CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :17 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(první senát)
9. března 2010
Věc F-26/09
N
v.
E v ropský parlament
„Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Přípustnost — Psychické o btěžování — 
Povinnost řádné péče — Nemajetková újma“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se N domáhá, aby bylo 
Parlamentu uloženo z aplatit mu částku 12 000  eur jako n áhradu újmy utrpěné z důvodu 
psychického obtěžování a profesního útoku, jejichž byl obětí v období od 16. srpna 2006 
do 1. května 2007 , a dále z důvodu neprovedení vnitřního správního šetření nezávislým 
orgánem.
Roz hodnutí:Evropském u parlamentu se ukládá z aplatit žalobci náhradu škody ve v ýši 2 000  eur. Ve 
zbývající části se žaloba zamítá. Evropský p arlament ponese vlastní náklady řízení 
a ukládá s e m u náhrada t ří čtvrtin nákladů řízení vynaložených žalobcem. Žalobce 
ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Žaloba — Akt n epříznivě zasahující do p rávního p ostavení — Pojem — 
Nepřijetí opatření stanoveného služebním ř ádem — Skutečnost, že orgán neposkytl pomoc svým 
úředníkům — Vyloučení — Výjimka
(Služební řád úředníků, články 24, 90 a 91)
2. Úředníci — Psychické obtěžování — Pojem — Jednání směřující k diskreditaci dotyčné osoby nebo ke 
zhoršení jejích p racovních p odmínek — Požadavek na opakující se p ovahu jednání
(Služební řád úředníků, čl. 12a odst. 3)
3. Úředníci — Psychické obtěžování — Pojem — Hodnotící posudek obsahující negativní, ale vůči 
úředníkovi nikoliv urážlivé kom entáře — Vyloučení
(Služební řád úředníků, čl. 12a odst. 3)
4. Úředníci — Žaloba — Lhůty — Žádost o náhradu škody adresovaná orgánu — Dodržení přiměřené 
lhůty
(Služební řád úředníků, článek 90)
5. Úředníci — Hodnocení — Hodnotící posudek — Nestanovení cílů
2 ECLI:EU:F:2010 :17SHRNU TÍ–VĚCF-26/09
Nv.PARLAMENT
6. Úředníci — Žaloba — Žaloba na náhradu škody — Zrušení napadeného aktu, které nezajišťuje 
přiměřenou náhradu za nemajetkovou újmu
(Služební řád úředníků, článek 91)
1. Je v zásadě na úředníkovi, který se domnívá, že může uplatnit článek 24 služebního řádu, aby podal 
žádost o pomoc orgánu, k němuž přísluší. Pouze za určitých výjimečných okolností může mít orgán 
povinnost bez předchozí žádosti dotyčného a z vlastního podnětu p oskytnout určitou p omoc. 
V případě neexistence takových okolností nepředstavuje neposkytnutí pomoci orgánem z jeho vlastní 
iniciativy jeho úředníkům a zaměstnancům a kt n epříznivě zasahující do jejich právního postavení. 
V tomto ohledu v případě, že úředník požaduje náhradu újmy vyplývající z porušení povinnosti 
orgánu poskytnout mu pomoc, závisí přípustnost návrhových žádání směřujících k náhradě škody na 
existenci či neexistenci rozhodnutí o zamítnutí žádosti o pomoc v okamžiku, kdy byla tato žádání 
předložena.
Za žádost o pomoc na základě článku 24 služebního řádu nemůže být považován dopis, kterým úředník 
předložil orgánu oprávněnému ke j menování žádost o náhradu škody založenou na psychickém 
obtěžování a porušení povinnost pé če. Za žádost o pomoc nemůže být považována ani stížnost 
směřující k náhradě újmy vzniklé porušením povinnosti poskytnout pomoc.
(viz body 47 a ž 49)
Odkazy:
Soudní dvůr: 12. června 1986 , Somme rlatte v. Komise, 229/84, Recueil, s. 1805 , bod 20
Tribunál: 18. prosince 2008 , Belgie a Komise v. Genette, T-90/07 P a T-99/07 P, Sb. rozh. s . II-3859 , body 101 a ž 103
Soud pro veřejnou službu: 31. května 2006 , Frankin a další v. Komise, F-91/05, Sb. VS s. I-A-1-25 a II-A-1-83, bod 24
2. Článek 12a odst. 3 služebního řádu definuje psychické o btěžování jako „nepřístojné chování“, které 
k tomu, aby bylo prokázáno, vyžaduje, aby byly splněny dvě ku mulativní podmínky. První podmínka 
se týká e xistence jednání, mluvených či psaných projevů či gest, kt eré „trvají po delší dobu, jsou 
opakované nebo systematické“, což znamená, že psychické o btěžování musí být chápáno jako p roces 
probíhající nutně v čase a předpokládá e xistenci opakovaného nebo pokračujícího jednání, a které jsou 
„učiněny úmyslně“. Druhá podmínka, oddělená od první podmínky s pojkou „a“, vyžaduje, aby tato 
jednání, mluvené či psané projevy či gesta poškozovala osobnost, důstojnost nebo fyzickou či 
psychickou integritu člověka. Z toho, že se spojení „učiněná úmyslně“ týká p rvní podmínky, nikoliv 
druhé, je m ožné vyvodit dvojí závěr. Jednak jednání, mluvené či psané projevy či gesta uvedená 
v čl. 12a odst. 3 služebního řádu m usí být učiněna úmyslně, což z působnosti tohoto ustanovení 
vylučuje jednání, ke kt erému by došlo náhodně. Krom toho se naproti tomu nevyžaduje, aby tato 
jednání, mluvené či psané projevy či gesta byla provedena s úmyslem p oškodit osobnost, důstojnost 
nebo fyzickou či psychickou integritu člověka. Jinými slovy, k psychickém u obtěžování ve s myslu 
čl. 12a odst. 3 služebního řádu může dojít, aniž by obtěžovatel svým jednáním zamýšlel zdiskreditovat 
oběť nebo úmyslně zh oršit její pracovní podmínky. Stačí, že jeho jednání, pokud k němu došlo 
úmyslně, objektivně takové n ásledky způsobilo.
