ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
USNESENÍ TRIBUNÁLU

(kasační senát)

12. prosince 2013

Věc T‑468/13 P

Luigi Marcuccio

v.

Evropská komise

„Kasační opravný prostředek – Kasační opravný prostředek podaný telefaxem ve lhůtě – Podpis advokáta uvedený na telefaxu lišící se od podpisu, který je uveden na prvopisu zaslaném poštou – Podání prvopisu po lhůtě – Opožděnost – Zjevná nepřípustnost“

Předmět:

Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 18. června 2013, Marcuccio v. Komise (F‑100/11), a směřující ke zrušení tohoto usnesení

Rozhodnutí:

Kasační opravný prostředek se odmítá. Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení.

Shrnutí

Soudní řízení–Návrh na zahájení řízení–Formální požadavky–Návrh došlý telefaxem ve lhůtě pro podání návrhu–Vlastnoruční podpis advokáta lišící se od podpisu, který je uveden na prvopisu návrhu zaslaném poštou–Důsledek–Nerozhodnost dne doručení telefaxu pro účely zachování lhůty pro podání návrhu (Statut Soudního dvora, článek 21; jednací řád Tribunálu, čl. 43 odst. 6)

Podle čl. 43 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu je den, kdy je stejnopis podepsaného prvopisu podání doručen do kanceláře telefaxem nebo jiným technickým prostředkem, rozhodný pro účely zachování procesních lhůt, a to za podmínky, že podepsaný prvopis podání je doručen do kanceláře do deseti dnů poté.

Není-li podpis advokáta zastupujícího navrhovatele uvedený pod kasačním opravným prostředkem, který byl podán telefaxem, totožný s podpisem uvedeným na později předaném prvopisu kasačního opravného prostředku, nemůže být den, kdy je kasační opravný prostředek doručen do kanceláře telefaxem, rozhodný pro účely zachování lhůty pro podání kasačního opravného prostředku. Z toho plyne, že v souladu s čl. 43 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu může být pro účely zachování procesních lhůt rozhodný pouze den podání podepsaného prvopisu.

(viz body 6, 8 a 9)

Odkazy:

Tribunál: usnesení ze dne 29. listopadu 2011, ENISA v. EIOÚ, T‑345/11, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 15 až 17; ze dne 3. října 2012, Tecnimed v. OHIM – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 15 až 17 a citovaná judikatura; ze dne 14. listopadu 2013, Marcuccio v. Komise, T‑229/13 P, body 14 a 15
USNESENÍ TRIBUNÁLU

(kasační senát)

12. prosince 2013

Věc T‑486/13 P

Luigi Marcuccio

v.

Evropská komise

„Kasační opravný prostředek – Kasační opravný prostředek podaný telefaxem ve lhůtě – Podpis advokáta uvedený na telefaxu lišící se od podpisu, který je uveden na prvopisu zaslaném poštou – Podání prvopisu po lhůtě – Opožděnost – Zjevná nepřípustnost“

Předmět:

Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 25. června 2013, Marcuccio v. Komise (F‑28/12), a směřující ke zrušení tohoto usnesení

Rozhodnutí:

Kasační opravný prostředek se odmítá. Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení.

Shrnutí

Soudní řízení–Návrh na zahájení řízení–Formální požadavky–Návrh došlý telefaxem ve lhůtě pro podání návrhu–Vlastnoruční podpis advokáta lišící se od podpisu, který je uveden na prvopisu návrhu zaslaném poštou–Důsledek–Nerozhodnost dne doručení telefaxu pro účely zachování lhůty pro podání návrhu (Statut Soudního dvora, článek 21; jednací řád Tribunálu, čl. 43 odst. 6)

Podle čl. 43 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu je den, kdy je stejnopis podepsaného prvopisu podání doručen do kanceláře telefaxem nebo jiným technickým prostředkem, rozhodný pro účely zachování procesních lhůt, a to za podmínky, že podepsaný prvopis podání je doručen do kanceláře do deseti dnů poté.

