ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
33

Kurt Hesse ve třetím důvodu kasačního opravného prostředku v podstatě tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že existuje nebezpečí „přenosu image“ ve prospěch ochranné známky, jejíž zápis je požadován. Úvahy Tribunálu v tomto ohledu přehlížejí podmínky pro použití čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94. Je konkrétně nepředstavitelné, že by pouhá možnost použití v motorových vozidlech a technický charakter výrobků, pro něž je zápis jakožto ochranná známka požadován, odůvodnily použití tohoto článku. Úvahy odvolacího senátu v tomto kontextu nejsou vůbec podloženy a nikterak nesvědčí ve prospěch „sociální zvyklosti“, která by mohla způsobit přenos image pro účely uvedeného článku. To podle navrhovatele platí tím spíše, že kolidující výrobky v projednávané věci nejsou podobné, jak uvedl v rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku.
15

Po neúspěšných mimosoudních řízeních o stížnosti podala TSI žaloby, aby se domohla zařazení ručního počítadla částic do podpoložky 9027 50 00 KN a analyzátoru do podpoložky 9027 30 00 KN. Podle TSI nemohou být tyto přístroje zařazeny do podpoložky 9027 10 10 KN. Zmíněnými přístroji údajně nelze plyny zkoumat. Nejsou určeny ani nejsou vhodné k analýze kouře nebo horkých zplodin. Bez propojení s jinými přístroji by při typickém využívání pro účely analýzy kouře a zplodin došlo ke zničení předmětného přístroje.
31

Na rozdíl od toho, co tvrdí Komise, tento závěr nemůže být ovlivněn vysvětlivkou 3 písm. e) v kapitole 38 KN, podle níž se „keramické žároměrky pro kontrolu teploty v pecích, tavitelné (například Segerovy jehlánky)“ řadí do čísla 3824 KN a ne do jiného čísla KN. Kromě toho, že tato poznámka hovoří pouze o velmi specifické kategorii zboží, na kterou se také vztahuje, což zjevně není případ výrobků dotčených v původním řízení, je třeba uvést, že na rozdíl od posledně jmenovaných výrobků a obecně teploměrů nespočívá funkce těchto tavitelných žároměrek pouze v přesném měření teploty prostředí. Tyto tavitelné ukazatele, nazývané rovněž „žároměrové jehlánky“, které se používají v keramických pecích, mají za pomoci tavení a postupného ohýbání působením tepla umožnit sledovat průběh vypalování keramických výrobků a určit, zda byly vypáleny do požadovaného stavu.
8

Článek 15 nařízení č. 2201/2003, nadepsaný „Postoupení věci k projednání vhodněji umístěnému soudu [soudu s lepšími předpoklady k jejímu projednání]“, uvádí: „1. Výjimečně mohou soudy členského státu příslušné [k rozhodnutí] ve věci [samé], pokud se domnívají, že soud jiného členského státu, ke kterému má dítě zvláštní vztah, je [má] vzhledem ke svému umístění vhodnější [lepší předpoklady] k projednání věci nebo její určité části, a v případě, že je to v [nejlepším] zájmu dítěte, a) přerušit řízení v dané věci nebo její části a vyzvat strany, aby podaly návrh u soudu tohoto jiného členského státu v souladu s odstavcem 4, nebo b) požádat soud jiného členského státu, aby převzal příslušnost v souladu s odstavcem 5. 2. Odstavec 1 se použije a) na žádost strany, nebo b) z podnětu soudu, nebo c) na žádost soudu jiného členského státu, ke kterému má dítě zvláštní vztah v souladu s odstavcem 3. Postoupit věc z podnětu soudu nebo na žádost soudu jiného členského státu je možné pouze se schválením alespoň jedné ze stran. 3. Má se za to, že dítě má zvláštní vztah k členskému státu ve smyslu odstavce 1, pokud tento členský stát a) se stal obvyklým bydlištěm dítěte poté, co bylo zahájeno řízení u soudu uvedeného v odstavci 1, nebo b) je bývalým obvyklým bydlištěm dítěte, nebo c) dítě je jeho státním příslušníkem, nebo d) je obvyklým bydlištěm nositele rodičovské zodpovědnosti, nebo e) je místem, kde se nachází jmění dítěte, a věc se týká opatření k ochraně dítěte ve vztahu ke správě, zachování a nakládání s tímto jměním. 4. Soud členského státu příslušný [k rozhodnutí] ve věci [samé] stanoví lhůtu, ve které musí být zahájeno řízení u soudů tohoto jiného členského státu v souladu s odstavcem 1. Pokud do této doby řízení u soudů zahájeno není, pokračuje soud, který řízení zahájil, ve výkonu své příslušnosti v souladu s články 8 až 14. 5. Soudy tohoto jiného členského státu mohou z důvodu zvláštních okolností věci v [nejlepším] zájmu dítěte přijmout soudní příslušnost do šesti týdnů ode dne, kdy o to byly požádány v souladu s odst. 1 písm. a) nebo b). V tomto případě se soud, který zahájil řízení jako první, prohlásí za nepříslušný. Jinak soud, který zahájil řízení jako první, pokračuje ve výkonu své příslušnosti v souladu s články 8 až 14. [...]“
27

