Keywords

Summary



Keywords

1. Evropská unie – Orgány – Právo veřejnosti na přístup k dokumentům – Nařízení č. 1049/2001 – Výjimky z práva na přístup k dokumentům – Ochrana soudního řízení

(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1049/2001, čl. 4 odst. 2)

2. Evropská unie – Orgány – Právo veřejnosti na přístup k dokumentům – Nařízení č. 1049/2001 – Výjimky z práva na přístup k dokumentům – Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu

(Články 226 ES a 228 ES; nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1049/2001, čl. 4 odst. 2)

3. Evropská unie – Orgány – Právo veřejnosti na přístup k dokumentům – Nařízení č. 1049/2001 – Výjimky z práva na přístup k dokumentům – Ochrana soudního řízení

(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1049/2001, čl. 4 odst. 2)

Summary

1. Spisy účastníka řízení předložené před Soudním dvorem v rámci soudního řízení se vyznačují zcela zvláštními charakteristickými prvky, jelikož svou samotnou povahou souvisí daleko více se soudní činností Soudního dvora než se správní činností Komise, přičemž ani posledně uvedená činnost ostatně nevyžaduje stejný rozsah přístupu k dokumentům jako legislativní činnost orgánu Společenství. Tyto spisy účastníka řízení jsou totiž vypracovány výlučně pro účely uvedeného soudního řízení a představují jeho zásadní prvek.

Jak ze znění relevantních ustanovení Smluv, tak i ze systematiky nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise a z účelů sledovaných právní úpravou Unie v této oblasti přitom vyplývá, že soudní činnost je jako taková vyloučena z působnosti práva na přístup k dokumentům stanoveného touto právní úpravou.

Ochrana soudního řízení zejména znamená, že musí být zajištěno dodržování zásad rovnosti zbraní, jakož i řádného výkonu spravedlnosti.

Pokud jde přitom jednak o rovnost zbraní, je třeba uvést, že měl-li by být obsah spisů účastníka řízení předložených Komisí předmětem veřejné diskuze, mohla by kritika k nim vyjádřená ovlivnit nad rámec svého skutečného právního dosahu postoj zastávaný orgánem před soudy Unie. Taková situace by mohla narušit nezbytnou rovnováhu mezi stranami sporu před uvedenými soudy – rovnováhu, která je základem zásady rovnosti zbraní – jelikož by povinnosti zpřístupnění podléhal pouze orgán, jehož se týká žádost o přístup k jeho dokumentům, a nikoli všichni účastníci řízení. Zásada rovnosti zbraní, stejně jako zejména zásada kontradiktornosti řízení jsou přitom pouze logickým následkem samotného pojmu „spravedlivý proces“ a tyto zásady musí svědčit všem účastníkům řízení probíhajícího před soudem Unie, nehledě na jejich právní postavení. Okolnost, že povinnosti transparentnosti jsou nařízením č. 1049/2001 uloženy pouze orgánům, které vyjmenovává, nemůže mít v rámci probíhajících soudních řízení za důsledek ohrožení jejich procesního postavení z hlediska zásady rovnosti zbraní.

A dále, co se týče řádného výkonu spravedlnosti, vyloučení soudní činnosti z oblasti působnosti práva na přístup k dokumentům bez toho, že by bylo rozlišováno mezi jednotlivými fázemi řízení, je odůvodněno nutností zajistit, aby v průběhu celého soudního řízení byla diskuze účastníků řízení, jakož i porada dotyčného soudu ve věci, která je předmětem probíhajícího řízení, vedena nerušeně. V důsledku zpřístupnění dotčených spisů účastníka řízení by přitom bylo umožněno, i když třeba jen v očích veřejnosti, vyvíjet vnější tlak na soudní činnost a zasahovat do nerušeného průběhu diskuzí.

V důsledku toho je třeba uznat existenci obecné domněnky, podle níž zpřístupnění spisů účastníka řízení předložených orgánem v rámci soudního řízení porušuje ochranu tohoto řízení ve smyslu čl. 4 odst. 2 druhé odrážky nařízení č. 1049/2001, nakolik uvedené řízení stále probíhá. Kdyby se třetí osoby mohly na základě nařízení č. 1049/2001 domoci přístupu k uvedeným spisům účastníka řízení, byl by zpochybněn systém procesních pravidel upravující soudní řízení před soudy Unie.

Taková obecná domněnka nevylučuje právo zúčastněné strany prokázat, že se na daný dokument, jehož zpřístupnění je požadováno, uvedená domněnka nevztahuje.

(viz body 77–79, 85–89, 91–94, 100, 103)

2. Nelze přijmout domněnku, že zpřístupnění spisů účastníka řízení předložených Komisí v řízení, ve kterém byl vydán rozsudek podle článku 226 ES, ohrožuje vyšetřování, které může vést k zahájení řízení podle článku 228 ES.

Cílem řízení zavedeného článkem 226 ES je totiž určit, že jednání členského státu je v rozporu s právem Unie, a přimět tento členský stát, aby v tomto jednání ustal, zatímco cíl řízení upraveného v článku 228 ES je mnohem více omezen, jelikož směřuje pouze k tomu, přimět členský stát, který je v prodlení, aby vyhověl rozsudku, kterým bylo rozhodnuto o nesplnění povinnosti. Z toho vyplývá, že jakmile Soudní dvůr rozsudkem vydaným podle článku 226 ES určí, že členský stát nesplnil své povinnosti, je předmětem dalších jednání mezi tímto členským státem a Komisí nikoliv existence nesplnění povinnosti – která právě byla Soudním dvorem již určena –, ale otázka, zda jsou splněny podmínky nezbytné pro podání žaloby podle článku 228 ES. Mimoto, pokud jde o možnost, že žaloba pro nesplnění povinnosti povede ke smírnému řešení, je nutné uvést, že jakmile bylo nesplnění povinnosti určeno rozsudkem Soudního dvora vydaným podle článku 226 ES, není již takové řešení otázky daného nesplnění povinnosti možné.

(viz body 119–122)

3. Jelikož je soudní činnost Soudního dvora po ukončení řízení již uzavřena, není již důvodné předpokládat, že by zpřístupnění spisů účastníka řízení do této činnosti zasáhlo. Nelze sice vyloučit, že zpřístupnění spisů účastníka řízení vztahujících se k ukončenému soudnímu řízení, ale souvisejících s jiným dosud probíhajícím řízením by mohlo vést k riziku zásahu do posledně uvedeného řízení, zejména v případě, že účastníci tohoto řízení nejsou totožní s účastníky ukončeného řízení. Kdyby totiž v takové situaci Komise v obou řízeních uplatnila stejné argumenty na podporu svého právního názoru, mohlo by zpřístupnění jejích argumentů v rámci probíhajícího řízení přinášet riziko zásahu do tohoto řízení. Takové riziko však závisí na více faktorech, včetně zejména míry podobnosti argumentů uplatněných v obou řízeních. Pokud se totiž spisy účastníka řízení předložené Komisí opakují pouze částečně, mohlo by být částečné zpřístupnění dostatečné k zamezení jakéhokoli rizika zásahu do probíhajícího řízení. Pouze konkrétní přezkum dokumentů, k nimž je požadován přístup, přitom umožní Komisi za těchto okolností určit, zda lze jejich zpřístupnění odmítnout podle čl. 4 odst. 2 druhé odrážky nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise.

(viz body 131–134)