Není-li podpis advokáta zastupujícího navrhovatele uvedený pod kasačním opravným prostředkem, který byl podán telefaxem, totožný s podpisem uvedeným na později předaném prvopisu kasačního opravného prostředku, nemůže být den, kdy je kasační opravný prostředek doručen do kanceláře telefaxem, rozhodný pro účely zachování lhůty pro podání kasačního opravného prostředku. Z toho plyne, že v souladu s čl. 43 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu může být pro účely zachování procesních lhůt rozhodný pouze den podání podepsaného prvopisu.

(viz body 6, 8 a 9)

Odkazy:

Tribunál: usnesení ze dne 29. listopadu 2011, ENISA v. EIOÚ, T‑345/11, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 15 až 17; ze dne 3. října 2012, Tecnimed v. OHIM – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 15 až 17 a citovaná judikatura; ze dne 14. listopadu 2013, Marcuccio v. Komise, T‑229/13 P, body 14 a 15
V kontextu veřejných zakázek je třeba zohlednit zvláštní úlohu, kterou má řízení o předběžných opatřeních v zadávacích řízeních. Za tímto účelem je třeba zohlednit i právní rámec pro zadávací řízení pořádaná veřejnými zadavateli členských států zavedený unijním zákonodárcem. Jak konkrétně uvádí bod 40 nařízení č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie, hmotněprávní předpisy k zadávání veřejných zakázek by konkrétně měly vycházet ze směrnice 2004/18 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby.

Jak navíc uvádí první až třetí bod odůvodnění směrnice 89/665 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, k zajištění účinného uplatňování těchto předpisů považoval zákonodárce za nezbytné zavést soubor procesních pravidel, která by poskytovala rychlé opravné prostředky ve stadiu, kdy lze ještě protiprávní jednání smysluplně napravit. Předběžná opatření mají vzhledem ke krátkému trvání zadávacích řízení takový význam, že zákonodárce považoval za vhodné zajistit prostřednictvím čl. 2 odst. 1 směrnice 89/665 dostupnost předběžných opatření u zadávacích řízení, jež spadají do pravomoci členských států, nehledě na to, zda byla předtím ve věci podána žaloba. Jak je dále patrné z druhého, třetího a pátého bodu odůvodnění a z čl. 2 odst. 1 směrnice 89/665, předběžná opatření jsou ve zvláštním kontextu zadávacích řízení pokládána nejen za prostředek k přerušení zadávacího řízení, ale přinejmenším do stejné míry za prostředek k nápravě zjevného protiprávního jednání, o němž by jinak bylo rozhodováno v řízení ve věci samé.

I když taková konstatování nejsou s to zpochybnit použitelnost čl. 104 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, který provádí články 278 SFEU a 279 SFEU a vyžaduje, aby byla žaloba v hlavní věci vznesena před podáním návrhu na předběžné opatření, je třeba je zohlednit z důvodu, že účelem předběžných opatření podle hlavy III jednacího řádu Tribunálu, je stejně jako na vnitrostátní úrovni zajistit v zadávacích řízeních účinnou soudní ochranu, pokud jde o uplatňování předpisů pro zadávání veřejných zakázek vztahujících se na unijní orgány a subjekty, jež v podstatě vycházejí ze směrnice 2004/18. S tím dále souvisí i skutečnost, že ačkoli soudce příslušný pro rozhodování o předběžných opatřeních není povinen provést v řízení o předběžných opatřeních tak důkladné posouzení jako v řízení ve věci samé, tento závěr nelze vykládat tak, že je důkladné posouzení zcela zakázáno.

Je proto třeba zkoumat, zda žalobci předložili dostatečné důkazy, aby byla stran jejich tvrzení splněna podmínka fumus boni juris v tom smyslu, že tato tvrzení vyvolávají vážné podezření, že napadené rozhodnutí týkající se veřejných zakázek trpí právní vadou.

(viz body 18 až 23)
3.

