ROZSUDEK SOUDU (prvního senátu)

25. října 2002( )

„Hospodářská soutěž – Nařízení (EHS) č. 4064/89 – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za neslučitelné se společným trhem – Právo na obhajobu – Horizontální a vertikální účinky – Předvídatelné konglomerátní účinky – Pákový efekt – Potenciální hospodářská soutěž – Obecný účinek posílení“

Ve věci T‑5/02,

Tetra Laval BV, se sídlem v Amsterodamu (Nizozemsko), zastoupená A. Vandencasteelem, D. Waelbroeckem, A. Weitbrechtem a S. Völckerem, avocats,

žalobkyně,

proti

Komisi Evropských společenství, zastoupené A. Whelanem a P. Hellströmem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,

žalované,

jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2001) 3345 v konečném znění ze dne 30. října 2001, kterým se prohlašuje spojení podniků za neslučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP (věc COMP/M.2416 – Tetra Laval v. Sidel),

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ (první senát),

ve složení B. Vesterdorf, předseda, J. Pirrung a N. J. Forwood, soudci,

vedoucí soudní kanceláře: D. Christensen, rada,

s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 3. a 4. července 2002,

vydává tento

Rozsudek

Právní rámec

1 Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků [Úř. věst. L 395, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 31, a opravené znění Úř. věst. 1990, L 257, s. 13, a ve znění nařízení Rady (ES) č. 1310/97 ze dne 30. června 1997, Úř. věst. L 180, s. 1, Zvl. vyd. 08/01, s. 164, dále jen „nařízení“] stanoví systém kontroly spojování podniků „majících význam pro celé Společenství“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení Komisí.

2 Článek 2 nařízení stanoví:

„1. Spojení, na něž se vztahuje toto nařízení, se hodnotí v souladu s následujícími ustanoveními, aby se zjistilo, zda jsou slučitelná se společným trhem, či ne.

Při tomto hodnocení vezme Komise v úvahu:

a) potřebu zachování a rozvoje účinné hospodářské soutěže na společném trhu, mimo jiné vzhledem ke struktuře všech dotčených trhů a ke skutečné nebo [potenciální] soutěž[i] ze strany podniků majících své sídlo uvnitř nebo mimo Společenství;

b) tržní postavení dotyčných podniků a jejich hospodářskou a finanční sílu, stávající alternativy pro dodavatele a uživatele, jejich přístup k dodávkám nebo na trh, právní nebo jiné překážky vstupu na trh, směry vývoje nabídky a poptávky, pokud jde o příslušné zboží a služby, zájmy zprostředkovatelů a konečných spotřebitelů a technický a hospodářský vývoj, je-li to ku prospěchu spotřebitelů a nebrání to hospodářské soutěži.

2. Spojení, která nevytvářejí ani neposilují dominantní postavení, v jehož důsledku by byla významně narušena účinná hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části, se prohlásí za slučitelná se společným trhem.

3. Spojení, která vytvářejí nebo posilují dominantní postavení, v jehož důsledku je významně narušena účinná hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části, se prohlásí za neslučitelná se společným trhem.

[…]“

3 Článek 4 nařízení vyžaduje, aby strana nebo strany, jež získaly kontrolu nebo spojenou kontrolu nad jiným podnikem, oznámily toto spojení Komisi ve lhůtě jednoho týdne po finalizaci spojení, zatímco Komise je na základě čl. 6 odst. 1 nařízení povinna přezkoumat toto oznámení, „jakmile ho obdrží“. Článek 6 odst. 1 písm. c) nařízení ve spojení s čl. 10 odst. 1 nařízení stanoví, že Komise zahájí řízení ohledně oznámeného spojení podniků ve lhůtě jednoho měsíce nebo nejdéle do šesti týdnů, pokud je ověřeno, že toto spojení spadá do působnosti nařízení „a vyvolává vážné pochybnosti o slučitelnosti se společným trhem“.

4 Rozhodovací pravomoci Komise po zahájení řízení v návaznosti na obdržení oznámení jsou stanoveny v článku 8 nařízení. Na základě odstavce 3 tohoto ustanovení, „jestliže Komise zjistí, že spojení splňuje kritérium stanovené v čl. 2 odst. 3 […], vydá rozhodnutí, ve kterém prohlásí, že spojení je neslučitelné se společným trhem“. Článek 10 odst. 3 nařízení stanoví, že taková rozhodnutí „musí být přijatá nejdéle do čtyř měsíců ode dne zahájení řízení.“

5 Ačkoliv čl. 7 odst. 1 nařízení stanoví, že spojení podniků nemůže být provedeno před jeho oznámením ani před tím, než je prohlášeno za slučitelné se společným trhem, může být podle čl. 7 odst. 3 nařízení pokračováno v uskutečňování veřejné nabídky, která byla Komisi oznámena, pokud „nabyvatel nevykonává hlasovací práva spojená s dotyčnými cennými papíry nebo pokud tak činí pouze proto, aby zachoval plnou hodnotu takových investic, a na základě odchylky přiznané Komisí podle odstavce 4“.

6 Článek 18 nařízení týkající se slyšení stran a třetích osob stanoví:

„1. Dříve než přijme jakékoliv rozhodnutí podle čl. 7 odst. 4, čl. 8 odst. 2 druhého pododstavce a odst. 3 až 5 a článků 14 a 15, umožní Komise dotyčným osobám, podnikům a sdružením podniků, aby v každém stadiu řízení, až po konzultaci s poradním výborem, sdělily svůj názor na námitky proti nim vznesené.

[…]

3. Komise musí založit svůj názor pouze na námitkách, ke kterým strany mohly předložit své připomínky. V řízení musí být plně dodržováno právo na obhajobu. Nahlížet do spisu musí být umožněno přinejmenším přímo zúčastněným stranám s tím, že musí být chráněn oprávněný zájem podniků na zachování jejich obchodního tajemství.

[…]“

7 Článek 13 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 447/98 ze dne 1. března 1998 o oznamováních, lhůtách a slyšeních stanovených v nařízení č. 4064/89 (Úř. věst. L 61, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 284) stanoví:

„Poté, co Komise sdělila své námitky oznamujícím stranám, umožní jim na požádání nahlédnout do spisu, aby mohly uplatnit své právo na obhajobu.

Komise na požádání také umožní nahlédnout do spisu jiným zúčastněným stranám, které byly informovány o námitkách, pokud je to nezbytné pro účely přípravy jejich připomínek.“

8 Článek 17 nařízení č. 447/98 nazvaný důvěrné informace stanoví:

„1. Informace, včetně dokumentů, nejsou sdělovány nebo zpřístupňovány, pokud obsahují obchodní tajemství jakékoliv osoby nebo podniku, včetně oznamujících stran, jiných zúčastněných stran nebo třetích stran, nebo pokud obsahují jiné důvěrné informace, jejichž zpřístupnění Komise nepovažuje za nezbytné pro účel řízení, nebo pokud se jedná o interní dokumenty správních orgánů.

2. Všechny strany, které vyjádří své názory podle ustanovení této kapitoly, zřetelně označí materiály, které považují za důvěrné, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytnou zvláštní verzi, která neobsahuje důvěrné informace.“

Skutečnosti předcházející sporu

9 Tetra Laval SA, soukromá společnost založená podle francouzského práva, jež je zcela ve vlastnictví Tetra Laval BV, finanční společnosti patřící do skupiny Tetra Laval (dále jen „Tetra“ nebo „žalobkyně“), dne 27. března 2001 oznámila na účet posledně jmenované veřejnou nabídku k odkoupení všech akcií ve společnosti Sidel SA (dále jen „Sidel“), společnosti kotované na burze ve Francii, jež jsou v oběhu. Tetra Laval SA odkoupila ve stejný den asi 9,75 % kapitálu společnosti Sidel od společnosti Azeo (5,56 %) a od vedení společnosti Sidel (4, 19 %).

10 Nabídka k odkoupení byla učiněna ve výši 50 eur za akcii a v souladu s francouzským právem byla bezpodmínečná. Přijetí nabídky bylo jednomyslně doporučeno představenstvem společnosti Sidel a rovněž odsouhlaseno většinovými akcionáři této společnosti. Společné informační sdělení společností Tetra Laval SA a Sidel („společný nabídkový dokument“) schválila Komise pro cenné papíry dne 11. dubna 2001. Po jejím zveřejnění dne 14. dubna 2001 byla nabídka oficiálně otevřena na dobu od 17. dubna do 22. května 2001. Stanovila, že v případě, že bude úspěšná, budou akcie Tetra SA opět kótovány v týdnu od 11. června 2001, s výhradou omezení stanoveného v čl. 7 odst. 3 nařízení.

11 Po této nabídce společnost Tetra získala přibližně 81,3 % akcií společnosti Sidel, které byly v oběhu. Po uzavření této nabídky koupila žalobkyně dodatečné akcie, takže nyní drží přibližně 95,20 % akcií a 95,93 % hlasovacích práv společnosti Sidel.

12 Skupina Tetra zahrnuje zejména podnik Tetra Pak, který působí hlavně v oblasti lepenkových obalů tekutých potravin, v oblasti, v níž je předním podnikem na světové úrovni. Tetra působí také omezeně v odvětví plastových obalů, především jako „zpracovatel“ (činnost spočívající ve výrobě a dodávce prázdných obalů výrobcům, kteří je sami naplní), zejména v odvětví plastových vysokohustotních polyetylénových obalů (dále jen „PEHD“).

13 Sidel působí v oblasti navrhování a výroby balicích zařízení a systémů, zejména strojů zvaných „Stretch Blow Moulding“ („tažení, vyfukování, tvarování“, dále jen „stroje SBM“), jež se používají při výrobě polyetylénových tereftalátových plastových (dále jen „PET“) lahví. Má přední postavení na světové úrovni ve výrobě a dodávce strojů SBM. Působí také v oblasti technologie bariérového zpracování, která je určena k uvádění PET do souladu s výrobky citlivými na plyn a světlo, a v odvětví zařízení pro plnění PET lahví, jakož i v menší míře PEHD lahví.

14 Komise dne 18. května 2001 obdržela oznámení o transakcích, prostřednictvím kterých společnost Tetra získala podíl ve společnosti Sidel.

15 Mezi účastnicemi řízení je nesporné, že transakce (dále jen „spojení podniků“ nebo „oznámené spojení podniků“) je získáním ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení a že toto spojení má význam pro celé Společenství ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení.

16 Dne 5. července 2001 usoudila Komise, že spojení podniků vyvolává vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti se společným trhem a Dohodou o Evropském hospodářském prostoru (EHP), a rozhodla se zahájit důkladné přezkumné řízení ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení.

17 Dne 7. září 2001 předala Komise společnostem Tetra a Sidel oznámení námitek v souladu s článkem 18 nařízení, v němž vylíčila důvody, pro které se na první pohled domnívá, že oznámené spojení podniků musí být zakázáno. Žalobkyně odpověděla na toto oznámení dne 21. září 2001.

18 Doplňující oznámení námitek týkající se zejména činností společnosti Tetra v odvětví PEHD bylo zasláno společnostem Tetra a Sidel dne 24. září 2001 a žalobkyně na něj odpověděla dne 1. října 2001.

19 Dne 25. září 2001 navrhla žalobkyně řadu závazků v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení k nápravě problematických otázek hospodářské soutěže uvedených v prvním oznámení námitek.

20 Dne 26. září 2001 se konalo slyšení před úředníkem pro slyšení v souladu s články 14, 15 a 16 nařízení č. 447/98.

21 Dne 9. října 2001 předložila žalobkyně další řadu přísných závazků (dále jen „závazky“), jež nahradily závazky učiněné dne 25. září 2001.

22 Komise provedla dne 11. října 2001 zvláštní průzkum trhu ohledně těchto závazků, když zaslala 51 dotazníků různým subjektům v dotčeném hospodářském odvětví (zákazníkům, zpracovatelům a soutěžitelům) a určila konečný termín pro odpověď na 17. října. Obdržela 34 odpovědí (dále jen „odpovědi na průzkum“) a považujíc tyto odpovědi celkově jako důvěrné, vypracovala dvě nedůvěrná shrnutí, která se týkají jednak odpovědí zákazníků a zpracovatelů, a jednak odpovědí soutěžitelů, jež sdělila žalobkyni.

23 Návrh konečného rozhodnutí Komise, který se týkal rovněž závazků, byl projednán a schválen poradním výborem pro kontrolu spojování podniků na jeho zasedání konaném dne 19. října 2001.

24 Rozhodnutím ze dne 30. října 2001 [K(2001) 3345 v konečném znění (věc COMP/M.2416 – Tetra Laval v. Sidel), dále jen „napadené rozhodnutí“] Komise prohlásila oznámené spojení podniků za neslučitelné se společným trhem a s fungováním EHP podle čl. 8 odst. 3 nařízení.

25 Napadené rozhodnutí bylo oznámeno společnosti Tetra dne 6. listopadu 2001.

26 Ve světle závěrů, k nimž Komise dospěla v napadeném rozhodnutí, a v návaznosti na oddělené správní řízení zahájené předáním oznámení námitek společnosti Tetra dne 19. listopadu 2001, přijala Komise dne 30. ledna 2002 rozhodnutí, které stanovilo opatření nezbytná k obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (věc COMP/M.2416 – Tetra Laval v. Sidel).

Napadené rozhodnutí

27 V napadeném rozhodnutí Komise pro účely analýzy slučitelnosti oznámeného spojení podniků se společným trhem popsala odvětví obalů tekutých potravin, poté přezkoumala relevantní výrobkové trhy a relevantní zeměpisný trh a konečně posoudila oznámené spojení podniků z hlediska hospodářské soutěže. Po této analýze Komise přistoupila k hodnocení dosahu závazků s ohledem na předchozí posouzení spojení podniků z hlediska hospodářské soutěže.

