ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace, musí být vykládán v tom smyslu, že zneužívající jednání nemůže představovat to, že se státní příslušník členského státu odebere do jiného členského státu za účelem získat zde po úspěšném absolvování vysokoškolského studia odbornou kvalifikaci advokáta a vrátí se do členského státu, jehož je státním příslušníkem, aby tam vykonával povolání advokáta pod profesním označením udělovaným v členském státě, ve kterém byla tato odborná kvalifikace získána.
CS Úřední věstník Evropské unie C 315/13

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Fazenda Pública v. Banco Mais SA

(Věc C-183/13) (1)

(„Daně - DPH - Směrnice 77/388/EHS - Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec písm. c) - Článek 19 - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Leasingové transakce - Zboží a služby používané pro smíšené účely - Pravidlo pro stanovení výše odpočtu DPH - Odchylný režim - Podmínky“)

2014/C 315/18

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal Administrativo

Účastnice původního řízení

Účastnice řízení podávající opravný prostředek (navrhovatelka): Fazenda Pública

Žalobkyně v prvním stupni: Banco Mais SA

Výrok

Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec písm. c) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, uložil bance, která provozuje mimo jiné leasingovou činnost, povinnost zahrnout do čitatele a do jmenovatele zlomku sloužícího ke stanovení jednotného odpočitatelného podílu pro veškeré zboží a služby používané pro smíšené účely pouze tu část leasingových splátek placených zákazníky na základě leasingových smluv, která odpovídá úrokům, je-li využívání tohoto zboží a těchto služeb spojeno především s financováním a správou uvedených smluv, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

(1) Úř. věst. C 189, 29.6.2013.
2)

Příloha nařízení č. 2252/2004, ve znění nařízení č. 444/2009, ve spojení s částí 1 dokumentu Mezinárodní organizace pro civilní letectví 9303 musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát, podle jehož právních předpisů je jméno člověka tvořeno jeho osobními jmény a příjmením, mohl přesto zapsat rodné příjmení buď jako primární identifikační znak do pole 06 strojově čitelné stránky s biografickými údaji v cestovním pase, nebo jako sekundární identifikační znak do pole 07 této stránky, anebo do společného pole tvořeného těmito poli 06 a 07.
CS Úřední věstník Evropské unie C 421/12

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 2. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Orgacom BVBA v. Vlaamse Landmaatschappij

(Věc C-254/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Poplatky, jež mají rovnocenný účinek jako cla - Vnitrostátní zdanění - Poplatek z dovozu statkových hnojiv dovážených do Vlámského regionu - Články 30 SFEU a 110 SFEU - Poplatek ukládaný dovozci - Různé sazby poplatků, podle toho, zda jsou statková hnojiva dovážena, nebo zda pochází z Vlámského regionu“)

2014/C 421/15

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hof van beroep te Brussel

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Orgacom BVBA

Žalovaná: Vlaamse Landmaatschappij

Výrok

Článek 30 SFEU brání takovému poplatku, jako je poplatek upravený v čl. 21 odst. 5 vyhlášky Vlámského regionu ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí proti znečišťování hnojivy, ve znění vyhlášky ze dne 28. března 2003, jenž se vztahuje pouze na dovozy přebytků statkových a dalších hnojiv do Vlámského regionu, který se vybírá od dovozce, kdežto poplatek z přebytků hnojiv vyprodukovaných na vlámském území se vybírá od producenta a vypočítává se podle jiných metod, než jsou metody upravující výpočet posledně uvedeného poplatku. V tomto ohledu není relevantní, že členský stát, z něhož jsou přebytky hnojiv dovezeny do Vlámského regionu, stanoví snížení poplatku v případě vývozu těchto přebytků do jiných členských států.

