ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Ustanovení směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládána v tom smyslu, že ujednání obsažené v takové aleatorní smlouvě uzavřené mezi prodávajícím nebo poskytovatelem a spotřebitelem, jako jsou leasingové smlouvy na nákup akcií, musí být považováno za zneužívající, pokud s ohledem na okolnosti, které provázely uzavření dotčené smlouvy, a na okamžik jejího uzavření může toto ujednání vytvořit významnou nerovnováhu v právech a povinnostech stran v průběhu plnění této smlouvy, a to i tehdy, pokud by k této nerovnováze mohlo dojít pouze v případě, že by nastaly určité okolnosti nebo že by uvedené ujednání mohlo za jiných okolností dokonce přinést spotřebiteli prospěch. Za těchto podmínek je na předkládajícím soudu, aby ověřil, s ohledem na okolnosti, které provázely uzavření smlouvy, zda ujednání, jež stanoví předem výhodu, kterou má prodávající nebo poskytovatel v případě předčasného ukončení této smlouvy, mohlo způsobit takovou nerovnováhu již od jejího uzavření.
1)

Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví odvod daně, která zatěžuje výrobu elektrické energie a její dodávky do elektrické sítě na vnitrostátním území a jejíž základ tvoří celková výše příjmů daňového poplatníka plynoucích z těchto činností, aniž by zohledňovala množství skutečně vyrobené a do uvedené sítě dodané elektřiny.
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. února 2021 – Evropská komise v. Švédské království, Dánské království, Finská republika, Evropský parlament, Evropská agentura pro chemické látky

(Věc C-389/19 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 1907/2006 - Registrace, hodnocení, povolování a omezování chemických látek - Rozhodnutí Evropské komise o udělení povolení k některým použitím sulfochromanu olovnatého, žluti, a chroman-molybdenan-síranu olovnatého, červeni, a sice látek, které jsou uvedeny v příloze XIV uvedeného nařízení - Látky vzbuzující mimořádné obavy - Podmínky pro povolení - Posouzení nedostupnosti alternativ“)

(2021/C 138/03)

Jednací jazyk: švédština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: původně R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici a G. Tolstoy, poté R. Lindenthal a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci, ve spolupráci s K. Nordlanderem, advokat)

Další účastníci řízení: Švédské království (zástupci: původně C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg, H. Eklinder a A. Falk, poté O. Simonsson, C. Meyer-Seitz, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev a H. Eklinder, zmocněnci), Dánské království (zástupci: původně J. Nymann-Lindegren, M. S. Wolff a P. Z. L. Ngo, poté J. Nymann-Lindegren a M. S. Wolff, zmocněnci), Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec), Evropský parlament (zástupci: A. Neergaard, A. Tamás a C. Biz, zmocněnci), Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: původně M. Heikkilä, W. Broere a C. Schultheiss, poté M. Heikkilä, W. Broere a J. Löfgren, zmocněnci)

Výrok

1) Bod 2 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 7. března 2019, Švédsko v. Komise (T 837/16, EU:T:2019:144), se zrušuje.

2) Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

3) Účinky prováděcího rozhodnutí Komise C(2016) 5644 final ze dne 7. září 2016 o udělení povolení k některým použitím sulfochromanu olovnatého, žluti, a chroman-molybdenan-síranu olovnatého, červeni, podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 jsou zachovány do doby, než Evropská komise znovu rozhodne o žádosti o povolení podané společností DCC Maastricht BV.

4) Evropská komise, Švédské království, Dánské království, Finská republika, Evropský parlament a Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponesou vlastní náklady řízení související s řízením o kasačním opravném prostředku.

(1) Úř. věst. C 246, 22.7.2019.
C 182/10

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – X v. Kuoni Travel Ltd

(Věc C-578/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 90/314/EHS - Článek 5 odst. 2 třetí odrážka - Souborné služby pro cesty, pobyty a zájezdy - Smlouva o souborných službách pro cesty uzavřená mezi organizátorem cestovních služeb a spotřebitelem - Odpovědnost organizátora cestovních služeb za řádné plnění smluvních závazků jinými poskytovateli služeb - Škody způsobené jednáním zaměstnance poskytovatele služeb - Zproštění odpovědnosti - Událost, kterou organizátor cestovních služeb nebo poskytovatel služeb nemohli předpokládat nebo překonat - Pojem ‚poskytovatel služeb‘“)

(2021/C 182/13)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: X

Žalovaná: Kuoni Travel Ltd

za přítomnosti: ABTA Ltd

Výrok

Článek 5 odst. 2 třetí odrážka směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy, který stanoví důvod pro zproštění odpovědnosti organizátora souborných služeb pro cesty za řádné plnění závazků vyplývajících ze smlouvy o takových souborných službách, kterou tento organizátor uzavřel se spotřebitelem a na kterou se vztahuje tato směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě neplnění nebo nesprávného plnění těchto závazků v důsledku jednání zaměstnance poskytovatele služeb provádějícího tuto smlouvu:

— tento zaměstnanec nemůže být považován pro účely použití tohoto ustanovení za poskytovatele služeb a

— organizátor se nemůže na základě tohoto ustanovení zprostit své odpovědnosti za takové neplnění nebo nesprávné plnění závazků.