Odvětví obalů tekutých potravin

28 Komise se domnívá, že „[oznámené] spojení podniků by mělo dopad z hlediska hospodářské soutěže především v [průmyslovém] odvětví obalů tekutých potravin“, tj. především tekutých mléčných výrobků (dále jen „TMV“), ovocných šťáv a nektarů (dále jen „džusy“), nesycených nápojů s ovocnou příchutí (dále jen „NOP“), jakož i čajových a kávových nápojů (tyto čtyři výrobky společně dále jen „citlivé výrobky“) a zvláště v segmentech tohoto odvětví, v nichž strany vyvíjejí hlavní činnost, tj. „plasty, zvláště PET obaly a lepenkové obaly“ (bod 12 odůvodnění). Komise popsala PET jako materiál umožňující výrobu průhledných lahví. Pro výrobu výrobků citlivých na kyslík a světlo je nutno zdokonalit PET prostřednictvím technologie zvané „bariérové zpracování“. Postup balení PET spočívá ve třech etapách, tj. ve výrobě „předforem“, tj. plastových trubic, ze kterých se vyrábějí lahve, ve výrobě samotných lahví prostřednictvím strojů SBM (viz bod 13 výše) a nakonec v naplnění lahví (bod 20 odůvodnění). Komise dále popisuje PEHD jako materiál vykazující vlastnost „zastření“. Postup balení PEHD odpovídá postupu balení PET, vyžaduje však stroje pro protlačování, vyfukování a tvarování (extrusion blow moulding machines, dále jen „stroje EBM“) (bod 26 odůvodnění). Od plastových obalů se lepenkové obaly liší tím, že výroba, naplnění a uzavření obalu jsou součástí jednoho postupu (bod 28 odůvodnění).

29 Komise rozlišuje v souladu se svou dosavadní praxí v této oblasti zejména mezi aseptickými a neaseptickými obaly, mezi samotnými obaly a balicími stroji a mezi balením tekutých potravin výrobci v jejich vlastní provozovně a balením zpracovateli (viz bod 12 výše). Posledně uvedené rozlišení však podle Komise ztrácí na významu, neboť existují dohody „hole-through-the-wall“ („otvor-skrz-zeď“, dále jen „dohody HTW“), na základě nichž zpracovatel vyrábí lahve v bezprostřední blízkosti provozovny takového výrobce a tyto dopravuje do podniku výrobce, který je naplní.

Relevantní výrobkové trhy

30 Vzhledem k tomu, že „[oznámené] spojení podniků by mělo dopad z hlediska hospodářské soutěže především v [průmyslovém] odvětví obalů tekutých potravin“, zaměřila Komise svou analýzu na segmenty tohoto odvětví, v nichž strany vyvíjejí hlavní činnost, tj. „plasty, zvláště PET obaly a lepenkové obaly“ (bod 12 odůvodnění). Komise se domnívá, že „dělení podle konečného použití představuje užitečný nástroj analýzy ke studiu trhu se zařízením pro balení tekutých potravin“ (bod 44 odůvodnění). Připouští, že „systémy balení, při nichž se používají rozličné materiály, jako například sklo a plechovky, představují s ohledem na pravidla hospodářské soutěže odlišné výrobkové trhy, a že systémy pro PET obaly tedy náleží do odlišného výrobkového trhu“ (bod 53 odůvodnění). Komise zásadně odmítá názor, že „lepenka a PET nemají žádné společné výrobkové segmenty [nebo] že mezi oběma materiály nemůže být žádná interakce“ (bod 53 odůvodnění). Z toho důvodu Komise zkoumá „interakci mezi těmito dvěma materiály a budoucí nárůst PET v segmentech konečného použití, v nichž je tradičně používána lepenka“ (bod 53 odůvodnění).

31 V případě lepenkových obalů, které nejsou průhledné, zastává Komise názor, že „jsou vhodné jako obal pro výrobky citlivé na kyslík a světlo, nelze je však použít pro sycené nápoje“. PET obaly jsou „průhledné a jsou vhodné pro sycené nápoje, byly však doposud méně vhodné pro výrobky citlivé na kyslík a světlo“ (bod 55 odůvodnění). Komise zdůrazňuje, že „PET je vhodným materiálem pro obal všech výrobků doposud balených v lepence“, tzn. citlivých výrobků, a dospívá k závěru, že „PET by tedy mohl představovat konkurující obalový materiál pro všechny výrobky balené v lepence“ (bod 57 odůvodnění). Nicméně tyto výrobky se od sebe odlišují, neboť „zvláštní vlastnosti výrobku vyžadují drobné rozdíly v řešení balení (džusy mají vysoký obsah kyselosti a TMV nízký obsah kyselosti, NOP a ledový čaj nevyžadují tak silnou kyslíkovou bariéru jako džusy)“ (bod 58 odůvodnění).

32 Co se týče PET a očekávaného nárůstu používání tohoto materiálu u citlivých výrobků, odmítá Komise tvrzení společnosti Tetra, že „[PET] je používán pouze ve velmi omezeném rozsahu a jeho použití se v budoucnu podstatně nezvýší“ (body 59 až 148 odůvodnění). Komise v tomto ohledu uvádí, že „největší růst PET byl v segmentu vod a sycených nápojů, zejména z důvodu přechodu od skleněných obalů k tomuto materiálu“, a že „spotřebitelé a výrobci PET oceňují“ (bod 55 odůvodnění, poznámka pod čarou 22). Komise konstatuje, „že již nyní je možné v PET obalech balit a uvádět na trh čerstvé mléko, ochucené mléko, ledový čaj, čerstvé džusy, džusy s prodlouženou dobou trvanlivosti (plněné v horkém stavu), nápoje s ovocnou příchutí a izotonické nápoje“ a že jsou pouze dva segmenty, u nichž je použití PET stále problematické, a to u „asepticky plněných džusů a asepticky neochuceného (UHT) mléka“ (bod 61 odůvodnění). S odkazem na údaje, které byly za společnost Tetra poskytnuty poradenskou společností Canadean, poukazuje Komise na to, že PET se dosud příliš nepoužívá u TMV a džusů (a to 0,5 % v obou segmentech v roce 2000), avšak že „situace […] je zcela odlišná v segmentech NOP a čajových a kávových nápojů, které nevyžadují stejné bariérové vlastnosti jako TMV a džusy“, přičemž v těchto segmentech PET „již dosáhl vyšších podílů na trhu“ (bod 69 odůvodnění) (a to 20 % u NOP a 25 % u čajových a kávových nápojů v roce 2000).

33 Pro období let 2000 až 2005 dochází Komise na základě vlastního průzkumu trhu, studie společnosti Canadean a „nezávislých studií“ (bod 104 odůvodnění) společností PCI, Warrick a Pictet k závěru, „že se již PET a lepenka výrazně překrývají v segmentech NOP a čajových a kávových nápojů“ a že „PET bude v těchto segmentech nadále odebírat lepence podíly na trhu“ do takové míry, že podle obezřetných odhadů dosáhne PET v každém z těchto segmentů do roku 2005 30% podíl, takže bude sloužit jako obal pro 800 milionů litrů čajových a kávových nápojů (včetně izotonických nápojů) a pro 1 miliardu litrů NOP“ (bod 144 odůvodnění). Komise dodává, že „pokroky v bariérovém zpracování a v aseptickém plnění PET by měly posílit postavení PET ve čtyřech segmentech [citlivých] výrobků“ a že „v segmentech TMV a džusů se použití PET v následujících pěti letech výrazně zvýší“ (bod 146 odůvodnění). Dle názoru Komise „lze reálně vycházet z toho, že PET do roku 2005 dosáhne nejméně 10 až 15% podíl u čerstvého mléka a 25% podíl u ochucených a jiných mléčných nápojů“, zatímco „použití PET u UHT mléka (které představuje přibližně 50 % celkového trhu s mlékem v EHP) je nejisté“ (bod 147 odůvodnění). S ohledem na „vysoký potenciál“ PET „přinejmenším v malých a vysoce kvalitních segmentech asepticky baleného mléka, jako jsou individuální porce“, zastává Komise názor, že „pokud připadne na PET v roce 2005 nejméně 15% podíl u čerstvého mléka, 25% podíl u ostatních mléčných nápojů a pouze 1% podíl u UHT mléka, bude tento materiál sloužit jako obal pro 3 miliardy litrů za rok (přibližně 9 % celkového evropského trhu [TMV]“ (bod 147 odůvodnění). U džusů považuje Komise za „reálné vycházet z toho, že PET do roku 2005 dosáhne 20% podíl na celkovém trhu džusů v EHP“, přestože tento růst vyplyne především „z významného přechodu od skla k PET“ (bod 148 odůvodnění).

34 S ohledem na hospodářskou soutěž mezi PET a lepenkou v odvětvích, která se překrývají, dospívá Komise k závěru, že „systémy pro lepenkové obaly a PET obaly (a tedy i balicí zařízení pro oba materiály) tvoří odlišné relevantní výrobkové trhy“ (bod 163 odůvodnění). Komise konstatuje, že „ačkoliv zastupitelnost mezi oběma systémy nemá v současnosti efektivní a bezprostřední povahu nutnou pro účely vymezení trhu (jinak řečeno, existuje pouze slabá zastupitelnost mezi oběma systémy), tato situace se může v budoucnu změnit, pokud se bariérové zpracování PET zlepší a náklady spojené s oběma materiály přiblíží“ (bod 163 odůvodnění). Přiblížení by mohlo být tak velké, že oba systémy budou v budoucnu „náležet z hlediska pravidel hospodářské soutěže do jednoho relevantního výrobkového trhu“ (bod 163 odůvodnění).

35 Komise poté zkoumá segmenty „speciálních zařízení každého systému“ za účelem zjištění, „zda existují odlišné výrobkové relevantní trhy“ pro každý z nich (bod 164 odůvodnění).

36 Co se týče systémů pro PET obaly je Komise toho názoru, že v případě strojů SBM, vzhledem ke zvláštním vlastnostem citlivých výrobků a možnosti cenové diskriminace, „existují oddělené relevantní trhy pro každou samostatnou skupinu zákazníků v závislosti na konečném použití, zejména ve čtyřech segmentech ‚citlivých‘ nápojů: TMV, džusu, NOP a čajových a kávových nápojů“ (bod 188 odůvodnění). Podle Komise patří různé postupy bariérového zpracování do jednoho vznikajícího trhu, avšak některé z nich by mohly v budoucnu představovat oddělený trh (body 198 a 199 odůvodnění). Existují také dva oddělené trhy pro stroje pro aseptické a neaseptické PET plnění (bod 204 odůvodnění), zatímco PET předformy představují ještě další oddělený trh (bod 206 odůvodnění).

37 Ohledně systému pro lepenkové obaly Komise konstatuje shodu názorů na skutečnost, že „existují čtyři oddělené výrobkové trhy […]: stroje pro aseptické lepenkové obaly, aseptické lepenky, stroje pro neaseptické lepenkové obaly a neaseptické lepenky“ (bod 209 odůvodnění).

K relevantnímu zeměpisnému trhu

38 Za relevantní zeměpisný trh je považován trh EHP, „neboť všichni dodavatelé [zařízení pro PET obaly] působí na celém území EHP a svá zařízení mohou dodávat přeshraničně, což skutečně dělají“ (body 210 a 211 odůvodnění).

K posouzení oznámeného spojení podniků z hlediska hospodářské soutěže

39 Posouzení spojení podniků z hlediska hospodářské soutěže je obsaženo v podrobné analýze (body 213 až 408 odůvodnění) a zní v podstatě následovně:

„213 Šetření a analýza provedené Komisí ukázaly, že spojení podniků by mohlo posílit dominantní postavení společnosti Tetra na trhu se stroji pro aseptické lepenkové obaly a trhu aseptických lepenek a vytvořit dominantní postavení na trhu se stroji pro PET obaly a zvláště na trhu strojů SBM (s nízkou a vysokou kapacitou) v segmentech ‚citlivých‘ konečných výrobků (TMV, džusů, NOP a čajových a kávových nápojů).

214 Budoucí dominantní postavení nového subjektu na dvou sousedních trzích a jeho významné postavení na třetím trhu (stroje EBM a stroje pro plnění PEHD) by mohla posílit jeho postavení na obou trzích, vytvořit překážky vstupu na trh, snížit význam stávajících soutěžitelů na minimum a vést k vytvoření monopolní struktury celého trhu aseptických a neaseptických obalů ‚citlivých‘ výrobků v EHP.“

40 Za účelem odůvodnění své analýzy Komise zaprvé konstatuje, že od vydání rozsudku Soudu ze dne 6. října 1994, Tetra Pak v. Komise (T‑83/91 Recueil, s. II‑755), který byl potvrzen v řízení o kasačním opravném prostředku rozsudkem Soudního dvora ze dne 14. listopadu 1996, Tetra Pak v. Komise (C‑333/94 P, Recueil, s. I‑5951, dále jen „rozsudky Tetra Pak II“), se toho na trhu lepenkových obalů mnoho nezměnilo. Má tak za to, že společnost Tetra měla v roce 2000 v EHP dominantní postavení na trhu strojů pro aseptické lepenkové obaly a na trhu aseptických lepenek s podílem na trhu ve výši 80 % (body 219 a 223 odůvodnění) a „přední“ postavení na trhu strojů pro neaseptické lepenkové obaly a trhu neaseptických lepenek s podílem na trhu ve výši [50 až 60 %]( ) (body 229 až 231 odůvodnění). Zadruhé, ačkoliv Komise uznává, že společnost Sidel nemá dominantní postavení na trhu strojů SBM, domnívá se, že má „přední“ postavení, neboť je „jediným podnikem, který může dodávat kompletní sortiment strojů SBM, od nejnižší až po nejvyšší kapacitu, a stále používá nejnovější rotační technologii“ (bod 248 odůvodnění). Vzhledem k tomu, že „význam efektivního řízení postupů plnění ve spojení s postupem vyfukování-tvarování, k zajištění čistých nebo ultra-čistých postupů balení, je zvláště patrný u „citlivých“ výrobků, jako je mléko a ovocná šťáva“ (bod 249 odůvodnění), Komise podotýká, že společnost Sidel vyrábí stroje pro aseptické a neaseptické plnění (bod 250 odůvodnění) a že má „kombinované“ inovační technologie, které jí umožňují integrovat funkce vyfukování, naplňování a uzavírání do jednoho stroje (bod 254 odůvodnění). Komise tedy dospívá k závěru, že Sidel zaujímá „přední postavení na trhu strojů SBM“ a „silné postavení“ na trhu jiných zařízení pro PET obaly, zvláště na trhu „strojů pro aseptické plnění, s pomocným zařízením a se spojenými službami“ (bod 259 odůvodnění).

