ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 118/9

Kasační opravný prostředek podaný dne 8. prosince 2011 Timsas Srl proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. září 2011 ve spojených věcech T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08, Regione autonoma della Sardegna a další v. Komise

(Věc C-632/11 P)

2012/C 118/14

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Timsas Srl (zástupci: D. Dodaro a S. Pinna, advokáti)

Další účastníci řízení: Evropská komise, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas a další

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Tribunálu vydaný dne 20. září 2011 ve spojených věcech T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08 v rozsahu, v němž zamítá žalobní důvod uplatněný navrhovatelkou vycházející z neuvedení odůvodnění co se týče posouzení motivačního účinku sporných podpor;

— zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 2. července 2008, 2008/854/ES o režimu podpory „regionální zákon č. 9 z roku 1998 — zneužití podpory N 272/98“ C 1/04 (ex NN 158/03 a CP 15/2003) (Úř. věst. L 302, s. 9);

— uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Napadený rozsudek je stižen vadou z důvodu zkreslení žalobních důvodů, nesprávného právního posouzení, chybějící logiky a rozpornosti v odůvodnění. Konkrétně navrhovatelka tvrdí, že Tribunál neodůvodnil, a to ani implicitně, důvody pro zamítnutí žalobního důvodu vycházejícího ze zjevného pochybení, kterého se Komise dopustila při posuzování motivačního účinku podpory. Tribunál uvedl, že „(jde) pouze o přezkoumání toho, zda žalobci prokázali v projednávaném případě existenci okolností, které mohou zajistit motivační účinek sporného režimu, a to i v případě nepodání žádosti před zahájením realizace dotčených projektů“, avšak nekonstatoval, že žalobci tuto existenci neprokázali a neposkytl žádný důvod, na jehož základě by bylo možné chápat tento důvod z tohoto (zcela implicitního) pohledu.

Zjištění v bodě 227 rozsudku, podle kterého nebyla Komise povinna posuzovat konkrétní okolnosti jednotlivých příjemců, je nedostatečné nebo rozporné. Je nepochopitelné, jak by žalobci mohli odůvodnit existenci motivačního účinku, aniž by vylíčili okolnosti jejich případu: Komise a ve fázi žaloby Tribunál měly vytýčit jednotnou zásadu, která by konkretizovala situaci každé zastoupené strany, která by mohla být považována za zvláštní nebo specifickou situaci této strany pouze s ohledem na konkrétní údaje, které by však bylo možné použít i pro obecné a abstraktní vyjádření.

Konečně jak Komise v napadeném rozhodnutí tak Tribunál v napadeném rozsudku zkreslily záměry navrhovatelky tím, že konstatovaly, že jejím účelem bylo přenesení na ní samotnou rozhodnutí, jehož předmětem byl obecný režim a kvůli tomuto pochybení nesprávně nevzaly v úvahu dopad, který mohly mít poznatky, jež jim navrhovatelka poskytla, na posouzení dosahu režimu podpor obecně.
1)

Brání článek 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (1) vnitrostátní právní úpravě, na základě které je možné informovat veřejnost tak, že se uvede označení potraviny nebo krmiva a potravinářského nebo krmivářského podniku, pod jehož jménem či obchodním jménem byly potravina nebo krmivo vyrobeny nebo zpracovány nebo byly uvedeny do oběhu, pokud se do oběhu uvádí nebo byla uvedena v menším než zanedbatelném množství potravina, která je zdraví neškodná, nicméně nevhodná k lidské spotřebě a především vzbuzuje při konzumaci odpor, anebo pokud byla taková potravina z důvodu svých vlastností uváděna do oběhu sice pouze v malém množství, ale po delší dobu?
2)

A konkrétně: — Musí kontrolované období vždy končit v průběhu dvanáctiměsíčního období předcházejícího tzv. „kontrolnímu“ období, během kterého se provádí kontrola, s tím, že v opačném případě by byla kontrola stižena nesrovnalostmi, na jejichž základě by kontrolovaný subjekt mohl rozhodnutí založené na výsledcích této kontroly napadnout? — Jak je třeba chápat, v případě kladné odpovědi na předchozí otázku, možnost rozšíření kontrolovaného období na období, „která následují dvanáctiměsíční období“, výslovně upravenou nařízením? — Musí v případě záporné odpovědi na první otázku kontrolované období přesto zahrnovat dvanáctiměsíční období, které končí v průběhu kontrolního období předcházejícího období, ve kterém byla kontrola provedena, s tím, že v opačném případě by byla kontrola stižena nesrovnalostmi, na jejichž základě by kontrolovaný subjekt mohl rozhodnutí založené na výsledcích této kontroly napadnout, anebo je možné, aby se kontrola týkala jen období končícího před začátkem předcházejícího kontrolního období?
1)