(1) Úř. věst. C 328, 30.9.2019.
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – VK v. An Bord Pleanála

(Věc C-739/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb advokátů - Směrnice 77/249/EHS - Článek 5 - Povinnost hostujícího advokáta, který zastupuje klienta v soudním řízení před vnitrostátním soudem, spolupracovat s advokátem, který působí u dotyčného soudu - Meze“)

(2021/C 182/19)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court

Účastníci původního řízení

Žalobce: VK

Žalovaný: An Bord Pleanála

za účasti: The General Council of the Bar of Ireland, The Law Society of Ireland and the Attorney General

Výrok

Článek 5 směrnice Rady 77/249/EHS ze dne 22. března 1977 o usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb advokátů musí být vykládán v tom smyslu, že:

— jako takový nebrání s ohledem na cíl řádného výkonu spravedlnosti tomu, aby byla advokátovi, který poskytuje služby zastupování svého klienta, uložena povinnost spolupracovat s advokátem, který působí u dotyčného soudu a který by byl popřípadě odpovědný vůči tomuto soudu, v rámci systému, který advokátům ukládá takové stavovské a procesní povinnosti, jako jsou povinnosti předložit soudu, který věc projednává, veškeré právní, legislativní nebo judikatorní poznatky pro účely řádného průběhu řízení, které právní subjekt není povinen předložit, pokud se rozhodne nebýt zastoupen;

— s ohledem na cíl řádného výkonu spravedlnosti není nepřiměřená povinnost hostujícího advokáta spolupracovat s advokátem, který působí u dotyčného soudu, v systému, v němž mají tito advokáti možnost vymezit si své úlohy, jelikož advokát, který působí u dotyčného soudu, má zpravidla pouze napomáhat hostujícímu advokátovi, aby mu umožnil zajistit řádné zastupování klienta a řádné plnění jeho povinností vůči tomuto soudu;

— obecná povinnost spolupracovat s advokátem, který působí u dotyčného soudu, která neumožňuje zohlednit zkušenost hostujícího advokáta, jde nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení cíle řádného výkonu spravedlnosti.

(1) Úř. věst. C 413, 9.12.2019.
Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – (Spojené království) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Wellcome Trust Ltd

(Věc C-459/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Harmonizace daňových právních předpisů - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Články 43 a 44 - Místo poskytnutí služby osobě povinné k dani, která jedná jako taková - Místo poskytnutí služby správy investic, kterou přijala dobročinná organizace pro neekonomické profesní činnosti od poskytovatelů usazených mimo Unii“)

(2021/C 182/09)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Žalovaná: Wellcome Trust Ltd

Výrok

Článek 44 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy jsou osobě povinné k dani, která vykonává neekonomickou činnost jako profesní činnost, poskytnuty služby pro účely této neekonomické činnosti, musí být tyto služby považovány za služby, které jsou poskytnuty této osobě povinné k dani, „která jedná jako taková“ ve smyslu tohoto článku.

(1) Úř. věst. C 280, 19.8.2019.
C 217/6

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. dubna 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Areios Pagos – Řecko) – AB v. Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis

(Věc C-511/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2000/78/ES - Zásada rovného zacházení v zaměstnání a povolání - Zákaz diskriminace na základě věku - Pracovníci zařazení do personální rezervy do skončení jejich pracovní smlouvy - Snížení platu a snížení nebo ztráta odstupného při propuštění - Režim použitelný na pracovníky ve veřejném sektoru, kteří se blíží okamžiku odchodu do plného důchodu - Snižování mzdových výdajů ve veřejném sektoru - Článek 6 odst. 1 - Legitimní cíl sociální politiky - Situace hospodářské krize“)

(2021/C 217/07)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Areios Pagos

Účastníci původního řízení

Žalobce: AB

Žalovaná: Olympiako Athlitiko Kentro Athinon – Spyros Louis

Výrok

Článek 2 a čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které jsou pracovníci ve veřejném sektoru, kteří v určité době splňují podmínky pro vznik nároku na plný starobní důchod, zařazeni do režimu personální rezervy až do skončení jejich pracovní smlouvy, což vede ke snížení jejich odměny, ztrátě jejich případného kariérního postupu, jakož i ke snížení, či dokonce odepření odstupného při propuštění, na které by tito zaměstnanci měli nárok při ukončení pracovního poměru, jelikož cílem této právní úpravy je legitimní cíl politiky zaměstnanosti a prostředky k dosažení uvedeného cíle jsou přiměřené a nezbytné.

