ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
„
CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:T:2018 :170 1INFORMACEONEZVEŘEJNĚNÝCHROZHODNU TÍCH
Usnesení předsedy T r ibunálu ze dne 2 2. března 2 0 1 8 – H ér cules Club de F útbol v. Komise
(Věc T-7 6 6 / 1 6 R)
Řízení o předběžných opatřeních – Státní podpory – Podpory poskytnuté Španělskem n ěkterým 
profesionálním fotbalovým kl ubům – Veřejná záruka p oskytnutá veřejnoprávním subjektem – 
Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za neslučitelné s vnitřním trhem – Návrh na odklad 
vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“
1. Řízení o předběžných o patřeních – Odklad v ykonatelnosti – Předběžná o patření – 
Podmínky přiznání – Fumus boni juris – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná újma – 
Kumulativní ch arakter – Zvážení všech d otčených z ájmů – Pořadí přezkumu a způsob 
ověřování – Posuzovací pravomoc soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních
(Článek 256 o dst. 1 a články 278 a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 o dst. 4)
(viz body 26–29)
2. Řízení o předběžných o patřeních – Odklad v ykonatelnosti – Předběžná o patření – 
Podmínky přiznání – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná újma – Důkazní břemeno – 
Finanční újma – Povinnost poskytnout ko nkrétní a přesné údaje podepřené podrobnými 
listinnými důkazy – Situace, jež m ůže ohrozit existenci žalující společnosti – Posouzení 
s ohledem n a situaci příslušnosti ke skupině – Veřejný zájem n a vykonání rozhodnutí přijatých 
orgány Unie přesahující osobní zájem akcionářů žalující společnosti – Neexistence naléhavosti
(Články 278 a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 o dst. 4)
(viz body 32–39, 44–47, 53, 56)
Předmět
Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad v ykonatelnosti rozhodnutí 
Komise (EU) 2017 /365 z e dne 4. července 2016 o státní podpoře SA .36387 ( 2013 /C) (ex 2013 /NN) (ex 
2013 /CP) poskytnuté Španělskem ve p rospěch kl ubů V alencia C lub de Fútbol, Hércules Club de 
Fútbol, SA D a Elche Club de Fútbol, SA D (Úř. věst. 2017 , L 55, s. 12).
2 ECLI:EU:T:2018 :170INFORMACEONEZVEŘEJNĚNÝCHROZHODNU TÍCH
Výrok
1) Návrh na předběžné opatření se zamítá.
2) Usnesení ze dne 11. listopadu 2016 v ydané ve v ěci Hércules Club de Fútbol v. Komise 
(T-766/16 R) se zrušuje.
3) O nákladech řízení bude rozhodnuto později.
42

Konečně zatřetí je třeba připomenout spory o přístup k dokumentům. Pokud jde o ochranu údajně důvěrných dokumentů soudce rozhodující o nařízení předběžných opatřeních zdůraznil, že i když nezhojitelný charakter dovolávané újmy nemůže být prokázán, brání akcesorická, a tedy omezená povaha jeho pravomocí, jakož i akcesorická a prozatímní povaha řízení o předběžných opatřeních ve vztahu k hlavnímu řízení, zpřístupnění některých individuálních údajů obsažených v těchto dokumentech, i když nelze vyloučit, že soudci rozhodující o předběžném opatření by sami upřednostnili zkoumání toho, zda dotčeným dokumentům vzhledem k jejich povaze musí svědčit obecná domněnka důvěrnosti, tj. domněnky, na jejímž základě se na uvedené dokumenty nebude vztahovat povinnost dílčího zpřístupnění. Soudce rozhodující o nařízení předběžných opatřeních tak v zásadě, a to s ohledem na svou ryze akcesorickou pravomoc, nemůže povolit dílčí zpřístupnění, aniž zbaví rozhodnutí soudů rozhodujících ve věci samé užitečného účinku. Vzhledem k tomu, že tyto úvahy týkající se povahy řízení o předběžných opatřeních jsou určující pro konečný výsledek tohoto řízení jako takového, nemohou být uplatněny pouze na oblast fumus boni juris a vážení zájmů, ale soudci rozhodujícímu o předběžných opatřeních musí rovněž umožnit, aby případně přímo uplatnil články 278 a 279 SFEU, tedy ustanovení primárního práva, která ho opravňují nařídit odklad výkonu, pokud má za to, že „to vyžadují okolnosti“, a nařídit „nezbytná“ předběžná opatření (v tomto smyslu viz usnesení ze dne 25. července 2014, Deza v. ECHA, T‑189/14 R, nezveřejněné, EU:T:2014:686, body 99 až 101, 104 a 105, a ze dne 1. září 2015, Pari Pharma v. EMA, T‑235/15 R, EU:T:2015:587, body 104 až 106, 109 a 110).
31

