2

Relevantní skutečnosti tvořící základ sporu jsou vylíčeny v bodech 23 až 66 napadeného rozsudku následovně: „23 Žalobkyně byla přijata jako úřednice ve zkušební době od 1. září 2005 a byla od tohoto data do 31. prosince 2008 přidělena jakožto právník-lingvista k jednomu překladatelskému oddělení generálního ředitelství (GŘ) Soudního dvora pro překlady. Od 1. června 2006 byla jmenována úřednicí. 24 V prosinci 2005 byla paní X přijata jako právník-lingvista do téhož překladatelského oddělení a do téhož týmu jako žalobkyně jakožto pomocná smluvní zaměstnankyně. Paní X je manželkou pana W, jenž byl následně jmenován přidělencem vedoucího kanceláře Soudního dvora. 25 Žalobkyně byla pověřena revizí části překladů vypracovávaných paní X. V tomto postavení podle svého tvrzení záhy zjistila, že kvalita překladů paní X je velmi nízká a že se paní X neřídila pokyny a nedodržovala lhůty. 26 Žalobkyně tvrdí, že ona a řada jejích kolegů, včetně vedoucího jejího týmu, opakovaně upozorňovali vedoucího oddělení pana Y na údajnou pracovní nezpůsobilost paní X. Podle žalobkyně vedoucí oddělení kritiku práce paní X systematicky ignoroval, za čímž podle ní stály dlouhodobé přátelské vztahy mezi panem Y a paní X. Profesní situace žalobkyně na oddělení se navíc zhoršila poté, co vedoucího svého oddělení informovala o nedostatečném pracovním výkonu paní X. Soudní dvůr toto skutkové vylíčení popírá, zejména pak existenci jakéhokoli přednostního zacházení ve prospěch paní X, jakož i nečinnost nadřízených žalobkyně. 27 Incident, který se odehrál v dubnu 2006, utvrdil žalobkyni v přesvědčení, že se paní X dostává v rámci oddělení přednostního zacházení. Poté, co žalobkyně konstatovala, že překlad odevzdaný paní X byl neúplný, a požádala paní X o jeho doplnění, zaslala totiž paní X sekretariátu nový dokument s poznámkou, že práce na něm byla ukončena, zatímco podle platných pravidel oddělení jej měla vrátit žalobkyni k nové revizi. Žalobkyně následně ohlásila incident panu Y a požádala ho, aby vůči paní X přijal přísná opatření, což pan Y odmítl učinit. 28 Žalobkyně si stěžovala u ředitele, pod nějž spadá její oddělení, na přístup vedoucího jejího oddělení, jejž považovala za ‚nepatřičný a nepřátelský‘. 29 Podle Soudního dvora vysvětlil ředitel žalobkyni na schůzce konané dne 10. prosince 2006 důvody, proč byla X přijata. Žalobkyně tvrdí, že ředitel na této schůzce rovněž připustil, že paní X měla problematické vztahy i s jinými členy oddělení a že v minulosti dvakrát neuspěla v otevřeném výběrovém řízení pořádaném Evropským úřadem pro výběr personálu (EPSO) na místa právníků-lingvistů u Soudního dvora. Soudní dvůr popírá pravdivost tvrzení, jež žalobkyně připisuje svému bývalému řediteli. 30 Dne 14. května 2007 konstatovala žalobkyně chyby v překladu rozsudku Soudního dvora vypracovaném paní X. Informovala o tom vedoucího svého oddělení pana Y. 31 Dne 25. května 2007, v rámci hodnotícího řízení za rok 2006, se žalobkyně setkala s generálním ředitelem GŘ pro překlady jakožto jejím revizním hodnotitelem. Žalobkyně jej podle svých tvrzení seznámila s obtížemi, jimž čelila v důsledku přednostního zacházení ze strany vedoucího oddělení pana Y s členem jejího týmu, aniž však jmenovala paní X. Podle žalobkyně dal generální ředitel okamžitě najevo své rozhořčení a navrhl uspořádání vnitřního auditu za účelem určení, zda se kandidatuře dotyčné osoby na místo právníka-lingvisty dostalo přednostního zacházení. Žalobkyně tvrdí, že poté, co se generální ředitel dověděl, že se jedná o paní X, manželku přidělence vedoucího kanceláře Soudního dvora, navrhl žalobkyni, aby změnila generální ředitelství. Soudní dvůr popírá pravdivost tvrzení, jež žalobkyně připisuje generálnímu řediteli. 