Předběžné patření — Předběžná opatření — Cíl — Plná účinnost budoucího rozhodnutí ve věci samé, aniž by byl dotčen jeho smysl a aniž by bylo zbaveno užitečného účinku — Návrh na nařízení opatření, která překračují rámec původního řízení a předpokládají důsledky rozhodnutí v původním řízení, které nelze s jistotou předjímat — Nepřípustnost (Článek 266 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, článek 104) (viz body 40, 41, 43–46, 48)
Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. října 2013 – Comunidad Autónoma del País Vasco et Itelazpi v. Komise

(Věc T‑462/13 R)

„Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí, jímž se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizuje se její vrácení, jakož i zrušení probíhajících plateb — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

1. Řízení o předběžných opatřeních — Odklad vykonatelnosti — Předběžná opatření — Podmínky pro přiznání — Fumus boni juris — Naléhavost — Vážná a nenapravitelná újma — Kumulativní charakter — Zvážení všech protichůdných zájmů — Posuzovací pravomoc soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních (Čl. 256 odst. 1 SFEU, 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 15–17)

2. Řízení o předběžných opatřeních — Odklad vykonatelnosti — Předběžná opatření — Podmínky pro přiznání — Naléhavost — Vážná a nenapravitelná újma — Důkazní břemeno — Rozhodnutí Komise nařizující navrácení státní podpory — Situace, která je s to závažně narušit poskytování veřejné služby územními samosprávnými celky — Neexistence (Čl. 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 23, 24)

3. Řízení o předběžných opatřeních — Odklad vykonatelnosti — Předběžná opatření — Podmínky pro přiznání — Naléhavost — Rozhodnutí Komise nařizující navrácení státní podpory — Rozhodnutí směřující vůči členskému státu a nikoli vůči příjemci podpory — Zohlednění prováděcích vnitrostátních opatření — Nezávazná opatření — Nedostatek naléhavosti (Čl. 278 SFEU, 279 SFEU a 288 čtvrtý pododstavec SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 29–31, 39)

4. Řízení o předběžných opatřeních — Odklad vykonatelnosti — Podmínky pro přiznání — Naléhavost — Vážná a nenapravitelná újma — Rozhodnutí nařizující navrácení státní podpory — Existence opravných prostředků u vnitrostátního soudu proti vnitrostátním prováděcím opatřením — Pravomoc unijního soudu zohlednit takové opravné prostředky při meritorním posouzení návrhu na vydání předběžného opatření — Neexistence nenapravitelnosti (Čl. 278 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 34–36)

Předmět

Návrh na odklad vykonatelnosti článků 3 a 4 rozhodnutí Komise C (2013) 3204 final ze dne 19. června 2013 týkající se státní podpory SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/010, ex CP 163/2009) poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního vysílání ve vzdálených nebo méně osídlených oblastech (kromě Kastilie-la Mancha)

Výrok

1) Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.
Keywords

Subject of the case

Výrok



Keywords

Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Podmínky poskytnutí – Fumus boni juris – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná újma – Kumulativní charakter – Zvážení všech dotčených zájmů – Pořadí přezkumu a způsob ověřování – Posuzovací pravomoc soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních (Článek 256 odst. 1, SFEU, 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 16–18)

2. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Podmínky poskytnutí – Fumus boni juris – Prima facie posouzení důvodů uvedených na podporu hlavní žaloby – Žaloba proti rozhodnutí Komise, které prohlašuje podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizuje její vrácení – Žalobní důvod, který se vztahuje k nepřičitatelnosti sporných opatření státu – Žalobní důvod, který není na první pohled neopodstatněný (Článek 107 odst. 1, SFEU a 278 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 20–32)

3. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Podmínky poskytnutí – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná újma – Finanční újma – Situace způsobilá ohrozit existenci žalující společnosti (Článek 278 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 41–48)

4. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Podmínky poskytnutí – Zvážení všech dotčených zájmů – Rozhodnutí Komise nařizující vrácení státní podpory – Obecný zájem hájený Komisí a zájem příjemce podpory – Mimořádné okolnosti – Částečný odklad vykonatelnosti (Článek 108 odst. 2 SFEU a 278 SFEU; nařízení Rady č. 659/1999, čl. 14 odst. 1; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 49–55)

5. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Změna nebo zrušení – Podmínka – Změna okolností – Pojem (Články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, článek 108) (viz bod 56)

Subject of the case

Předmět

Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C (2013) 1501 final ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (2011 C) – (ex NN 41/2010), které Itálie zavedla v letech 2004 a 2009 ve prospěch Sace BT SpA.

