C 462/11

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“

(Věc C-927/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2014/24/EU - Článek 58 odst. 3 a 4 - Článek 60 odst. 3 a 4 - Příloha XII - Průběh zadávacích řízení - Výběr účastníků - Kvalifikační kritéria pro výběr - Způsoby dokládání - Ekonomická a finanční situace hospodářských subjektů - Možnost vedoucího partnera dočasného sdružení podniků dovolávat se příjmů dosažených v rámci dřívější veřejné zakázky spadající do téže oblasti jako veřejná zakázka dotčená v původním řízení, a to i tehdy, když sám nevykonával činnost spadající do oblasti dotčené veřejnou zakázkou dotčenou ve věci v původním řízení - Technická a odborná způsobilost hospodářských subjektů - Taxativnost výčtu způsobů dokládání připuštěných směrnicí - Článek 57 odst. 4 písm. h) a odst. 6 a 7 - Zadávaní veřejných zakázek na služby - Fakultativní důvody pro vyloučení z účasti v zadávacím řízení - Zápis na seznam hospodářských subjektů vyloučených ze zadávacího řízení - Solidarita mezi členy dočasného sdružení podniků - Osobní povaha sankce - Článek 21 - Ochrana důvěrnosti informací předaných hospodářským subjektem veřejnému zadavateli - Směrnice (EU) 2016/943 - Článek 9 - Důvěrnost - Ochrana obchodního tajemství - Použitelnost na zadávací řízení - Směrnice 89/665/EHS - Článek 1 - Právo na účinnou právní ochranu“)

(2021/C 462/10)

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Účastnice původního řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“

za účasti:„Ecoservice Klaipėda“ UAB, „Klaipėdos autobusų parkas“ UAB, „Parsekas“ UAB, „Klaipėdos transportas“ UAB

Výrok

1) Článek 58 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES musí být vykládán v tom smyslu, že povinnost hospodářských subjektů doložit, že dosahují určitého průměrného ročního obratu v oblasti činnosti, které se týká dotčená veřejná zakázka, představuje kritérium pro výběr týkající se ekonomické a finanční situace těchto hospodářských subjektů ve smyslu odstavce 3 tohoto ustanovení.

2) Článek 58 odst. 3 ve spojení s čl. 60 odst. 3 směrnice 2014/24 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy veřejný zadavatel od hospodářských subjektů požadoval, aby dosahovaly určitého minimálního obratu v oblasti, které se týká dotčená veřejná zakázka, se hospodářský subjekt může pro účely doložení své ekonomické a finanční situace dovolávat příjmů dosažených dočasnou skupinou podniků, jejímž byl členem, jen tehdy, pokud v rámci určité veřejné zakázky skutečně přispíval k výkonu činnosti této skupiny, která je obdobná činnosti dotčené veřejnou zakázkou, pro účely které hodlá uvedený subjekt doložit svou ekonomickou a finanční situaci.

3) Článek 58 odst. 4 a články 42 a 70 směrnice 2014/24 musí být vykládány v tom smyslu, že se na technický požadavek obsažený ve výzvě k podávání nabídek mohou uplatnit současně.

4) Článek 1 odst. 1 čtvrtý pododstavec, čl. 1 odst. 3 a 5 a čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014, musí být vykládány v tom smyslu, že rozhodnutí veřejného zadavatele nesdělit hospodářskému subjektu informace obsažené v přihlášce nebo v nabídce jiného hospodářského subjektu a považované za důvěrné je přezkoumatelným aktem a v případě, že členský stát, na jehož území probíhá zadávací řízení na dotčenou veřejnou zakázku, stanovil, že každá osoba, která hodlá napadnout rozhodnutí veřejného zadavatele, musí před podáním žaloby nejprve podat návrh na správní přezkum, může tento členský stát také stanovit, že žalobě proti tomuto rozhodnutí o odepření přístupu musí takový předchozí správní přezkum předcházet.

