CS Úřední věstník Evropské unie C 147/13

Kasační opravný prostředek podaný dne 15. března 2013 společnostmi Versalis SpA, Eni SpA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. prosince 2012 ve věci T-103/08, Versalis SpA, dříve Polimeri Europa SpA a Eni SpA v. Komise

(Věc C-123/13 P)

2013/C 147/23

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Versalis SpA, Eni SpA (zástupci: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante a V. Laroccia, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

— zrušit zcela nebo zčásti rozsudek Tribunálu Evropské Unie ze dne 13. prosince 2012 v rozsahu, v němž se zamítá společná žaloba společností Versalis a Eni, a proto: — zrušit zcela nebo zčásti rozhodnutí Evropské komise ze dne 5. prosince 2007, které se týká řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP, věc COMP/F/38.629 — Chloroprénový kaučuk; — zrušit nebo alespoň snížit pokutu uloženou v rozhodnutí společnostem Versalis a Eni.

Podpůrně

— zrušit zcela nebo zčásti rozsudek v rozsahu, v němž se zamítá žaloba společností Versalis a Eni ve věci T-103/08 a vrátit věc Tribunálu za účelem rozhodnutí ve věci samé ve světle výkladu poskytnutého Soudním dvorem;

— uložit Komisi náhradu nákladů řízení týkajících se tohoto řízení a předcházející věci T-103/08.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku proti rozsudku ve věci T-103/08 společnosti Versalis a Eni zaprvé tvrdí, že se Tribunál v rozporu s článkem 101 SFEU odchýlil od evropské judikatury relevantní pro účely přičtení mateřské společnosti Eni protiprávního jednání, kterého se měly dopustit její dceřiné společnosti v gumárenském průmyslu (chloroprénový kaučuk), a zejména, že se Tribunál odchýlil od svých povinností provést relevantní analýzu a uvést odůvodnění v rámci hodnocení důkazů předložených k vyvrácení domněnky, že Eni vykonávala rozhodující vliv, čímž tak porušil základní zásady legality a odpovědnosti za své vlastní činy ve vztahu k antimonopolnímu závazku, presumpce neviny a práva na obhajobu, jakož i zásadu omezené odpovědnosti společností.

Zadruhé Versalis a Eni tvrdí, že Tribunál nesprávně použil evropskou judikaturu relevantní pro účely přičtení společnosti Versalis protiprávního jednání, kterého se dopustila Syndial S.p.A. a nedostatečně odůvodnil zamítnutí žalobních důvodů uplatněných Eni a Versalis v prvním stupni.

Třetím důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelky namítají, že Tribunál nesprávně a kontradiktorním způsobem použil zásadu zakotvenou v judikatuře týkající se výslovného vystoupení z kartelové dohody, a porušil zásadu in dubio pro reo, když došel k závěru, že se EniChem S.p.A. účastnila na setkání ve dnech 12. a 13. května 1993 ve Florencii a že setkání, která se konala v roce 2002, na kterém se Versalis účastnila, měla protisoutěžní povahu. V důsledku toho Tribunál provedl nesprávné posouzení a nevykonal svou pravomoc úplného přezkumu, když konstatoval, že se tyto společnosti účastnily kartelové dohody po celou dobu jejího trvání (to znamená od května 1993 do května 2002).

Mimoto navrhovatelky tvrdí, že Tribunál porušil právo Evropské unie tím, že nekonstatoval, že se Komise dopustila závažných chyb při stanovení základní částky pokuty ve smyslu pokynů o metodě stanovování pokut.

Tribunál rovněž porušil právo Evropské unie tím, že částečně potvrdil uplatnění přitěžující okolnosti opakovaného protiprávního jednání na Versalis, a mimoto nedostatečně odůvodnil svůj závěr v tomto bodě; podpůrně Tribunál nesprávně stanovil procentuální snížení navýšení pokuty a zachoval společnou a nerozdílnou odpovědnost Eni za zaplacení pokuty, i vzhledem k opakovanému protiprávnímu jednání.

Podle navrhovatelek pak Tribunál zjevně nesprávně použil čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (1) při stanovení maximální výše pokuty a pochybil v tom, že nevykonal svou pravomoc úplného přezkumu toho, jak Komise uplatnila oznámení o shovívavosti. Dále navrhovatelky tvrdí, že Tribunál rovněž nekonstatoval, že Komise porušila zásady ekvity, rovného zacházení a ochrany legitimního očekávání, když zaprvé zbavila Versalis a ENI jejich možnosti soutěžit za rovných podmínek s ostatními podniky, aby dosáhly snížení pokuty, a zadruhé konstatovala, že si jejich spolupráce nezasluhuje snížení pokuty ve smyslu výše uvedeného oznámení a pokynů.

Konečně navrhovatelky tvrdí, že Tribunál nevykonal svou pravomoc úplného přezkumu posouzení Komise týkajících se vyčíslení konečné pokuty.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).