Je odmítnutí rumunských daňových orgánů vyhovět žádosti o vrácení spotřebních daní v rozporu s evropským právem (články 7 a 22 směrnice 92/12/EHS (1), jakož i body odůvodnění směrnice), když: a) hospodářský subjekt, který požaduje vrácení spotřebních daní předložil důkaz, že byly splněny všechny technické podmínky stanovené rumunskými právními předpisy pro přípustnost žádosti o vrácení daně, a zejména podmínky týkající se: i) důkazu o zaplacení spotřebních daní v Rumunsku; ii) důkazu o odeslání výrobků podléhajících spotřební dani do jiného členského státu; b) podle požadavků rumunského daňového práva (článek 192f daňového zákona, bod 18d prováděcích ustanovení stanovených v usnesení vlády č. 44/2004 a příloha č. 11 hlavy VII daňového zákona) mohly být některé doklady, které měly být přiloženy k žádosti o vrácení daně, předloženy teprve po dodání výrobků podléhajících spotřební dani do jiného členského státu; c) rumunské daňové právní předpisy (čl. 18d, odst. 4 prováděcích ustanovení, který odkazuje na článek 135 daňového řádu) stanoví obecnou lhůtu pěti let pro každou žádost o vrácení daně?
2)

Podle navrhovatelky došlo v souvislosti s délkou období, po které Agroexpansión nebyla součástí skupiny Dimon, k nesprávnému použití sdělení o pokutách a k nesprávnému uplatnění zásady individualizace sankce i zásady proporcionality. Navrhovatelka má za to, že při stanovování výše sankce ukládané společnosti Agroexpansión za období předcházející jejímu vstupu do skupiny Dimon neměl být na základní částku pokuty Agroexpansión použit žádný opravný koeficient, jelikož tato entita nebyla v daném období dceřinou společností žádné skupiny nadnárodního charakteru. Pro případ, že by Soudní dvůr dospěl k závěru, že měla být uplatněna jediná pokuta, tvrdí navrhovatelka podpůrně, že tato pokuta musí být snížena, aby nedošlo k nepřiměřenému použití násobícího koeficientu.
4)

V případě, že by s ohledem na odpovědi na předcházející otázky propadnutí jistoty představovalo sankci použitelnou v případě překročení lhůty určené k vývozu úspěšným účastníkem nabídkového řízení, je třeba se zpětným účinkem, a v případě kladné odpovědi, jakým způsobem, za účelem výpočtu jistoty, která má propadnout pro nedodržení vývozní lhůty stanovené pro nabídková řízení č. 170/94 ES a 171/94 ES nařízením Komise (ES) č. 360/95 ze dne 22. února 1995, v pozměněném znění, použít ustanovení čl. 91 odst. 12 nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, i když jednak posledně uvedené nařízení výslovně nezměnilo ani nezrušilo ustanovení článku 5 nařízení (ES) č. 360/95, kterým se konkrétně åřídí nabídková řízení č. 170/94 ES a 171/94 ES, ale pouze ustanovení nařízení Komise (ES) č. 377/93 ze dne 12. února 1993 (4), které stanovilo všeobecný právní rámec pro nabídková řízení týkající se alkoholu získaného destilací, jenž je v držení intervenčních agentur, a pokud jde o způsoby uvolnění jistot na řádné provedení složených úspěšnými účastníky nabídkového řízení, odkazovalo na nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985 (5), od kterého se výslovně odchylují ustanovení článku 5 nařízení Komise (ES) č. 360/95 ze dne 22. února 1995, a i když jednak nařízení (ES) č. 1623/2000 bylo vypracováno po reformě společné organizace trhů s vínem, která byla přijata v roce 1999, významně mění systém nabídkových řízení a režim jistot složených v tomto rámci, a to jak ohledně jejich předmětu, tak jejich výše a způsobech jejich propadnutí a jejich uvolnění, a konečně vyřazuje Brazílii ze seznamu třetích zemí, do kterých je povoleno vyvážet — za účelem výhradního použití v odvětví pohonných hmot — přidělený alkohol?
1)

