Keywords

Summary



Keywords

1. Podpory poskytované státy – Rozhodnutí Komise – Soudní přezkum – Meze

(Články 88 ES a 230 ES)

2. Řízení – Návrh na zahájení řízení – Formální požadavky

[Statut Soudního dvora, článek 21 a čl. 53 první pododstavec; jednací řád Tribunálu, čl. 44 odst. 1 písm. c)]

3. Podpory poskytované státy – Ustanovení Smlouvy – Působnost ratione temporis – Přistoupení nového členského státu do Evropské unie

(Články 87 ES a 88 ES; akt o přistoupení z roku 2003, příloha IV, oddíl 3)

4. Podpory poskytované státy – Přezkum Komisí – Kritérium soukromého věřitele – Komplexní hospodářské posouzení – Soudní přezkum – Meze

(Článek 87 odst. 1 ES a čl. 88 odst. 2 ES)

5. Podpory poskytované státy – Pojem – Prominutí dluhů poskytnuté veřejnoprávními institucemi podniku v obtížích

(Článek 87 odst. 1 ES)

6. Podpory poskytované státy – Přezkum Komisí – Správní řízení – Povinnost Komise vyzvat zúčastněné strany, aby předložily své připomínky – Postavení příjemce podpory

(Článek 88 odst. 2 ES)

7. Podpory poskytované státy – Zákaz – Výjimky – Posuzovací pravomoc Komise – Možnost přijmout pokyny

[Článek 87 odst. 3 písm. c) ES; sdělení Komise 1999/C 288/02]

Summary

1. V rámci žaloby na neplatnost musí být legalita dotčeného aktu posuzována podle skutkových a právních okolností existujících ke dni, kdy byl uvedený akt přijat. Pokud jde o rozhodnutí v oblasti státních podpor, musí být jeho legalita posuzována v závislosti na informacích, které mohla mít Komise k dispozici v okamžiku, kdy uvedené rozhodnutí přijala. Žalobkyně tedy před soudem nemůže uplatňovat skutkové okolnosti, které nebyly uvedeny v rámci postupu před zahájením soudního řízení, jenž je stanoven v článku 88 ES. Stejně tak nemůže být Komisi vytýkáno, že nepřihlédla k případným skutkovým či právním poznatkům, které jí mohly být, ale nebyly předloženy během správního řízení, vzhledem k tomu, že Komise není povinna bez návrhu a odhadem zkoumat, jaké poznatky jí mohly být předloženy.

(viz body 48–51)

2. Podle čl. 21 prvního pododstavce statutu Soudního dvora použitelného na řízení před Tribunálem na základě čl. 53 prvního pododstavce téhož statutu a čl. 44 odst. 1 písm. c) jednacího řádu Tribunálu musí každá žaloba obsahovat předmět sporu a stručný popis dovolávaných žalobních důvodů. Pro to, aby byla žaloba přípustná, je nezbytné, aby hlavní skutkové a právní okolnosti, na kterých je založena, vyplývaly, přinejmenším stručně, ale uceleně a srozumitelně, z textu samotné žaloby.

(viz bod 59)

3. K určení toho, zda Komise je příslušná ke zkoumání opatření na podporu, ohledně něhož část relevantních skutečností nastala před přistoupením dotyčného členského státu do Evropské unie, je jako relevantní kritérium třeba použít kritérium právně závazného aktu, kterým se příslušná vnitrostátní správa zavazuje poskytnout podporu.

Pokud jde o částečné prominutí daňového dluhu podniku v nesnázích orgánem členského státu v rámci vyrovnání, je třeba rozlišovat mezi rozhodnutím nezahájit konkursní řízení nebo daňové exekuční řízení a rozhodnutím přijmout návrh na vyrovnání. Pouze posledně uvedené rozhodnutí znamená vzdání se pohledávek finančního orgánu za podnikem. Zatímco totiž rozhodnutí věřitele nedat podnět k zahájení konkursního řízení nebo daňového exekučního řízení totiž pouze časově odkládá případné nucené vymáhání pohledávky, rozhodnutí tohoto věřitele přijmout návrh na vyrovnání znamená – s výhradou potvrzení uvedeného vyrovnání příslušným soudem – že se uvedený věřitel definitivně vzdává celé této pohledávky nebo její části. Pro zjištění, zda Komise je příslušná ke zkoumání dotčeného opatření na podporu, je tudíž pouze třeba určit, kdy bylo učiněno rozhodnutí místního finančního orgánu přijmout návrh na vyrovnání.

(viz body 68–72)

4. V rozsahu, v němž použití kritéria soukromého věřitele v tržním hospodářství Komisí zahrnuje komplexní hospodářská posouzení, stejně jako v případě použití kritéria soukromého investora v tržním hospodářství, podléhá toto použití přezkumu, který se omezuje na ověření dodržení procesních pravidel a pravidel týkajících se odůvodnění, věcné správnosti skutkových okolností, které byly vzaty v úvahu, neexistence zjevně nesprávného posouzení těchto skutkových okolností a neexistence zneužití pravomoci. Ačkoliv Komise má určitý prostor pro uvážení v hospodářské oblasti, neznamená to, že soud Unie nesmí přezkoumávat výklad údajů hospodářské povahy provedený Komisí. Soud Unie totiž musí ověřit nejen věcnou správnost dovolávaných důkazů, jejich věrohodnost a soudržnost, ale musí rovněž přezkoumat, zda tyto důkazy představují veškeré relevantní údaje, jež musí být při posuzování komplexní situace vzaty v úvahu, a zda lze o ně opřít závěry, které z nich byly vyvozeny. Nicméně v rámci tohoto přezkumu mu nepřísluší nahrazovat hospodářské posouzení Komise vlastním posouzením.

