Keywords

Summary



Keywords

Daňová ustanovení – Harmonizace právních předpisů – Daně z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – Poskytování služeb – Určení místa rozhodného pro vznik daňové povinnosti – Vytvoření, dočasné poskytování a případně doprava veletržního nebo výstavního stánku

[Směrnice Rady 2006/112,čl. 52 písm. a) a čl. 56 odst. 1 písm. b) a g)]

Summary

Směrnice 2006/112 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že na službu spočívající ve vytvoření, dočasném poskytování a případně dopravě a montáži veletržního nebo výstavního stánku pro zákazníky, kteří vystavují zboží a prezentují služby na veletrzích a výstavách, se může vztahovat:

– článek 56 odst. 1 písm. b) této směrnice, pokud je tento stánek koncipován nebo používán pro reklamní účely;

– článek 52 písm. a) uvedené směrnice, pokud je daný stánek vytvořen a poskytnut pro určitý veletrh nebo výstavu s kulturním, uměleckým, sportovním, vědeckým, vzdělávacím, zábavním nebo podobným námětem, nebo pokud odpovídá vzoru, jehož tvar, velikost, materiálové složení nebo vzhled stanovil organizátor určitého veletrhu nebo výstavy;

– článek 56 odst. 1 písm. g) téže směrnice, pokud je určujícím prvkem uvedené služby úplatné dočasné poskytování hmotných součástí téhož stánku.

Aby mohla být daná služba kvalifikována jako reklamní služba ve smyslu uvedeného čl. 56 odst. 1 písm. b), stačí, aby byl uvedený stánek používán k předání sdělení určeného k tomu, aby informovalo veřejnost o existenci nebo kvalitách výrobku nebo služby nabízených příjemcem s cílem zvýšit jejich prodej, nebo aby byl neoddělitelnou součástí reklamní kampaně a přispíval k šíření reklamního sdělení. Tak je tomu zejména v případě, kdy uvedený stánek představuje nosič k předání sdělení informujícího veřejnost o existenci nebo kvalitě výrobků, nebo slouží k organizaci propagačních akcí.

Pokud naproti tomu dotčený stánek tyto podmínky nesplňuje, pak je k tomu, aby bylo možné uvedenou službu kvalifikovat jako vedlejší ve smyslu čl. 52 písm. a) směrnice 2006/112, třeba, aby byl uvedený stánek poskytnut pro veletrh nebo výstavu, které se konají – ať již jednorázově nebo opakovaně – na určitém místě. Jelikož toto ustanovení vyžaduje výběr daně z přidané hodnoty v místě, kde je služba skutečně vykonána, hrozilo by tudíž, že by jeho uplatnění na poskytnutí stánku, který je používán na mnoha veletrzích nebo výstavách, které se konají ve vícero členských státech, bylo nadmíru složité, a zpochybnilo by tak spolehlivý a správný výběr uvedené daně.

Konečně za předpokladu, že by se na dotčenou službu nevztahoval čl. 56 odst. 1 písm. b) ani čl. 52 písm. a), může být za uvedených podmínek kvalifikována jako nájem movitého hmotného majetku ve smyslu čl. 56 odst. 1 písm. g), zejména pak tehdy, je-li dotčený stánek používán na vícero veletrzích nebo výstavách, které se odehrávají v různých členských státech.

Je na vnitrostátních soudech, které jsou jako jediné příslušné k posouzení skutkového stavu, aby s ohledem na okolnosti vlastní každému případu určily základní charakteristiky dotčeného poskytování služeb za účelem jeho kvalifikace z pohledu směrnici 2006/112.

(viz body 18, 20–21, 26–27, 32–33 a výrok)