41 Pokud jde o vytvoření dominantního postavení na trhu PET a posílení dominantního postavení společnosti Tetra na trzích lepenky, napadené rozhodnutí se zabývá nejprve horizontálními a vertikálními účinky spojení podniků, zadruhé „pákovým efektem“ („leveraging“) z trhů lepenky na trh PET, zatřetí účinky na trhy lepenky způsobenými zánikem soutěžních tlaků pocházejících z trhu PET a nakonec začtvrté celkovými účinky na trhy lepenky a PET.

42 Pokud jde zaprvé o horizontální účinky, Komise zastává názor, že vzhledem k tomu, že obě strany působí na třech oddělených výrobkových trzích: „stroje SBM (s nízkou kapacitou), technologie bariérového zpracování a stroje pro aseptické plnění PET“ (bod 263 odůvodnění), posílilo by oznámené spojení podniků postavení nového subjektu na všech třech trzích. Komise sice uznává, že se nejedná o dominantní postavení, trvá však na skutečnosti, že dosažení „dominantní úrovně“ lze očekávat „z důvodu využití dominantního postavení subjektu vytvořeného spojením podniků jako páky v odvětví zařízení pro aseptické lepenkové obaly a aseptických lepenek“ (bod 263 odůvodnění).

43 Zadruhé, podle Komise, „významné vertikální účinky“, které by vyplynuly z „vertikální integrace nového subjektu u třech balicích systémů (lepenka, PET a PEHD)“, by mohly „vést k vertikálnímu vyloučení nezávislých zpracovatelů“ (bod 291 odůvodnění). Toto vyloučení by vyplynulo ze struktury vytvořené spojením podniků, podle které (bod 292 odůvodnění):

„i) subjekt vytvořený spojením podniků by byl jedinou vertikálně integrovanou společností pro balení tekutých potravin do lepenky (stroje pro lepenkové obaly a lepenkových rolek), PEHD (stroje EBM a PEHD lahve) a PET (stroje SBM, technologie bariérového zpracování, aseptické plnění, předformy a lahve); ii) dvojí postavení subjektu vytvořeného spojením podniků jako dodavatele a soutěžitele zpracovatelů by mohlo vést ke konfliktu v oběhu (‚channel conflict‘) na trhu. Subjekt vytvořený spojením by mohl využít své silné postavení jako dodavatel strojů SBM vůči zpracovatelům, kteří jsou do určité míry závislí na společnosti Sidel, aby zvýšil jejich náklady a uvedl je do okrajového postavení na trhu jako dodavatele předforem a zařízení na klíč. Subjekt Tetra/Sidel by mohl nabízet společně stroje SBM a předformy s využitím například úspěšné obchodní strategie společnosti Tetra v oblasti lepenky: mohl by nabízet stroje SBM za nízkou cenu a pokrýt náklady tím, že by si zavázal zákazníka prostřednictvím dlouhodobé smlouvy na dodávky standardních předforem a bariérově zpracovaných předforem. Subjekt vytvořený spojením by rovněž mohl nabízet zařízení na klíč svým zákazníkům bez využití služeb zpracovatelů“.

44 Dále je zdůrazněn rozsah vertikální integrace společnosti Tetra na trzích lepenky, na kterých má „obchodní politiku nabízet svým zákazníkům integrovaná řešení ve formě strojů a lepenek (v rolích nebo řezaných)“ (bod 296 odůvodnění), jednak na trhu PEHD, kde vyrábí PEHD lahve na strojích EBM díky spojení s Graham Engineering Corporation a dodává je zákazníkům jakožto zpracovatel prostřednictvím dohod HTW, a jednak na trhu PET. Pokud jde o tento posledně uvedený trh, Komise podotýká, že Tetra je „třetím největším nezávislým dodavatelem předforem na světě s podílem na trhu ve výši 10 %“, že předpokládá, že „vyrobí omezený počet PET lahví zdokonalených prostřednictvím její patentované technologie bariérového zpracování Glaskin“ a že od roku 1999 „působí na trhu systémů pro uzavírání plastových lahví prostřednictvím své dceřiné společnosti Novembal“ s „podílem na trhu v EHP ve výši [10 až 20 %] v roce 2000“ (bod 298 odůvodnění). Tato integrace ji odlišuje od společnosti Sidel, která „není vertikálně integrovanou společností“ (bod 293 odůvodnění). Subjekt vytvořený spojením podniků by však „mohl vyvolat konflikt v oběhu na trhu, jelikož tento nový subjekt by byl současně dodavatelem a soutěžitelem zpracovatelů“ (bod 301 odůvodnění) a mohl by „zpracovatele uvést do okrajového postavení tím, že by nabízel společně stroje SBM a předformy, jakož i zařízení na klíč“ (bod 312 odůvodnění). Mohlo by se rovněž stát, že by mohl „vytlačit zpracovatele z provozování těchto činností tím, že by jim odmítl dodávat stroje SBM nebo by zvýšil jejich náklady a zvýhodňoval své vlastní integrované činnosti“ (bod 318 odůvodnění). Pokud jde o rozhodnutí společnosti Tetra odejít z trhu předforem, Komise prohlašuje, že „nedochází k závěru, že by tyto vertikální problémy samy o sobě vyústily ve vytvoření dominantního postavení ohledně PET zařízení nebo předforem“ (bod 324 odůvodnění).

45 Komise dále podrobně líčí (body 325 až 389 odůvodnění) důvody, které byly základem pro její obavy ohledně toho, jak nový subjekt využívá své dominantní postavení na trzích lepenek „pákovým efektem“ na trhu zařízení pro PET obaly, aby „tak ovládl tento trh rovněž pro ‚citlivé‘ konečné výrobky“ (bod 328 odůvodnění). Podle Komise stačí k tomu, aby bylo spojení podniků neslučitelné se společným trhem, aby společnost Tetra/Sidel měla tuto možnost. Obavy Komise tak nevyplývají z postavení společnosti Sidel na trhu strojů SBM v současnosti, ale z „dominantního postavení společnosti Tetra na trhu lepenky“ (bod 328 odůvodnění). S odkazem zejména na úzké spojení mezi oběma trhy zařízení pro výrobu lepenkových obalů a PET obalů Komise konstatuje, že spojení podniků „by vytvořilo strukturu trhu velmi příznivou pro vznik protisoutěžních účinků, neboť subjekt vytvořený spojením by měl současně dominantní postavení a vedoucí postavení na [uvedených] relevantních trzích“ (bod 330 odůvodnění).

46 Analýza Komise „se týká čtyř bodů“ (bod 331 odůvodnění). Zaprvé, trhy systémů pro lepenkové obaly a PET obaly „patří mezi sousední výrobkové trhy se společnými zákazníky“. Zadruhé, vzhledem k budoucímu růstu PET v nových segmentech citlivých výrobků by spojení podniků novému subjektu umožnilo získat dominantní postavení na trhu PET využitím stávajícího dominantního postavení společnosti Tetra na trzích lepenek. Zatřetí, spojení podniků by posílilo dominantní postavení společnosti Tetra na trzích lepenek. Začtvrté, kombinace obou dominantních postavení by upevnila postavení nového subjektu v odvětví obalů citlivých výrobků a zvláště v odvětví aseptických obalů, čímž by došlo k posílení obou dominantních postavení.

47 Ke zdůvodnění své analýzy Komise uvádí skutečnost, že oznámené spojení podniků má pro společnost Tetra strategický význam, že by posledně uvedená měla schopnost a byla by motivována vykonávat pákový efekt, že by ostatní soutěžitelé nového subjektu nebyli schopni se mu na různých úrovních vyrovnat a konečně, že by Tetra mohla uplatňovat cenovou diskriminaci.

48 Pokud jde o schopnost a motivaci vykonávat pákový efekt, Komise dochází k závěru, že „struktura trhu, která vznikne ze spojení podniků, by zcela zvláštním způsobem podporovala pákové efekty“ (bod 359 odůvodnění):

„a) Existovali by společní zákazníci, jejichž poptávka by se týkala jak systémů pro lepenkové obaly, tak PET obaly pro ‚citlivé‘ tekutiny.

b) Tetra má zvláště silné dominantní postavení na trhu aseptických lepenkových obalů s více než [80 až 90 %] trhu a závislými zákazníky.

c) Tetra/Sidel by měl silné vedoucí postavení na trhu systémů pro PET obaly zejména strojů SBM s podílem na trhu ve výši [60 až 70 %].

d) Tetra/Sidel by měl možnost se cíleně zaměřit na specifické zákazníky nebo skupiny zákazníků, jelikož struktura trhu umožňuje cenovou diskriminaci.

e) Tetra/Sidel by měl z hospodářského hlediska silnou motivaci k výkonu pákových efektů. Vzhledem k tomu, že lepenka a PET představují z technického hlediska zastupitelné výrobky, pokud zákazník začne používat PET, dojde zároveň ke ztrátě tohoto zákazníka ve vztahu k lepence, a to buď proto, že částečně přestal lepenku používat, nebo proto, že nezačal lepenku používat u části svých výrobků dříve balených do jiných obalových materiálů. Tato skutečnost vytváří dodatečnou motivaci pro přesvědčování zákazníka k tomu, aby začal používat PET, za účelem vyrovnání této ztráty. Využitím postavení, které má v současnosti na trhu lepenek, by proto Tetra/Sidel nejen posílil svůj podíl na trhu PET, ale současně by zabránil svým případným ztrátám na trhu lepenky nebo tyto ztráty vyrovnal.

f) Soutěžitelé Tetra/Sidel jak na trhu lepenkových zařízení, tak na trhu PET zařízení by byli mnohem menšími podniky, jelikož nejvýznamnější soutěžitel nemá více než [10 až 20 %] trhu strojů pro lepenkové obaly nebo strojů SBM.“

49 Způsoby výkonu pákového efektu by vycházely ze stávajícího dominantního postavení společnosti Tetra na trhu aseptické lepenky (bod 364 odůvodnění):

„Různým využitím [tohoto postavení] by Tetra/Sidel měl možnost vázat prodej zařízení a spotřebních výrobků pro lepenkové obaly na prodej zařízení pro PET obaly a případně také předforem (zejména předformy zpracované ‚bariérovou‘ technologií). Tetra/Sidel by mohl rovněž použít nátlak nebo pobídky (jako jsou predátorské ceny nebo cenová válka a věrnostní slevy) k tomu, aby jeho zákazníci lepenky kupovali PET zařízení a případně předformy u Tetra/Sidel, a nikoliv u jeho soutěžitelů nebo zpracovatelů.“

50 Komise také připomíná, že „četní zákazníci, kteří budou nadále pro část své výroby potřebovat lepenkové obaly, budou nuceni či motivováni nakupovat současně svá zařízení pro lepenku a svá PET zařízení od jediného dodavatele“ a že „zákazníci, kteří mají dlouhodobé dohody se společností Tetra pro své potřeby lepenkových obalů, budou zvláště zranitelní“ (bod 365 odůvodnění) vůči takovémuto nátlaku.

51 V důsledku výkonu pákového efektu by soutěžitelé Tetra/Sidel mohli být vyloučeni z trhu strojů SBM pro citlivé výrobky z následujících důvodů (bod 369 odůvodnění):

„a) není důležité, aby soutěžitelé mohli dále prodávat v segmentech, kde neexistují spojené prodeje (například voda nebo nealkoholické sycené nápoje) z důvodu možnosti provádět cenovou diskriminaci a soustředit se na specifické skupiny zákazníků, což vede k segmentaci relevantních trhů v závislosti na typu používání výrobků; b) segmenty ‚citlivých‘ výrobků zahrnují velmi složité tekutiny, které vyžadují velmi speciální PET postupy, které používají zejména ‚bariérové‘ technologie a aseptické plnění strojů nebo aseptické SBM stroje [kombinující vyfukování, naplňování a uzavírání]. Soutěžitelé by neměli dostatečný důvod investovat a soutěžit v těchto technologických odvětvích PET zařízení, [... a] byli by tak vytlačeni z toho, co nazýváme trhy PET ‚nové éry‘ “.

52 Mohli by být ostatně vytlačeni také ze „zbývající části trhu strojů SBM“ (bod 370 odůvodnění).

53 Tento výsledek je podle Komise o to pravděpodobnější s přihlédnutím ke slabému postavení soutěžitelů nového subjektu a nedostatku kupní síly u zákazníků posledně uvedeného subjektu. Pokud jde zejména o postavení uvedených soutěžitelů, které je „hlavním“ bodem pro Komisi, Komise konstatuje, že i když je sice pravda, že tři soutěžitelé společnosti Sidel na trhu strojů SBM s vysokou kapacitou mohou sladit svou nabídku s nabídkami společnosti Sidel, nic to nemění na tom, že „tito soutěžitelé nebudou mít dominantní postavení nového subjektu na trhu lepenkových obalů“ (bod 372 odůvodnění). Komise uvádí:

„Skupina SIG, jediný ze tří soutěžitelů, který bude působit jak na trhu lepenky, tak na trhu PET, nebude mít více než [10 až 20 %] na trhu strojů pro lepenkové obaly a strojů SBM. SIG nemá úplný sortiment PET zařízení, kterým bude disponovat nový subjekt, a nemá ani prvek, ‚bariérovou‘ technologii, zásadní pro jakékoli proniknutí do nových segmentů PET výrobků. Žádný jiný dodavatel balicích zařízení nebude schopen nabízet současně lepenková zařízení i PET zařízení.“

54 Dospívá k závěru, že spojením dominantní společnosti na trhu s lepenkovými obaly, společnosti Tetra, s vedoucí společností na trhu zařízení pro PET obaly, společností Sidel, by navrhované spojení podniků vedlo k vytvoření struktury trhu, která by novému subjektu poskytovala motivaci a nezbytné nástroje pro přeměnu vedoucího postavení, které měl na trhu zařízení pro PET obaly, zvláště na trhu strojů SBM (s nízkou a vysokou kapacitou) používaných pro ‚citlivé‘ výrobky, na dominantní postavení“, což by způsobilo „protisoutěžní účinky na celý trh strojů SBM“ (bod 389 odůvodnění).

