Věc T-526/16

FZ a další

v.

Evropská komise

„Veřejná služba – Úředníci – Reforma služebního řádu – Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 – Druhy pracovních míst – Přechodná pravidla týkající se zařazení do jednotlivých druhů pracovních míst – Článek 30 přílohy XIII služebního řádu – Administrátoři v přechodném období (AD 13) – Administrátoři (AD 12) – Povýšení podle článku 45 služebního řádu, které je povoleno výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá druhu zastávaného pracovního místa – Přístup k pracovnímu místu ‚vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo‘ nebo ‚poradce nebo rovnocenné pracovní místo‘ výlučně postupem podle článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu – Rovné zacházení – Ztráta způsobilosti být povýšen do vyšší platové třídy – Legitimní očekávání“

Shrnutí – rozsudek Tribunálu (prvního senátu) ze dne 14. prosince 2018

Rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování zařadit žalobce na pracovní místa „administrátor v přechodném období“ nebo „administrátor“, jak je zavádí nařízení č. 1023/2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, která byla provedena tím, že odkaz ohledně zařazení žalobců do těchto druhů pracovních míst byl vložen do jejich osobních složek v informačním systému pro řízení lidských zdrojů „SysPer 2“, nepříznivě zasahují do jejich právního postavení, neboť jejich následkem ztratili s účinkem od 1. ledna 2014 způsobilost k povýšení do vyšší platové třídy. (viz bod 33)

Viz znění rozhodnutí. (viz body 38–41)

Viz znění rozhodnutí. (viz body 51–56, 109)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 59)

O porušení zásady rovného zacházení, což je obecná zásada unijního práva zakotvená v článcích 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie a použitelná na právo unijní veřejné služby, jde pouze tehdy, když se na dvě kategorie osob, jejichž faktické a právní situace nevykazují podstatné odlišnosti, uplatňuje rozdílné zacházení při jejich zařazení a takové rozdílné zacházení není objektivně odůvodněno. Při uplatnění této zásady musí přezkum srovnávaných situací zohlednit veškeré prvky, které je charakterizují. Zásada rovného zacházení přitom znamená, že všichni úředníci povýšení do stejné platové třídy musí mít za stejné zásluhy stejné vyhlídky na povýšení do vyšší platové třídy. Pokud jde o úředníky „administrátory“ v platových třídách AD 5 až AD 11, je nutno konstatovat, že nejsou objektivně ve stejné situaci jako úředníci platové třídy AD 12 nebo AD 13, neboť na rozdíl od nich takoví úředníci dosud nedosáhli nejvyšší možné platové třídy stanovené pro pracovní místo, v němž mají možnost postupu. Pokud jde o vedoucí oddělení a s ohledem na povahu funkcí, které jim jsou svěřeny a které jsou podstatně významnější než funkce svěřené administrátorům, kteří pracují pod vedením těchto vedoucích oddělení, nemohou dotyčné osoby tvrdit, že jsou v situaci srovnatelné se situací těchto vedoucích oddělení, když jsou zařazeny na pracovní místo „administrátor“ nebo „administrátor v přechodném období“. Pokud jde o „poradce nebo rovnocenná pracovní místa“, stejně jako „vedoucí oddělení nebo rovnocenná pracovní místa“ nebo úředníci, kteří budou přijati na vlastní požadavek Komise do funkce „hlavní odborník“, musí vykonávat funkce lišící se od funkcí „administrátorů“ nebo doplňkové k těmto úkolům, či dokonce manažerskou odpovědnost, kterou lze chápat jako „značnou odpovědnost“ nebo případně významnější odpovědnost než dříve, což může odůvodnit, že během platnosti služebního řádu ve znění nařízení č. 1023/2013 „právní poradci“ a „hlavní odborníci“ zastávají pracovní místa související se zaměstnáním druhu „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“ v platové třídě AD 13 s možností povýšení do platové třídy AD 14, a to na rozdíl od „administrátorů“ v platových třídách AD 12 nebo AD 13. (viz body 62, 64, 65, 67 a 68)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 72)

Povinnost jednat s náležitou péčí nelze vykládat tak, že vyžaduje, aby měl orgán oprávněný ke jmenování povinnost vyrovnat ztrátu možnosti povýšení do platové třídy AD 13 nebo AD 14, o níž rozhodl unijní normotvůrce, prostřednictvím interních opatření zaměřených na vytváření většího počtu pracovních míst „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“ nebo „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“, neboť by to vedlo k tomu, že by orgán oprávněný ke jmenování jednal proti vůli unijního normotvůrce tím, že by omezil požadovaný dopad opatření přijatých tímto normotvůrcem v rámci reformy provedené nařízením č. 1023/2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie. (viz bod 80)