(1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 7/6

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerisches Verwaltungsgericht München – Německo) – Herbaria Kräuterparadies GmbH v. Freistaat Bayern

(Věc C-137/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Společná zemědělská politika - Ekologická produkce a označování ekologických produktů - Nařízení (ES) č. 889/2008 - Článek 27 odst. 1 písm. f) - Použití některých produktů a látek při zpracování potravin - Zákaz používat minerální látky, vitaminy, aminokyseliny a mikroživiny, pokud není jejich použití vyžadováno zákonem - Přidávání glukonátu železa a vitaminů do ekologického nápoje - Používání minerálních látek, aminokyselin a mikroživin - Množství požadovaná pro povolení prodeje jako doplňku stravy, s výživovým nebo zdravotním tvrzením nebo jako potraviny určené pro zvláštní výživu“)

(2015/C 007/07)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bayerisches Verwaltungsgericht München

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Herbaria Kräuterparadies GmbH

Žalovaný: Freistaat Bayern

Výrok

Článek 27 odst. 1 písm. f) nařízení Komise (ES) č. 889/2008 ze dne 5. září 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o ekologickou produkci, označování a kontrolu musí být vykládán v tom smyslu, že použití látky, na kterou se toto ustanovení vztahuje, je vyžadováno zákonem pouze za podmínky, že norma unijního práva nebo norma vnitrostátního práva, která je s unijní normou v souladu, přímo stanoví přidání uvedené látky do potraviny k tomu, aby tato potravina mohla být vůbec uváděna na trh. Použití takové látky není vyžadováno zákonem ve smyslu uvedeného ustanovení, pokud je potravina uváděna na trh jako doplněk stravy, s nutričním nebo zdravotním tvrzením nebo jako potravina pro zvláštní výživu, i když to znamená, že pro dodržení ustanovení týkajících se přidávání látek do potravin, která jsou obsažena

— ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008,

— v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin a v nařízení Komise (EU) č. 432/2012 ze dne 16. května 2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí, jakož i

— ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES ze dne 6. května 2009 o potravinách určených pro zvláštní výživu a v nařízení Komise (ES) č. 953/2009 ze dne 13. října 2009 o látkách, které mohou být pro zvláštní výživové účely přidávány do potravin pro zvláštní výživu, tato potravina musí obsahovat stanovené množství dotčené látky.

(1) Úř. věst. C 171, 15. 6. 2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 7/7

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Melun – Francie) – Sophie Mukarubega v. Préfet de police a Préfet de la Seine-Saint-Denis

(Věc C-166/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Víza, azyl, přistěhovalectví a jiné politiky související s volným pohybem osob - Směrnice 2008/115/ES - Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Postup přijímání rozhodnutí o navrácení - Zásada dodržování práva na obhajobu - Právo státních příslušníků třetích zemí s neoprávněným pobytem být vyslechnuti před přijetím rozhodnutí, které se může nepříznivě dotknout jejich zájmů - Rozhodnutí správního orgánu o neudělení povolení k pobytu neoprávněně pobývajícímu státnímu příslušníkovi třetí země z důvodu azylu, spojené s povinností opustit území - Právo být vyslechnut před vydáním rozhodnutí o navrácení“)

(2015/C 007/08)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal administratif de Melun

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Sophie Mukarubega

Žalovaní: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

Výrok

Za okolností, jaké jsou dotčeny ve věci v původním řízení, právo být vyslechnut v každém řízení, jaké se uplatní v rámci směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, a zejména jejího článku 6, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní orgán nevyslechl státního příslušníka třetí země specificky ve věci rozhodnutí o navrácení, pokud vůči němu hodlá vydat takové rozhodnutí poté, co konstatoval neoprávněnost jeho pobytu na území státu v návaznosti na řízení, v němž bylo jeho právo být vyslechnut plně respektováno, a to bez ohledu na to, zda má být toto rozhodnutí o navrácení vydáno po zamítnutí žádosti o povolení k pobytu, či nikoli.