55 Pokud jde o údajné účinky na trhu lepenky, Komise se domnívá, že spojení podniků „povede k vytvoření struktury trhu, která umožní společnosti Tetra posílit její stávající dominantní postavení na trhu lepenkových obalů tím, že bude odstraněn zdroj významných soutěžních tlaků“, což by mělo „závažné negativní důsledky pro odvětví lepenkových obalů“ (body 390 a 391 odůvodnění). V tomto ohledu se Komise dovolává nutnosti být velmi opatrná, pokud se jedná o posílení již velmi silného dominantního postavení, jako je tomu v projednávaném případě.

56 Pokud by nedošlo ke spojení podniků, podle Komise by společnosti působící v odvětví PET, zvláště společnost Sidel a zpracovatelé, sledovaly obchodní strategie směřující ke zvýšení používání PET na úkor lepenky. Komise odmítá relevanci argumentu společnosti Tetra, podle kterého by byla Sidel schopna ovlivnit pouze cenu strojů SBM, která představuje velmi malou část celkových nákladů na obal, z toho důvodu, že důležitá je možnost ovlivnit ceny lepenkových strojů a lepenkových výrobků, kterou má Tetra.

57 V případě nespojení podniků „by společnosti [působící v] PET vykonávaly pravděpodobně živou hospodářskou soutěž, aby získaly podíly na trhu lepenky“ (bod 398 odůvodnění). Bylo by možné očekávat, že „Tetra bude urputně bránit své postavení tím, že se bude snažit zdokonalit inovacemi řešení, která nabízí pro lepenkové obaly, zlepšením technologií nových forem a uzavírání pro lepenkové obaly a v některých případech snížením ceny lepenky“, jak již v minulosti učinila, když vyráběla „nové lepenkové obaly, které lze snadněji používat, jako jsou lepenkové obaly ‚gable top‘ se šroubovacím uzávěrem“ (bod 398 odůvodnění). Spojení podniků by nejen odstranilo potřebu společnosti Tetra vykonávat takovou hospodářskou soutěž, ale navíc by jí umožnilo „kontrolovat v široké míře přechod z lepenky na PET“ (bod 399 odůvodnění). Jednak by tak mohla zachovat „své ceny lepenkových obalů na jejich stávající vysoké úrovni pro zákazníky nebo část výroby některých zákazníků, kteří by nemohli zcela nebo částečně přejít na PET z důvodu preference spotřebitelů, nákladů na tento přechod a existence dlouhodobých smluv“, když by si současně zachovala, pokud jde o zákazníky hodlající přejít na PET, „možnost ovlivnit jejich výběr balicích strojů například tím, že by určila okamžik přechodu nebo by nabídla vhodná řešení na míru, což by jí umožnilo zvýšit svůj podíl na trhu PET zařízení“ (bod 399 odůvodnění). Tetra by tak mohla zasáhnout do „velké výhody, kterou má v současnosti její hlavní soutěžitel, skupina SIG, která je jedinou jinou společností na světě, která vyrábí i prodává současně zařízení pro lepenkové obaly a zařízení pro PET obaly“ (bod 400 odůvodnění).

58 Komise se mimoto domnívá, že „[s]kutečnost, že by nový subjekt [měl] dominantní postavení na dvou sousedních trzích (zařízení pro lepenkové obaly a PET obaly) a významnou účast na třetím trhu (PEHD), by mu umožnila mít obzvláště silnou účast v odvětví obalů dotčených konečných výrobků ([TMV], džus, [NOP], čajové a kávové nápoje)“ (bod 404 odůvodnění). To by rovněž posílilo již „velmi silné“ postavení (bod 407 odůvodnění) společnosti Tetra v odvětví obalů pro citlivé výrobky a prohloubilo překážky pro vstup soutěžitelů Tetra/Sidel, což by posledně uvedenému subjektu umožnilo „uvést [uvedené] soutěžitele do okrajového postavení a [...] posílit své dominantní postavení na relevantních trzích zařízení pro lepenkové obaly a zařízení pro PET obaly, zvláště strojů SBM používaných pro ‚citlivé‘ výrobky“ (bod 408 odůvodnění).

K závazkům

59 Pokud jde o závazky uvedené v příloze napadeného rozhodnutí, jsou shrnuty Komisí následovně (bod 410 odůvodnění): „a) převod činností společnosti Tetra v oblasti strojů SBM; b) převod činností společnosti Tetra v oblasti předforem PET; c) zachování společnosti Sidel jakožto společnosti odlišné od společností Tetra Pak a zachování nápravných opatření již přijatých na základě článku 82 Smlouvy; d) poskytnutí licence týkající se strojů SBM Sidel určených zákazníkům balicím ‚citlivé‘ výrobky a zpracovatelům“. Komise se domnívá, že jsou „nedostatečné proto, aby byly odstraněny hlavní problémy z hlediska hospodářské soutěže identifikované na trzích zařízení pro PET obaly a lepenkové obaly“ (bod 424 odůvodnění). Navržené převody činností společnosti Tetra v oblasti strojů SBM a v oblasti předforem PET by měly pouze „minimální účinky na postavení nového subjektu“, zatímco licence zejména vzhledem k činnostem společnosti Sidel v oblasti strojů SBM pro citlivé výrobky by byla nejen nedostatečná proto, aby byly odstraněny uvedené problémy, ale nebyla by ani „životaschopným řešením“ (bod 424 odůvodnění). Uvedená licence „by mohla dokonce ve skutečnosti zavést složité mechanismy na trhu, které by vedly k jeho umělé regulaci“ (bod 424 odůvodnění). Pokud jde o dva závazky vztahující se ke způsobu chování týkající se oddělení činností společnosti Sidel od činností společnosti Tetra a neporušení článku 82 ES, „jsou považovány za nedostatečné pro vyřešení problémů vyplývajících ze struktury, která bude strukturou trhu po spojení podniků“ (bod 424 odůvodnění).

60 Vzhledem k tomu, že „závazky jsou celkově nedostatečné pro vyřešení způsobených problémů z hlediska hospodářské soutěže“, má Komise za to, že závazky „tedy nemohou tvořit základ pro rozhodnutí o povolení“ (bod 451 odůvodnění).

61 V důsledku toho článek 1 napadeného rozhodnutí stanoví:

„Spojení podniků oznámené Komisi společností Tetra Laval BV [...] dne 18. května 2000, které by jí umožnilo získat výlučnou kontrolu nad podnikem Sidel SA, se prohlašuje za neslučitelné se společným trhem a s fungováním Dohody o EHP.“

Řízení

62 Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 15. ledna 2002 podala žalobkyně projednávanou žalobu proti napadenému rozhodnutí.

63 Žalobkyně podala podáním došlým téhož dne rovněž návrh, aby byla v souladu s článkem 76a jednacího řádu věc projednána ve zrychleném řízení. Ve svém vyjádření k uvedenému návrhu předloženém dne 5. února 2002 měla Komise za to, že je tento návrh odůvodněný.

64 Dne 6. února 2002 první senát Soudu, kterému byla věc přidělena, rozhodl o projednání věci ve zrychleném řízení.

65 Komise předložila svou žalobní odpověď dne 12. března 2002.

66 Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 19. března 2002 podala žalobkyně žalobu zapsanou do rejstříku pod číslem T‑80/02, kterou se domáhá zrušení rozhodnutí ze dne 30. ledna 2002 (viz bod 26 výše) a navrhuje spojení projednávané žaloby s žalobou ve věci T‑80/02. Tetra podala samostatným podáním došlým téhož dne rovněž návrh, aby byla věc T‑80/02 projednána ve zrychleném řízení, s čímž Komise projevila ve svém vyjádření k návrhu ze dne 3. dubna 2002 souhlas. Tato věc byla rovněž přidělena prvnímu senátu Soudu.

67 V rámci organizačních procesních opatřeních upravených v čl. 64 odst. 3 písm. e) jednacího řádu byly účastnice řízení dne 19. března 2002 vyzvány, aby se účastnily neformální schůzky konané dne 4. dubna 2002 u soudce zpravodaje.

68 Na uvedené neformální schůzce žalobkyně souhlasila, že její návrh na spojení projednávané věci s věcí T‑80/02 bude považovaný za vzatý zpět, pokud ústní část řízení v obou těchto věcech bude moci být konána po sobě a pokud budou rozsudky v rámci zrychleného řízení vydány ve stejný den. Účastnicím řízení bylo na této schůzce povoleno předložit řeči nejpozději týden před ústní částí řízení v obou těchto věcech.

69 Dne 18. dubna 2002 vyhověl první senát Soudu návrhu, aby věc byla projednána ve zrychleném řízení ve věci T‑80/02, a stanovil datum jednání v obou věcech na 26. a 27. června 2002.

70 Na základě zprávy soudce zpravodaje první senát Soudu na svém zasedání dne 10. června 2002 rozhodl zahájit ústní část řízení a v rámci organizačních procesních opatření účastnice řízení vyzval, aby nejlépe před jednáním ve stanovené lhůtě pro předložení řečí nebo, pokud k tomu nedojde, v průběhu jednání, zodpověděly řadu písemných otázek oznámených v dopise ze dne 11. června 2002 (dále jen „písemné otázky“). Komise byla rovněž vyzvána k předložení jednoho dokumentu.

71 Dne 19. června 2002 předložily účastnice řízení kanceláři Soudu své řeči. Řeč žalobkyně obsahovala žádost o důvěrné zacházení s některými informacemi obsaženými v některých dokumentech založených do spisu v dané věci, u nichž Komise ve svých vlastních sděleních důvěrnou povahu nezpochybňuje. Účastnice řízení rovněž téhož dne odpověděly na písemné otázky a Komise předložila požadovaný dokument.

72 V návaznosti na překážku na straně jednoho ze soudců prvního senátu Soudu předseda Soudu dne 24. června 2002 určil soudce J. Pirrunga na základě čl. 32 odst. 3 jednacího řádu, aby bylo soudní kolegium doplněno, a odročil obě stanovená jednání na 3. a 4. července 2002.

73 Dopisem ze dne 24. června 2002 doplnila žalobkyně svou žádost o důvěrné zacházení s ohledem na některé informace obsažené ve spisu v dané věci.

74 Téhož dne samostatným dopisem žalobkyně požádala, aby byl dokument, jehož kopii již Komise má, založen do spisu. Jedná se o „zprávu o činnosti představenstva“ společnosti Sidel za rok 2001 (dále jen „zpráva o činnosti společnosti Sidel“). Uvedené žádosti bylo vyhověno rozhodnutím prvního senátu Soudu ze dne 26. června 2002.

75 Na základě doplňující zprávy soudce zpravodaje první senát Soudu na svém zasedání dne 27. června 2002 rozhodl vyzvat Komisi k předložení různých dokumentů, zejména studií Canadean, PCI, Warrick a Pictet, a k zodpovězení dvou doplňujících písemných otázek (dále jen „doplňující písemné otázky“).

76 Dne 1. července 2002 předložila Komise své odpovědi na doplňující písemné otázky a požadované dokumenty. Všechny tyto dokumenty, s výjimkou odpovědí na průzkum, které Komise považovala za důvěrné, byly vloženy do spisu.

77 Řeči účastnic řízení a jejich odpovědi na otázky položené Soudem byly vyslechnuty při jednání konaném dne 3. a 4. července 2002.

78 Při jednání rozhodl Soud poskytnout žalobkyni přístup k nedůvěrné verzi některých odpovědí na průzkum. Nebylo předáno pět odpovědí na průzkum, ze kterých vyplývá po ověření Soudem, že buď nejsou odpověďmi na položené otázky (čtyři dokumenty), nebo jedna z nich má zcela jasně důvěrnou povahu (jeden dokument). Uvedené znění odpovědí na průzkum vyhotovené Soudem na základě čl. 67 odst. 3 jednacího řádu bylo vloženo do spisu a kopie byla poskytnuta žalobkyni. Na žádost žalobkyně jí Soud poskytl lhůtu jednoho týdne k předložení případného písemného vyjádření k tomuto znění odpovědí na průzkum. Dopisem ze dne 8. července 2002 se žalobkyně tohoto práva vzdala, když si nicméně ponechala svůj meritorní žalobní důvod týkající se těchto dokumentů.

Návrhová žádání účastnic řízení

79 Vzhledem k tomu, že byly splněny podmínky oznámené na neformální schůzce, které byly vyžadovány za účelem změny jejích návrhových žádání, žalobkyně nyní navrhuje, aby Soud:

– zrušil napadené rozhodnutí;

– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

80 Komise navrhuje, aby Soud:

– zamítl žalobu;

– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

Právní otázky

81 Na podporu své žaloby žalobkyně v podstatě uplatňuje pět žalobních důvodů. Na neformální schůzce konané dne 4. dubna 2002 zdůraznila žalobkyně, že, jak uvedla ve svých písemnostech, zpochybňuje napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká spojení podniků, ve znění závazků (dále jen „pozměněné spojení podniků“). V tomto ohledu požádala Soud, aby svůj přezkum soustředil na situaci vyplývající ze závazků, které navrhla.

82 Svým prvním žalobním důvodem procesní povahy žalobkyně uplatňuje, že Komise před přijetím napadeného rozhodnutí nerespektovala její právo přístupu ke spisu v dané věci. K meritu věci tvrdí, že Komise tím, že odmítla povolit pozměněné spojení podniků, nesprávně použila čl. 2 odst. 3 nařízení. Tři žalobní důvody dovolávané na podporu tohoto tvrzení vycházejí z údajné neexistence významných protisoutěžních účinků pozměněného spojení podniků jak zaprvé horizontálních a vertikálních, tak zadruhé konglomerátních, jakož i zatřetí z údajně nesprávného posouzení závazků Komisí. Žalobkyně mimoto tvrdí, že Komise napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodnila.