(viz body 108–110)

5. Veřejný orgán, který prominul dluh, musí být porovnán se soukromým věřitelem, který hledá způsob, jak by mu mohly být zaplaceny částky, které mu dluží dlužník ve finančních obtížích. Postavení věřitele totiž musí být odlišné od soukromého investora v tržním hospodářství, který provádí strukturální, globální nebo sektorovou politiku a je veden vyhlídkami dlouhodobé výnosnosti investovaného kapitálu.

Navrhne-li podnik, jehož finanční situace se značně zhoršuje, dohodu nebo soubor dohod o vypořádání svého dluhu vůči věřitelům, aby napravil svou situaci a zamezil své likvidaci, musí si každý věřitel vybrat mezi částkou, která je mu nabídnuta v rámci navrhované dohody, a částkou, kterou očekává, že by získal z případné likvidace podniku. Jeho volba je ovlivněna řadou faktorů, včetně jeho postavení jako zajištěného, přednostního či běžného věřitele, povahy a rozsahu případného zajištění v jeho prospěch, zhodnocení jeho šancí na nápravu situace podniku a částky získané z případné likvidace.

(viz body 114–115)

6. V řízení o kontrole státních podpor se role jiných zúčastněných stran než dotyčného členského státu omezuje na to, že Komisi sdělí všechny informace s cílem informovat ji pro účely jejího dalšího postupu. Proto se samy nemohou dovolávat takové kontradiktorní diskuze s Komisí, jako je diskuze zahájená ve prospěch uvedeného členského státu.

Kromě toho žádné ustanovení upravující řízení o kontrole státních podpor nevyhrazuje mezi zúčastněnými stranami zvláštní roli příjemci podpory. V tomto ohledu je třeba upřesnit, že řízení o kontrole státních podpor není řízením zahájeným „proti“ příjemci nebo příjemcům podpor, což by znamenalo, že by příjemce nebo příjemci podpor mohli uplatnit tak široká práva, jako jsou práva obhajoby jako taková.

Kromě toho legalita napadeného rozhodnutí musí být posuzována v závislosti na informacích, které mohla Komise mít k dispozici v okamžiku, kdy uvedené rozhodnutí přijala, přičemž dotyčnému členskému státu, a případně příjemci podpor přísluší předložit důkazy, které mohou prokázat, že tyto podpory jsou slučitelné se společným trhem, a případně uvést zvláštní okolnosti týkající se navrácení již vyplacených podpor, pokud toto navrácení Komise požaduje.

(viz body 178–180)

7. Podle čl. 87 odst. 3 písm. c) ES mohou být za slučitelné se společným trhem považovány „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“. Za tímto účelem čl. 87 odst. 3 ES přiznává Komisi širokou posuzovací pravomoc pro schválení státní podpory na základě výjimky z obecného zákazu uvedeného v odstavci 1 tohoto článku v rozsahu, v němž v tomto případě posouzení slučitelnosti nebo neslučitelnosti podpory se společným trhem vyvolává problémy vyžadující zohlednění a posouzení komplexních ekonomických skutečností a okolností, které se mohou rychle měnit. Jelikož soud Unie nemůže nahradit svým posouzením skutkového stavu, zejména ekonomické povahy, posouzení autora rozhodnutí, musí se přezkum Tribunálu v tomto ohledu omezit na prověření dodržení procesních pravidel a pravidel týkajících se odůvodnění, věcné správnosti skutkových zjištění, jakož i neexistence zjevně nesprávného posouzení a zneužití pravomoci.

Komise si může uložit orientační pravidla pro výkon své posuzovací pravomoci takovými akty, jako jsou dotčené pokyny, v rozsahu, v němž tyto akty obsahují indikativní pravidla, jakým směrem bude tento orgán postupovat, a neodchylují se od norem Smlouvy. Co se týče státních podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích, z bodu 31 pokynů z roku 1999 vyplývá, že prohlášení individuálních podpor podnikům v obtížích za slučitelné s čl. 87 odst. 3 písm. c) ES je podmíněno restrukturalizačním plánem, který musí být schválen Komisí. Kromě toho podle bodů 32 až 40 těchto pokynů musí plán restrukturalizace, jehož trvání musí být co nejkratší, umožnit v přiměřené době obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku na základě reálných předpokladů, pokud jde o budoucí provozní podmínky, přičemž výše a intenzita podpory musí být omezena na přísné minimum. Kromě toho podle bodů 43 a 45 těchto pokynů musí dotyčný podnik plně provést restrukturalizační plán, jak byl přijat Komisí. Toto zavedení a řádné provádění uvedeného plánu podléhá kontrole Komise, které musí být předkládány podrobné zprávy. Komise je oprávněna, neexistuje-li věrohodný plán restrukturalizace, odmítnout schválení dotčených podpor.

(viz body 225–229, 231)