CS Úřední věstník Evropské unie C 102/24

Žaloba podaná dne 18. února 2009 – Pilkington Group a další v. Komise

(Věc T-72/09)

2009/C 102/38

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Pilkington Group Ltd (Svatá Helena, Spojené království), Pilkington Automotive Ltd (Lathom, Spojené království), Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Witten, Německo), Pilkington Holding GmbH (Gelsenkirchen, Německo), Pilkington Italia SpA (San Salvo, Itálie) (zástupci: J. Scott, S. Wisking a K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyň

— nařídit zrušení čl. 1 písm. c) rozhodnutí, nebo podpůrně, nařídit zrušení čl. 1 písm. c) v rozsahu, ve kterém konstatuje, že společnost Pilkington před lednem 1999 porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP;

— nařídit zrušení čl. 2 písm. c) rozhodnutí nebo nařídit podstatné snížení pokuty;

— uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně prostřednictvím žaloby požadují na základě článku 230 ES částečné zrušení rozhodnutí Komise K (2008) 6812 ze dne 12. listopadu 2008 (věc COMP/39.125 – Carglass) a zejména jeho čl. 1 písm. c), ve kterém je konstatováno, že žalobkyně tím, že se od 10. března 1998 do 3. září 2002 účastnily dohod nebo jednání ve vzájemné shodě v odvětví automobilového skla v EHP, porušily článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP, nebo podpůrně; zrušení čl. 1 písm. c) napadeného rozhodnutí v rozsahu, ve kterém konstatuje, že žalobkyně před 15. lednem 1999 porušily článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP. Kromě toho žalobkyně požadují zrušení čl. 2 písm. c) napadeného rozhodnutí, kterým je jim společně uložena pokuta ve výši 370 milionů eur, nebo podstatné snížení této pokuty.

Žalobkyně uplatňují jedenáct žalobních důvodů na podporu své žaloby, tři z nich se týkají závažných pochybení ve skutkovém posouzení protiprávního jednání, sedm z nich se týká nesprávného stanovení výše pokuty, a poslední se týká skutečnosti, že okolnosti případu jako celku by údajně Soudní dvůr opravňovaly k výkonu pravomoci k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci, za účelem podstatného snížení pokuty.

Za prvé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo nařízení (ES) č. 1/2003 (1) tím, že nesprávně posoudila povahu protiprávního jednání, čímž podstatně přecenila jeho závažnost. Zejména tvrdí, že Komise nesprávně kvalifikovala protiprávní jednání, jelikož toto jednání nelze považovat za plnohodnotný kartel s předem stanovenými pravidly, ani nebylo vedeno cílem na úrovni celého trhu.

Za druhé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo nařízení (ES) č. 1/2003 tím, že nesprávně posoudila dobu trvání protiprávního jednání žalobkyň; konkrétně tím, že usoudila, že se ode dne 10. března 1998 účastnily jediného a trvajícího protiprávního jednání.

Za třetí žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo nařízení (ES) č. 1/2003 tím, že nesprávně posoudila a podstatně přecenila rozsah účasti každé z žalobkyň na údajném protiprávním jednání.

Za čtvrté žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 a pokyny pro výpočet pokut (2) tím, že uložila pokutu, která je zjevně nepřiměřená vzhledem k celkové povaze jednání popsaného v rozhodnutí; zejména tím, že stanovila procentní podíl prodejů, k němuž se přihlíží při výpočtu pokuty podle článku 19 a článku 23 pokynů pro výpočet pokut, na 16 %.

Za páté žalobkyně tvrdí, že v důsledku pochybení popsaného ve výše shrnutém druhém žalobním důvodu Komise také porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo pokyny pro výpočet pokut tím, že při stanovení základní částky pokuty uložené žalobkyním použila násobící koeficient odpovídající době 4,5 roku.

Za šesté žalobkyně tvrdí, že Komise také porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo pokyny pro výpočet pokut tím, že při stanovení pokuty uložené žalobkyním nezohlednila relevantní polehčující okolnosti na straně žalobkyň.

Za sedmé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo článek 253 ES nebo nařízení (ES) č. 1/2003 nebo pokyny pro výpočet pokut tím, že při stanovení pokuty uložené žalobkyním použila nevhodné údaje o prodejích.

Za osmé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo nařízení (ES) č. 1/2003 nebo pokyny pro výpočet pokut tím, že žalobkyním uložila pokutu, která je, bez ohledu na ostatní nároky vznesené ve výše uvedených žalobních důvodech, s ohledem na celkové okolnosti projednávané věci zjevně nepřiměřená.

Za deváté žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo nařízení (ES) č. 1/2003 nebo pokyny pro výpočet pokut tím, že pokuta uložená žalobkyním je značně nepřiměřená s ohledem na povinnost zajistit rovnost zacházení s účastníky řízení při ukládání pokut podle článku 23 nařízení (ES) č. 1/2003, kterou Komisi ukládá právo Společenství.

Za desáté žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP nebo čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 a článek 32 pokynů pro výpočet pokut tím, že žalobkyním uložila pokutu, která přesahuje meze stanovené uvedenými ustanoveními.

Za jedenácté žalobkyně tvrdí, že jim uložená pokuta je v každém případě zjevně nepřiměřená; přehnaně vysoká; a nevhodná a tudíž požadují, aby Soudní dvůr na základě článku 229 ES a článku 31 nařízení (ES) č. 1/2003 vykonal svou pravomoc k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci a přezkoumal výši uložené pokuty a podstatně ji snížil.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst., L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205)

(2) Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2)