I – K žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení práva přístupu ke spisu

A – Argumenty účastnic řízení

83 Žalobkyně tvrdí, že jí Komise neposkytla úplný přístup ke spisu, jelikož několik dokumentů, o které se Komise ve značné míře opírá v napadeném rozhodnutí, aby z nich vyvodila závěry v neprospěch společnosti Tetra, jí nikdy nebyl předáno. Jedná se jednak o zprávu ze dne 10. září 2001 externího ekonomického znalce Komise profesora Ivaldiho (dále jen „Ivaldiho zpráva“), týkající se ekonometrické analýzy obchodní marže uplatňované společností Sidel v minulosti (dále jen „ekonometrická analýza“), ze které jí bylo předáno jednostránkové shrnutí, a jednak o odpovědi na průzkum, u kterých obdržela pouze dvě shrnutí. I přes žádost společnosti Tetra ze dne 19. října 2001 o úplný přístup k těmto posledně uvedeným dokumentům, a nikoliv k neúplným shrnutím, úředník pro slyšení dne 25. října 2001 potvrdil odmítnutí přístupu, o kterém rozhodla Komise. Žalobkyně tvrdí, že uvedené odmítnutí je neslučitelné jak se sdělením Komise o vnitřním jednacím řádu pro zacházení s žádostmi o nahlédnutí do spisů v případech použití článků [81] a [82] Smlouvy o ES, článků 65 a 66 Smlouvy o ESUO a nařízení č. 4064/89 (Úř. věst. 1997, C 23, s. 3, dále jen „sdělení o přístupu ke spisu“), tak s judikaturou (rozsudek Soudního dvora ze dne 25. října 1983, AEG v. Komise, 107/82, Recueil, s. 3151, bod 23 a následující, a rozsudek Soudu ze dne 29. června 1995, Solvay v. Komise, T‑30/91, Recueil, s. II‑1775, bod 58 a následující).

84 Žalobkyně rovněž zdůrazňuje, že se Komise s přihlédnutím k významu, který v napadeném rozhodnutí (zejména v bodě 346 a následujících odůvodnění) přiznala ekonometrické analýze, měla opřít v tomto ohledu o jiné dokumenty než pouze o Ivaldiho zprávu, tak jak jí je tato zpráva známa prostřednictvím shrnutí, ke kterému měla přístup.

85 Komise uplatňuje, že žalobkyně měla přístup k částem spisu, na které odkazuje a o které se opírá v napadeném rozhodnutí. S odkazem na čl. 13 odst. 3 nařízení č. 447/98 a na rozsudek Soudu ze dne 28. dubna 1999, Endemol v. Komise (T‑221/95, Recueil, s. II‑1299, bod 65), Komise tvrdí, že právo přístupu ke spisu je odůvodněné pouze tehdy, pokud dotčenému podniku umožňuje vzhledem k námitkám Komise a s ohledem na dokumenty, o které se Komise opírá, předložit své vyjádření k opodstatněnosti těchto námitek. Tetra byla v projednávaném případě schopna takové vyjádření předložit.

86 Zaprvé, pokud jde o Ivaldiho zprávu, Komise podotýká, že v průběhu správního řízení si žalobkyně nestěžovala ohledně přístupu ke spisu, pokud jde o ekonometrickou analýzu, a proto již nemůže tvrdit, že její právo na obhajobu bylo porušeno. Stručnost této analýzy obsažené v uvedené zprávě je vysvětlena skutečností, že se jedná o odpověď a opravu analýzy dříve předložené společností Tetra. Tato posledně uvedená mohla (a její znalci tak učinili při ústní části řízení před Komisí dne 26. září 2001) předložit vyjádření k této zprávě. Krom toho, zpráva představuje pouze doplnění průzkumu trhu provedeného Komisí. I kdyby tak byla tvrzení žalobkyně opodstatněná, což nejsou, nemohlo by to vést ke zrušení napadeného rozhodnutí, protože uvedená zpráva se obsahu tohoto rozhodnutí nedotýká.

87 Zadruhé, pokud jde o odpovědi na průzkum, Komise tvrdí, že měly rovněž druhořadý význam, jelikož vycházela zejména ze své vlastní analýzy nedostatečnosti závazků. Jednak byla povinna odmítnout přístup k těmto odpovědím z důvodů důvěrnosti (rozsudek Soudního dvora ze dne 6. dubna 1995, BPB Industries a British Gypsum v. Komise, C‑310/93 P, Recueil, s. I‑865, bod 26). Krom toho, i když čl. 17 odst. 2 nařízení č. 447/98 umožňuje účastníkovi řízení předkládajícímu vyjádření poskytnout nedůvěrnou verzi jeho odpovědi, Komise má v každém případě právo, tak jak je potvrzeno výše uvedeným rozsudkem Endemol v. Komise, připravit objektivní a nedůvěrná shrnutí a omezit přístup žalobkyně na takováto shrnutí.

88 Komise ostatně tyto odpovědi s žalobkyní projednala na schůzce dne 18. října 2001, během které jí byla shrnutí zpřístupněna. Uvedený přístup, jakož i přezkum a potvrzení objektivity dotčených shrnutí úředníkem pro slyšení tak zajistily plné respektování práva na obhajobu žalobkyně. V žádném případě není namístě – jelikož výsledky průzkumu pouze potvrdily původní analýzu Komise – dojít k závěru, že napadené rozhodnutí by bylo jiné, i kdyby byl požadovaný přístup poskytnut. Údajné porušení práva na obhajobu tedy nemůže odůvodňovat zrušení napadeného rozhodnutí.

B – Závěry Soudu

1. Úvodní poznámky

89 Úvodem je třeba konstatovat, že přístup ke spisu ve věcech hospodářské soutěže má zejména za účel umožnit adresátům oznámení námitek, aby se seznámili s důkazy obsaženými ve spisu Komise a mohli se pak na základě těchto poznatků účinně vyjádřit k závěrům, k nimž Komise dospěla ve svém oznámení námitek (rozsudky Soudního dvora ze dne 13. února 1979, Hoffmann-La Roche v. Komise, 85/76, Recueil, s. 461, body 9 a 11; BPB Industries a British Gypsum v. Komise, uvedený výše, bod 21, a ze dne 8. července 1999, Hercules Chemicals v. Komise, C‑51/92 P, Recueil, s. I‑4235, bod 75). Obecné zásady práva Společenství upravující právo přístupu ke spisu Komise mají za cíl zaručit účinný výkon práva na obhajobu a v případě rozhodnutí o porušení pravidel hospodářské soutěže použitelných na podniky a o uložení pokut nebo penále může porušení těchto obecných zásad v průběhu řízení před přijetím rozhodnutí v zásadě způsobit zrušení tohoto rozhodnutí, bylo-li porušeno právo na obhajobu dotčeného podniku (výše uvedený rozsudek Hercules Chemicals v. Komise, body 76 a 77).

90 Je třeba rovněž připomenout, že za účelem určení porušení práva na obhajobu stačí, aby bylo prokázáno, že nezpřístupnění daných dokumentů mohlo ovlivnit v neprospěch žalobkyně průběh řízení a obsah napadeného rozhodnutí (rozsudky Soudu ze dne 29. června 1995, ICI v. Komise, T‑36/91, Recueil, s. II‑1847, bod 78; ze dne 20. dubna 1999, Limburgse Vinyl Maatschappij a další v. Komise, T‑305/94 až T‑307/94, T‑313/94 až T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94, T‑329/94 a T‑335/94, Recueil, s. II‑931, bod 1021, a Endemol v. Komise, uvedený výše, bod 87).

91 Soud již potvrdil, že tyto zásady se použijí na postupy upravené nařízením, i když jejich použití může přiměřeně záviset na požadavku rychlosti, který charakterizuje obecnou strukturu nařízení (výše uvedený rozsudek Endemol v. Komise, bod 68).

92 V projednávaném případě je tedy třeba ověřit, zda právo na obhajobu žalobkyně bylo dotčeno podmínkami, za kterých měla přístup k některým dokumentům správního spisu Komise.

2. K první části žalobního důvodu týkající se Ivaldiho zprávy

93 Zaprvé v rozsahu, v němž je argument Komise týkající se opožděnosti uplatnění výtky vycházející z porušení práva na obhajobu relevantní, nelze tento argument za zvláštních okolností projednávané věci přijmout. Tvrzení žalobkyně týkající se zjevně velmi omezené úlohy profesora Ivaldiho při slyšení před úředníkem pro slyšení nebylo totiž rozporováno Komisí a Komise následně neodpověděla na vyjádření ekonomů předložené společností Tetra při slyšení. Vzhledem k těmto okolnostem je důvodné dospět k závěru, že žalobkyně před přijetím napadeného rozhodnutí neposoudila význam, který Komise přikládala ekonometrické analýze provedené v uvedené zprávě.

94 Zadruhé je třeba konstatovat, že žalobkyně měla dostatečný přístup k Ivaldiho zprávě, což vážně nezpochybnila. Je totiž třeba připustit vysvětlení Komise, podle kterého stručnost této zprávy vyplývá ze skutečnosti, že se jedná o odpověď na analýzu předloženou samotnou žalobkyní. Z toho vyplývá, že pouhá existence jiných dokumentů týkajících se ekonometrické analýzy provedené v napadeném rozhodnutí, ke kterým nemohla mít Tetra přístup, může zakládat nedostatek přístupu ke spisu Komise.

95 V tomto ohledu z judikatury vyplývá, že existuje domněnka neexistence dokumentu, o přístup k němuž bylo požádáno, pokud dotyčný orgán učiní prohlášení v tomto smyslu. Jde ovšem o domněnku vyvratitelnou, kterou může žalobce vyvrátit všemi prostředky na základě relevantních a shodujících se indicií [viz v tomto smyslu rozsudky Soudu ze dne 12. října 2000, JT's Corporation v. Komise, T‑123/99, Recueil, s. II‑3269, bod 58, a ze dne 25. června 2002, British American Tobacco (Investments) v. Komise, T‑311/00, Recueil, s. II‑2781, bod 35]. V projednávaném případě je však třeba dojít k závěru, že žalobkyni se nepodařilo uvedenou domněnku vyvrátit.

96 Na podporu svého tvrzení se totiž žalobkyně v zásadě dovolává podrobností ekonometrické analýzy provedené v napadeném rozhodnutí. Ze spisu, zejména z příloh spisů účastnic řízení týkajících se přesnosti ekonometrických analýz zpochybněných v projednávaném případě, však vyplývá, že analýza Komise se ve značné míře zakládá na informacích, které jí byly poskytnuty žalobkyní. Jediné jiné informace, které Komise zohlednila při formulaci proměnných použitých ve své analýze, mají základ v některých připomínkách formulovaných profesorem Ivaldim v jeho zprávě vůči proměnným použitým v analýze společnosti Tetra. Tento závěr je podpořen samotným názvem Ivaldiho zprávy, když ji Komise označuje v jednotném čísle „Note to the File/Internal“ („Poznámka do spisu/interní“).

97 Tento závěr není zpochybněn argumentem žalobkyně založeným na sdělení o přístupu ke spisu. Jasně se totiž zdá, že pomoc ve formě poradenství poskytnutá profesorem Ivaldim nemůže představovat „studii“, která by musela být zpřístupněna podle bodu IB čtvrtého pododstavce sdělení. Náležitý charakter analýzy v dané zprávě ostatně nemůže být mimoto zpochybněn prostřednictvím žalobního důvodu vycházejícího z údajného porušení práva přístupu ke spisu. Z toho vyplývá, že Komise tím, že využila pomoc profesora Ivaldiho při studii ekonometrických analýz předložených žalobkyní, neporušila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného sdělení.

3. K druhé části žalobního důvodu týkající se odpovědí na průzkum

98 Pokud jde o druhou část žalobního důvodu týkající se odpovědí na průzkum, z judikatury vyplývá, že pokud jde o odpovědi třetích stran na žádosti Komise o informace Komise je povinna zohlednit riziko, že podnik s dominantním postavením na trhu přijme odvetná opatření vůči soutěžitelům, dodavatelům nebo zákazníkům, kteří spolupracovali při šetření vedeném Komisí (rozsudky BPB Industries a British Gypsum v. Komise, uvedený výše, bod 26, a Endemol v. Komise, uvedený výše, bod 66). Vystaveny takovému riziku jsou třetí strany, které předají Komisi v průběhu jí prováděných průzkumů dokumenty, o kterých se domnívají, že jejich předání by mohlo být důvodem pro odvetná opatření proti nim, oprávněny očekávat, že jejich žádost o důvěrnost bude respektována.

99 Může se stát, že pokud některé třetí strany požádaly, aby jejich totožnost nebyla prozrazena, bude nutné, aby Komise neodhalila totožnost jiných třetích stran zapojených do řízení, které však nepožádaly o důvěrnost před vyplněním dotazníků Komise (rozsudek Endemol v. Komise, uvedený výše, bod 70).

100 Nelze vyloučit, že tento požadavek důvěrnosti rovněž odůvodní přípravu nedůvěrných shrnutí veškerých dotčených odpovědí (viz v tomto smyslu rozsudek Endemol v. Komise, uvedený výše, body 71 a 72).

101 Jinými slovy, pouhá skutečnost, že čl. 17 odst. 2 nařízení č. 447/98 ukládá všem třetím stranám žádajícím o důvěrné zacházení, aby zřetelně označily části své odpovědi, které považují za důvěrné, Komisi v souladu s čl. 17 odst. 1 nařízení č. 447/98 a s cílem článku 287 ES nebrání z úřední povinnosti posoudit, zda existuje riziko, že obchodní tajemství některé z třetích stran zapojených do řízení nebo jiné důvěrné informace budou zpřístupněny v případě, že bude poskytnut úplný přístup k odpovědím ostatních třetích stran, které samy o takové zacházení nepožádaly.

102 Komisi nicméně přísluší, aby v případě žádosti o přístup ke spisu podané oznamující stranou (a sice „zúčastněným podnikem“ ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení) odůvodnila přinejmenším do fáze projednání s poradním výborem v souladu s uvedeným článkem jakékoli omezení tohoto práva přístupu, přičemž jakákoliv výjimka z práva přístupu ke spisu musí být vykládána restriktivně zvláště tehdy, pokud Komise navrhuje dotčené spojení podniků zakázat.