Výrok

Výrok

1) Usnesení ze dne 28. února 2014 vydané ve věci T‑305/13 R se zrušuje.

2) Výkon článku 5 rozhodnutí Komise C(2013) 1501 final ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (2011 C) – (ex NN 41/2010), které Itálie zavedla v letech 2004 a 2009 ve prospěch Sace BT SpA se odkládá v rozsahu, v němž jsou italské orgány povinné vybrat od této společnosti částku vyšší než [ důvěrné ] eur.

3) O nákladech řízení bude rozhodnuto později.
2.

Řízení o předběžných opatřeních — Odklad provádění — Předběžná opatření — Podmínky přiznání — Naléhavost — Vážná a nenapravitelná újma — Důkazní břemeno — Finanční újma — Situace, která by mohla ohrozit samotnou existenci žalující společnosti — Posouzení z hlediska situace skupiny, do níž podnik patří (Článek 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 104 odst. 2) (viz body 24, 26, 40, 41)
USNESENÍ TRIBUNÁLU

(kasační senát)

13. března 2014

Věc T‑652/13 P

Luigi Marcuccio

v.

Evropská komise

„Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Kasační opravný prostředek doručený telefaxem ve lhůtě pro jeho podání – Odlišný podpis advokáta na podání doručeném telefaxem od podpisu advokáta na prvopisu doručeném poštou – Podání prvopisu po lhůtě – Opožděnost – Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“

Předmět: Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 19. září 2013, Marcuccio v. Komise (F‑31/13) znějící na zrušení tohoto usnesení.

Rozhodnutí: Kasační opravný prostředek se zamítá. Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení.

Shrnutí

Soudní řízení – Návrh na zahájení řízení – Formální náležitosti – Kasační opravný prostředek doručený telefaxem ve lhůtě pro jeho podání – Odlišný vlastnoruční podpis advokáta od podpisu na prvopisu kasačního opravného prostředku doručeném poštou – Důsledek – Nezohlednění data doručení telefaxu při posouzení zachování lhůty pro podání kasačního opravného prostředku

(Statut Soudního dvora, článek 21; jednací řád Tribunálu, čl. 43 odst. 6)

Podle čl. 43 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu je den, kdy je stejnopis podepsaného prvopisu podání doručen do kanceláře telefaxem nebo jiným technickým prostředkem, rozhodný pro účely zachování procesních lhůt, a to za podmínky, že podepsaný prvopis podání je doručen do kanceláře do deseti dnů poté.

Není-li podpis advokáta zastupujícího navrhovatele připojený k podání kasačního opravného prostředku zaslanému telefaxem totožný s podpisem na následně doručeném prvopisu kasačního opravného prostředku, nemůže být datum doručení kasačního opravného prostředku podaného telefaxem rozhodné pro účely zachování lhůty pro podání kasačního opravného prostředku. Z toho plyne, že v souladu s čl. 43 odst. 6 jednacího řádu Tribunálu musí být pro účely zachování zmíněné lhůty rozhodné pouze datum doručení podepsaného prvopisu.

(viz body 6, 8 a 9)

Odkazy:

Tribunál: 29. listopadu 2011, ENISA v. EIOÚ, T‑345/11, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 15 až 17 a citovaná judikatura; 3. října 2012, Tecnimed v. OHIM – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí, body 15 až 17; 14. listopadu 2013, Marcuccio v. Komise, T‑229/13 P, body 14 a 15
5.

Ochranná známka Společenství — Definice a nabytí ochranné známky Společenství — Absolutní důvody pro zamítnutí — Překrývání oblastí působnosti důvodů uvedených pod písm. b) a c) čl. 7 odst. 1 nařízení č. 207/2009 [Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 7 odst. 1 písmena b) a c)] (viz bod 33)
8.

