Věc C-506/09 P

Portugalská republika

v.

Transnáutica – Transportes e Navegação SA

„Kasační opravný prostředek — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93 — Prominutí dovozního cla — Náklady tabáku a etylalkoholu určené třetím zemím — Podvod, kterého se dopustil zaměstnanec společnosti povinné zaplatit clo“

Shrnutí rozsudku

Vlastní zdroje Evropské unie — Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla –Existence „zvláštní situace“ — Pojem

(Nařízení Rady č. 2913/92, články 198 a 239)

Činnost a kontrola příslušných vnitrostátní celních orgánů jsou zásadní nejen v okamžiku vydání osvědčení o jistotě, ale také pokaždé, když je souborná jistota určená ke krytí několika tranzitních operací poskytnuta na jejich provedení a krytí. Ačkoliv článek 198 nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, v tomto ohledu neobsahuje formální povinnost kontrolovat přiměřenost souborné jistoty, nemění to nic na tom, že příslušným celním orgánům přísluší učinit veškerá nutná opatření, zjistí-li, že existuje rozdíl mezi částkou složené jistoty a celkovou sumou splatného cla za určitý celek tranzitních operací. Dále je třeba upřesnit, že nezávisle na poměrné výši požadované použitelnou právní úpravou, zůstává povinnost řádné péče uložená celním orgánům stejná. Je důležité, aby výše poskytnuté jistoty byla přiměřená krytí celního dluhu, který by mohl vzniknout, a to v procentní sazbě ve výši 30, 50 nebo 100 % stanovených podle povahy přepravovaného zboží. Pochybení při kontrole jistoty v okamžiku vydání prohlášení T1 bude mít jistě dopad na možnost hlavního povinného zajistit zaplacení celního dluhu, který by mohl vzniknout.

Příčinná souvislost mezi chybou ve výpočtu částky souborné jistoty, které se celní orgány dopustily a případným vznikem celního dluhu, na kterou Tribunál poukázal, se netýká nesprávného výpočtu částky souborné jistoty a vzniku celního dluhu, ale spíše souvislosti mezi nedostatečným dohledem, jehož se uvedené úřady dopustily a který vedl k tomu, že tranzitní operace unikly veškerým kontrolním opatřením stanoveným použitelnou právní úpravou na jedné straně, a existencí zvláštní situace na straně druhé.

Kdyby ostatně celní orgány vypočítaly přiměřenou soubornou jistotu a zkontrolovaly její poskytnutí, interní postupy společnosti dlužící clo by umožnily zabránit podvodné operaci, a tudíž vzniku celního dluhu.

S ohledem na výše uvedené dospěl Tribunál oprávněně k závěru, že nedostatek řádné péče celních orgánů, který způsobil neúčinnost kontrolních postupů, vedl ke vzniku zvláštní situace upravené článkem 239 celního kodexu.

(viz body 68, 71, 73–74, 76–77, 81)

Věc C-506/09 P

Portugalská republika

v.

Transnáutica – Transportes e Navegação SA

„Kasační opravný prostředek — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93 — Prominutí dovozního cla — Náklady tabáku a etylalkoholu určené třetím zemím — Podvod, kterého se dopustil zaměstnanec společnosti povinné zaplatit clo“

Shrnutí rozsudku

Vlastní zdroje Evropské unie – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla –Existence „zvláštní situace“ – Pojem

(Nařízení Rady č. 2913/92, články 198 a 239)

Činnost a kontrola příslušných vnitrostátní celních orgánů jsou zásadní nejen v okamžiku vydání osvědčení o jistotě, ale také pokaždé, když je souborná jistota určená ke krytí několika tranzitních operací poskytnuta na jejich provedení a krytí. Ačkoliv článek 198 nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, v tomto ohledu neobsahuje formální povinnost kontrolovat přiměřenost souborné jistoty, nemění to nic na tom, že příslušným celním orgánům přísluší učinit veškerá nutná opatření, zjistí-li, že existuje rozdíl mezi částkou složené jistoty a celkovou sumou splatného cla za určitý celek tranzitních operací. Dále je třeba upřesnit, že nezávisle na poměrné výši požadované použitelnou právní úpravou, zůstává povinnost řádné péče uložená celním orgánům stejná. Je důležité, aby výše poskytnuté jistoty byla přiměřená krytí celního dluhu, který by mohl vzniknout, a to v procentní sazbě ve výši 30, 50 nebo 100 % stanovených podle povahy přepravovaného zboží. Pochybení při kontrole jistoty v okamžiku vydání prohlášení T1 bude mít jistě dopad na možnost hlavního povinného zajistit zaplacení celního dluhu, který by mohl vzniknout.

Příčinná souvislost mezi chybou ve výpočtu částky souborné jistoty, které se celní orgány dopustily a případným vznikem celního dluhu, na kterou Tribunál poukázal, se netýká nesprávného výpočtu částky souborné jistoty a vzniku celního dluhu, ale spíše souvislosti mezi nedostatečným dohledem, jehož se uvedené úřady dopustily a který vedl k tomu, že tranzitní operace unikly veškerým kontrolním opatřením stanoveným použitelnou právní úpravou na jedné straně, a existencí zvláštní situace na straně druhé.

Kdyby ostatně celní orgány vypočítaly přiměřenou soubornou jistotu a zkontrolovaly její poskytnutí, interní postupy společnosti dlužící clo by umožnily zabránit podvodné operaci, a tudíž vzniku celního dluhu.

S ohledem na výše uvedené dospěl Tribunál oprávněně k závěru, že nedostatek řádné péče celních orgánů, který způsobil neúčinnost kontrolních postupů, vedl ke vzniku zvláštní situace upravené článkem 239 celního kodexu.

(viz body 68, 71, 73–74, 76–77, 81)