Začtvrté je třeba konstatovat, že zásady, na kterých je založena povinnost podpisu žaloby advokátem, byly v projednávaném případě splněny, a to potřeba zajistit, aby odpovědnost za vyhotovení a obsah tohoto podání nesla osoba oprávněná k zastupování žalobce před unijními soudy (v tomto smyslu viz usnesení ze dne 12. března 2014, xacom Comunicaciones, T‑252/13, nezveřejněné, EU:T:2014:163, bod 18 a citovaná judikatura), a potřeba zajistit „pravost“ procesního úkonu a vyloučit riziko, že žaloba ve skutečnosti není dílem autora k tomu oprávněného (v tomto smyslu viz usnesení ze dne 6. října 2015, Marpefa v. OHIM, C‑181/15 P, nezveřejněné, EU:C:2015:678, bod 22). Peter Alexiadis je totiž oprávněn zastupovat žalobkyni před unijními soudy, jak bylo konstatováno v bodech 25 a 28 výše, a je nesporné, že je autorem nebo jedním z autorů žaloby.
9

Prohlášení EU a Turecka uvádělo, že „Tureck[á] [republika] a […] [U]nie opětovně potvrdily své odhodlání provádět společný akční plán, který byl aktivován dne 29. listopadu 2015 [a] uznávají, že je zapotřebí rychle vynaložit další, rozhodné úsilí“. Toto prohlášení pokračovalo takto: „EU a Tureck[á] [republika] se dnes s cílem rozbít obchodní modely převaděčů a nabídnout migrantům alternativu k riskování životů rozhodly ukončit nelegální migraci z Turecka do [Unie]. V zájmu dosažení tohoto cíle se dohodly na těchto dalších opatřeních: 1) Všichni noví nelegální migranti vstupující od 20. března 2016 na řecké ostrovy z Turecka budou navráceni do Turecka. Navracení bude probíhat plně v souladu s unijním a mezinárodním právem, čímž bude vyloučeno jakékoli hromadné vyhošťování. Všichni migranti budou chráněni v souladu s příslušnými mezinárodními normami a bude dodržována zásada non-refoulement. Půjde o dočasné a mimořádné opatření, které je nezbytné k tomu, aby skončilo utrpení lidí a byl obnoven veřejný pořádek. Migranti vstupující na řecké ostrovy budou řádně zaregistrováni a veškeré žádosti o azyl zpracují řecké orgány individuálně v souladu se směrnicí o azylovém řízení, ve spolupráci s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky. Migranti, kteří o azyl nepožádají nebo jejichž žádost bude v souladu s uvedenou směrnicí shledána nedůvodnou nebo nepřípustnou, budou navráceni do Turecka. Tureck[á] [republika] a Řeck[á] [republika] za pomoci orgánů a agentur [Unie] učiní nezbytné kroky a dohodnou se na veškerých nezbytných dvoustranných ujednáních, mimo jiné i pokud jde o přítomnost tureckých úředníků na řeckých ostrovech a řeckých úředníků v Turecku, a to od 20. března 2016, aby byl zajištěn vzájemný kontakt, a zmíněná ujednání tak mohla hladce fungovat. Náklady návratových operací nelegálních migrantů uhradí EU. 2) Za každého syrského občana navraceného z řeckých ostrovů do Turecka bude jeden syrský občan přesídlen z Turecka do [Unie], a to s ohledem na kritéria zranitelnosti vypracovaná OSN. Za pomoci Komise, agentur [Unie] a dalších členských států, jakož i Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky bude zaveden mechanismus k zajištění toho, aby byla tato zásada uplatňována ode dne, kdy navracení započne. Přednost budou mít migranti, kteří do [Unie] dříve nelegálně nevstoupili ani se o nelegální vstup nepokusili. Na straně EU bude přesídlování v rámci tohoto mechanismu probíhat v prvé řadě naplňováním závazků, které členské státy přijaly v závěrech zástupců vlád členských států zasedajících v Radě dne 20. července 2015 a ve kterých zbývá pro přesídlení 18000 míst. Veškeré další potřeby přesídlování budou probíhat prostřednictvím obdobného dobrovolného ujednání, a to až do limitu dalších 54000 osob […].“
32