Akty orgánů — Odůvodnění — Povinnost — Rozsah — Zmrazení finančních prostředků osob, subjektů nebo organizací spojených se syrským režimem — Povinnost sdělit odůvodnění dotyčné osobě současně s přijetím aktu, který nepříznivě zasahuje do jejího právního postavení, nebo co možná nejdříve poté — Meze — Bezpečnost nebo zahraniční politika Unie a členských států — Rozhodnutí přijaté v souvislostech, které jsou dotyčné osobě známé a umožňují jí pochopit význam vůči ní přijatého opatření — Přípustnost stručného odůvodnění (Článek 296 druhý pododstavec SFEU; nařízení Rady č. 363/2013) (viz body 89–91)
CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:T:2014 :1027 1INFORMACEONEZVEŘEJNĚNÝCHROZHODNU TÍCH
Usnesení T r ibunálu (pátého senátu) ze dne 4. prosince 2 0 1 4 –
Talanton v. Komise
(Věc T-1 6 5 / 1 3 )
„Rozhodčí doložka — Smlouvy Pocemon a Perform, které byly uzavřeny v rámci sedmého rámcového 
programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 –2013 ) — Způsobilé výdaje — 
Vrácení vyplacených částek — Auditorská zpráva — Neexistence právního zájmu na podání žaloby — 
Deklaratorní zájem — Nepřípustnost“
1. Soudní řízení — Návrh na zahájení řízení — Formální požadavky — Stručný popis žalobních 
důvodů — Žaloba na náhradu škody způsobené unijním orgánem — Žalobní důvod, který není 
doplněn ž ádným u přesněním u možňujícím p osoudit jeho opodstatněnost — Nepřípustnost 
[Článek 340 d ruhý pododstavec SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 44 o dst. 1 písm. c) a d)] ( viz 
bod 32)
2. Soudní řízení — Neopominutelné podmínky řízení — Přezkum s oudem i bez návrhu — 
Nutnost existence právního zájmu na pokračování v řízení až do vydání soudního rozhodnutí — 
Porušení práva na účinnou soudní ochranu a zásady efektivity — Neexistence (Listina základních 
práv Evropské unie, článek 41; jednací řád Tribunálu, článek 113 a čl. 114 o dst. 3 a 4) (viz 
body 34, 35, 69, 71, 75)
3. Soudní řízení — Předložení věci Tribunálu na základě rozhodčí doložky — Smlouvy uzavřené 
v rámci specifického programu pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace — Odmítnutí Komise 
považovat některé částky vyplacené příjemci v rámci plnění smluv za způsobilé výdaje — Žádost 
o vrácení záloh — Žaloba podaná příjemcem proti dopisu Komise, ve kterém oz námila svůj záměr 
vystavit oz námení o dluhu — Neexistence de finitivního p řihlášení p ohledávky — 
Neexistence právního zájmu na podání žaloby — Nepřípustnost žaloby (Článek 272 SFEU; 
nařízení Rady č. 1605 /2002 ; rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1982 /2006 ) (viz 
body 36, 37, 40, 41, 53)
4. Rozpočet Evropské unie — Finanční pomoc Unie — Povinnost příjemce dodržovat podmínky pro 
poskytnutí finanční pomoci — Odůvodnění vynaložených v ýdajů — Řízení zahájené Komisí za 
účelem v ymáhání zaplacených z áloh — Rozložení důkazního břemene (Článek 272 SFEU; 
rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1982 /2006 ) (viz bod 72)
2 ECLI:EU:T:2014 :1027INFORMACEONEZVEŘEJNĚNÝCHROZHODNU TÍCH
Předmět
Žaloba podle článku 272 SFEU a čl. 340 p rvního pododstavce SFEU, která směřuje k tomu, aby 
Tribunál určil, že Komise tím, že odmítla považovat některé částky v yplacené žalobkyni v rámci 
provádění grantových dohod Perform a Pocemon z a způsobilé výdaje, porušila své smluvní povinnosti 
a dále že není třeba vrátit určitou část těchto částek ani částku n áhrady škody určenou Komisí.
Výrok
1) Žaloba se odmítá jako n epřípustná.
2) Talanton A E – S ymvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia D ianomon, Parochis Ypiresion M arketing kai 
Dioikisis Epicheiriseon s e ukládá n áhrada n ákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžném 
opatření.
5.

Ochranná známka Společenství — Definice a nabytí ochranné známky Společenství — Absolutní důvody pro zamítnutí — Ochranné známky postrádající rozlišovací způsobilost — Slovní ochranná známka MAKING LIFE BETTER AT WORK [Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 7 odst. 1 písm. b)] (viz body 24 a 27 až 37)
(viz bod 16)

(viz body 17–20, 22)

(viz body 28, 29)

Viz znění rozhodnutí.

