(viz body 18 až 21)

Komise mimoto přijetím uvedeného omezení nejednala v rozporu s pravomocí a prostorem pro posouzení členských států, pokud jde o vymezení lesních dřevin, které mohou být pěstovány jako rychle rostoucí dřeviny ve výmladkových plantážích. Nařízení č. 1307/2013, a zejména čl. 4 odst. 1 písm. k) a odst. 2 písm. c) totiž členským státům nesvěřuje výlučnou pravomoc, pokud jde o výběr lesních dřevin, jež mohou být použity pro vytvoření ploch využívaných v ekologickém zájmu. Členské státy sice mohou stanovit seznam lesních dřevin, které se použijí ve výsadbách rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích, avšak za účelem kvalifikace zemědělských ploch jako ploch využívaných v ekologickém zájmu lze zohlednit pouze lesní dřeviny, které splňují podmínky stanovené nařízením č. 1307/2013 a odpovídají dalším kritériím, která jsou stanovena Komisí v rámci výkonu pravomocí, které jí byly svěřeny.

Komise přijetím čl. 45 odst. 8 nařízení č. 639/2014, kterým se doplňuje nařízení č. 1307/2013, který ukládá další kritérium, aby plocha mola být považována za plochu využívanou v ekologickém zájmu, tím, že vylučuje z ploch, které mají být využívány v ekologickém zájmu, nepůvodní rychle rostoucí dřeviny pěstované ve výmladkových plantážích, nepřekročila pravomoc, která jí byla svěřena podle čl. 46 odst. 9 písm. a) nařízení č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky. V souladu s posledně uvedeným ustanovením totiž Komise stanovila další kritérium umožňující, aby druhy ploch podle čl. 46 odst. 2 nařízení č. 1307/2013 mohly být považovány za plochy využívané v ekologickém zájmu. Podle čl. 46 odst. 9 písm. a) uvedeného nařízení ani podle jiných ustanovení stejného nařízení není stanoveno, že by se uvedené kritérium nemohlo týkat druhu dřeviny, který může být pěstován. Mimoto omezení stanovené v čl. 45 odst. 8 nařízení č. 639/2014 přispívá k účinnému a soudržnému stanovování ploch využívaných v ekologickém zájmu s ohledem na cíl zachování biologické rozmanitosti těchto ploch.

(viz bod 27)

Viz znění rozhodnutí.

Jak vyplývá z bodu 44 odůvodnění nařízení č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky, plochy využívané v ekologickém zájmu je třeba stanovit pro zachování a zlepšení biologické rozmanitosti zemědělských podniků. V této souvislosti Komise přitom tím, že zohlednila druhy, které považuje za nejvhodnější z ekologického hlediska, tj. druhy, které jsou nejvhodnější z hlediska respektování rovnováhy životního prostředí a ekosystému dotčené plochy, zvolila v čl. 45 odst. 8 nařízení č. 639/2014, kterým se doplňuje nařízení č. 1307/2013, kritérium, které přispívá k zachování biologické rozmanitosti. Zachování rovnováhy životního prostředí plochy výběrem druhů totiž přispívá k zachování biologické rozmanitosti zemědělského podniku, neboť brání v jeho změně. Komise se proto nedopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že pro účely vymezení plochy využívané v ekologickém zájmu ve smyslu nařízení č. 1307/2013 zohlednila nejvhodnější druhy z ekologického hlediska. Zohlednění uvedeného kritéria není v rozporu s uvedeným nařízením ani s jeho duchem.

Komise totiž mohla mít za to, aniž se dopustila zjevně nesprávného posouzení, že výsadba lesních dřevin, které nejsou zjevně původní, jako výsadba rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích, nemůže zajistit, aby tyto rychle rostoucí dřeviny chránily či zlepšovaly biologickou rozmanitost ploch zemědělských podniků, na nichž jsou pěstovány. Sledovaným cílem týkajícím se ploch využívaných v ekologickém zájmu je chránit či zlepšovat biologickou rozmanitost ploch zemědělských podniků. Zachování biologické rozmanitosti uvedených ploch vyžaduje zachování jejich přirozeného prostředí. Skutečnost, že Komise stanovila dřeviny skládající se z původních druhů, přispívá k zachování uvedeného prostředí, a tím i k zachování biologické rozmanitosti dotčených ploch. Druh je považován za původní, může-li přirozeně růst v určitém regionu, aniž by do něj byl dovezen. Naopak pěstování druhů, které nejsou zjevně původní, nepřispívá nutně k zachování přirozeného prostředí nebo ekosystému zemědělské plochy.

V této souvislosti je cílem omezení, které je stanoveno v čl. 45 odst. 8 nařízení č. 639/2014, vymezit plochy využívané v ekologickém zájmu na základě jejich přímého vlivu na biologickou rozmanitost tím, že stanovuje povinnost využívat původní druhy, aby byly splněny podmínky pro plochu využívanou v ekologickém zájmu s rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích. Na toto rozhodnutí Komise tedy nelze nahlížet tak, že odporuje duchu nařízení č. 1307/2013, neboť posledně uvedené stanovuje možnost přijmout opatření, která přímo ovlivňují biologickou rozmanitost. Komise se tedy mohla v rámci výkonu své posuzovací pravomoci rozhodnout pro určité opatření, které přímo ovlivňuje biologickou rozmanitost. Mimoto v případě uvedeného rozhodnutí nebylo zapotřebí uvádět zvláštní odůvodnění ve vztahu k omezení, které má nepřímý vliv, jednak vzhledem k tomu, že mezi těmito dvěma možnostmi neexistuje hierarchie, a jednak vzhledem ke skutečnosti, že v členských státech existují původní lesní druhy, které lze využít jako rychle rostoucí dřeviny pěstované ve výmladkových plantážích.

(viz body 29 až 31, 34, 35)