(viz bod 72)
Odkazy:
Soud pro ve řejnou službu: 9. prosince 2008 , Q v. Komise, F-52/05, Sb. VS s. I-A-1-409 a II-A-1-2235 , bod 135, proti 
němuž byl podán ka sační opravný prostředek projednávaný před Tribunálem E vropské u nie, věc T-80/09 P
ECLI:EU:F:2010 :17 3SHRNU TÍ–VĚCF-26/09
Nv.PARLAMENT
3. V případě, že Soud pro ve řejnou službu zrušil hodnotící posudek úředníka z ejména z důvodu, že 
správa provedla hodnocení dotyčného, aniž by mu nejprve vymezila cíle, nelze na tuto protiprávnost, 
jakkoliv je politováníhodná, nahlížet tak, že by sama o sobě byla znakem p sychického obtěžování. 
Stejně tak skutečnost, že hodnotící posudek obsahuje negativní komentáře vůči úředníkovi, nemůže 
být kv alifikována jako p sychické o btěžování, pokud tyto ko mentáře zůstávají v mezích široké 
posuzovací pravomoci hodnotitele a zejména nepřekračují hranici urážlivé n ebo zraňující kri tiky 
samotné dotyčné osoby.
(viz bod 86)
4. Pokud úředník zpochybnil legalitu svého hodnotícího posudku ve l hůtě stanovené k podání žaloby 
a pokud byla jeho žádost o náhradu škody předložena v přiměřené lhůtě od okamžiku, kdy se s tímto 
posudkem s eznámil, je přípustné, aby samostatným p odáním p ředložil návrhová žádání směřující 
k náhradě údajné újmy způsobené tímto aktem.
(viz bod 96)
Odkazy:
Tribunál: 28. května 1998 , W v. Komise, T-78/96 a T-170/96, Recueil FP, s. I-A-239 a II-745, bod 159; 17. prosince 
2003 , Mc Auley v. Rada, T-324/02, Recueil FP, s. I-A-337 a II-1657 , body 92 a 96; 19. října 2006 , Pessoa e Costa 
v. Komise, T-503/04, Sb. VS s. I-A-2-237 a II-A-2-139, body 58 a 59
Soud pro ve řejnou službu: 1. února 2007 , Tsarnavas v. Komise, F-125/05, Sb. VS s. I-A-1-43 a II-A-1-231, body 69 
až 71
5. Hodnotitel se dopustí zjevně nesprávného posouzení a poruší povinnost péče, pokud při hodnocení 
úředníka n ezohlední okolnost, že pro hodnotící období mu nebyl předem s tanoven žádný cíl.
(viz bod 95)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: 10. listopadu 2009 , N v. Parlament, F-71/08, Sb. VS s. I-A-1-429 a II-A-1-2319
6. Pravidlo, podle kt erého zrušení aktu správy napadeného úředníkem p ředstavuje samo o sobě 
přiměřenou a v zásadě dostatečnou náhradu ve škeré nemajetkové ú jmy, připouští určité výjimky. 
Zrušení protiprávního aktu správy tak nemůže představovat plnou náhradu utrpěné nemajetkové 
újmy, jestliže tento akt obsahuje výslovně negativní posouzení způsobilosti žalobce, které by mu mohlo 
ublížit, jestliže bylo protiprávní jednání zvláště závažné nebo jestliže zrušení aktu nemá žádný užitečný 
účinek.
4 ECLI:EU:F:2010 :17SHRNU TÍ–VĚCF-26/09
Nv.PARLAMENT
(viz body 101 a ž 103, 105 a 107)
Odkazy:
Soudní dvůr: 7. února 1990 , Culin v. Komise, C-343/87, Recueil, s. I-225, body 25 a ž 29
Tribunál: 26. ledna 1995 , Pierrat v. Soudní dvůr, T-60/94, Recueil FP, s. I-A-23 a II-77, bod 62; 23. března 2000 , 
Rudolf v. Komise, T-197/98, Recueil FP, s. I-A-55 a II-241, bod 98; 21. ledna 2004 , Robinson v . Parlament, T-328/01, 
Recueil FP, s. I-A-5 a II-23, bod 79; 30. září 2004 , Ferrer de M oncada v . Komise, T-16/03, Sb. VS s. I-A-261 
a II-1163 , bod 68; 13. prosince 2005 , Cwik v. Komise, T-155/03, T-157/03 a T-331/03, Sb. VS s. I-A-411 a II-1865 , 
body 205 a 206
Soud pro ve řejnou službu: 13. prosince 2007 , Sundholm v . Komise, F-42/06, Sb. VS s. I-A-1-437 a II-A-1-2499 , 
bod 44; 22. října 2008 , Tzirani v. Komise, F-46/07, Sb. VS s. I-A-1-323 a II-A-1-1773 , bod 223; 5. května 2009 , 
Simões Dos Santos v. OHIM, F-27/08, Sb. VS s. I-A-1-113 a II-A-1-613, body 142 a 143, proti němuž byl podán 
kasační opravný prostředek projednávaný před Tribunálem E vropské u nie, věc T-260/09 P; 7. července 2009 , Bernard 
v. Europol, F-99/07 a F-45/08, Sb. VS s. I-A-1-233 a II-A-1-1267 , bod 106