V tomto ohledu je pojem „rodičovská zodpovědnost“ v čl. 2 bodě 7 nařízení č. 2201/2003 definován široce v tom smyslu, že zahrnuje veškerá práva a povinnosti fyzické nebo právnické osoby týkající se dítěte nebo jmění dítěte, která jsou jí svěřena rozhodnutím, právními předpisy nebo právně závaznou dohodou (rozsudek C, C‑435/06, EU:C:2007:714, bod 49, a rozsudek C., C‑92/12 PPU, EU:C:2012:255, bod 59). Dále je třeba uvést, že čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení sice obsahuje výčet věcí, na které se uvedené nařízení vztahuje v rámci „rodičovské zodpovědnosti“, avšak tento výčet není taxativní, ale pouze demonstrativní, jak to dokládá použití výrazu „zejména“ (rozsudek C, C‑435/06, EU:C:2007:714, bod 30, a rozsudek C., C‑92/12 PPU, EU:C:2012:255, bod 63).
10

Článek 23 rámcového rozhodnutí stanoví: „1. Vyžádaná osoba je předána co nejdříve v den, který dohodnou dotyčné orgány. 2. Osoba bude předána nejpozději do deseti dnů po přijetí pravomocného rozhodnutí o výkonu evropského zatýkacího rozkazu. 3. Brání-li předání vyžádané osoby ve lhůtě stanovené v odstavci 2 okolnosti, které jsou mimo kontrolu členských států, vykonávající a vystavující justiční orgán se neprodleně vzájemně kontaktují a dohodnou nové datum předání. V tomto případě se předání uskuteční do deseti dnů od nově dohodnutého dne. 4. Předání lze výjimečně dočasně odložit ze závažných humanitárních důvodů, například existují-li závažné důvody domnívat se, že by to zjevně ohrozilo život nebo zdraví vyžádané osoby. Evropský zatýkací rozkaz se vykoná, jakmile tyto důvody pominou. Vykonávající justiční orgán neprodleně informuje vystavující justiční orgán a dohodne s ním nové datum předání. V tomto případě se předání uskuteční do deseti dnů od nově dohodnutého dne. 5. Nachází-li se osoba po uplynutí lhůt uvedených v odstavcích 2 až 4 stále ve vazbě, bude propuštěna.“
16

Předkládající soud má v tomto ohledu za to, že vztah mezi leteckým dopravcem a cestujícím je občanskoprávní povahy a v případě, že dotyčný letecký dopravce odmítne poskytnout cestujícímu náhradu, bude nárok na náhradu uplatněn prostřednictvím občanskoprávní žaloby podané k občanskoprávnímu soudu. Dále podotýká, že kdyby byla pravomoc k přijímání donucovacích opatření v konkrétních jednotlivých případech svěřena státnímu tajemníkovi, jehož rozhodnutí podléhají přezkumu správními soudy, znamenalo by to zásah do rozdělení soudních pravomocí v Nizozemsku v případě souběžného řízení před občanskoprávními soudy.
7

