Keywords

Summary



Keywords

1. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního cla – Článek 13 nařízení č. 1430/79

[Nařízení Rady č. 1430/79, čl. 1 odst. 2 písm. a) a článek 13; nařízení Komise č. 2670/81, článek 3]

2. Zemědělství – Společná organizace trhů – Cukr – Výroba nad rámec kvóty (cukr C)

(Nařízení Rady č.1785/81; nařízení Komise č. 2670/81)

Summary

1. Článek 13 nařízení č. 1430/79 o vrácení nebo prominutí dovozního cla nebo vývozního cla, podle kterého lze vrátit nebo prominout dovozní clo ve zvláštních případech, které vyplývají z okolností, jež nelze přičítat ani podvodnému jednání, ani hrubé nedbalosti zúčastněné osoby, nemůže sloužit jako základ pro prominutí nebo vrácení poplatku dlužného na základě článku 3 nařízení č. 2670/81, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro výrobu cukru nad rámec kvóty, za cukr C prodaný na vnitřním trhu.

Zaprvé totiž takový poplatek není vybírán z důvodu překročení vnějších hranic Společenství určitým množstvím cukru C, ale naopak z toho důvodu, že uvedené množství nebylo vyvezeno ze Společenství, nebo proto, že při jeho vývozu nebyly splněny podmínky a dodrženy lhůty stanovené nařízením č. 2670/81. Proto tento poplatek neodpovídá žádné ze tří kategorií uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1430/79, tedy dovozní clo a poplatky s rovnocenným účinkem a zemědělské dovozní poplatky, a tudíž nepatří mezi dovozní clo ve smyslu článku 13 téhož nařízení.

Zadruhé nic nenasvědčuje tomu, že by zákonodárce Společenství zamýšlel postavit poplatek dlužný na základě článku 3 nařízení č. 2670/81 pro účely použití článku 13 nařízení č. 1430/79 naroveň s dovozním clem uvedeným v čl. 1 odst. 2 písm. a) posledně uvedeného nařízení. Zaprvé, takový poplatek a dovozní clo uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1430/79 nesledují stejné cíle. Zadruhé, ani z článku 26 nařízení č. 1785/81, ani z třetího bodu odůvodnění a z článku 3 nařízení č. 2670/81 nevyplývá, že zákonodárce Společenství měl v úmyslu, aby dovozce cukru původem ze třetích zemí a výrobce cukru C prodaného na vnitřním trhu měli stejné postavení. Konečně zatřetí, skutečnost, že jednak zemědělské dovozní dávky a jiné dovozní poplatky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1430/79, a jednak poplatek dlužný na základě článku 3 nařízení č. 2670/81 jsou součástí vlastních zdrojů Společenství, není relevantní pro určení, zda tato částka patří do působnosti článku 13 nařízení č. 1430/79. Vlastní zdroje Společenství se totiž skládají z příjmů, které se velmi liší svou povahou, a spadají do režimů, které jsou rovněž různé.

Konečně zatřetí, i když se v některých výjimečných případech hospodářský subjekt může dovolávat obdobného použití nařízení, které se na něj běžně nepoužije, pokud odůvodní, že právní režim, který se něj vztahuje, je jednak úzce srovnatelný s režimem, jehož obdobné použití požaduje, a jednak obsahuje vadu neslučitelnou s obecnou právní zásadou Společenství, kterou toto obdobné použití umožňuje napravit, výrobce Společenství vyrábějící cukr, jenž je povinen zaplatit poplatek na základě článku 3 nařízení č. 2670/81, není ve stejné situaci jako dovozce cukru pocházejícího z třetích zemí, jenž je povinen zaplatit dovozní clo, takže tyto dvě kategorie hospodářských subjektů nepatří do úzce srovnatelných právních režimů.

(viz body 32–35, 42, 46, 48, 51–52)

2. Aniž jsou tím dotčeny případy výslovně uvedené zákonodárcem Společenství, v právu Společenství neexistuje obecná právní zásada, podle které vnitrostátní orgán nemůže používat platný předpis práva Společenství, pokud tento předpis má ve vztahu k zúčastněnému přísné důsledky, kterým by se zákonodárce Společenství zjevně chtěl vyhnout, pokud by předvídal tento případ v okamžiku přijetí předpisu. Ekvita neumožňuje odchýlit se od použití ustanovení právních předpisů Společenství mimo případy stanovené právní úpravou nebo za předpokladu, že právní úprava sama o sobě je prohlášena za neplatnou.

Zákonodárce Společenství přitom neumožnil vnitrostátním orgánům udělit prominutí nebo vrácení poplatku dlužného na základě článku 3 nařízení č. 2670/81, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro výrobu cukru nad rámec kvóty, za cukr C prodaný na vnitřním trhu, z důvodů ekvity. V důsledku toho nařízení č. 1785/81 o společné organizaci trhů v odvětví cukru a uvedené nařízení č. 2670/81 kromě případů vyšší moci neumožňují udělit prominutí nebo vrácení takového poplatku.

Mimoto neexistence možnosti prominutí nebo vrácení poplatku dlužného na základě článku 3 nařízení č. 2670/81 z důvodu ekvity není porušením zásady rovnosti ani zásady právní jistoty.

Jednak totiž, pokud jde o zásadu rovnosti, situaci výrobce cukru C nelze zaprvé srovnat se situací dovozce cukru pocházejícího z třetích zemí, jelikož cukr C prodaný na vnitřním trhu nelze ani postavit naroveň dovezenému cukru, ani s ním zacházet stejným způsobem. Zadruhé situaci výrobce cukru C, jehož výroba vede k podvodným jednáním, nelze srovnat se situací výrobce, jehož cukr C je vyvážen ve lhůtách a za podmínek stanovených v čl. 1 odst. 1 nařízení č. 2670/81. A dále, pokud jde o zásadu právní jistoty, tím, že zakotvuje zaplacení poplatku ve všech případech, s výjimkou vyšší moci, kdy zásilka cukru C nebyla vyvezena za podmínek a lhůt stanovených v čl. 1 odst. 1 nařízení č. 2670/81, je článek 3 téhož nařízení jasným a jednoznačným ustanovením.

(viz body 63–66, 73–75, 77, 81–82)