Věc C‑105/13

P. J. Vonk Noordegraaf

v.

Staatssecretaris van Economische Zaken

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven)

„Zemědělství — Společná zemědělská politika — Režim jednotné platby — Nařízení (ES) č.73/2009 — Články 34, 36 a 137 — Platební nároky — Základ pro výpočet — Prémie vyplácené na dobytek a pozemky, jimiž disponuje zemědělec během referenčního období — Změna způsobu určování plochy zemědělských pozemků — Snížení počtu hektarů, na které lze poskytnout podporu — Žádost zemědělce o snížení počtu jeho platebních nároků a o zvýšení jejich jednotkové hodnoty — Nařízení (ES) č. 796/2004 — Článek 73a odst. 2a — Přípustnost“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. června 2014

Zemědělství – Společná zemědělská politika – Režimy přímých podpor – Společná pravidla – Režim jednotné platby – Výpočet platebních nároků – Zohlednění plochy zemědělského podniku – Povinnost provést nový výpočet v případě nesprávného stanovení plochy

(Nařízení Rady č. 73/2009, článek 137; nařízení Komise č. 796/2004, ve znění nařízení č. 380/2009, čl. 73a odst. 2a)

Článek 73a odst. 2a nařízení č. 796/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení č. 1782/2003 a č. 73/2009, a dále pro podmíněnost podle nařízení č. 479/2008, ve znění nařízení č. 380/2009, musí být vykládán v tom smyslu, že platební nároky zemědělce musí být znovu přepočítány v případě, kdy v rámci původního stanovení jeho platebních nároků byla referenční částka tohoto zemědělce vydělena příliš vysokým počtem hektarů v důsledku způsobu stanovení plochy zemědělských pozemků, který byl tehdy uplatňován v dotyčném členském státě. Článek 137 nařízení č. 73/2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení č. 1290/2005, č. 247/2006, č. 378/2007 a zrušuje nařízení č. 1782/2003, se nevztahuje na úpravy podle čl. 73a odst. 2a nařízení č. 796/2004.

Pokud totiž příslušné orgány zohlednily krajinné prvky, jako jsou náspy, cesty a příkopy, za účelem stanovení zemědělských pozemků zemědělce, je třeba mít za to, že počet platebních nároků, které mu byly přiznány, je nesprávný ve smyslu uvedeného čl. 73a odst. 2a. V tomto ohledu je třeba vycházet z předpokladu, že dotčený zemědělec nemůže přiměřeným způsobem zjistit takovou chybu, jelikož tato chyba je přímým důsledkem metody uplatňované příslušnými vnitrostátními orgány. Vzhledem k tomu, že cílem čl. 137 odst. 1 nařízení č. 73/2009 je navíc z důvodů týkajících se zásady právní jistoty ochrana dobré víry zemědělců, kteří obdrželi neoprávněné platby, a nikoli potrestat do budoucna zemědělce, kterým byl poskytnut příliš vysoký počet platebních nároků, čl. 73a odst. 2a nařízení č. 796/2004 nespadá do oblasti jeho působnosti.

(viz body 47, 49–51, 54, 55, 59 a výrok)

Věc C‑105/13

P. J. Vonk Noordegraaf

v.

Staatssecretaris van Economische Zaken

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven)

„Zemědělství — Společná zemědělská politika — Režim jednotné platby — Nařízení (ES) č.73/2009 — Články 34, 36 a 137 — Platební nároky — Základ pro výpočet — Prémie vyplácené na dobytek a pozemky, jimiž disponuje zemědělec během referenčního období — Změna způsobu určování plochy zemědělských pozemků — Snížení počtu hektarů, na které lze poskytnout podporu — Žádost zemědělce o snížení počtu jeho platebních nároků a o zvýšení jejich jednotkové hodnoty — Nařízení (ES) č. 796/2004 — Článek 73a odst. 2a — Přípustnost“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. června 2014

Zemědělství — Společná zemědělská politika — Režimy přímých podpor — Společná pravidla — Režim jednotné platby — Výpočet platebních nároků — Zohlednění plochy zemědělského podniku — Povinnost provést nový výpočet v případě nesprávného stanovení plochy

(Nařízení Rady č. 73/2009, článek 137; nařízení Komise č. 796/2004, ve znění nařízení č. 380/2009, čl. 73a odst. 2a)

Článek 73a odst. 2a nařízení č. 796/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení č. 1782/2003 a č. 73/2009, a dále pro podmíněnost podle nařízení č. 479/2008, ve znění nařízení č. 380/2009, musí být vykládán v tom smyslu, že platební nároky zemědělce musí být znovu přepočítány v případě, kdy v rámci původního stanovení jeho platebních nároků byla referenční částka tohoto zemědělce vydělena příliš vysokým počtem hektarů v důsledku způsobu stanovení plochy zemědělských pozemků, který byl tehdy uplatňován v dotyčném členském státě. Článek 137 nařízení č. 73/2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení č. 1290/2005, č. 247/2006, č. 378/2007 a zrušuje nařízení č. 1782/2003, se nevztahuje na úpravy podle čl. 73a odst. 2a nařízení č. 796/2004.

Pokud totiž příslušné orgány zohlednily krajinné prvky, jako jsou náspy, cesty a příkopy, za účelem stanovení zemědělských pozemků zemědělce, je třeba mít za to, že počet platebních nároků, které mu byly přiznány, je nesprávný ve smyslu uvedeného čl. 73a odst. 2a. V tomto ohledu je třeba vycházet z předpokladu, že dotčený zemědělec nemůže přiměřeným způsobem zjistit takovou chybu, jelikož tato chyba je přímým důsledkem metody uplatňované příslušnými vnitrostátními orgány. Vzhledem k tomu, že cílem čl. 137 odst. 1 nařízení č. 73/2009 je navíc z důvodů týkajících se zásady právní jistoty ochrana dobré víry zemědělců, kteří obdrželi neoprávněné platby, a nikoli potrestat do budoucna zemědělce, kterým byl poskytnut příliš vysoký počet platebních nároků, čl. 73a odst. 2a nařízení č. 796/2004 nespadá do oblasti jeho působnosti.

(viz body 47, 49–51, 54, 55, 59 a výrok)