5) Článek 1 odst. 1 čtvrtý pododstavec a čl. 1 odst. 3 a 5 směrnice 89/665, ve znění směrnice 2014/23, jakož i článek 21 směrnice 2014/24 ve spojení s obecnou zásadou unijního práva na řádnou správu musí být vykládány v tom smyslu, že veřejný zadavatel, jenž byl hospodářským subjektem požádán o sdělení informací považovaných za důvěrné a obsažených v nabídce konkurenta, kterému byla veřejná zakázka zadána, nesmí sdělit tyto informace, jestliže by jejich předání vedlo k porušení pravidel unijního práva týkajících se ochrany důvěrných informací, a to ani tehdy, když je žádost hospodářského subjektu podána v rámci návrhu tohoto subjektu na přezkum legality způsobu, jakým veřejný zadavatel posoudil nabídku konkurenta. Než veřejný zadavatel odmítne poskytnout takové informace nebo než po takovém odmítnutí zamítne návrh hospodářského subjektu na správní přezkum legality posouzení nabídky dotčeného konkurenta, má povinnost poměřit právo žadatele na řádnou správu s právem konkurenta na ochranu svých důvěrných informací, aby tak jeho rozhodnutí o zamítnutí žádosti nebo návrhu na správní přezkum bylo odůvodněno a aby právo neúspěšného uchazeče na účinný přezkum nebylo zbaveno užitečného účinku.

6) Článek 1 odst. 1 čtvrtý pododstavec a čl. 1 odst. 3 a 5 směrnice 89/665, ve znění směrnice 2014/23, jakož i čl. 21 směrnice 2014/24 ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že příslušný vnitrostátní soud, k němuž byla podána žaloba proti rozhodnutí veřejného zadavatele nesdělit hospodářskému subjektu informace považované za důvěrné a obsažené v dokumentaci předané konkurentem, kterému byla veřejná zakázka zadána, nebo žaloba proti rozhodnutí veřejného zadavatele, kterým byl zamítnut návrh na správní přezkum takového zamítavého rozhodnutí, má povinnost poměřit právo žadatele na účinnou právní ochranu s právem jeho konkurenta na ochranu svých důvěrných informací a svého obchodního tajemství. Za tímto účelem musí tento soud, který musí nezbytně disponovat informacemi, včetně důvěrných informací a obchodního tajemství, potřebnými k tomu, aby mohl se vší znalostí věci rozhodnout o sdělitelnosti uvedených informací, provést přezkum všech relevantních skutkových a právních okolností. Musí mít rovněž možnost zrušit zamítavé rozhodnutí nebo rozhodnutí o zamítnutí návrhu na správní přezkum, jsou-li protiprávní, a případně vrátit věc veřejnému zadavateli, či dokonce přijmout sám nové rozhodnutí, pokud mu to jeho vnitrostátní právo dovoluje.

7) Článek 57 odst. 4 směrnice 2014/24 musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, jemuž byl předložen spor mezi hospodářským subjektem, který nebyl při zadávání veřejné zakázky úspěšný, a veřejným zadavatelem, se může odchýlit od způsobu, jakým veřejný zadavatel posoudil přípustnost jednání hospodářského subjektu, kterému byla veřejná zakázka zadána, a vyvodit z toho ve svém rozhodnutí veškeré nezbytné důsledky. Naproti tomu v souladu se zásadou rovnocennosti může takový soud uplatnit i bez návrhu právní důvod vycházející z nesprávného posouzení provedeného veřejným zadavatelem jen tehdy, když mu to dovoluje vnitrostátní právo.

8) Článek 63 odst. 1 druhý pododstavec směrnice 2014/24 ve spojení s jejím čl. 57 odst. 4 a 6 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které lze v případě, kdy hospodářský subjekt, který je členem skupiny hospodářských subjektů a který závažným způsobem zkresloval poskytované informace potřebné k ověření neexistence důvodů pro vyloučení skupiny nebo splnění kvalifikačních kritérií pro výběr u skupiny, aniž jeho partneři o tomto zkreslování informací věděli, přijmout rozhodnutí o vyloučení ze všech řízení o zadání veřejných zakázek ve vztahu ke všem členům této skupiny.

(1) Úř. věst. C 77, 9.3.2020.