Vysvětlivky k HS týkající se čísla 8518 tohoto systému stanoví: „Do tohoto čísla patří mikrofony, reproduktory, sluchátka a elektrické audiofrekvenční zesilovače všech druhů, předkládané samostatně, bez ohledu na to, jsou-li tyto přístroje konstruovány pro určitý účel (např. telefonní mikrofony a sluchátka a reproduktory pro radiopřijímače). Do tohoto čísla patří také elektrické zesilovače zvuku. [...] B. Reproduktory, též vestavěné Funkce reproduktorů je opačná než u mikrofonů. Jde o přístroje, které přehrávají zvuk přeměnou elektrických impulsů nebo kmitů ze zesilovače na mechanické vibrace, které se šíří vzduchem. Patří mezi ně následující typy: [...] Reproduktory jsou někdy společně smontovány s přizpůsobovacími transformátory a zesilovači. Všeobecně je vstup elektrického signálu přijímaného reproduktory v analogové formě, nicméně v některých případech může být vstupní signál v digitální formě. Takovéto reproduktory obsahují digitálně analogové převodníky a zesilovače, ze kterých se mechanické vibrace šíří do vzduchu. Podle použití, ke kterému jsou určeny, mohou být reproduktory obvykle za účelem zvukového efektu zabudovány do různých rámů nebo úchytných struktur, kterými mohou být i kusy nábytku. Takové sestavy budou zařazeny do této položky, pokud hlavní funkcí, která je charakterizuje, je funkce reproduktorů. Co se týče rámů a úchytných struktur, které jsou předkládány samostatně, rovněž spadají pod toto číslo, jestliže lze mít za to, že jsou především koncipovány k tomu, aby do nich byly zabudovány reproduktory, samozřejmě s výjimkou případů, kdy se jedná o nábytek ve smyslu kapitoly 94, který je jednoduše upraven tak, aby kromě jeho běžného účelu použití do něj byl zabudován i reproduktor. Toto číslo zahrnuje reproduktory určené k připojení k zařízení pro automatizované zpracování dat, pokud jsou předkládány samostatně.“
31

Mimoto je třeba mít za to, že konstatování uvedené v bodě 25 rozsudku v projednávané věci není zpochybněno zásadou daňové neutrality. Jak uvedla generální advokátka v bodě 28 svého stanoviska, tato zásada neumožňuje rozšířit oblast působnosti osvobození od daně, aniž by pro to existovalo jednoznačné právní ustanovení. Uvedená zásada totiž není pravidlem primárního práva, které by mohlo určovat platnost osvobození od daně, nýbrž výkladovou zásadou, která se musí použít souběžně se zásadou striktního výkladu osvobození od daně (v tomto smyslu viz rozsudek Deutsche Bank, C‑44/11, EU:C:2012:484, bod 45).
9

Christian Liffers vyčíslil výši náhrady škody za porušení užívacích práv ke svému dílu na základě výše licenčních poplatků nebo poplatků, které by mu musely být zaplaceny, kdyby ho společnosti Mandarina a Mediaset požádaly o udělení oprávnění k užívání příslušných práv duševního vlastnictví, a vycházel tak z čl. 140 odst. 2 písm. b) zákona o duševním vlastnictví, který umožňuje poškozenému nositeli práva duševního vlastnictví, aby vyčíslil náhradu škody na základě výše licenčních poplatků nebo poplatků, které by mu musely být zaplaceny, kdyby ho porušovatel práva požádal o udělení oprávnění k užívání tohoto práva (dále jen „hypotetické licenční poplatky“). Na rozdíl od způsobu výpočtu, který je upraven v odstavci 2 písm. a) téhož článku, u tohoto způsobu žadatel o náhradu škody nemusí určit rozsah újmy, která mu skutečně vznikla. C. Liffers za tímto účelem použil sazebník Organizace pro kolektivní správu práv výrobců audiovizuálních děl (Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales). K takto stanovené výši majetkové újmy C. Liffers přičetl paušální částku jakožto náhradu morální újmy, která mu podle jeho názoru vznikla.
28

Za okolností, kterými se vyznačuje spor ve věci v původním řízení, však není třeba určovat, zda návrh na výkon smluvní povinnosti spočívající v postoupení ochranných známek skutečně spadá pod čl. 22 bod 4 nařízení č. 44/2001, neboť rumunské soudy jsou v každém případě příslušné k rozhodování tohoto sporu. V případě, že by tento čl. 22 bod 4 byl použitelný na uvedený spor, by totiž soudy, jejichž příslušnost by vyplývala z tohoto ustanovení, byly stejné jako soudy, jejichž příslušnost by byla určena podle čl. 24 první věty tohoto nařízení, jelikož se žalovaný ve věci v původním řízení účastnil řízení před rumunskými soudy, aniž namítal jejich nepříslušnost.
3