32 Žalobkyně tvrdí, že upozornila své nadřízené na přednostní zacházení, jehož se dostávalo paní X ze strany vedoucího jejího oddělení, v e-mailu ze dne 23. listopadu 2007, v přípise zaslaném u příležitosti hodnotícího řízení za rok 2007 a konečně i v e-mailu zaslaném mimo jiné vedoucímu kanceláře Soudního dvora dne 11. listopadu 2008. 33 Mezitím přijal vedoucí oddělení pan Y dne 10. července 2008 rozhodnutí zařadit žalobkyni do jiného týmu svého oddělení z důvodu, že žalobkyně měla konfliktní vztahy s vedoucím svého týmu. Podle žalobkyně bylo možné důvodně pochybovat o pravdivosti tohoto odůvodnění, neboť uvedený vedoucí týmu měl být v té době převeden k Radě Evropské unie a kromě toho netušil, proč by jeho vztah k žalobkyni měl být kvalifikován jako konfliktní, dokud se sám v této věci neinformoval u vedoucího oddělení. Žalobkyně nicméně nepodala stížnost proti tomuto rozhodnutí o tom, že má změnit tým. 34 Na začátku září 2008 využila žalobkyně služeb jednoho z poradců v oblasti psychického obtěžování zřízených [sdělením vedoucího kanceláře Soudního dvora ze dne 20. listopadu 2006 o respektování lidské důstojnosti]. 35 V listopadu 2008 byl žalobkyni navržen elektronický oběh pracovních dokumentů namísto dosavadního fyzického oběhu. 36 Žalobkyně, pro niž se podle jejích slov stalo údajné psychické obtěžování ze strany vedoucího jejího oddělení neúnosným, zaslala všem členům svého oddělení e-mail, v němž se ve francouzské verzi předložené žalobkyní uvádí: ‚Drazí kolegové, ani já již od zítřka nebudu patřit mezi Vás, a jedná se o promyšlené rozhodnutí, jež nicméně vyžaduje jisté vysvětlení pro ty z Vás, kteří nejste obeznámeni se stavem věci, aby se tak nikdo z Vás necítil dotčen. Jak si většina z Vás zřejmě všimla, zastával vedoucí oddělení vůči mé osobě stále více nepřátelský a někdy až nezdvořilý postoj – a to jeho přístup hodnotím ještě velmi taktně – od té doby, co jsem upozornila na skutečnost, že jeho neschopnost oddělit sociální a profesní vztahy má velmi negativní dopad na fungování oddělení a pracovní podmínky revizorů, kteří se při své práci museli vypořádávat s přítomností staré známosti vedoucího oddělení, jež na našem oddělení získávala po dobu téměř dvou let smlouvy dočasného zaměstnance. Nejsem jediná, komu tato situace vadila, ale zjevně jsem byla jediná, kdo se odvážil jasně vyjádřit svůj názor, zejména že se jednalo o projev neúcty vůči ostatním osobám pracujícím na našem oddělení, protože se přednostní zacházení se známými bohužel projevilo na úkor druhých, kteří nastoupili na základě výběrového řízení EPSO nebo na základě vlastních znalostí a schopností, aniž by na Soudním dvoře měli přátelské, rodinné či jiné vazby. Není proto překvapivé, že odplata byla a je brutální, což se odrazilo na mých pracovních podmínkách. Mám však za to, že hodnoty jako čestnost, slušnost a důstojnost jsou důležitější než například půlbod v rámci povyšovacího řízení. Žádná zastávaná pozice neopravňuje nikoho zacházet s ostatními nekorektním či arogantním