103 Pokud jde o odpovědi na průzkum, je třeba připomenout, že Tetra měla přístup pouze ke dvěma nedůvěrným shrnutím z veškerých odpovědí na průzkum připraveným Komisí, a nikoliv k samotným odpovědím, případně v nedůvěrné verzi (viz bod 22 výše). V tomto ohledu Komise podotýká, že obdržela žádosti o důvěrné zacházení od četných autorů těchto odpovědí v některých případech z důvodu jejich obavy z odvetných opatření. Po ověření Soudem na základě čl. 67 odst. 3 jednacího řádu se však ukázalo, že Komise 51 adresátům dotazníků týkajících se průzkumu nepřipomněla, přinejmenším na úvodní faxové stránce uvedených dotazníků, povinnost vyplývající z čl. 17 odst. 2 nařízení č. 447/98 zřetelně označit veškeré části svých odpovědí, které považují za důvěrné. I přes toto opomenutí šest odpovědí na průzkum z celkových 30 odpovědí použitelných z 34 obdržených odpovědí obsahuje výslovnou žádost o důvěrné zacházení. Jeden z autorů těchto odpovědí poskytl Komisi nedůvěrnou verzi své odpovědi v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení č. 447/98.

104 Je tedy třeba ověřit, zda rozhodnutí Komise o odmítnutí přístupu žalobkyně k odpovědím na průzkum, jakož i k nedůvěrné verzi těchto odpovědí a o omezení tohoto přístupu na dvě nedůvěrná shrnutí z veškerých těchto odpovědí je odůvodněné.

105 Je třeba uvést, že požadavek rychlosti, který charakterizuje obecnou strukturu nařízení, nemůže sám o sobě odůvodňovat takové odmítnutí, o jaké jde v projednávaném případě. Pokud Komise neměla čas nezbytný k tomu, aby požádala autory odpovědí na průzkum o nedůvěrnou verzi těchto odpovědí v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení č. 447/98, byla nicméně povinna žalobkyni sdělit, z jakého důvodu povaha a rozsah obav z odvetných opatření nebo jiných nežádoucích či nechtěných účinků vyjádřených autory odpovědí na průzkum, kteří pouze požádali o důvěrné zacházení, aniž by poskytli nedůvěrnou verzi svých odpovědí, stačí k odůvodnění odmítnutí přístupu k těmto odpovědím, včetně nedůvěrné verze. I když je skutečností, že velmi krátké lhůty v druhé fázi řízení týkajícího se spojení podniků mohou z praktických důvodů a zvláště tehdy, pokud bylo podáno několik žádostí o důvěrné zacházení, odůvodňovat přípravu nedůvěrných shrnutí, nic to nemění na tom, že Komise je nadále povinna odůvodnit úplné odmítnutí poskytnout přístup k odpovědím na průzkum trhu uskutečněný vzhledem k závazkům navrženým zúčastněným podnikem. Tato povinnost se vztahuje o to více na odpovědi předložené Komisi bez jakékoli, byť formální, žádosti o důvěrné zacházení.

106 V tomto ohledu z odpovědi úředníka pro slyšení ze dne 25. října 2001 na žádost o přístup ke spisu podanou dne 19. října 2001 žalobkyní vyplývá, že zaujetí stanoviska Komise ohledně přístupu ke spisu v projednávaném případě má obecnou povahu. Komise se domnívala, že poskytnutí shrnutí odpovědí na průzkum, jejichž přesná a podrobná povaha je osvědčena úředníkem pro slyšení, představuje náležitý přístup ke spisu k tomu, aby bylo dodrženo právo na obhajobu společnosti Tetra.

107 Zaprvé je třeba konstatovat zejména s ohledem na skutečnost, že někteří autoři odpovědí na průzkum vyjádřili své obavy ohledně možných odvetných opatření ze strany žalobkyně v případě porušení důvěrnosti jejich odpovědi, že všechny tyto odpovědi vyžadovaly důvěrné zacházení.

108 Jelikož samotný Soud mohl konstatovat, že bylo možno vyhotovit bez problémů nedůvěrnou verzi přinejmenším 30 odpovědí na průzkum, a to prostřednictvím skrytí důvěrných údajů, a poskytnout k ní přístup, je třeba zadruhé přezkoumat, zda přístup poskytnutý pouze ke shrnutím v projednávaném případě skutečně porušil právo na obhajobu žalobkyně.

109 Je třeba konstatovat, že tvrzení Komise, podle kterého odkázala na odpovědi na průzkum v napadeném rozhodnutí pouze proto, aby podpořila závěr, ke kterému již došla, pokud jde o závazky, z jiných nezávislých důvodů, je v určitém rozsahu podpořeno zněním napadeného rozhodnutí (zejména jeho body 424 a 425 odůvodnění). Nic to však nemění na tom, že přinejmenším jeden negativní závěr pro žalobkyni týkající se závazků je prezentován tak, že je „potvrzen analýzou trhu“ (bod 428 odůvodnění).

110 Je třeba poznamenat, že v memorandu ze dne 18. října 2001 a ve stížnosti formálně podané společností Tetra dne 19. října 2001 u úředníka pro slyšení, oznámila Tetra určité nedostatky a nepřesnosti v dotaznících týkajících se průzkumu, ke kterým měla přístup, zvláště pokud jde o popis závazku navrženého společností Tetra týkajícího se licence ke strojům SBM společnosti Sidel. Ve své odpovědi ze dne 25. října 2001 uvedl úředník pro slyšení, že průzkum Komise byl veden objektivně a že dotazníky nebyly klamavé. Rovněž uvedl, že protože nedůvěrná verze závazků byly přiložena k dotazníkům, Komise byla oprávněna očekávat, že si adresáti těchto dotazníků uvedenou verzi přečtou.

111 Nejprve je třeba uvést, že stížnost a memorandum jsou připojeny a citovány v poznámce pod čarou žaloby. Z toho vyplývá, že námitka vznesená Komisí při jednání týkající se nového charakteru, a tedy podle Komise charakteru nepřípustného, připomínek žalobkyně uvedených v její řeči s ohledem zejména na údajnou nepřesnost páté otázky dotazníku zaslaného zákazníkům, není opodstatněná.

112 V rozsahu, v němž žalobkyně uplatňuje, že dotazníky tím, že adresáty žádají, aby se vyjádřili k tomu, zda by závazky „významně omezily“ postavení žalobkyně, pokud jde o lepenkové obaly, a zda by „účinně vyloučily“ silné postavení subjektu vytvořeného spojením podniků na trhu obalů citlivých tekutých potravin, mohly adresáty dotazníků uvést v omyl, pokud jde o kritéria stanovená v čl. 2 odst. 3 nařízení, tuto argumentaci nelze přijmout. V tomto ohledu stačí konstatovat, že i když někteří adresáti mohli formulovat své odpovědi na základě jiných kritérií, než jsou kritéria stanovená čl. 2 odst. 3 nařízení, přístup k daným odpovědím nebyl nutný k tomu, aby žalobkyně mohla Komisi v průběhu správního řízení připomenout význam těchto kritérií.

113 To platí tím spíše, že Tetra měla od počátku skutečně přístup, jak uznala ve svém memorandu ze dne 18. října 2001, k dotazníkům zaslaným zákazníkům a zpracovatelům. Komise byla sice povinna jí poskytnout přístup rovněž k dotazníku zaslanému jejím soutěžitelům, žalobkyně nicméně při jednání uznala, že k němu následně přístup měla jinými prostředky. V každém případě, jak Tetra rovněž uznala při jednání, její tvrzení se ve skutečnosti netýkají tohoto posledně uvedeného dotazníku. Jasně se tedy zdá, že na základě svého přístupu k dotazníkům a díky shrnutím odpovědí na průzkum připraveným Komisí mohla ve své stížnosti úředníkovi pro slyšení připomenout povinnost Komise použít pouze kritéria stanovená čl. 2 odst. 3 nařízení.

114 Pokud jde o údajně klamavý charakter popisu závazku společnosti Tetra týkajícího se licence v dotaznících zaslaných zákazníkům a zpracovatelům, z pouhého přečtení těchto dotazníků vyplývá, že běžně pozorný adresát nemohl být uveden v omyl. Ačkoliv položené otázky obsahovaly některé podrobnosti týkající se licence, které by mohly v krajním případě potenciálně uvést adresáta, který by si je neprostudoval s přihlédnutím k nedůvěrné verzi závazků zaslané v příloze, v omyl, je třeba podotknout, že Komise byla oprávněna se domnívat, že k takovému prostudování došlo. V projednávaném případě žalobkyně neprokázala, že pokud některý adresát považoval tyto podrobnosti za nejednoznačné, nestačilo pouhé ověření ve vztahu k závazku týkajícímu se licence k objasnění přesného dosahu tohoto závazku.

115 V každém případě z nedůvěrné verze odpovědí na průzkum poskytnutých zákazníky a zpracovateli nevyplývá, že byli uvedeni v omyl nebo že by byli zmateni při formulaci svých odpovědí. Ze shrnutí odpovědí poskytnutých společnosti Tetra Komisí, posuzovaných s přihlédnutím k uvedené verzi odpovědí, mimoto nevyplývá, že informace nebo podrobnosti, které by mohly být pro žalobkyni užitečné k prokázání existence takového zmatení adresátů dotazníků, nebyly uvedeny. Tento závěr je podpořen rozhodnutím společnosti Tetra zdržet se doplňujících písemných připomínek k uvedené verzi odpovědí při probíhajícím řízení (viz v tomto smyslu rozsudek Chemicals v. Komise, uvedený výše, bod 80).

116 Ze shrnutí odpovědí na průzkum konečně ani nevyplývá, že tato shrnutí nevěrohodně uvádí jedinou odpověď, jejíž zcela důvěrný charakter byl po ověření uznán Soudem (viz bod 78 výše).

117 Z toho vyplývá, že rozhodnutí Komise poskytnout společnosti Tetra přístup pouze k nedůvěrným shrnutím odpovědí na průzkum neporušilo právo na obhajobu posledně uvedené.

4. Závěr

118 Ze všeho předcházejícího vyplývá, že žalobní důvod vycházející z porušení práva přístupu ke spisu musí být zamítnut.

II – K žalobním důvodům vycházejícím z porušení článku 2 nařízení

A – Úvodní poznámky

119 Je třeba bez dalšího připomenout, že hmotněprávní pravidla nařízení a zejména jeho článek 2 svěřují Komisi především při hospodářských posouzeních určitou diskreční pravomoc. Proto musí být přezkum výkonu takové pravomoci soudem Společenství, která má pro vymezení pravidel v oblasti spojování podniků zásadní význam, proveden s přihlédnutím k prostoru pro uvážení, jenž vyplývá z norem hospodářského charakteru, které jsou součástí právní úpravy spojování podniků (rozsudek Soudního dvora ze dne 31. března 1998, Francie a další v. Komise, zvaný ,Kali & Salz‘, C‑68/94 a C‑30/95, Recueil, s. I‑1375, body 223 a 224; rozsudky Soudu ze dne 25. března 1999, Gencor v. Komise, T‑102/96, Recueil, s. II‑753, body 164 a 165, a ze dne 6. června 2002, Airtours v. Komise, T‑342/99, Recueil, s. II‑2585, bod 64).

120 Je třeba rovněž připomenout, že podle čl. 2 odst. 3 nařízení se spojení, která vytvářejí nebo posilují dominantní postavení, v jehož důsledku je významně narušena účinná hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části, prohlásí za neslučitelná se společným trhem. Komise je naopak povinna prohlásit každé oznámené spojení podniků, které spadá do rozsahu působnosti nařízení, za slučitelné se společným trhem, pokud nejsou splněny obě podmínky stanovené v uvedeném ustanovení (rozsudek Soudu ze dne 19. května 1994, Air France v. Komise, T‑2/93, Recueil, s. II‑323, bod 79; viz rovněž v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Gencor v. Komise, bod 170, a výše uvedený rozsudek Airtours v. Komise, body 58 a 82). Nedojde-li k vytvoření nebo posílení dominantního postavení, musí být spojení podniků povoleno, aniž by bylo třeba zkoumat účinek spojení na účinnou hospodářskou soutěž (výše uvedený rozsudek Air France v. Komise, bod 79).

121 S přihlédnutím k těmto úvahám je třeba přezkoumat opodstatněnost druhého až čtvrtého žalobního důvodu dovolávaných žalobkyní.

B – K žalobnímu důvodu vycházejícímu z neexistence horizontálních a vertikálních protisoutěžních účinků pozměněného spojení podniků

1. Úvodní poznámky

122 Žalobkyně uplatňuje, že závazky vyloučily veškeré „horizontální“ a „vertikální“ nepříznivé účinky případně vyplývající z oznámeného spojení podniků, které jsou uvedeny v napadeném rozhodnutí. V rozsahu, v němž nicméně Komise uvádí některé námitky vůči spojení podniků založené na takových účincích (body 263 až 324 odůvodnění), Tetra tvrdí, že s přihlédnutím k závazkům se uvedené námitky staly zcela nepodložené.

123 Podle Komise se žalobkyně dopouští chyby, když uvádí, že napadené rozhodnutí obsahuje námitky z hlediska horizontálních nebo vertikálních účinků. Toto rozhodnutí totiž nezmiňuje vytvoření nebo posílení dominantního postavení z důvodu horizontálních nebo vertikálních účinků spojení podniků vzatých samostatně. Komise nicméně tvrdí, že pozměněné spojení podniků bude mít v tomto ohledu významné účinky, které nemůže nevzít v úvahu. Uplatňuje, že napadené rozhodnutí při posuzování konglomerátních účinků spojení podniků správně zohlednilo horizontální a vertikální účinky existující po spojení podniků, a sice účinky existující po závazcích.

124 Soud konstatuje, že je sice skutečností, že Komise neopírá napadené rozhodnutí o tyto horizontální a vertikální účinky, nic to ale nemění na tom, že je zohlednila na podporu svého závěru, že pozměněné spojení podniků musí být zakázáno. Komise tak v napadeném rozhodnutí tvrdí, že „posílení a vytvoření dominantních postavení“ na trzích zařízení pro PET obaly, zvláště strojů SBM s vysokou a nízkou kapacitou, a na trhu systémů pro lepenkové obaly „by vyplývalo z několika faktorů“, včetně „horizontálních a vertikálních účinků“ (bod 262 odůvodnění). Z vyjádření Komise a především z vysvětlení poskytnutých jejím zmocněncem na jednání ostatně vyplývá, že zejména její obavy týkající se trhů PET zařízení se opírají o takové účinky. Je tedy třeba přezkoumat odlišný žalobní důvod vznesený žalobkyní týkající se vytvoření dominantního postavení na těchto posledně uvedených trzích z důvodu těchto účinků.