Polská republika dále tvrdí, že společnost Gazprom bude moci díky této možnosti zvýšit využívání přepravní kapacity plynovodu OPAL, změnit svou obchodní strategii, což by vedlo k zásadnímu snížení nebo úplnému přerušení dodávek plynu touto společností na německý trh prostřednictvím plynovodu Jamal-Evropa a k zásadnímu ovlivnění podmínek dodávání plynu na polský trh prostřednictvím plynovodů Jamal-Evropa a Bratrství. Nejdříve ze všeho by toto snížení či úplné přerušení provozu plynovodu ze strany Gazprom mohlo mít za důsledek obzvláště: zaprvé nutnost rozdělit náklady na provozování plynovodu Jamal-Evropa na základě nižšího objemu plynu, což by vedlo k zásadnímu zvýšení cen za přepravu, což by pro dotčené provozovatele znamenalo nemožnost přistoupit k této infrastruktuře v místě největší přeshraniční přípojky přepravující plyn ze západu [propojovací bod Mallnow (Německo)]; zadruhé omezení možnosti účastníků trhu mít prospěch z možných virtuálních obrácených služeb plynovodu Jamal-Evropa, což by alternativním dodavatelům, kteří chtějí prodávat plyn koupený v Německu, omezilo přístup na polský trh s plynem ve vztahu ke společnosti Gazprom, a zatřetí zvýšení nákladů na dodávky plynu do jiných propojovacích bodů mezi Polskem a Unií v důsledku zvýšení poptávky po jiných přeshraničních kapacitách. Poté by Gazprom mohl z důvodu přerušení dodávky plynu ze západu využít svého dominantního postavení na polském trhu a volně rozhodnout o cenách za dodávky plynu do Polska, což by vedlo ke zvýšení cen pro konečné zákazníky. Konečně by podle názoru Polské republiky přístup k dodatečné kapacitě plynovodu OPAL umožnil společnosti Gazprom přesměrovat přepravování plynu z území Ukrajiny na plynovod Nord Stream 1, čímž by znemožnila zachování dodávek na území Polska prostřednictvím větve plynovodu Bratrství v bodě Drozdowicze na polsko-ukrajinských hranicích, což by vedlo k ohrožení energetické bezpečnosti Polska, jelikož by nebylo možné zajistit kontinuitu dodávek zákazníkům na jihovýchodě Polska, kteří jsou zásobováni přímo z Ukrajiny.
16

Stejně tak předání informací úřadem OLAF vnitrostátním orgánům nemůže být podle judikatury považováno za akt nepříznivě zasahující do právního postavení, neboť nemění podstatným způsobem právní postavení dotyčné osoby, a vnitrostátní soudní orgány tak podle čl. 10 odst. 2 nařízení č. 1073/1999 mohou v rámci vlastních pravomocí nadále volně hodnotit obsah a dosah uvedených informací, a tedy vyvodit z nich nezbytné důsledky (viz rozsudek ze dne 20. května 2010, Komise v. Violetti a další, T‑261/09 P, EU:T:2010:215, bod 47 a citovaná judikatura; v tomto smyslu viz též usnesení ze dne 22. června 2015, In vivo v. Komise, T‑690/13, nezveřejněné, EU:T:2015:519, bod 24). Případné zahájení soudního řízení na základě předání informací úřadem OLAF, jakož i následující právní akty, tudíž spadají do výlučné a plné odpovědnosti vnitrostátních orgánů (rozsudek ze dne 4. října 2006, Tillack v. Komise, T‑193/04, EU:T:2006:292, bod 70).
42