Článek 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46), stanoví: „1. S výhradou této kapitoly smějí členské státy omezit svobodu pohybu a pobytu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků bez ohledu na státní příslušnost z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví. Tyto důvody nesmějí být uplatňovány k hospodářským účelům. 2. Opatření přijatá z důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti musí být v souladu se zásadou přiměřenosti a musí být založena výlučně na osobním chování dotyčné osoby. Předchozí odsouzení pro trestný čin samo o sobě přijetí takových opatření neodůvodňuje. Osobní chování dotyčného jednotlivce musí představovat skutečné, aktuální a dostatečně závažné ohrožení některého ze základních zájmů společnosti. Odůvodnění, která přímo nesouvisí s dotyčnou osobou nebo souvisejí s generální prevencí, nejsou přípustná. 3. Ke zjištění, zda dotyčná osoba představuje ohrožení veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti, může hostitelský členský stát, považuje-li to za nezbytné, při vydávání osvědčení o registraci, nebo nemá-li systém registrace, do tří měsíců od příjezdu dotyčné osoby na jeho území nebo od ohlášení její přítomnosti na jeho území ve smyslu čl. 5 odst. 5 nebo při vystavování pobytové karty požádat členský stát původu nebo v případě potřeby jiné členské státy o poskytnutí informací o případných minulých policejních záznamech o dotyčné osobě. Tato šetření nesmějí být prováděna systematicky. Konzultovaný členský stát odpoví do dvou měsíců. 4. Členský stát, který vydal cestovní pas nebo průkaz totožnosti, umožní držiteli dokladu, který byl z jiného členského státu vyhoštěn z důvodu veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví, opětovný vstup na své území bez jakýchkoliv formalit, a to i když doklad pozbyl platnosti nebo státní příslušnost držitele je sporná.“
51

Pokud by totiž bylo členským státům zakázáno uplatnit právo uvedené v čl. 3 odst. 3 nařízení Dublin III za takových okolností, jako jsou okolnosti dotčené ve věci v původním řízení, vedlo by to k tomu, že žadatel, který uprchl, aniž by vyčkal na konečné rozhodnutí o své žádosti, do jiného členského státu, než je stát, v němž dotyčný žádost učinil, by se nacházel v případě jeho zpětného přijetí příslušným členským státem ve výhodnějším postavení oproti žadateli, který by vyčkal na ukončení posuzování své žádosti v příslušném členském státě.
2

Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Kødbranchens Fællesråd (mezioborová organizace v odvětví hovězího masa) jednající jako zmocněnec sedmi jatek, a to společností Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S et Vejle Eksportslagteri A/S (dále jen společně „jatka“) a Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (ministerstvo pro výživu, zemědělství a rybolov) a Fødevarestyrelsen (dánská veterinární a potravinářskou správa) ve věci výběru poplatků sloužících ke krytí nákladů vzniklých v souvislosti s úředními kontrolami krmiv a potravin.
35

Pokud jde o výskyt předmětného inzerátu na jiných internetových stránkách s odkazy na podniky, poukazuje předkládající soud na to, že tuto skutečnost vysvětluje praxe některých provozovatelů takových stránek, která spočívá v přebírání inzerátů zveřejněných na jiných internetových stránkách – bez vědomí a souhlasu inzerenta – k podpoře využívání jejich internetových stránek s cílem vyvolat u potenciálních platících uživatelů dojem, že tito mají co do činění s populární internetovou stránkou, která má solidní základ.
18

Podle předkládajícího rozhodnutí extrahovaný sójový šrot, ačkoliv je používán jako přísada do krmných směsí, nemůže být vzhledem k jeho vysoké koncentraci sacharidů používán jako přísada do krmných směsí pro velmi mladá telata. Naproti tomu sójový proteinový koncentrát získaný z extrahovaného sójového šrotu může být přísadou do krmných směsí pro velmi mladá telata, a to s ohledem na jeho snížený obsah sacharidů a vlákniny.
7