(1) Úř. věst. C 164, 8. 6. 2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 462/9

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 16. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice – (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království – The Queen, na žádost: Newby Foods Ltd v. Food Standards Agency

(Věc C-453/13) (1)

(„Ochrana zdraví - Nařízení (ES) č. 853/2004 - Hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu - Příloha I, body 1.14 a 1.15 - Pojmy ‚strojně oddělené maso‘ a ‚masný polotovar‘ - Nařízení (ES) č. 999/2001 - Prevence, tlumení a eradikace některých přenosných spongiformních encefalopatií - Ochrana spotřebitele - Směrnice 2000/13/ES - Označování a obchodní úprava potravin“)

(2014/C 462/15)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: The Queen, na žádost: Newby Foods Ltd,

Žalovaná: Food Standards Agency

Výrok

Body 1.14 a 1.15 přílohy I nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu, musí být vykládány v tom smyslu, že produkt získaný strojním oddělováním masa od kosti, které zůstalo po vykostění na kostech, nebo z celých těl poražené drůbeže, musí být kvalifikován jako „strojně oddělené maso“ ve smyslu uvedeného bodu 1.14, jestliže používaný postup vede k větší ztrátě nebo změně struktury svalového vlákna, než je ztráta, která je striktně lokalizována na místo řezu, a to bez ohledu na skutečnost, že používaná technika nemění strukturu použitých kostí. Takový produkt nemůže být kvalifikován jako „masný výrobek“ ve smyslu uvedeného bodu 1.15.

(1) Úř. věst. C 344, 23. 11. 2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 26/6

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Queen, na žádost: ClientEarth v. The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

(Věc C-404/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Kvalita ovzduší - Směrnice 2008/50/ES - Mezní hodnoty pro oxid dusičitý - Povinnost požádat o prodloužení lhůty společně s předložením plánu kvality ovzduší - Sankce“)

(2015/C 026/07)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: The Queen, na žádost: ClientEarth

Žalovaná: The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

Výrok

1) Článek 22 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo možné prodloužit nejvýše o pět let lhůtu stanovenou touto směrnicí ke splnění mezních hodnot pro oxid dusičitý uvedených v příloze XI této směrnice, ukládá toto ustanovení členskému státu povinnost o to požádat a vyhotovit plán kvality ovzduší, jestliže se s ohledem na existující údaje a navzdory provádění příslušných opatření ke snížení znečištění ze strany tohoto státu objektivně ukazuje, že v dané zóně nebo aglomeraci nebude možné splnit tyto hodnoty v uvedené lhůtě. Směrnice 2008/50 neobsahuje žádnou výjimku z povinnosti vyplývající z uvedeného čl. 22 odst. 1.

2) V případě, kdy se ukazuje, že v určité zóně nebo aglomeraci členského státu nelze splnit mezní hodnoty pro oxid dusičitý stanovené v příloze XI směrnice 2008/50 po datu 1. ledna 2010 uvedeném v této příloze, a tento členský stát nepožádal o prodloužení této lhůty v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2008/50, vypracování plánu kvality ovzduší podle čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce této směrnice neumožňuje samo o sobě mít za to, že tento stát přesto splnil povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 13 uvedené směrnice.

3) Pokud členský stát nesplnil požadavky vyplývající z čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2008/50, a přitom nepožádal o prodloužení lhůty za podmínek stanovených v článku 22 této směrnice, musí příslušný vnitrostátní soud, který věc případně projednává, přijmout vůči vnitrostátnímu orgánu jakékoliv nezbytné opatření, jako je soudní příkaz, aby tento orgán vypracoval plán vyžadovaný touto směrnicí za podmínek v ní stanovených.