Zadruhé žalobkyně neprokázala, že by údajná újma byla takové povahy, že by ji vymezovala vzhledem ke všem ostatním ekonomickým aktérům působícím v oblastech obchodování s plynem a přepravy, dovozu a vývozu plynu v Německu či Polsku, a že by ji takto individualizovala způsobem obdobným tomu, jakým by byl individualizován adresát napadeného rozhodnutí. I kdyby tedy bylo možné, že napadené rozhodnutí sníží konkurenceschopnost žalobkyně na velkoobchodním a maloobchodním trhu s plynem v Německu oproti podnikům propojeným se skupinou Gazprom, muselo by se to dotknout všech ekonomických aktérů působících v tomto odvětví, a nikoli pouze žalobkyně. Pokud jde konečně o údajnou újmu vyplývající z toho, že v návaznosti na napadené rozhodnutí by byl přístup konkurentů skupiny Gazprom k plynovodu OPAL omezen, či dokonce vyloučen, je třeba uvést – mimo skutečnost, že by se taková újma týkala rovněž ostatních ekonomických aktérů působících v daném odvětví – že toto tvrzení není skutkově podložené.
116

Kdyby tomu bylo jinak, byly by akty v případech, kdy by je některý adresát nebo někteří adresáti nevnímali jako závazné – přestože by z jejich obsahu vyplývalo, že ve skutečnosti vyvolávají právně závazné účinky – vyloučeny z přezkumu legality. Naopak by v důsledku vnímání svými adresáty podléhaly přezkumu legality určité akty i tehdy, kdy by nevyvolávaly žádný právně závazný účinek a kdy by tudíž takový přezkum nebyl nutný, či dokonce účelný.
71

Především je třeba konstatovat, že výraz „[j]iní účastníci řízení musí být zastoupeni advokátem“, obsažený v čl. 19 třetím pododstavci statutu Soudního dvora Evropské unie, tudíž vylučuje, aby účastníkem řízení a jeho zástupcem mohla být jedna a tatáž osoba (v tomto smyslu viz usnesení ze dne 3. září 2015, Lambauer v. Rada, C‑52/15 P, nezveřejněné, EU:C:2015:549, bod 20 a citovaná judikatura, a ze dne 16. listopadu 2016, García Ruiz v. Parlament, T‑628/16, nezveřejněné, EU:T:2016:669, bod 8 a citovaná judikatura). Dále pojetí úlohy advokáta v unijním právním řádu a zejména požadavek nezávislosti, jehož dodržení musí být zkoumáno případ od případu (viz bod 57 výše), vychází z právních tradic společných členským státům (viz bod 53 výše). Nakonec z ustálené judikatury unijních soudů vyplývá, že právní pomoc poskytovaná „zcela nezávisle“ je pomoc poskytovaná advokátem, jenž je ve vztahu k osobě, která využívá této pomoci, třetí osobou z hlediska struktury, hierarchie a funkce (viz bod 53 výše). Skutečnost, že požadavek nezávislosti není výslovně stanoven statutem Soudního dvora Evropské unie nebo procesním řádem, nemůže tedy narušit zásadu právní jistoty.
40