Vysvětlivka k HS týkající se čísla 8521 HS uvádí: „A. – Přístroje pro záznam a kombinované přístroje pro záznam a reprodukci Přístroje, které při připojení k televizní kameře nebo k televiznímu přijímači provádějí záznam na nosiče elektrických impulsů (analogové signály) nebo na analogové signály převedené do digitálního kódu (nebo jejich kombinace) odpovídající obrazu a zvuku přijímaným televizní kamerou nebo televizním přijímačem. Obraz i zvuk se obvykle ukládá na témže nosiči. Záznam může být proveden magnetickým nebo optickým způsobem a obecně jsou nosiči záznamu disky nebo pásky. Do této položky patří také přístroje, které obvykle zaznamenávají digitální kódy odpovídající videosnímkům a zvukům na magnetické disky, přičemž přenášejí digitální kód ze stroje pro automatické zpracování dat (např. digitálního videorekordéru). Při magnetickém záznamu na pásku jsou obraz a zvuk zaznamenávány na různé stopy pásku, kdežto při magnetickém záznamu na disk jsou obraz a zvuk zaznamenány jako magnetické vzory nebo body ve spirálovitých stopách na povrchu disku. Při optickém záznamu jsou digitální data reprezentující obraz a zvuk zakódována laserem na disk. Přístroje pro videozáznam, které přijímají signály z televizního přijímače, obsahují rovněž tuner, který umožňuje výběr požadovaného signálu (nebo kanálu) z frekvenční skupiny signálů vysílaných televizní vysílací stanicí. Používají-li se tyto přístroje k přehrávání, převádějí zaznamenaná data do podoby videosignálů. Tyto signály pak odesílají dále do vysílací stanice nebo do televizního přijímače. [...]“ (neoficiální překlad)
9

Vysvětlivka týkající se čísla 30.04 HS stanoví, že do uvedeného čísla „nepatří potravinové doplňky obsahující vitaminy nebo minerální soli, které byly do nich přidány k udržení zdraví a pocitu svěžesti, ale nemají žádnou indikaci pro prevenci nebo léčení nějaké nemoci nebo potíží. Tyto výrobky, které jsou obvykle v kapalném stavu, ale mohou být i ve formě prášku nebo tablet, patří obecně do čísla 21.06 nebo do kapitoly 22“. (neoficiální překlad)
13

Směrnice 2013/33 uvádí v bodech 15 až 18, 20 a 35 odůvodnění následující: „(15) Zajištění žadatelů by mělo být prováděno v souladu s hlavní zásadou, podle níž nelze nikoho zajistit pouze proto, že žádá o mezinárodní ochranu, a zejména v souladu s mezinárodními právními závazky členských států, a s článkem 31 [úmluvy o právním postavení uprchlíků, podepsané v Ženevě dne 28. července 1951 [Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 189, s. 150, č. 2545 (1954)], ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967]. Zajištění žadatelů by mělo být možné pouze v jasně vymezených výjimečných případech stanovených touto směrnicí a v souladu se zásadou nezbytnosti a přiměřenosti, pokud jde o způsob i účel zajištění. Zajištěný žadatel by měl mít účinný přístup k příslušným procesním zárukám, jako jsou opravné prostředky k vnitrostátnímu soudnímu orgánu. (16) Pokud jde o správní řízení týkající se důvodů zajištění, vyžaduje zásada ‚náležité péče‘ alespoň to, aby členské státy přijaly konkrétní a smysluplné kroky, které zajistí, že doba nezbytná k ověření důvodů zajištění bude co nejkratší a že bude existovat reálná vyhlídka na úspěšné provedení tohoto ověření v co nejkratší lhůtě. Doba zajištění by neměla přesáhnout dobu nezbytnou k dokončení příslušných řízení. (17) Důvody zajištění stanovenými v této směrnici nejsou dotčeny jiné důvody zajištění, včetně důvodů zajištění v rámci trestního řízení, které se podle vnitrostátního práva uplatňují nezávisle na žádosti státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti o mezinárodní ochranu. (18) Se zajištěnými žadateli by mělo být zacházeno tak, aby byla plně respektována jejich lidská důstojnost, a jejich přijímání by mělo být upraveno tak, aby odpovídalo specifickým potřebám, které mají žadatelé v této situaci. Členské státy by měly zejména zajistit uplatňování článku 37 Úmluvy OSN o právech dítěte [uzavřené v New Yorku dne 20. listopadu 1989 a ratifikované všemi členskými státy]. […] (20) Zajištění žadatele by mělo být krajním opatřením a mělo by být uplatňováno pouze poté, co byla řádně posouzena veškerá alternativní opatření, při nichž nedochází k fyzickému zajištění, s cílem lépe zajistit fyzickou a psychickou integritu žadatele. Jakékoli alternativní opatření nahrazující zajištění by mělo respektovat základní lidská práva žadatele. […] (35) Tato směrnice dodržuje základním lidská práva a ctí zásady uznávané zejména [Listinou]. Jejím cílem je především zajistit plné respektování lidské důstojnosti a podpořit uplatňování článků 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 a 47 Listiny; tato směrnice musí být odpovídajícím způsobem provedena.“
13