Je s ustanoveními smluv týkajících se Evropské unie, která upravují zásadu svobody usazování (článek 49 SFEU), zásadu rovného zacházení (článek 54 SFEU) a zásadu volného pohybu kapitálu (článek 56 SFEU [sic]), slučitelné osvobození od daně z dividend, které maďarská právní úprava přiznává příjemci dividend, který je rezidentem v Maďarsku, přestože a) příjemce dividend-nerezident je od daně z dividend osvobozen pouze tehdy, pokud splňuje stanovené zákonné podmínky, a sice že jeho podíl (u akcií část jeho akcií na jméno) na kapitálu společnosti-rezidenta v okamžiku výplaty (přidělení) dividend byl nepřetržitě alespoň 20 % po dobu alespoň dvou po sobě jdoucích let, s tím, že u nepřetržitého podílu ve výši 20 % drženého po dobu kratší dvou po sobě jdoucích let společnost, která vyplácí dividendy, není povinna provést srážku daně z dividend a společnost, která přijímá dividendy, nebo v případě nepeněžitých přídělů společnost, která je rozděluje, není povinna platit tuto daň při podání daňového přiznání, jestliže jiná osoba nebo ten, kdo vyplácí dividendy, poskytl zajištění daně; b) a současně příjemce dividend-nerezident nesplňuje podmínky, které stanoví vnitrostátní právní úprava k tomu, aby byl osvobozen od daně, buď tehdy, pokud jeho podíl (u akcií část jeho akcií na jméno) na kapitálu společnosti-rezidenta v okamžiku výplaty (přídělu) dividend nedosahuje minimální výše 20 % stanovené zákonem, nebo pokud nedržel tento procentní podíl trvale po dobu alespoň dvou po sobě jdoucích let, anebo v případě, že trvalý podíl ve výši 20 % byl držen po dobu kratší dvou po sobě jdoucích let, jestliže nebylo žádnou třetí osobou nebo tím, kdo vyplácí dividendy, poskytnuto zajištění daně[?]
Předmětem druhého kasačního důvodu navrhovatelky je tvrzení, že napadený rozsudek je stižen vadou procesního pochybení, jelikož se Tribunál nevyslovil k hlavnímu žalobnímu důvodu, nýbrž jen „blanko“ odkázal na tvrzení Komise. Podle názoru navrhovatelky je přitom posouzení Komise, podle něhož (údajné) nedostatky u podmínek výběrového řízení vyhlášeného spolkovou zemí neměly dopad na výši nabídek, chybné. Nepromyšleným převzetím tohoto nesprávného právního posouzení se navíc samotný Tribunál dopustil porušení unijního práva. Tribunál nezohlednil skutečnost, že chybné podmínky výběrového řízení by mohly vést uchazeče k předkládání vyšších nabídek než ve výběrovém řízení bez podmínek. Při privatizaci Bank Burgenland nabídlo neúspěšné konsorcium zjevně nadměrně vysokou kupní cenu za účelem vyvážení kvalitativních nedostatků své vlastní nabídky (a to rizika, že při prodeji konsorciu bude vůči spolkové zemi uplatňováno ručení za neplnění závazků). Jestliže Tribunál považuje kvalitativní kritérium „zbavení ručení za neplnění závazků“ za nepřípustné z hlediska pravidel o státních podporách, neměl by mít současně možnost konstatovat, že nabídka konsorcia poskytla dobrou přibližnou hodnotu pro tržní cenu Bank Burgenland, která není podporou.
CS Úřední věstník Evropské unie C 184/2

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 15. února 2012 — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ldt, AS Watson card Services (UK) Ldt, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ldt, Superdrug Stores plc v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-80/12)

2012/C 184/02

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ldt, AS Watson card Services (UK) Ldt, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ldt, Superdrug Stores plc

Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Předběžné otázky

1) Za okolností, kdy: a) ustanovení členského státu (jako je Spojené království) upravuje možnost, aby společnost (dále jen „žádající společnost“) požadující „skupinové snížení“ (group relief) na základě ztrát vzniklých společnosti, která je ve vlastnictví konsorcia (dále jen „společnost konsorcia“), za podmínky, že společnost, která je členem stejné skupiny společností jako žádající společnost, je rovněž členem konsorcia (dále jen „propojená společnost“) a b) mateřská společnost skupiny společností (která sama není žádající společností, společností konsorcia ani propojenou společností) není rezidentem ve Spojeném království ani v žádném jiném členském státě, je v rozporu s články 49 a 54 SFEU situace, kdy je stanovena povinnost, aby „propojená společnost“ byla rezidentem ve Spojeném království nebo aby provozovala podnikání ve Spojeném království prostřednictvím stálé provozovny umístěné v tomto státě?
CS Úřední věstník Evropské unie C 80/13