Nakonec ve svých vyjádřeních ze dne 10. března 2017 ke spisu Spolkové republiky Německo jako vedlejší účastnice, jakož i v doplňujícím spisu ze dne 13. března 2017, zdůrazňuje PGNiG Supply skutečnost, že navzdory usnesení ze dne 23. prosince 2016, PGNiG Supply & Trading v. Komise (T‑849/16 R) byl plynovod OPAL provozován v míře, která svědčí o užívání kapacit organizovaných před odkladem vykonatelnosti napadeného rozhodnutí podle podmínek schválených tímto rozhodnutím. V tomto ohledu postačí uvést zaprvé, že i kdyby mohly vyvstat legitimní otázky ohledně okolností týkajících se využívání přepravní kapacity plynovodu OPAL, které nastaly po přijetí usnesení z téhož dne, vyplývá ze skutečností ve spise, zejména ze spisu Spolkové republiky Německo jako vedlejší účastnice, že stávající užívání tohoto plynovodu se napříště řídí podmínkami platnými před přijetím napadeného rozhodnutí; a zadruhé, že ačkoliv na slyšení dne 5. července 2017 Spolková republika Německo potvrdila, že některé smlouvy vázané na aukce pořádané před přijetím usnesení ze dne 23. prosince 2016, PGNiG Supply & Trading v. Komise (T‑849/16 R), byly provedeny v rozporu s účinky odkladu nařízeného soudcem příslušným k rozhodování o předběžném opatření ve svém usnesení, zdůraznila, že v této situaci byla zmatena. V návaznosti na přijetí uvedeného usnesení bylo totiž zahájeno řízení před Oberlandesgericht Düsseldorf (vrchní zemský soud, Düsseldorf, Německo), které vedlo k přijetí rozhodnutí ze dne 30. prosince 2016, jímž se odkládá provádění dohody uzavřené mezi OGT a BNetzA ze dne 28. listopadu 2016. Spolková republika Německo tedy měla za to, a to nesprávně, jak uznala na slyšení, že se jednalo jen o pořádání aukcí do budoucna bez jakéhokoliv dopadu na plnění smluv vázaných na aukce minulé. S ohledem na informace následně sdělené v rámci tohoto řízení má Spolková republika Německo za to, že takový nesprávný výklad již nebude znovu zastáván pro případ jak dalšího odkladu vykonatelnosti nařízeného soudcem příslušným k rozhodování o předběžném opatření, tak zrušení napadeného rozhodnutí Tribunálem. V tomto ohledu Spolková republika Německo upřesnila, že německé právní předpisy jí poskytují nařizovací pravomoci vůči BNetzA, které by dostatečně zajistily plný účinek rozhodnutí přijatých Tribunálem a soudcem příslušným k rozhodování o předběžném opatření. Nelze se tedy domnívat, že by jak další odklad vykonatelnosti nařízený v případě podání příslušného návrhu k soudci příslušnému k rozhodování o předběžném opatření, na základě článku 160 jednacího řádu, tak zrušení napadeného rozhodnutí neměly mít účinky, které jsou s takovými soudními rozhodnutími spojeny.
13

V tomto ohledu odvolací senát zaprvé potvrdil, že dokumenty předložené ve lhůtě stanovené námitkovým oddělením pro předložení dokumentů určených k prokázání dobrého jména starších ochranných známek byly zjevně nedostatečné a mimoto byly částečně irelevantní. Důkazy předložené opožděně před odvolacím senátem proto nepředstavovaly „dodatečné“ důkazy ve smyslu pravidla 50 odst. 1 třetího pododstavce nařízení č. 2868/95, ale ve skutečnosti představovaly hlavní důkaz o dobrém jménu starších ochranných známek, takže odvolací senát neměl prostor pro uvážení, který by mu umožnil uvedené důkazy zohlednit. Zadruhé a v každém případě poté, co odvolací senát zejména konstatoval, že pravidlo 19 odst. 2 písm. c) a odst. 3 nařízení č. 2868/95 [ustanovení, jimž nyní odpovídají čl. 7 odst. 2 písm. f) a odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci 2018/625] uvádějí konkrétně a vyčerpávajícím způsobem důkazy, které žalobkyně musí poskytnout, měl za to, že v takové situaci může vykonávat posuzovací pravomoc jen omezeným způsobem a pouze tehdy, pokud okolnosti mohly odůvodnit zpoždění na straně osoby, která podala námitky. Posledně uvedená osoba přitom v tomto ohledu nepředložila žádný legitimní důvod, přičemž ze spisu nevyplynula žádná okolnost, která by mohla odůvodnit její zpoždění při předložení dokumentů, které měla k dispozici.
2.

Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky nařízení–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Důkazní břemeno–Finanční újma–Situace, která by mohla ohrozit existenci žalující společnosti, nebo nenávratně změnit její postavení na trhu–Posouzení s ohledem na situaci skupiny, do níž společnost náleží (Článek 256 odst. 1 SFEU a články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz bod 15)
Pokud jde o návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise o přezkumu podmínek pro výjimku z unijních pravidel pro provoz plynovodu, strana navrhující nařízení předběžných opatření nesprávně chápe fungování právního řádu zavedeného Smlouvami, když poukazuje na riziko ztráty přístupu k diverzifikovaným zdrojům zásobování z důvodu možnosti dlouhodobých rezervací přepravních kapacit plynovodu uvolněných napadeným rozhodnutím, což by mělo za následek udržení situace. V případě zrušení napadeného rozhodnutí se totiž již neuplatní podmínky pro užívání dotčeného plynovodu, jak byly schváleny uvedeným rozhodnutím. Jelikož by tedy nemohl být proveden žádný soukromoprávní akt založený na těchto podmínkách, mohly by důsledky popisované žalobkyní případně nastat jen v době před vyhlášením rozsudku Tribunálu, jímž se ukončuje hlavní řízení. Tato hypotéza přitom sama o sobě nepředstavuje újmu tvrzenou žalobkyní, neboť tato újma závisí na dlouhodobém přetrvání uvedené situace.

Naléhavost návrhu na předběžné opatření se musí posuzovat s ohledem na nezbytnost předběžně rozhodnout, aby bylo zabráněno tomu, že účastníkovi řízení, který navrhuje nařízení předběžného opatření před rozhodnutím o hlavním návrhu na neplatnost, bude způsobena závažná a nenapravitelná újma. Je na tomto účastníku řízení, aby dostatečně prokázal, že nemůže vyčkat výsledku řízení o hlavním návrhu, aniž utrpí takovou újmu.

Žalobkyně přitom tyto vážné důkazy nepředložila, neboť tvrzená újma by nemohla nastat dříve než v okamžiku uplynutí platnosti několika smluv, jejichž doba platnosti přesahuje průměrnou délku řízení před Tribunálem a může být obnovena. V tomto ohledu přísluší žalobkyni, aby z důvodu nedodržení uvedených smluv případně využila konkrétních právních prostředků. V případě porušení smluvních povinností by posledně uvedená navíc mohla využít postupu podle článku 160 jednacího řádu, který jí poskytuje účinnou soudní ochranu v rámci jejího sporu projednávaného před Tribunálem. Mimoto, pokud by se potvrdilo uplynutí platnosti uvedených smluv před tím, než Tribunál vyhlásí svůj rozsudek, není vyloučeno, že by Tribunál dospěl k závěru, že jsou dány výjimečné okolnosti k rozhodnutí této věci bez návrhu ve zrychleném řízení na základě čl. 151 odst. 2 jednacího řádu. Pokud by tak neučinil, nelze rovněž vyloučit, že bude rozhodnuto, budou-li to vyžadovat okolnosti, o projednání této věci přednostně v souladu s čl. 67 odst. 2 jednacího řádu.

(viz body 44, 46–48)
5.

Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky přiznání–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Rozhodnutí orgánu kterým byl úředník v zájmu služby donucen k odchodu na dovolenou a zároveň k odchodu do důchodu–Definitivní ztráta práva úředníka pokračovat ve výkonu funkcí až do ukončení kariéry–Nenapravitelnosti újmy (Články 278 SFEU a 279 SFEU; služební řád úředníků, články 35, 42c a 47) (viz body 75, 81–88)
3.

Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky nařízení–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Důkazní břemeno–Rozhodnutí Evropského parlamentu o zbavení poslance poslanecké imunity–Neexistence zásahu do práva vykonávat volně mandát poslance a do řádného fungování Parlamentu–Nedostatek naléhavosti (Články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz body 35, 36)
3.

Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky poskytnutí–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Důkazní břemeno–Rozhodnutí Evropského parlamentu o zbavení poslanecké imunity poslance–Neexistence zásahu do práva vykonávat svobodně poslanecký mandát a do řádného fungování Parlamentu–Nedostatek naléhavosti (Články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz body 35, 36)
1.

Žaloby úředníků–Předcházející stížnost v rámci administrativy–Pojem–Kvalifikace spadající do posouzení soudu–Akt nepříznivě zasahující do právního postavení, který může být předmětem jen jedné stížnosti (Služební řád, čl. 90 odst. 2) (viz body 28, 39)