C 93/70

Žaloba podaná dne 11. ledna 2019 – Giulia Moi v. Parlament

(Věc T-17/19)

(2019/C 93/91)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Giulia Moi ( XX (*1), Itálie) (zástupce: M. Contini, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 12. listopadu 2018, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 2. října 2018 o uložení sankce paní Giulie Moi, spočívající ve ztrátě nároku na příspěvek na pobyt po dobu 12 dní z důvodu, že dotyčná psychicky obtěžovala své dva akreditované parlamentní asistenty.

— podpůrně ve zpochybňovaném a nepravděpodobném případě, že by hlavnímu návrhovému žádání nebylo vyhověno, aniž je dotčen případný opravný prostředek, určil, že uložená disciplinární sankce je přehnaná nebo nepřiměřená, a tudíž tuto sankci nahradil sankcí podle čl. 166 písm. a) jednacího řádu Evropského parlamentu.

— v každém případě uložil žalovanému orgánu povinnost, aby žalobkyni přiznal náhradu škody, jejíž výši spravedlivě určí, která bude spočívat v zaplacení částky určené ve výši 50 000 eur – nebo jakékoli jiné vyšší či nižší částky považované za spravedlivou – a pověřil předsedu zveřejněním této informace na plenárním zasedání Evropského parlamentu.

— uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby se žalobkyně dovolává porušení zásady kontradiktornosti, práva na spravedlivý proces a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

1. Je třeba zdůraznit, že předmětná disciplinární sankce je nepodložená a patrně byla odůvodněna pouhým odkazem na zprávu Poradního výboru, který kvalifikoval chování žalobkyně bez jakéhokoli odůvodnění a důkazů jako „psychické obtěžování“.

2. Je mimoto zjevné, že předsednictvo využilo své pravomoci zjevně nesprávně a dopustilo se zjevného zneužití pravomoci, neboť skutečnosti předložené údajně obtěžovanými asistenty nelze kvalifikovat jako „psychické obtěžování“ ve smyslu článku 12a služebního řádu.

3. Předsednictvo se údajně dopustilo pochybení a zkreslilo skutečnosti, na kterých se zakládá rozhodnutí, s ohledem na definici pojmu „psychické obtěžování“, uvedenou v článku 12a služebního řádu. Psychickým obtěžováním se rozumí každé „nepřístojné chování“, které „trvá po delší dobu, je opakované nebo systematické“ a zahrnuje mluvené nebo psané projevy, úmyslná jednání nebo gesta učiněná úmyslně, které mohou těžce poškodit osobnost, důstojnost nebo fyzickou či psychickou integritu člověka.

4. Po tomto upřesnění pojmu „obtěžování“ je třeba uvést, že z písemností ve spise vyplývá, že chování žalobkyně nevykazuje žádné znaky „obtěžování“ a malý počet stížností, jež se navíc vztahovaly k velmi krátkému časovému období, se týká výkonu služebních povinností asistenty a jejich přítomnosti v kanceláři a je projevem odvety vůči žalobkyni, jež se provinila tím, že podala žádost o jejich propuštění.

Navíc žádný vnější pozorovatel s běžnou citlivostí, který je se specifickým pracovním kontextem poslanců Parlamentu a jejich přímých spolupracovníků obeznámen, by neshledal, že by jednání vytýkané žalobkyni bylo natolik přehnané a zavrženíhodné, že by mohla být poškozena osobnost, důstojnost nebo fyzická či psychická integrita dotyčných asistentů, s přihlédnutím též ke štědré odměně, kterou Parlament těmto asistentům vyplácel.

(*1) Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.