Žaloba podaná dne 31. ledna 2012 — Evropská komise v. Polská republika

(Věc C-48/12)

2012/C 80/19

Jednací jazyk: polština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, S. Petrova a K. Herrmann, zmocněnci)

Žalovaná: Polská republika

Návrhová žádání žalobkyně

— určit, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro správné provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (1) nebo každopádně tím, že o nich neinformovala Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 33 odst. 1 této směrnice;

— zavázat Polskou republiku podle čl. 260 odst. 3 SFEU k zaplacení penále z důvodu nesplnění povinnosti informovat o opatřeních přijatých k provedení směrnice 2008/50/ES ve výši 71 521,38 eur za každý den ode dne vyhlášení rozsudku v projednávaném případě;

— uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise vytýká Polské republice nesplnění povinnosti uvedené v čl. 33 odst. 1 směrnice 2008/50/ES.

Směrnice 2008/50/ES je hlavním unijním právním nástrojem týkajícím se znečištění ovzduší a jejím cílem je ochrana lidského zdraví. Směrnice mimo jiné stanovuje standardy hodnocení a měření, jakož i cíle snižování koncentrace látek vypouštěných do ovzduší, které představují pro lidské zdraví nejškodlivější látky. Zavazuje členské státy ke snížení expozice PM 2,5 na 20 mikrogramů/m3 v roce 2015. Navíc stanovuje cílovou hodnotu pro PM 2,5 na úrovni 25 mikrogramů/m3, která by měla být dosažena do 1. ledna 2010. Zároveň zavazuje členské státy k dosažení u PM 2,5 limitní hodnotu 25 mikrogramů/m3 (první stádium) do roku 2015 a limitní hodnotu v druhém stádium 20 mikrogramů/m3 (do roku 2020). Krom toho ukládá směrnice 2008/50/ES členským státům povinnost zpřístupnit veřejnosti informace o kvalitě ovzduší a jiných opatřeních přijatých na jejím základě (článek 26 a násl.).

V souladu s čl. 33 odst. 1 směrnice 2008/50/ES měla Polská republika uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 11. června 2010.

Polská republika neprovedla všechny nezbytné předpisy do polského právního řádu a ani je nevykonala. Vypracování podkladů návrhu zákona o změně zákona o ochraně životního prostředí a některých jiných zákonů ministerstvem životního prostředí nepředstavuje splnění povinnosti stanovené v čl. 33 odst. 1 směrnice 2008/50/ES.

Komise byla polskými orgány informována pouze o částečném provedení čl. 6 odst. 1 a článku 23 směrnice 2008/50/ES přijetím článku 13 a článku 15 zákona ze dne 17. července 2009 o systému řízení emisí skleníkových plynů a jiných látek formou vytvoření systému řízení emisí oxidu siřičitého (SO2) a oxidů dusíku (NO), jakož i povinnosti vypracování návrhu vnitrostátního plánu snížení emisí.

(1) Úř. věst. L 152, s. 1
5)

Konečně, Rada porušila cíle stanovené ve Smlouvách a zásadu skutečné spolupráce stanovenou v čl. 13 odst. 2 SEU. Rada by měla vykonávat své pravomoci, aniž by obcházela unijní institucionální rámec a unijní postupy stanovené v článku 218 SFEU a měla by tak činit v souladu s cíli stanovenými ve Smlouvách.
CS Úřední věstník Evropské unie C 73/24

Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2012 Monster Cable Products, Inc. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 23. listopadu 2011 ve věci T-216/10, Monster Cable Products, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Live Nation (Music) UK Limited

(Věc C-41/12 P)

2012/C 73/41

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Monster Cable Products, Inc. (zástupci: O. Günzel, A. Wenninger-Lenz, Rechtsanwältin)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Live Nation (Music) UK Limited

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie (čtvrtého senátu) ze dne 23. listopadu 2011 ve věci T-216/10;

— uložit žalovanému náhradu nákladů řízení účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí, že zamítnutím žaloby na základě důvodů uvedených v rozsudku ze dne 23. listopadu 2011 Tribunál nezohlednil veškerý skutkový stav a okolnosti řízení, z čehož vyplývá, že napadený rozsudek vychází z neúplného skutkového stavu. Rozsudku proto chybí nezbytné celkové posouzení všech skutečností, které musí být zohledněny při posouzení nebezpečí záměny. Rozsudek je proto chybný a porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (1).