Článek 2 odst. 2 přílohy doporučení 2003/361 o definici mikropodniků a malých a středních podniků stanoví, že malý podnik je vymezen jako podnik, který zaměstnává méně než 50 osob a jehož roční obrat nebo bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 10 milionů eur. Z doslovného znění tohoto ustanovení vyplývá, že podmínky týkající se počtu zaměstnanců podniku na jedné straně a podmínka týkající se finančních prahů na straně druhé, jsou v rámci čl. 2 odst. 2 uvedené přílohy podmínkami kumulativními. To jasně vyplývá z použití koordinační spojky „a“, která označuje kumulativní povahu podmínek, na rozdíl od spojky „nebo“, která označuje povahu alternativní.

Podmínka počtu zaměstnanců je kromě toho rozhodnou podmínkou pro účely stanovení, zda je podnik mikropodnikem, či malým nebo středním podnikem ve smyslu doporučení 2003/36. Kromě toho i přes to, že členské státy, Evropská investiční banka a Evropský investiční fond mohou podle článku 2 doporučení 2003/361 stanovit nižší prahové hodnoty, či dokonce za účelem realizace určitých politik od podmínky finančních prahů ustoupit, podmínka počtu zaměstnanců musí být nicméně vždy zachována. Co se týče podniku, který po Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) požaduje snížení poplatku stanoveného pro malé podniky čl. 6 odst. 4 nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), je výklad, který v podstatě předpokládá, že podnik, který zaměstnává víe než 50 zaměstnanců by mohl být kvalifikován jako podnik malý ve smyslu doporučení 2003/361, zjevně nesprávný.

(viz body 39–41, 43)
Rozhodnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení ve vztahu k plně provedenému opatření podpory nemůže být kvalifikováno jako napadnutelný akt ve smyslu článku 263 SFEU. Proto tedy na rozdíl od rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve vztahu k prováděnému opatření nevytváří rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, které se týká opatření již plně provedeného, v zásadě samostatné právní účinky, neboť nemá právně závazný, dostatečně okamžitý a jistý právní účinek pro členský stát, kterému je rozhodnutí určeno, a pro příjemce dotčeného opatření Na jedné straně takové opatření nemůže být pozastaveno, vzhledem k tomu, že bylo ke dni přijetí napadeného rozhodnutí plně provedeno. Na druhé straně rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve vztahu k provedenému opatření nemůže, vzhledem ke svému obsahu a dosahu, dotčenému členskému státu založit povinnost vymáhat poskytnutou podporu. Z čl. 11 odst. 2 nařízení č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, totiž vyplývá, že Komise podléhá přísným podmínkám v případě, že zvažuje nařídit dotčenému členskému státu prozatímní navrácení podpory.

V tomto ohledu, i kdyby vnitrostátní soud, jemuž by byl v tomto smyslu předložen návrh, mohl mít povinnost nařídit navrácení dotčené podpory, ať již by dotčené opatření v době rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo či nebylo prováděno, neznamená to, že by tímto zmíněné rozhodnutí nabylo právně závazného, dostatečně okamžitého a jistého právního účinku. Povinnost vnitrostátního soudu přijmout zajišťovací opatření v průběhu sporu týkajícího se eventuálního opatření podpory vyžaduje splnění podmínek odůvodňujících takové opatření, a sice že není pochyb o kvalifikaci jako státní podpory, je prováděno či již bylo provedeno, a nejsou zjištěny mimořádné okolnosti vylučující navrácení podpory. Absolutní a nepodmíněná povinnost vnitrostátního soudu řídit se automaticky prozatímním hodnocením Komise tudíž neexistuje.

Obchodní nejistota a vnímání ostatních subjektů, pokud jde o situaci příjemce podpory, jako je žalobkyně v projednávané věci, nemohou být považovány za závazné právní účinky, jelikož se jedná pouze o jednoduché skutkové důsledky, a nikoli právní účinky, které má rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyvolávat.

(viz body 37, 38, 40, 41, 44–46, 51)