ROZSUDEK SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU (druhého senátu)

8. listopadu 2007

Věc F-125/06

Walter Deffaa

v.

Komise Evropských společenství

„Veřejná služba – Úředníci – Reforma služebního řádu – Přeložení – Pracovní místo generálního ředitele – Zařazení – Článek 7 odst. 1 služebního řádu – Článek 29 odst. 1 služebního řádu – Článek 44 druhý pododstavec služebního řádu – Článek 45 odst. 1 služebního řádu – Příplatek za vedení“

Předmět: Žaloba, podaná na základě článků 236 ES a 152 AE, kterou se W. Deffaa domáhá zrušení rozhodnutí předsedy Komise ze dne 12. ledna 2006, kterým byl jmenován generálním ředitelem útvaru vnitřního auditu s účinností od 1. srpna 2004, v rozsahu, ve kterém toto rozhodnutí stanoví jeho zařazení do platové třídy A*15, platového stupně 4, a v případě potřeby zrušení rozhodnutí generálního ředitele generálního ředitelství pro personál a administrativu ze dne 23. prosince 2005, kterým se zamítá jeho žádost o zařazení do vyššího platového stupně v jeho platové třídě s účinností ode dne jeho jmenování generálním ředitelem na základě čl. 44 druhého pododstavce služebního řádu, ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004 (Úř. věst. L 124, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130).

Rozhodnutí: Žaloba se zamítá. Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

Shrnutí

1. Úředníci – Volné pracovní místo – Obsazení přeložením – Zařazení do platové třídy

(Služební řád, čl. 7 odst. 1 a článek 29; příloha XIII, čl. 2 odst. 1 a příloha XIII.1)

2. Úředníci – Postup do vyššího platového stupně – Úředník zastávající místo vedoucího pracovníka

(Služební řád, čl. 44 druhý pododstavec; příloha XIII, čl. 7 odst. 4)

1. Úředník zařazený do bývalé platové třídy A2, přejmenované v důsledku vstupu nařízení č. 723/2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců, v platnost na A*15, přidělený ve své platové třídě a platovém stupni na místo generálního ředitele Komise poté, co podal žádost o pracovní místo na základě oznámení o volném pracovním místě bývalé platové třídy A1, přejmenované na A*16, nemůže platně tvrdit, že Komise byla povinna ho při svěření mu vedoucích funkcí generálního ředitele jmenovat do platové třídy A*16, vyšší platové třídy dotčené funkční skupiny.

Žádné ustanovení služebního řádu nezakazuje Komisi jmenovat úředníky na pracovní místa generálního ředitele v nižší platové třídě dotčené funkční skupiny, pokud již nejsou zařazeni do vyšší platové třídy. Takové jmenování do nižší platové třídy dotčené funkční skupiny nemůže být považováno za neslučitelné se zásadou, podle níž každý úředník je předurčen ke služebnímu postupu v rámci svého orgánu, jelikož úředník zařazený do platové třídy A*15, přeřazený na pracovní místo generálního ředitele, který si ponechá své zařazení do platové třídy, může očekávat případný pozdější služební postup do platové třídy A*16.

Stanovilo-li oznámení o volném pracovním místě zařazení tohoto místa do platové třídy A1, zrušení uvedené platové třídy od 1. května 2004, které vychází ze zavedení nového systému pracovních míst, vedlo Komisi k nutnosti uplatnit pro účely stanovení odpovídající platové třídy přílohu XIII.1 služebního řádu. Přitom pracovní místo typu generálního ředitele odpovídá dvěma platovým třídám, a sice platovým třídám A*15 a A*16. Zařazení pracovního místa, které má být obsazeno, které Komise učinila v oznámení o volném pracovním místě řídícím se ustanoveními starého služebního řádu, nemohlo prodloužit účinky tohoto služebního řádu na dobu po datu 1. května 2004, které zákonodárce Společenství zvolil pro vstup nové struktury pracovních míst úředníků Společenství v platnost.

Nelze úspěšně tvrdit, že orgán oprávněný ke jmenování nemůže svěřit úředníkovi vedoucí funkce, aniž by ho povýšil do vyšší platové třídy. V tomto ohledu tabulka uvedená v příloze XIII.1 služebního řádu, popisující jednotlivé typy pracovních míst, stanoví, že jedna a tatáž platová třída odpovídá pracovním místům různých úrovní, jako například pracovním místům ředitele a generálního ředitele, pokud jde o platovou třídu A*15.

(viz body 58 až 62)

Odkazy:

Soud prvního stupně: 11. července 2007, Centeno Mediavilla a další v. Komise, T‑58/05, Sb. rozh. s. II-2523, bod 109

2. Ustanovení čl. 44 druhého pododstavce služebního řádu, upravující služební postup do vyššího platového stupně, a čl. 7 odst. 4 přílohy XIII téhož služebního řádu, upravující příplatek za vedení, ve zněních vycházejících z nařízení č. 723/2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců, jsou navzájem silně spjata, takže samostatné použití každého z nich, bez přihlédnutí k druhému, nelze připustit.

Finanční výhody stanovené těmito dvěma ustanoveními jsou co do své výše totožné a i když se podmínky pro jejich přiznání liší, vyznačují se jasnými podobnostmi, pokud jde o jejich předmět a účel, a sice především kompenzováním náročností souvisejících s vedoucími funkcemi na střední nebo vyšší úrovni.

Krom toho, připuštění myšlenky, že by úředník přijatý před 1. květnem 2004 a vykonávající vedoucí funkce mohl kumulovat příplatek za vedení a postup do vyššího platového stupně, zatímco úředníci přijatí po 30. dubnu 2004, vykonávající vedoucí funkce, si v žádném případě nemohou nárokovat příplatek za vedení, by vedlo bez objektivního důvodu k nerovnému zacházení mezi úředníky při uplatňování nových ustanovení, zavedených v rámci administrativní reformy, v závislosti na tom, byli-li přijati před jejím vstupem v platnost, nebo po něm.

(viz body 82 a 84 až 88)