(1) Úř. věst. C 319, 23.9.2019.
1)

Španělské království tím, že ve stanovených lhůtách nepřijalo veškerá opatření nezbytná k navrácení od společnosti Telecom Castilla-La Mancha SA státní podpory prohlášené za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem v článku 1 rozhodnutí Komise (EU) 2016/1385 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/10, ex CP 19/09) poskytnuté orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech autonomní oblasti Kastilie-La Mancha, a tím, že nepotvrdilo zrušení všech plateb uvedené podpory a neoznámilo Komisi ve stanovené lhůtě opatření přijatá za účelem vyhovění danému rozhodnutí, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 288 čtvrtého odstavce SFEU, a z článků 3 a 4 uvedeného rozhodnutí.
C 263/4

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. dubna 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Granarolo SpA v. Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Věc C-617/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Článek 3 písm. e) - Pojem ‚zařízení‘ - Článek 3 písm. f) - Pojem ‚provozovatel‘ - Body 2 a 3 přílohy I - Pravidlo agregace - Sčítání kapacit činností zařízení - Převod jednotky kombinované výroby elektřiny a tepla vlastníkem průmyslového zařízení - Smlouva mezi převádějícím a nabývajícím podnikem o dodávkách energie - Aktualizace povolení k vypouštění skleníkových plynů“)

(2021/C 263/05)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Granarolo SpA

Žalovaní: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

za přítomnosti: E.ON Business Solutions Srl, anciennement E.ON Connecting Energies Italia Srl

Výrok

Článek 3 písm. e) a f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009 ve spojení body 2 a 3 přílohy I této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vlastník výrobního zařízení vybaveného tepelnou elektrárnou, jejíž činnost spadá do této přílohy I, mohl dosáhnout aktualizace svého povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů ve smyslu článku 7 této směrnice, pokud převedl kogenerační jednotku nacházející se v tomtéž průmyslovém areálu jako toto zařízení, v níž probíhá činnost, jejíž kapacita je nižší než prahová hodnota stanovená v uvedené příloze I, na podnik specializovaný na odvětví energetiky, přičemž zároveň uzavřel s tímto podnikem smlouvu, která mimo jiné stanoví, že energie vyrobená touto kogenerační jednotkou bude poskytována tomuto zařízení, v případě, že tepelná elektrárna a kogenerační jednotka nejsou stejným zařízením ve smyslu čl. 3 písm. e) uvedené směrnice a v každém případě vlastník výrobního zařízení již není provozovatelem kogenerační jednotky ve smyslu čl. 3 písm. f) téže směrnice.

(1) Úř. věst. C 399, 25.11.2019.
Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. dubna 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal in Northern Ireland – Spojené království) – TKF v. Department of Justice for Northern Ireland

(Věc C-729/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Uznávání a výkon rozhodnutí a spolupráce ve věcech vyživovacích povinností - Nařízení (ES) č. 4/2009 - Působnost ratione temporis - Článek 75 - Rozhodnutí vydaná soudy členského státu před přistoupením státu k Evropské uni“)

(2021/C 217/11)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal in Northern Ireland

Účastníci původního řízení

Žalobce: TKF

Žalovaný: Department of Justice for Northern Ireland

Výrok

1) Článek 75 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností musí být vykládán v tom smyslu, že se použije pouze na rozhodnutí vydaná vnitrostátními soudy ve státech, které byly k datu přijetí těchto rozhodnutí již členy Evropské unie.

2) Nařízení č. 4/2009 musí být vykládáno v tom smyslu, že žádné ustanovení tohoto nařízení neumožňuje, aby rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností vydaná v jednom státě před jeho přistoupením k Evropské unii a přede dnem použitelnosti uvedeného nařízení byla po přistoupení tohoto státu k Unii uznána a vykonána v jiném členském státě.

(1) Úř. věst. C 423, 16.12.2019.
C 217/11

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. dubna 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – The North of England P & I Association Ltd, jednající jako právní nástupkyně Marine Shipping Mutual Insurance Company v. Bundeszentralamt für Steuern

(Věc C-786/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Jiné přímé pojištění než životní pojištění - Druhá směrnice 88/357/EHS - Článek 2 písm. d) druhá odrážka - Směrnice 92/49/EHS - Článek 46 odst. 2 první pododstavec - Daň z pojistného - Pojem ‚členský stát, ve kterém se nachází riziko‘ - Vozidla jakéhokoli typu - Pojem ‚členský stát registrace‘ - Pojištění námořních plavidel - Plavidla zapsaná do rejstříku plavidel členského státu, avšak plující pod vlajkou jiného členského státu nebo třetí země na základě dočasného povolení ke změně vlajky“)