2. K horizontálním účinkům

a) Argumenty účastnic řízení

125 Žalobkyně nejprve podotýká, že ačkoliv napadené rozhodnutí konstatuje vznik horizontálního překrytí mezi třemi trhy posuzovanými jako tři odlišné trhy, a sice trh strojů SBM s nízkou kapacitou, strojů pro aseptické plnění PET a technologií bariérového zpracování, Komise nepředvídá vytvoření ani posílení dominantního postavení na žádném z uvedených trhů. Hlavní problém identifikovaný Komisí, pokud jde o horizontální účinky, se týká trhu strojů SBM s nízkou kapacitou, ale rozhodnutí společnosti Tetra oddělit se od společnosti Dynaplast, tedy od své vlastní činnosti v oblasti strojů SBM, by tento problém vyřešil. Žalobkyně rovněž zdůrazňuje, že její závazek poskytnout licenci ke strojům SBM společnosti Sidel by ještě více snížil již existující postavení společnosti Sidel na trhu strojů SBM s nízkou kapacitou.

126 Komise sice připouští, že horizontální účinky pozměněného spojení podniků by samy o sobě, tedy bez ohledu na jiné účinky spojení, nevedly k vytvoření nebo posílení dominantního postavení, tvrdí však, že by významně posílily postavení nového subjektu na trhu PET a nebyly by závazky odstraněny. Navíc, závazky by nevyřešily problém posílení dominantního postavení společnosti Tetra na trzích lepenky vyplývající podle Komise z vyloučení společnosti Sidel jakožto potenciálního soutěžitele na celém trhu s balicími systémy pro citlivé výrobky. Komise zdůrazňuje, že převod společnosti Dynaplast by pouze vyloučil horizontální překrytí činností společností Tetra a Sidel, pokud jde o stroje SBM s nízkou kapacitou, zatímco závazky by neměly žádný vliv na přední postavení společnosti Sidel, pokud jde o stroje SBM s vysokou kapacitou. Jak ve své žalobní odpovědi, tak ve své odpovědi na písemné otázky Komise rovněž zdůrazňuje posílení celkového postavení nového subjektu vytvořeného spojením podniků, pokud jde o taková PET zařízení, jako jsou stroje pro aseptické balení PET, technologie bariérového zpracování a systémy pro uzavírání PET lahví.

b) Závěry Soudu

127 Horizontální problémy z hlediska hospodářské soutěže, tak jak jsou identifikovány v napadeném rozhodnutí, jsou tři, a jak uznala Komise při jednání, týkají se pouze trhu PET. Jedná se o údajné nepříznivé účinky oznámeného spojení podniků na trzích strojů SBM s nízkou kapacitou, strojů pro aseptické plnění PET a technologií bariérového zpracování. Je tedy třeba přezkoumat, zda i přes závazky stále existují nepříznivé horizontální účinky, které by mohly podporovat tezi Komise, pokud jde o dosažení dominantního postavení na trhu PET novým subjektem vytvořeným spojením podniků tak, že využije svého stávajícího dominantního postavení na trzích lepenky jako páky.

128 Pokud jde o stroje SBM s nízkou kapacitou, závazek žalobkyně oddělit se od společnosti Dynaplastu má za následek, že by spojení podniků žádným způsobem neposílilo podíl na tomto trhu, který má společnost Sidel v současnosti. Je tedy vyloučeno, že by postavení společnosti Sidel bylo na tomto trhu posíleno, a tím spíše, že by spojení podniků mohlo „významně“ narušovat hospodářskou soutěž na této části trhu strojů SBM. Vyloučení horizontálního překrytí činností stran oznámeného spojení podniků týkajícího se těchto strojů díky závazkům je dokonce uznáno v napadeném rozhodnutí (bod 427 odůvodnění). I když informace získané v odpovědích na průzkum, na které Komise odkazuje ve své žalobní odpovědi k tomuto bodu, mají určitou důkazní hodnotu, Komise se nemůže ani opírat o přínos, který společnost Dynaplast představuje pro postavení společnosti Sidel na trhu strojů SBM s nízkou kapacitou, a sice téměř [20 až 30 %] z hlediska podílů na trhu (bod 266 odůvodnění), ani se před Soudem dovolávat malého významu a výnosnosti uvedeného sortimentu strojů uvedených v některých odpovědích. Mimoto pouhá skutečnost, že Tetra nemohla následně nalézt kupujícího pro Dynaplast, jak potvrdila ve svých odpovědích na písemné otázky a při jednání, rovněž nemůže podporovat závěr, ke kterému došla Komise, jelikož pouze potvrzuje málo výnosné, a bez ohledu na významný podíl na trhu, ve skutečnosti relativné slabé postavení společnosti Tetra na trhu strojů SBM s nízkou kapacitou před spojením podniků.

129 Je tedy nutno dospět k závěru, že pozměněné spojení podniků nevytvoří žádné horizontální překrytí činností stran tohoto spojení podniků na trhu strojů SBM s nízkou kapacitou. Tento závěr nemůže být zpochybněn přinejmenším pro účely podpory platnosti napadeného rozhodnutí odkazem učiněným Komisí poprvé v jejích odpovědích na písemné otázky na údajnou novou technologii, zvanou „TetraFast“, která byla vyvinuta společností Tetra pro stroje SBM s nízkou kapacitou.

130 Pokud jde o stroje pro aseptické plnění PET, je třeba konstatovat, že existence významných a nepříznivých horizontálních účinků pro hospodářskou soutěž měla být Komisí vyloučena. Pozměněné spojení podniků zaprvé pouze velmi mírným způsobem posílí podíl subjektu vytvořeného spojením podniků na tomto trhu (a sice [0 až 10 %] sortimentu strojů tohoto typu v provozu v EHP v roce 2000), je-li tento podíl vypočten ve vztahu ke stávajícímu postavení společnosti Sidel, které je [10 až 20 %] na uvedeném trhu (bod 288 odůvodnění). Dále, na tomto trhu již existují významní soutěžitelé, včetně subjektů nově příchozích na tento trh, kteří již získali významný podíl obchodů na tomto trhu (a sice [40 až 50 %]), jak uznává napadené rozhodnutí (bod 251 odůvodnění). Konečně, důraz kladený Komisí v jejích písemných odpovědích a při jednání na obchodní potenciál strojů typu LFA-20, na které napadené rozhodnutí odkazuje (bod 82 odůvodnění, poznámka pod čarou 32, a bod 202 odůvodnění) a které dokáží za aseptických podmínek plnit jak PET lahve, tak PEHD lahve, nemůže její tezi podpořit. Uvedené stroje se nacházejí přinejmenším podle společnosti Tetra, jejíž tvrzení nebylo v tomto ohledu rozporováno při jednání Komisí, ve fázi testů u společnosti Tetra a u jejích tří soutěžitelů, které je rovněž vyvíjejí.

131 Pokud jde o trh technologií bariérového zpracování, Komise uznává, že ačkoliv účinky oznámeného spojení podniků významně zlepší postavení subjektu vytvořeného spojením podniků na tomto trhu, nepovedou k „vytvoření dominantního postavení“ (bod 282 odůvodnění). Komise nemohla ostatně dospět k jinému závěru, jelikož spojení činností společností Tetra a Sidel v této oblasti by novému subjektu poskytlo pouze podíl na trhu v řádu [10 až 20 %], a to, jak Komise potvrzuje ve svých odpovědích na písemné otázky, aniž by byly zohledněny přinejmenším potenciální účinky prodeje licence společností Tetra k technologii Sealica. Tento odhad podílu na tomto trhu je mimoto silně zpochybňován žalobkyní v jejích odpovědích na písemné otázky. Posledně uvedená přesvědčivým způsobem tvrdila, že s ohledem na raný stav daných technologií nejsou podíly na trhu vypočtené s odkazem na dnes existující výrobky velmi spolehlivé. Mimoto se při jednání Tetra dovolávala problémů, které v současnosti vyvolává vývoj takových plazmových bariér, jako je technologie Actis společnosti Sidel pro pivo, přičemž toto tvrzení je ostatně podpořeno zprávou o činnosti společnosti Sidel. Trvala rovněž na skutečnosti, že nová technologie bariérového zpracování, zvláště pokud jde o některé citlivé výrobky jako jsou TMV, nepoužívá PET, ale předpokládá vývoj nové plastové pryskyřice. S přihlédnutím k předcházejícímu je třeba konstatovat, že Komise neprokázala existenci významných nepříznivých horizontálních účinků na hospodářskou soutěž na trhu technologií bariérového zpracování.

132 Z toho vyplývá, že jsou-li zohledněny závazky, nepříznivé horizontální účinky spojení podniků, na které Komise odkazuje v napadeném rozhodnutí, jsou pouze minimální, pokud ne téměř neexistující, na jednotlivých relevantních trzích zařízení pro PET obaly. Za těchto okolností je třeba dospět k závěru, že pokud se Komise opírá o horizontální účinky pozměněného spojení podniků na podporu svého závěru ohledně vytvoření dominantního postavení na uvedených trzích PET ve prospěch nového subjektu prostřednictvím pákového efektu, dopustila se zjevně nesprávného posouzení.

3. K vertikálním účinkům

a) Argumenty účastnic řízení

133 Žalobkyně podotýká, že hlavní obava Komise vyplývá z údajné vertikální integrace nového subjektu v oblasti systémů pro lepenkové obaly, PET obaly a PEHD obaly. Protože by subjekt Tetra/Sidel měl významné postavení na trhu strojů SBM, podle Komise by existoval „konflikt v oběhu“ („channel conflict“) vyplývající z částečné závislosti zpracovatelů vůči společnosti Sidel. Tento konflikt by novému subjektu umožnil uvést zpracovatele do okrajového postavení na trhu tím, že by jeho zákazníkům nabízel celek složený ze strojů SBM, předforem a „zařízení na klíč“ („turnkey installations“), a sice integrované PET linky, čímž by tak zpracovatelé byli vyloučeni z těchto činností. Komise však uznala, že její obavy by se naplnily jen tehdy, pokud by se Sidel stala dominantní na trhu strojů SBM. Uznala však rovněž to, že obchodní rozhodnutí společnosti Tetra opustit trh předforem by vyloučilo všechny obavy vznesené zpracovateli a že obávané vertikální problémy by v žádném případě samy o sobě nestačily k vytvoření dominantního postavení nového subjektu na trzích PET zařízení nebo předforem. Žalobkyně tak dospívá k závěru, že pozměněné spojení podniků nemá vertikální protisoutěžní účinky na trhu PET obalů, neposiluje již existující vertikální integraci společnosti Tetra na trzích lepenky a nevytváří, jak uznala Komise, žádné dominantní postavení na trhu strojů EBM vyrábějících aseptické lahve PEHD s držadly.

134 Komise tvrdí, že vertikální integrace nového subjektu by mohla vést k vyloučení zpracovatelů z trhu. Ačkoliv jej jeho vertikální integrace nečiní dominantním na trzích týkajících se dodávek předforem a PET zařízení, příležitost, kterou mu tato integrace poskytne, a sice uvést zpracovatele do okrajového postavení na trhu, má význam při posuzování konglomerátních účinků spojení podniků. Závazky by všechny tyto účinky nevyloučily, protože nový subjekt by dále mohl nabízet integrovaná řešení PET, aniž by nabízel předformy, například prostřednictvím dohod HTW. Navržený převod činností společnosti Tetra v oblasti předforem ani poskytnutí licence k technologii společnosti Sidel by nevyloučily závislost zpracovatelů vůči novému subjektu. Tyto posledně uvedené závazky by dokonce mohly zajistit zachování silného postavení nového subjektu, pokud jde o prodej SBM zpracovatelům, protože by již neexistoval žádný „konflikt v oběhu“, který by tyto posledně uvedené motivoval ke koupi strojů SBM od soutěžitelů společnosti Sidel.

b) Závěry Soudu

135 Úvodem je třeba uvést, že obavy Komise ohledně pozměněného spojení podniků se týkají především společnosti Tetra, jak Komise několikrát uplatnila při slyšení. Vyplývají ze skutečnosti, že na rozdíl od společnosti Sidel je společnost Tetra značně integrovaným podnikem na vertikální úrovni, pokud jde o trhy aseptické lepenky, a je tedy její praxí, s ohledem na její pověst, nabízet svým zákazníkům integrované balicí systémy. Podle Komise by přítomnost žalobkyně v novém subjektu vedla k významnému omezení hospodářské soutěže na trzích zařízení pro PET obaly.

136 Nejprve je třeba konstatovat, že kdyby společnost Tetra prodala svoji účast v oblasti předforem, zcela by to vyloučilo původní obavu vznesenou Komisí ve vztahu ke zpracovatelům.

137 Pokud jde o obavu Komise týkající se období po provedení závazků, která se týká zpracovatelů, a sice, že posledně uvedení budou ochotněji nakupovat u společnosti Sidel poté, co se Tetra vzdá své účasti v oblasti předforem, a že tudíž postavení nového subjektu bude posíleno, Komise v napadeném rozhodnutí neuvádí žádné důkazy, s výjimkou odkazu na odpovědi na průzkum (bod 428 odůvodnění). I když nelze vyloučit, že by u některých zpracovatelů vyvolá nákup strojů SBM od nového subjektu, pokud tento subjekt již nebude působit v oblasti předforem, znepokojení v menší míře, nemůže se takový utěšující účinek zdaleka vyrovnat „konfliktu v oběhu“, tak jak byl uveden v oznámení námitek (body 232 až 236 a bod 249 tohoto oznámení). Protože v současnosti existuje na trhu předforem živá hospodářská soutěž, měla by taková útěcha některých zpracovatelů tendenci nanejvýše nepatrně snížit možnosti soutěžitelů společnosti Sidel prodávat stroje SBM takovým zpracovatelům.