způsobem, především ne z čistě osobních důvodů, o nichž si každý z Vás, kdo zná situaci, jež na našem oddělení panovala od prosince 2005 do června 2007, může učinit svůj obrázek. Pro ty z Vás, kteří mně neustále opakovali, že proti osobám s různými vazbami nelze nic podniknout a že se nic nezmění, mám dobrou zprávu, a sice že se již naopak mnohé změnilo a mnohé se ještě brzy změní. Nejlépe o tom svědčí to, že do našeho oddělení nyní nastupují úspěšní uchazeči z výběrového řízení EPSO či osoby, které nevzbuzují sebemenší pochybnost o tom, že byly přijaty na základě vlastní skutečné hodnoty, a nikoli například na základě toho, koho znají a případně jak dlouho někoho znají. Všem, kteří si nenechají ničím zkazit chuť, přeji dobrou chuť! […] P. S. Děkuji moc všem z Vás, kteří jste mi dali hlas ve volbách do [výboru zaměstnanců] (téměř 350 hlasů, což je velmi dobrý výsledek), a za e-maily a jiná vyjádření podpory, jež jsem od Vás obdržela. Je to každopádně konstruktivní zkušenost, když tak početná skupina osob sdílí názor, že je třeba změnit mnoho věcí, a to nejen na našem oddělení, ale i v našem orgánu. Šance na změnu jsou nyní mnohem lepší než dříve.‘ 37 E-mailem z téhož dne, zaslaným novému řediteli jejího oddělení a v kopii generálnímu řediteli GŘ pro překlady, požádala žalobkyně o rozhovor ohledně psychického obtěžování, jehož byla údajnou obětí. 38 Dne 10. prosince 2008 zaslala žalobkyně další e-mail […] vedoucímu jejího oddělení panu Y a všem členům oddělení, v němž se ve francouzské verzi předložené žalobkyní uvádí: ‚Dobrý den, Vaši nadřízení jsou již dlouho obeznámeni s naší záležitostí a [generální ředitel] se domníval, že otázka smluv přidělených jedné Vaší známé by měla být předmětem interního auditu Soudního dvora. V současné době se vyjasňuje, proč k auditu v přiměřené době nedošlo a kdo je za toto opomenutí odpovědný. Výhrůžkami, které jsou mi zasílány, nelze skutečnost změnit a [nový ředitel, pod nějž oddělení spadá] již předtím rozhodl, že věnuje veškerý nezbytný čas rozhovoru ohledně Vašeho nepřístojného chování při plnění Vašich úkolů, protože bývalý ředitel […] tento problém velmi dlouho ignoroval a zdá se, že se toto napříště změní.‘ 1. Rozhodnutí o přeřazení ze dne 18. prosince 2008 39 Prvním důsledkem odeslání obou e-mailů ze dne 9 a 10. prosince 2008 všem členům oddělení, k němuž byla žalobkyně přidělena, bylo přijetí rozhodnutí vedoucího kanceláře Soudního dvora jakožto orgánu oprávněného ke jmenování (dále jen ‚OOJ‘) ze dne 18. prosince 2008, kterým byla žalobkyně na základě čl. 7 odst. 1 služebního řádu [úředníků Evropské unie] k 1. lednu 2009 […] přeložena na jiné pracoviště, a to na Ředitelství pro knihovnu. V memorandu oznamujícím toto rozhodnutí generální ředitel Soudního dvora pro personál a finance uvedl, že ,důvodem pro toto přeložení je nezbytnost zajistit řádné fungování [Vašeho] oddělení […], jež bylo ohroženo v návaznosti na e-maily obsahující závažná obvinění Vašich nadřízených, jež jste odeslala všem spolupracovníkům oddělení ve dnech 9 a 10. prosince 2008‘. 40 Dne 2. dubna 2009 podala žalobkyně stížnost na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu [úředníků Evropské unie], kterou se domáhala zrušení rozhodnutí ze dne 18. prosince 2008 a náhrady nemajetkové újmy, kterou vyčíslila na 30000 eur. […] 42 Rozhodnutím ze dne 30. června 2009, oznámeným dne 13. července 2009, zamítl výbor pověřený vyřizováním stížností stížnost ze dne 2. dubna 2009. 