(1) Úř. věst. C 274, 21.9.2013.
2)

Článek 5 odst. 3 písm. k) směrnice 2001/29 musí být vykládán v tom smyslu, že podstatné znaky parodie jsou, že evokuje existující dílo a přitom se od něj zřetelně liší a že je komická nebo ironická. Pojem „parodie“ ve smyslu tohoto ustanovení nemusí splňovat podmínky, podle kterých by parodie měla vykazovat původní osobitost jinak než skrze zřetelné odlišnosti od parodovaného původního díla, měla by být racionálně připsatelná jinému autorovi než samotnému autorovi původního díla, měla by se týkat samotného původního díla nebo by měla uvádět zdroj parodovaného díla. Uplatnění výjimky pro parodii ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. k) směrnice 2001/29 v určité konkrétní situaci však musí respektovat přiměřenou rovnováhu mezi zájmy a právy osob uvedených v článcích 2 a 3 této směrnice na straně jedné a svobodou projevu uživatele chráněného díla, který se dovolává výjimky pro parodii ve smyslu citovaného čl. 5 odst. 3 písm. k), na straně druhé. Předkládající soud musí s přihlédnutím ke všem okolnostem věci v původním řízení posoudit, zda uplatnění výjimky pro parodii ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. k) směrnice 2001/29 za předpokladu, že kresba dotčená ve věci v původním řízení naplňuje uvedené podstatné znaky parodie, respektuje tuto přiměřenou rovnováhu.
1)

Pokud jde o skládku odpadů v Kiato, Řecká republika tím, — že nepřijala opatření nezbytná k tomu, aby bylo v předmětné skládce s odpady nakládáno způsobem, který neohrožuje lidské zdraví a nepoškozuje životní prostředí, a pro zákaz svévolného opuštění, nepovoleného ukládání nebo vypouštění odpadů a nekontrolovaného nakládání s nimi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 13 a čl. 36 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic; — že strpěla provozování této skládky bez platného povolení pro skládku, které by splňovalo podmínky a obsah stanovené pro vydání tohoto povolení, a tudíž aniž držitel odpadů nebo provozovatel skládky, před dodávkou nebo v okamžiku dodávky odpadu, mohl prokázat, že dané odpady mohou být přijaty na skládku v souladu s podmínkami stanovenými v povolení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8, čl. 9 písm. a) až c) a z čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů, jakož i z článku 23 směrnice 2008/98, a — že nedohlédla na to, aby během provozu skládky provozovatel zajistil program kontroly a monitorování specifikovaný v příloze III směrnice 1999/31, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 12 písm. a) této směrnice.
2)

Italské republice se ukládá povinnost, aby ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci až do splnění povinností vyplývajících z rozsudku Komise v. Itálie (EU:C:2007:250) zaplatila Komisi na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ pololetní penále, které se v případě prvního pololetí následujícího po uvedeném vyhlášení vypočte na konci tohoto pololetí z počáteční částky stanovené na 4 2 8 00 000 eur, z níž bude odečtena částka 4 00 000 eur za každé místo skládky obsahující nebezpečný odpad, které bude uvedeno do souladu s daným rozsudkem, a částka 2 00 000 eur za každé jiné místo skládky, které bude uvedeno do souladu s uvedeným rozsudkem. Pro všechna následující pololetí bude penále dlužné za každé pololetí vypočítáno na konci daného pololetí z částky penále stanoveného pro předcházející pololetí, přičemž budou provedeny stejné odpočty v závislosti na uvedení míst skládek dotčených zjištěným nesplněním povinnosti do souladu s rozsudkem Komise v. Itálie (EU:C:2007:250), k němuž došlo během dotčeného pololetí.
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – The Queen, na žádost de Eventech Ltd v. The Parking Adjudicator

(Věc C-518/13) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Státní podpory - Článek 107 odst. 1 SFEU - Povolení používat jízdní pruh pro autobusy vydané pouze vozidlům londýnské taxislužby, avšak nikoliv vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob - Pojem ‚státní podpora‘ - Státní zdroje - Ekonomická výhoda - Selektivní výhoda - Vliv na obchod mezi členskými státy“)

(2015/C 073/06)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: The Queen, na žádost de Eventech Ltd