138 I když je skutečností, že by pozměněné spojení podniků umožnilo společnosti Sidel prostřednictvím přítomnosti společnosti Tetra na trhu systémů pro uzavírání plastových lahví nabízet téměř integrované PET linky, je zřejmé, že by vertikální účinky vstupu společnosti Sidel na tento trh prostřednictvím nového subjektu, jakož i její současné zmizení jakožto potenciální zákazník jiných subjektů již působících na tomto trhu, byly pouze minimální s ohledem na relativně slabé postavení společnosti Tetra na uvedeném trhu. Celková kapacita nového subjektu ve vztahu ke kapacitě, kterou má Sidel v současnosti, nabízet takové integrované PET linky, by krom toho nebyla pozměněným spojením podniků posílena vzhledem ke skutečnosti, že by se Tetra vzdala svých činností v oblasti předforem PET. V tomto ohledu totiž ze zprávy o činnosti společnosti Sidel vyplývá, že prodej uvedených linek představoval v roce 2001 jen přibližně 20 % z prodejů strojů SBM Sidel, a to bez ohledu na údajný „exponenciální růst“ o 30 % mezi roky 1999 a 2000, na který Komise odkazuje ve své žalobní odpovědi.

139 Pokud jde o údajné účinky na trhu strojů EBM, napadené rozhodnutí výslovně připouští, že s přihlédnutím k odpovědi společnosti Tetra ze dne 1. října 2001 na doplňující oznámení námitek „postavení ostatních aktérů rozptyluje obavu z dominantního postavení na potenciálním trhu strojů určených k výrobě aseptických [PEHD] lahví“ (bod 297 odůvodnění, poznámka pod čarou 125). Jasně se tedy zdá, že by pozměněné spojení podniků nemohlo mít významné nepříznivé účinky na postavení zpracovatelů působících na trhu PEHD, který po spojení zůstane trhem, který podléhá vysoké úrovni hospodářské soutěže.

140 V důsledku toho nebylo prokázáno, že by pozměněné spojení způsobilo významné nebo přinejmenším výrazné vertikální účinky na relevantních trzích zařízení pro PET obaly. Za těchto okolností je třeba dospět k závěru, že pokud se Komise opírá o vertikální účinky pozměněného spojení podniků na podporu svého závěru ohledně vytvoření dominantního postavení na uvedených trzích PET ve prospěch nového subjektu prostřednictvím pákového efektu, dopustila se zjevně nesprávného posouzení.

4. Závěr

141 Z předcházejícího vyplývá, že se Komise dopustila zjevně nesprávných posouzení, když se opřela o horizontální a vertikální účinky pozměněného spojení podniků na podporu své analýzy týkající se vytvoření dominantního postavení na relevantních trzích PET. Tato pochybení nicméně nezpůsobují neplatnost napadeného rozhodnutí, jelikož konglomerátní účinek dovolávaný Komisí by sám o sobě mohl stačit k odůvodnění uvedeného rozhodnutí. Je tedy třeba přezkoumat žalobní důvod vycházející z neexistence konglomerátního účinku.

C – K žalobnímu důvodu vycházejícímu z neexistence předvídatelného konglomerátního účinku

1. Úvodní poznámky

142 Mezi účastnicemi řízení je nesporné, že pozměněné spojení podniků je spojením konglomerátního typu, tedy spojením mezi podniky, mezi kterými neexistuje významnější již existující soutěžní vztah buď jakožto přímých soutěžitelů, nebo jakožto dodavatelů a zákazníků. Tato spojení nevedou ke skutečným horizontálním překrytím mezi činnostmi stran spojení, ani vertikálním vztahům mezi těmito stranami v přísném slova smyslu. V důsledku toho se nelze obecně domnívat, že taková spojení mají protisoutěžní účinky. V určitých případech však takové účinky mít mohou.

143 V napadeném rozhodnutí se Komise v podstatě domnívá, že pozměněné spojení podniků bude mít předvídatelným způsobem protisoutěžní konglomerátní účinek ve třech směrech. Zaprvé, spojení podniků by novému subjektu umožnilo využít jeho dominantního postavení na celém trhu lepenkových obalů jako „páky“ k získání dominantního postavení na trzích zařízení pro PET obaly. Zadruhé, spojení podniků by posílilo stávající dominantní postavení společnosti Tetra na trzích zařízení pro lepenkové aseptické obaly a aseptické lepenky v důsledku vyloučení konkurenčního tlaku společnosti Sidel pocházejícího ze sousedních trhů PET. Zatřetí, spojení podniků by obecně posílilo celkové postavení nového subjektu na trzích obalů citlivých výrobků.

144 Při jednání Komise zdůraznila výhradně prospektivní charakter své analýzy, prostřednictvím které musí posoudit budoucí účinky spojení podniků, které je jí předloženo. Zdůraznila, že ve věci týkající se spojení podniků s konglomerátním účinkem, stejně jako ve věci, která se týká klasického horizontálního spojení podniků, je snahou Komise předejít budoucímu protisoutěžnímu chování, ke kterému by mohlo pravděpodobně dojít po spojení podniků, a že její analýza musí být provedena s ohledem na spojení stávajících prostředků a schopností stran oznámeného spojení podniků. Pouhá skutečnost, že v případě spojení podniků konglomerátního typu, na rozdíl od jiných typů spojení podniků, nevyplývá pravděpodobnost, že dojde k takovému chování, přímo z kumulace, na jediném a tomtéž trhu, podílů na trhu, které budou od daného okamžiku v držení nového subjektu, neodůvodňuje přijetí odlišného přístupu.

145 Je třeba postupně přezkoumat tři pilíře úvah Komise týkajících se pákového efektu, vyloučení potenciální hospodářské soutěže a obecného účinku posílení soutěžního postavení nového subjektu.

2. K prvnímu pilíři, týkajícímu se výkonu pákového efektu

a) Úvahy týkající se obecného rámce věci

146 Nejprve je třeba poznamenat, že nařízení konkrétně ve svém čl. 2 odst. 2 a 3 nečiní žádný rozdíl mezi jednak spojeními s horizontálními a vertikálními účinky, a jednak spojeními s konglomerátním účinkem. Z toho vyplývá, že spojení podniků může být zakázáno nezávisle na jeho formě jen tehdy, jsou-li splněna obě kritéria upravená v čl. 2 odst. 3 (viz bod 120 výše). Spojení s konglomerátním účinkem tedy musí být Komisí povoleno stejně jako každé jiné spojení (viz bod 120 výše), pokud není prokázáno, že vytváří nebo posiluje dominantní postavení na společném trhu nebo jeho podstatné části, a že v jeho důsledku dojde k významnému narušení hospodářské soutěže.

147 Analýza potenciálně protisoutěžních konlomerátních účinků spojení podniků však přináší několik zvláštních problémů spočívajících v jeho povaze, které je třeba úvodem vyřešit. V tomto ohledu budou postupně přezkoumány časové aspekty konglomerátních účinků a aspekty týkající se zvláštní povahy těchto účinků, které mohou být buď strukturální v tom smyslu, že vyplývají přímo z vytvoření hospodářské struktury, nebo se vztahovat ke způsobu chování v tom smyslu, že vzniknou pouze tehdy, pokud subjekt vytvořený spojením podniků přijme určité obchodní praktiky.

i) Časové aspekty konglomerátních účinků

148 Nejprve je třeba zkoumat, zda spojení podniků, které vytváří soutěžní strukturu, která nevede okamžitě k dominantnímu postavení subjektu vytvořeného spojením, může být zakázáno na základě čl. 2 odst. 3 nařízení, pokud tomuto subjektu s největší pravděpodobností umožní, aby pákovým efektem, který vykonává nabývající účastník z trhu, na kterém má již dominantní postavení, získal v poměrně blízké budoucnosti dominantní postavení na jiném trhu, na němž získaný účastník zaujímá přední postavení, a pokud dotčené nabytí má významné protisoutěžní účinky na dotyčných trzích.

149 V tomto ohledu žalobkyně trvala na nutnosti s jistotou prokázat, že v důsledku spojení podniků jí bude umožněno získat dominantní postavení na relevantních trzích PET zařízení, tedy neprokázat možný vznik takového postavení, ale stanovit jeho okamžitý vznik. Jak bylo uvedeno v bodě 144 výše, Komise odkazem na výše uvedený rozsudek Kali & Salz zdůraznila již svou povahou prospektivní charakter analýzy, kterou je povinna učinit, přezkoumává-li předvídatelné účinky spojení podniků, které je jí předloženo, na referenční trh.

150 Soud podotýká, že spojení podniků činných na rozdílných trzích nevede obvykle a priori po jeho uskutečnění k vytvoření nebo posílení dominantního postavení z důvodu kumulace podílů na trhu držených stranami spojení. Významné prvky vzájemného postavení soutěžitelů na určitém trhu se totiž obecně nacházejí na tomto trhu jako takovém, a sice zejména podíly na trhu držené soutěžiteli a podmínky hospodářské soutěže na uvedeném trhu. Z toho však nevyplývá, že podmínky hospodářské soutěže na trhu nemohou být ovlivněny faktory mimo tento trh.

151 Pokud se například jedná o sousední trhy nebo jedna ze stran spojení již zaujímá dominantní postavení na jednom z těchto trhů, může dojít k tomu, že prostředky a schopnosti sdružené spojením okamžitě vytvoří podmínky, které novému subjektu umožní, aby s využitím pákového efektu získal v poměrně blízké budoucnosti dominantní postavení na jiném trhu. To může nastat zejména v případě, že dotčené trhy mají sklon konvergovat tehdy, a pokud vedle dominantního postavení jedné ze stran spojení zaujímá další nebo jedna z dalších stran spojení přední postavení na druhém trhu.

152 Při jakémkoli jiném výkladu čl. 2 odst. 3 nařízení by existovalo nebezpečí, že by Komise byla zbavena možnosti vykonávat kontrolu nad spojeními, jež mají výlučně nebo zásadně konglomerátní účinek.

153 Dospěje-li tedy Komise v rámci analýzy pravděpodobných dopadů spojení konglomerátního typu k závěru, že se vzhledem ke konglomerátním účinkům, které zjistila, v poměrně blízké budoucnosti s největší pravděpodobností vytvoří nebo posílí dominantní postavení, v jehož důsledku dojde na dotyčném trhu k významnému narušení hospodářské soutěže, musí toto spojení zakázat (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky Kali & Salz, bod 221; Gencor v. Komise, bod 162, a Airtours v. Komise, bod 63).

ii) Aspekty týkající se zvláštní povahy konglomerátních účinků

154 V tomto kontextu je rovněž třeba rozlišovat jednak mezi situací, kdy spojení s konglomerátním účinkem bezprostředně změní soutěžní podmínky na druhém trhu a vede k vytvoření nebo posílení dominantního postavení z důvodu již existujícího dominantního postavení na prvním trhu, a jednak situací, kdy ze spojení neplyne okamžitě vytvoření nebo posílení dominantního postavení na druhém trhu, avšak dojde k němu po určité době v důsledku chování nového subjektu na prvním trhu, na kterém již zaujímá dominantní postavení. V posledně uvedeném případě spočívá vytvoření nebo posílení dominantního postavení ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení nikoli v samotné struktuře vyplývající ze spojení, nýbrž v dotčeném budoucím chování.

155 Analýza Komise ohledně spojení majícího konglomerátní účinek je podmíněna požadavky, jež jsou obdobné těm, které definovala judikatura ohledně vytvoření společného dominantního postavení (výše uvedené rozsudky Kali & Salz, bod 222, a Airtours v. Komise, bod 63). Analýza spojení s očekávaným protisoutěžním konglomerátním účinkem provedená Komisí tak předpokládá obzvláště pozorné zkoumání okolností, které se jeví jako relevantní pro účely posouzení tohoto účinku na hospodářskou soutěž na referenčním trhu. Jak již Soud potvrdil, musí Komise, je-li toho názoru, že takové spojení musí být zakázáno, protože v dohledné době vytvoří nebo posílí dominantní postavení, předložit přesvědčivé důkazy pro takový závěr (výše uvedený rozsudek Airtours v. Komise, bod 63). Vzhledem k tomu, že účinky spojení konglomerátního typu na hospodářskou soutěž na dotčených trzích jsou často považovány za neutrální, nebo dokonce prospěšné, jak v projednávaném případě uznává hospodářská nauka, která je citována v analýzách přiložených ke spisům účastnic řízení, je k prokázání protisoutěžních konglomerátních účinků takového spojení zapotřebí přesného a přesvědčivými důkazy podloženého přezkoumání okolností, z nichž mají takové účinky vyplývat (viz obdobně výše uvedený rozsudek Airtours v. Komise, bod 63).

156 V projednávaném případě by pákový efekt, který je popsán v napadeném rozhodnutí a který vychází z trhů aseptické lepenky – vedle možnosti nového subjektu vytvořeného spojením uchýlit se k různým praktikám jako svázání prodeje zařízení a potravin pro lepenkové obaly s prodejem zařízení pro PET obaly, včetně nucených prodejů (bod 345 a 365 odůvodnění) – spočíval zaprvé v tom, že by tento subjekt pravděpodobně stanovil predátorské ceny („predatory pricing“, bod 364 odůvodnění, uvedený v bodě 49), zadruhé v cenové válce a zatřetí v poskytování věrnostních slev. Těmito praktikami by si nový subjekt zajistil, že jeho zákazníci na trzích lepenky pokryjí svou případnou potřebu PET zařízení, pokud možno u společnosti Sidel. V tomto ohledu je třeba podotknout, že napadené rozhodnutí konstatuje, že žalobkyně má dominantní postavení na trhu aseptické lepenky, tedy na trzích systémů pro balení do aseptické lepenky a trzích aseptické lepenky (bod 231 odůvodnění, viz bod 40 výše), a že žalobkyně toto zjištění nezpochybnila.

157 Je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury musí podnik mající dominantní postavení své chování případně přizpůsobit tak, aby nebyla omezena účinná hospodářská soutěž na trhu, a to nezávisle na tom, zda Komise vydala za tímto účelem rozhodnutí (rozsudek Soudního dvora ze dne 9. listopadu 1983, Michelin v. Komise, 322/81, Recueil, s. 3461, bod 57; rozsudky Soudu ze dne 10. července 1990, Tetra Pak v. Komise, T‑51/89, Recueil, s. II‑309, bod 23, a ze dne 22. března 2000, Coca-Cola v. Komise, T‑125/97 a T‑127/97, Recueil, s. I‑1733, bod 80).

158 Krom toho je třeba podotknout, že Komise v odpovědi na otá