(2021/C 217/14)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht Köln

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: The North of England P & I Association Ltd, jednající jako právní nástupkyně Marine Shipping Mutual Insurance Company

Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

Výrok

Článek 46 odst. 2 první pododstavec směrnice Rady 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního a o změně směrnic 73/239/EHS a 88/357/EHS (třetí směrnice o neživotním pojištění), ve spojení s čl. 2 písm. d) druhou odrážkou druhé směrnice Rady 88/357/EHS ze dne 22. června 1988 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního, kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 73/239/EHS, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud se pojistné smlouvy týkají krytí různých rizik spojených s provozem námořních plavidel, která jsou zapsána v rejstříku plavidel vedeném členským státem, avšak na základě dočasného povolení ke změně vlajky plují pod vlajkou jiného členského státu nebo třetí země, musí být za „členský stát registrace“ dotčeného plavidla, a tedy za „členský stát, ve kterém se nachází riziko“ ve smyslu těchto ustanovení, který má výlučnou pravomoc ke zdanění pojistného hrazeného na základě uvedených pojistných smluv, považován členský stát, který vede rejstřík plavidel, v němž je toto plavidlo zapsáno, zejména za účelem prokázání vlastnictví uvedeného plavidla.

(1) Úř. věst. C 45, 10.2.2020.
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. dubna 2021 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) – Irsko] – Friends of the Irish Environment Ltd v. Commissioner for Environmental Information

(Věc C-470/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Aarhuská úmluva - Směrnice 2003/4/ES - Právo přístupu k informacím o životním prostředí v držení orgánů veřejné správy - Článek 2 bod 2 - Pojem ‚orgán veřejné správy‘ - Instituce nebo subjekty působící v soudní funkci - Informace obsažené ve spise k ukončenému soudnímu řízení“)

(2021/C 217/06)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irsko)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Friends of the Irish Environment Ltd

Žalovaný: Commissioner for Environmental Information

za přítomnosti: Courts Service of Ireland

Výrok

Článek 2 bod 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že neupravuje přístup k informacím o životním prostředí obsaženým v soudních spisech, jelikož soudy ani instituce nebo subjekty, které jsou těmito soudy řízeny, a mají tedy s uvedenými soudy úzkou vazbu, nejsou „orgány veřejné správy“ ve smyslu tohoto ustanovení, a nespadají tudíž do působnosti této směrnice.

(1) Úř. věst. C 280, 19.8.2019.
C 289/11

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ministero della Giustizia v. GN

(Věc C-914/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Zásada rovného zacházení v zaměstnání a povolání - Směrnice 2000/78/ES - Článek 6 odst. 1 - Listina základních práv Evropské unie - Článek 21 - Zákaz jakékoli diskriminace na základě věku - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví věkovou hranici 50 let pro přístup k povolání notáře - Odůvodnění“)

(2021/C 289/14)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ministero della Giustizia

Žalovaná: GN

za účasti: HM, JL, JJ

Výrok

Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví věkovou hranici 50 let pro účast na výběrovém řízení na přístup k povolání notáře, pokud se tato právní úprava nejeví jako právní úprava sledující cíle, kterými je zaručení stability výkonu tohoto povolání po značnou dobu před odchodem do důchodu, ochrana řádného výkonu notářských pravomocí a usnadnění generační obnovy, jakož i omlazení uvedené profese, a v každém případě jde nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

(1) Úř. věst. C 87, 16. 3. 2020.
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. WR

(Věc C-279/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Obecná úprava spotřebních daní - Směrnice 2008/118/ES - Článek 33 odst. 3 - Zboží, které ‚bylo propuštěno ke spotřebě‘ v jednom členském státě a drženo pro obchodní účely v jiném členském státě - Osoba povinná ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani z tohoto zboží - Osoba, která má v držení zboží, jež má být dodáno v jiném členském státě - Dopravce zboží“)

(2021/C 297/03)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Žalovaný: WR

Výrok

Článek 33 odst. 3 směrnice Rady 2008/118/ES o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že osoba, která přepravuje na účet jiné osoby zboží podléhající spotřební dani do jiného členského státu a která má toto zboží v okamžiku vzniku daňové povinnosti ke spotřební dani fyzicky v držení, má na základě tohoto ustanovení povinnost přiznat a zaplatit tuto daň, i když nemá ve vztahu k tomuto zboží žádné právo nebo zájem a není si vědoma toho, že uvedené zboží podléhá spotřební dani, nebo si toho vědoma je, ale není jí známo, že vznikla daňová povinnost ke spotřební dani z tohoto zboží.

(1) Úř. věst. C 230, 8.7.2019.