě za porušení vnitrostátního práva hospodářské soutěže

[Článek 3 odst. 1 písm. g) ES; nařízení Rady č. 17, článek 15]

3. Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Posuzovací pravomoc Komise

(Nařízení Rady č. 17, článek 15)

4. Hospodářská soutěž – Správní řízení – Dodržování práv obhajoby – Oznámení námitek – Nezbytný obsah

(Nařízení Rady č. 17, čl. 19 odst. 1)

Summary

1. Do výpočtu pokuty uložené podniku za porušení pravidel hospodářské soutěže lze zahrnout odrazující faktor. Tento faktor se hodnotí tak, že se zohledňuje řada prvků, a nikoli pouze konkrétní situace dotčeného podniku.

(viz bod 23)

2. Zásada non bis in idem , rovněž zakotvená v článku 4 protokolu č. 7 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv, je základní zásadou práva Společenství, jejíž dodržování soud zajišťuje.

V případě kartelové dohody nacházející se v mezinárodním kontextu, který je charakterizován zejména zásahy v rámci právních řádů třetích států na jejich územích, výkon pravomocí orgánů uvedených států pověřených ochranou volné hospodářské soutěže v rámci jejich území působnosti se řídí požadavky, které jsou vlastní uvedeným státům. Prvky podléhající právním řádům jiných států v oblasti hospodářské soutěže v případě, kdy orgány uvedených států shledaly existenci protiprávního jednání porušujícího pravidla v oblasti hospodářské soutěže, mají totiž nejen zvláštní účely a cíle, ale rovněž vedou k přijetí zvláštních hmotněprávních pravidel, jakož i k rozličným právním následkům ve správní, trestněprávní či občanskoprávní oblasti.

Z toho vyplývá, že když Komise ukládá sankce za protiprávní jednání podniku, dokonce i když má původ v kartelové dohodě mezinárodní povahy, je jejím cílem chránit volnou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu Společenství, což je podle čl. 3 odst. 1 písm. g) Smlouvy o ES základním cílem Společenství. Na základě zvláštní povahy právních zájmů chráněných na úrovni Společenství se totiž posouzení provedená Komisí na základě jejích pravomocí v dané věci mohou významně lišit od posouzení provedených orgány třetích států.

Zásada non bis in idem se tedy nepoužije na situace, do kterých v rámci vlastních pravomocí zasahují právní řády a orgány pro ochranu hospodářské soutěže třetích států.

(viz body 50–53, 55–56)

3. Veškeré úvahy vycházející z existence pokut uložených orgány třetích států přicházejí v úvahu pouze v rámci posuzovací pravomoci Komise, kterou disponuje v otázce stanovení pokut za protiprávní jednání porušující právo hospodářské soutěže Společenství. V důsledku toho nelze vyloučit, že Komise z důvodu proporcionality nebo ekvity zohlední pokuty dříve uložené orgány třetích států, nicméně není povinna tak učinit.

Cíl odrazení, který je Komise oprávněna sledovat při stanovení částky pokuty směřuje totiž k zajištění toho, aby podniky dodržovaly pravidla hospodářské soutěže stanovená Smlouvou o ES pro výkon jejich činností v rámci společného trhu. V důsledku toho, při posouzení odrazující povahy pokuty, která má být uložena z důvodu porušení uvedených pravidel, Komise není povinna zohlednit případné sankce uložené podniku z důvodu porušení pravidel hospodářské soutěže třetích států.

(viz body 60–61)

4. Dodržení práv obhajoby ve všech řízeních, která mohou vést k uložení sankcí, zejména pokut nebo penále, je základní zásadnou práva Společenství, která musí být dodržena, i když se jedná o správní řízení.

V tomto ohledu povinnost vyslechnout podniky, které jsou předmětem řízení podle článku 81 ES, je splněna, když Komise v oznámení námitek prohlásí, že přezkoumá, zda je vhodné uložit pokuty dotyčným podnikům a když uvede základní skutkové a právní okolnosti, které mohou vést k uložení pokuty, jako závažnost a dobu trvání předpokládaného protiprávního jednání.

(viz body 68–69)