2. Rozhodnutí o disciplinární sankci ze dne 10. července 2009 43 Druhým důsledkem odeslání e-mailů ve dnech 9 a 10. prosince 2008 bylo, že GŘ pro překlady zaslalo vedoucímu kanceláře Soudního dvora jakožto OOJ dne 19. prosince 2008 sdělení, kterým uvedené GŘ požaduje, aby bylo vůči žalobkyni zahájeno disciplinární řízení (dále jen ‚sdělení do spisu‘) […] 44 Memorandem ze dne 12. ledna 2009 zaslal vedoucí kanceláře Soudního dvora žalobkyni sdělení do spisu, k němuž byly připojeny dva e-maily z 9. a 10. prosince 2008 ve francouzském překladu, a předvolal ji na základě článku 3 přílohy IX služebního řádu [úředníků Evropské unie] ke slyšení. To proběhlo dne 28. ledna 2009 za přítomnosti ředitele Ředitelství pro lidské zdroje a administrativu personálu GŘ Soudního dvora pro personál a finance, který byl pověřen sepsáním protokolu. Během tohoto slyšení požádala žalobkyně o možnost předložit písemně další vyjádření k prvnímu vyjádření, jež vypracuje po pořízení protokolu; této žádosti žalobkyně bylo vyhověno. 45 Dne 3. února 2009 obdržela žalobkyně sdělení o návrhu protokolu ze slyšení ze dne 28. ledna 2009 a dne 9. února 2009 zaslala OOJ své první vyjádření k tomuto návrhu. 46 Dne 27. února 2009 zaslala žalobkyně další vyjádření, v němž tvrdila, že řízení zahájené vůči její osobě je stiženo vadami. 47 Dne 12. března 2009 obdržela žalobkyně k podpisu konečnou verzi protokolu ze slyšení. Odeslala zpět nepodepsaný dokument s poukazem na to, že nezachycuje všechna vyjádření, jež předložila. 48 Memorandem ze dne 1. dubna 2009 informoval vedoucí kanceláře Soudního dvora žalobkyni o tom, že se vzhledem k závadnému charakteru rozeslání e-mailů z 9 a 10. prosince 2008 rozhodl zahájit disciplinární řízení upravené článkem 11 přílohy IX služebního řádu [úředníků Evropské unie], „k uložení sankce písemné výstrahy nebo důtky bez účasti disciplinární komise‘. Kromě toho upřesnil, že předtím, než zaujme postoj k tomu, jak má být chování žalobkyně kvalifikováno a jaká sankce bude případně uložena, proběhne druhé slyšení podle uvedeného článku 11. 49 Druhé slyšení žalobkyně u vedoucího kanceláře Soudního dvora se uskutečnilo dne 8. května 2009 […] […] 54 [D]ne 10. července 2009 přijal vedoucí kanceláře Soudního dvora jakožto OOJ rozhodnutí, že se žalobkyni ukládá sankce písemné výstrahy z důvodu, že ,poškodila důstojnost své funkce v rozporu s článkem 12 služebního řádu [úředníků Evropské unie] tím, že všem členům [svého oddělení] zaslala e-maily z 9 a 10. prosince 2008‘ (dále jen ‚sankce ze dne 10. července 2009‘). […] 59 Dopisem ze dne 10. listopadu 2009 podala žalobkyně stížnost na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu [úředníků Evropské unie] proti sankci ze dne 10. července 2009 […] […] 61 Dopisem ze dne 22. ledna 2010 […] byla žalobkyně předvolána ke slyšení před výbor pověřený vyřizováním stížností, jež se mělo uskutečnit dne 9. února 2010. […] 65 Dopisem ze dne 19. února 2010 zaslaným [výboru pověřenému vyřizováním stížností] žalobkyně [uvedla], že podle jejího názoru výbor pro vyřizování stížností nebyl příslušný k rozhodování o její stížnosti. 66 Rozhodnutím ze dne 10. března 2010, oznámeným dne 15. března 2010, zamítl výbor pro vyřizování stížností stížnost podanou proti sankci ze dne 10. července 2009.“