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek má za to, že pokud by bylo provedeno řádné celkové posouzení, Tribunál by dospěl k závěru, že rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 24. února 2010 porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (2). Shrneme-li, účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí, že čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 byl porušen z následujících důvodů:

nezohlednění „průměrně specializovaného spotřebitele ve Spojeném království“ jako relevantní veřejnosti, v souvislosti s níž musí být provedena analýza nebezpečí záměny;

chybné použití ustálených právních zásad při posuzování podobnosti výrobků;

porušení zásad, podle nichž je nutno při posuzování nebezpečí záměny zohlednit všechny relevantní okolnosti konkrétního případu a mimo jiné rovněž rozlišovací způsobilost starší ochranné známky.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).

(2) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78).
1)

Co se týče věcné působnosti směrnice 95/46/ES (1), a tedy i španělské právní úpravy o ochraně údajů: 1.1) Je třeba vykládat jako existenci „provozovny“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice 95/46/ES situaci, kdy nastane některý nebo některé z těchto případů: — dodavatelská společnost internetového vyhledávače vytvoří v členském státě pobočku nebo dceřinou společnost určenou k podpoře prodeje a k prodeji reklamního prostoru internetového vyhledávače, který zaměřuje svou činnost na obyvatele tohoto státu, nebo — mateřská společnost označí dceřinou společnost, která má sídlo v tomto členském státě, jako zástupce a správce dvou konkrétních rejstříků vztahujících se k údajům o zákaznících, kteří uzavřeli smlouvu na reklamu s uvedeným podnikem, nebo — pobočka či dceřiná společnost usazená v členském státě předává mateřské společnosti, která se nachází mimo Evropskou unii, žádosti a požadavky, které jí zasílají dotčené osoby a příslušné orgány v souvislosti s dodržováním práva na ochranu údajů, i když uvedená spolupráce se uskutečňuje dobrovolně? 1.2) Je třeba vykládat čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice 95/46/ES v tom smyslu, že dochází k „používání prostředků umístěných na území zmíněného členského státu“, — pokud vyhledávač používá k vyhledávání a indexování informací obsažených na webových stránkách umístěných na serverech tohoto členského státu roboty nebo „pavouky“ (web crawlers) nebo — pokud využívá doménové jméno vlastní členskému státu a uzpůsobuje hledání a výsledky s ohledem na jazyk tohoto členského státu? 1.3) Lze dočasné uložení informací indexovaných internetovými vyhledávači považovat za používání prostředků ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice 95/46/ES? V případě kladné odpovědi na tuto poslední otázku, lze toto kolizní kritérium považovat za splněné, pokud podnik odmítá prozradit z konkurenčních důvodů místo, kde uchovává tyto indexy? 1.4) Nezávisle na odpovědi na předchozí otázky a zejména pro případ, že by Soudní dvůr dospěl k závěru, že kolizní kritéria stanovená v článku 4 směrnice nejsou splněna, je s ohledem na článek 8 Listiny základních práv Evropské unie třeba uplatnit směrnici 95/46/ES ve věcech ochrany údajů v členské zemi, kde se nachází těžiště střetu a kde lze účinněji chránit práva občanů Evropské unie?
CS Úřední věstník Evropské unie C 227/6

Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 společností Enviro Tech Europe Ltd proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. v. Evropská komise

(Věc C-118/12 P)

2012/C 227/10

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Enviro Tech Europe Ltd (zástupci: C. Mereu, K. Van Maldegem, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Enviro Tech International, Inc.

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Tribunálu ve věci T-291/04, pokud jde o návrh na náhradu škody účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek; a

— určit, že odpůrkyně je odpovědná za škodu, kterou účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek utrpěla, nebo,

— podpůrně vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí o návrhu na náhradu škody účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek; a

— uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení (včetně nákladů řízení před Tribunálem).

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí, že Tribunál porušil právo Evropské unie, když zamítl její návrh na náhradu škody s odůvodněním, že neprokázala, že Komise jednala protiprávně. Tribunál především nesprávně vyložil rozsudek Soudního dvora ve věci C-425/08, a tudíž se dopustil nesprávného právního posouzení, když nepřezkoumal třetí část prvního žalobního důvodu, v jehož rámci se účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek dovolávala protiprávnosti v souvislosti s „běžnými podmínkami pro zacházení nebo používáním“, a rozhodl, že návrh na náhradu škody má být zamítnut.

Z těchto důvodů účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje zrušit rozsudek Tribunálu ve věci T-291/04, pokud jde o její návrh na náhradu škody, a určit, že odpůrkyně je odpovědná za škodu, kterou utrpěla.