Keywords

Summary



Keywords

1. Řízení – Nepominutelné podmínky řízení – Přezkum prováděný soudem i bez návrhu – Zánik právního zájmu na podání žaloby v průběhu řízení – Zahrnutí

(Jednací řád Tribunálu, článek 113)

2. Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Právní zájem na podání žaloby – Potřeba vzniklého a trvajícího zájmu

(Článek 230 ES)

3. Základní práva – Právo na účinnou soudní ochranu – Meze – Dodržení podmínek přípustnosti žaloby

(Listina základních práv Evropské unie, článek 47)

Summary

1. Podle článku 113 jednacího řádu může Tribunál kdykoliv bez návrhu po vyslechnutí účastníků řízení rozhodnout, zda jsou splněny nepominutelné podmínky řízení, nebo vyslovit, že návrh se stal bezpředmětným a že ve věci již nerozhodne.

Existence právního zájmu na podání žaloby je tedy nepominutelnou podmínkou řízení, kterou může unijní soud zkoumat i bez návrhu. Je tedy třeba mít za to, že v případě zániku právního zájmu na podání žaloby v průběhu řízení jej unijní soud může taktéž zkoumat i bez návrhu.

(viz body 59–60)

2. Žaloba znějící na zrušení nebo na změnu rozhodnutí podaná fyzickou nebo právnickou osobou je přípustná pouze v případě, že žalobce má zájem na zrušení nebo změně napadeného aktu. Předpokladem takového zájmu je, že samotné zrušení nebo samotná změna aktu mohou vyvolat právní následky nebo, jinak řečeno, že žaloba může ve svém výsledku přinést prospěch straně, která ji podala, a že vzniklý a trvající zájem na zrušení nebo změně uvedeného aktu musí doložit tato strana.

Takový zájem musí existovat až do vyhlášení soudního rozhodnutí, v opačném případě nebude vydáno rozhodnutí ve věci samé. Tento požadavek totiž v procesní rovině zaručuje, že v zájmu řádného výkonu spravedlnosti nebudou soudům předkládány čistě hypotetické žádosti o posudek nebo žádosti o rozhodnutí o čistě hypotetické otázce.

Pokud se mimoto zájem, kterého se dovolává žalobce, týká budoucí právní situace, musí žalobce prokázat, že se dopad na tuto situaci jeví již jako jistý. Žalobce se tedy nemůže dovolávat budoucích a nejistých situací, aby odůvodnil svůj zájem navrhovat zrušení nebo změnu napadeného aktu. Kromě toho je na žalobci, aby podal důkaz o svém právním zájmu na podání žaloby, který je základní a prvořadou podmínkou každého návrhu na zahájení soudního řízení.

(viz body 77–80)

3. Právo na soudní ochranu, jehož specifickým aspektem je právo na přístup k soudu a které je zaručeno článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a zakotveno v článku 47 Listiny základních práv, není absolutním právem a je předmětem implicitně přijatých omezení, týkajících se zejména podmínek přípustnosti žaloby. Tato omezení nesmí bránit jednotlivci ve volném přístupu k soudu takovým způsobem nebo v takové míře, aby byla zasažena samotná podstata jeho práva na soudní ochranu. Omezení musí sledovat legitimní cíl a musí existovat rozumná přiměřenost mezi použitými prostředky a sledovaným účelem.

V tomto ohledu platí, že i když se požadavek na právní zájem na podání žaloby může jevit jako omezení práva na soudní ochranu, tato podmínka zjevně nezasahuje do samotné podstaty tohoto práva, protože požadavek, aby žalobce měl od okamžiku podání žaloby až do vyhlášení soudního rozhodnutí právní zájem na podání žaloby proti aktu, který údajně nepříznivě zasahuje do jeho právního postavení, sleduje legitimní cíl, kterým v konečném důsledku je zabránit v zájmu řádného výkonu spravedlnosti tomu, aby byly unijnímu soudu předkládány čistě teoretické otázky, jejichž řešení nemůže vyvolávat právní následky nebo přinést žalobci prospěch.

(viz body 97, 99)