Uvedený soud uvádí, že ve dřívějším rozhodnutí měl za to, že čl. 23 odst. 1 první věta nařízení upravuje pouze případ nabytí v dobré víře. Poznamenává, že je zajisté pravda, že čistě doslovný výklad tohoto ustanovení, které obecně uvádí, že právní úkony učiněné podle článků 17, 19 a 22 nařízení ve věci ochranné známky Společenství mají účinky vůči třetím stranám ve všech členských státech až po jejich zápisu do rejstříku, by mohl vést k tomu, že by tyto úkony zahrnovaly žaloby pro porušení práv k ochranné známce podané nabyvatelem licence. Podle jeho názoru však vzhledem k tomu, že se druhá věta tohoto odstavce 1 a následující odstavec týkají pouze případu nabytí v dobré víře, vede systematický výklad uvedeného ustanovení k závěru, že je tomu tak stejně v případě první věty.
14

C předložil Korkein hallinto-oikeus (Nejvyšší správní soud, Finsko) žádost o povolení podat kasační opravný prostředek proti rozhodnutí Helsingin hallinto-oikeus (Správní soud v Helsinkách). Podle předkládajícího soudu se daňové předpisy dotčené ve věci v původním řízení netýkají podmínek zaměstnání a pracovních podmínek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78 a obecně je nelze považovat za opatření spadající do oblasti působnosti této směrnice. Konkrétně nestanoví kritérium určení mzdy. Na rozdíl od případu ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 26. února 2013Åkerberg Fransson (C‑617/10, EU:C:2013:105), se tato ustanovení netýkají hmotného práva Unie.
38

Konečně okolnost, že uskutečněné investice byly z velké části financovány podporami poskytnutými členským státem a Unií, nemůže mít vliv na to, zda je činnost vyvíjená nebo plánovaná navrhovatelkami v původním řízení ekonomická, či nikoliv, neboť pojem „ekonomická činnost“ je objektivní a použije se bez ohledu nejen na účel a výsledky dotčených plnění, nýbrž také na způsob financování zvolený dotčeným subjektem, a to i tehdy, když se jedná o veřejné dotace (co se týče zákazu omezení nároku na odpočet, viz rozsudky ze dne 6. října 2005, Komise v. Francie, C‑243/03, EU:C:2005:589, body 32 a 33, jakož i ze dne 23. dubna 2009, PARAT Automotive Cabrio, C‑74/08, EU:C:2009:261, body 20 a 26).
22

Předkládající soud má za to, že neexistuje-li vnitrostátní zatýkací rozkaz, nemůže být osoba zatčena nebo zadržována ve vazbě, a bylo by nesprávné přijmout výklad, podle něhož se evropský zatýkací rozkaz po předání vyžádané osoby „mění“ na vnitrostátní zatýkací rozkaz. Takovýto výklad by byl kromě jiného v rozporu se základními právy zaručenými unijním právem.
(23)

Tato směrnice by měla pokračovat v harmonizaci práva autora na sdělování veřejnosti. Tímto právem by se v širokém smyslu mělo rozumět veškeré sdělování veřejnosti nepřítomné v místě, ze kterého sdělování vychází. Toto právo by mělo zahrnovat jakékoli sdělování nebo přenos [jakýkoli přenos nebo další přenos] díla pro veřejnost po drátě nebo bezdrátově, včetně vysílání. Toto právo by nemělo zahrnovat žádné jiné úkony.“
10

Článek 133b zákona o dědické dani stanoví, že soud může určitým osobám, které se dopustily jednání v rozporu s některými ustanoveními tohoto zákona, uložit zákaz činnosti na dobu od tří měsíců do pěti let a uzavřít rovněž na dobu od tří měsíců do pěti let provozovny společnosti, skupiny či podniku, jehož vedoucí, člen či zaměstnanec byl odsouzen.
9

Ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že Latvijas propāna gāze zařadila LPG, který dovezla z Ruska do Lotyšska v období od 20. března 2009 do 15. ledna 2010, do podpoložky sazebníku 2711 19 00 a z toho důvodu na něj uplatnila celní sazbu dovozního cla ve výši 0 % z celní hodnoty zboží. Daňová správa však na základě přezkumu informací obsažených v dokladech předložených touto společností dospěla k závěru, že převládající látkou v LPG je propan a butan, přičemž převažuje propan, a zařadila uvedený LPG do sazební podpoložky 2711 12 97.