Žalovaný: The Parking Adjudicator

za přítomnosti: London Borough of Camden, Transport for London

Výrok

1) Skutečnost, že londýnským taxi je pro účely vytvoření bezpečného a efektivního dopravního systému umožněna jízda v jízdním pruhu pro autobusy v době, kdy v tomto pruhu platí omezení jízdy, kdežto vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob je s výjimkou nástupu a výstupu předem objednaných cestujících zakázáno uvedené pruhy používat, podle všeho neimplikuje použití státních prostředků či poskytnutí uvedeným taxi hospodářské selektivní výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, což však přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

2) Nelze vyloučit, že skutečnost, že londýnským taxi je umožněna jízda v jízdním pruhu pro autobusy v době, kdy v tomto pruhu platí omezení jízdy, kdežto vozidlům poskytujícím smluvní přepravu osob je s výjimkou nástupu a výstupu předem objednaných cestujících zakázáno uvedené pruhy používat, může ovlivnit obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

(1) Úř. věst. C 367, 14.12.2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 65/5

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království) – The Queen, na žádost: Seana Ambrose McCarthyho, Heleny Patricie McCarthy Rodriguez, Natashy Caley McCarthy Rodriguez v. Secretary of State for the Home Department

(Věc C-202/13) (1)

(„Občanství Evropské unie - Směrnice 2004/38/ES - Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členského státu - Právo na vstup - Státní příslušník třetího státu, který je rodinným příslušníkem občana Unie a má pobytovou kartu vydanou členským státem - Vnitrostátní právní úprava podmiňující vstup na území daného státu předchozím získáním povolení ke vstupu - Článek 35 směrnice 2004/38/ES - Článek 1 Protokolu (č. 20) o použití některých hledisek článku 26 Smlouvy o fungování Evropské unie na Spojené království a Irsko“)

(2015/C 065/07)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Účastníci původního řízení

Žalobci: The Queen, na žádost: Seana Ambrose McCarthyho, Heleny Patricie McCarthy Rodriguez, Natashy Caley McCarthy Rodriguez

Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

Výrok

Jak článek 35 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, tak článek 1 Protokolu (č. 20) o použití některých hledisek článku 26 Smlouvy o fungování Evropské unie na Spojené království a Irsko musí být vykládány v tom smyslu, že členskému státu neumožňují, aby při sledování cíle obecné prevence podrobil rodinné příslušníky občana Evropské unie, kteří nejsou státními příslušníky žádného členského státu a mají platnou pobytovou kartu vydanou na základě článku 10 směrnice 2004/38 orgány jiného členského státu, povinnosti být podle vnitrostátního práva držiteli takového povolení ke vstupu, jako je doklad rodinného příslušníka EHP (Evropský hospodářský prostor), aby mohli vstoupit na jeho území.

(1) Úř. věst. C 189, 29.6.2013.
CS Úřední věstník Evropské unie C 65/7

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – International Stem Cell Corporation v. Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

(Věc C-364/14) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 98/44/EHS - Článek 6 odst. 2 písm. c) - Právní ochrana biotechnologických vynálezů - Aktivace oocytů partenogenezí - Výroba lidských embryonálních kmenových buněk - Patentovatelnost - Vyloučení ‚použití lidských embryí pro průmyslové nebo obchodní účely‘ - Pojmy, lidské embryo ‚a, organismus schopný spustit proces vývoje lidské bytosti‘“)

(2015/C 065/10)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: International Stem Cell Corporation

Žalovaný: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

Výrok

Článek 6 odst. 2 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů musí být vykládán v tom smyslu, že neoplodněné lidské vajíčko, které bylo partenogenezí stimulováno k dělení a dalšímu vývoji, není „lidským embryem“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud ve světle současných vědeckých poznatků nemá jako takové inherentní schopnost vyvinout se v lidskou bytost, což musí ověřit vnitrostátní soud.

(1) Úř. věst. C 260, 7.9.2013.