ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 13/14

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Pensionsversicherungsanstalt v. Christine Kleist

(Věc C-356/09) (1)

(Sociální politika - Rovné zacházení s muži a ženami v oblasti zaměstnání a povolání - Směrnice 76/207/EHS - Článek 3 odst. 1 písm. c) - Vnitrostátní právní úprava usnadňující propouštění zaměstnanců, kterým vznikl nárok na starobní důchod - Cíl podpory zaměstnanosti mladších osob - Vnitrostátní právní úprava stanovící pro vznik nároku na důchod věk 60 let pro ženy a 65 let pro muže)

2011/C 13/23

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Pensionsversicherungsanstalt

Žalovaná: Christine Kleist

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (Úř. věst. L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187) ve znění směrnice 2002/73/ES — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví věk odchodu do důchodu na 60 let pro ženy a na 65 let pro muže a která zjednodušuje propuštění zaměstnanců, kteří dosáhli tohoto věku — Propuštění ženy, která dosáhla věku 60 let a která má právo na odchod do důchodu veřejným zaměstnavatelem, které je motivováno vůlí zaměstnat mladší osoby

Výrok

Článek 3 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která za účelem podpory přístupu mladších osob k zaměstnání umožňuje zaměstnavateli propouštět zaměstnance, kteří získali nárok na starobní důchod, přičemž tento nárok získávají ženy ve věku o pět let nižším, než je věk potřebný k získání téhož nároku v případě mužů, představuje přímou diskriminaci na základě věku zakázanou touto směrnicí.

(1) Úř. věst. C 282, 21.11.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 13/12

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rayonen sad Plovdiv — Bulharsko) — Vasil Ivanov Georgiev v. Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv

(Spojené věci C-250/09 a C-268/09) (1)

(Směrnice 2000/78/ES - Článek 6 odst. 1 - Zákaz diskriminace na základě věku - Univerzitní profesoři - Vnitrostátní ustanovení, které po dosažení věku 65 let stanoví uzavření pracovní smlouvy na dobu určitou - Povinný odchod do důchodu ve věku 68 let - Opodstatněnost rozdílů v zacházení na základě věku)

2011/C 13/19

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Rayonen sad Plovdiv

Účastníci původního řízení

Žalobce: Vasil Ivanov Georgiev

Žalovaná: Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rayonen sad Plovdiv — Výklad čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Vnitrostátní zákon, který dovoluje vysokoškolským profesorům, kteří dosáhli věku 65 let, uzavření pracovních smluv pouze na dobu určitou — Vnitrostátní zákon, který pro vysokoškolské profesory stanoví věk odchodu do důchodu na 68 let — Opodstatněnost rozdílů v zacházení na základě věku.

Výrok

Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, a zejména její čl. 6 odst. 1, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která pro univerzitní profesory, kteří dosáhli věku 68 let, stanoví povinný odchod do důchodu a umožňuje jim po dosažení věku 65 let pokračovat v činnosti pouze prostřednictvím smluv na dobu určitou uzavřených na dobu jednoho roku, které je možné prodloužit maximálně dvakrát, pokud tato právní úprava sleduje legitimní cíl spojený zejména s politikou zaměstnanosti a trhu práce, jako například zabezpečení kvality vzdělávání a optimálního rozdělení profesorských míst mezi generace, a pokud umožňuje dosáhnout tohoto cíle přiměřenými a nezbytnými prostředky. Je na vnitrostátním soudu, aby ověřil, zda jsou tyto podmínky splněny.

Pokud jde o spor mezi veřejným zařízením a jednotlivcem, musí vnitrostátní soud v případě, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, nesplňuje podmínky uvedené v čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78, ponechat tuto právní úpravu nepoužitu.

(1) Úř. věst. C 220, 12.9.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 346/16

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na I. B.

(Věc C-306/09) (1)

(Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Článek 4 - Důvody, pro které je možné výkon odmítnout - Článek 4 bod 6 - Zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu - Článek 5 - Záruky, které musí poskytnout vystavující členský stát - Článek 5 bod 1 - Odsouzení v nepřítomnosti - Článek 5 bod 3 - Zatýkací rozkaz vydaný za účelem trestního stíhání - Předání podmíněné tím, že vyžádaná osoba bude vrácena do vykonávajícího členského státu - Společné uplatnění bodů 1 a 3 článku 5 - Slučitelnost)

2010/C 346/27

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour constitutionnelle

Účastník původního řízení

I.B.

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour constitutionnelle (Belgie) — Výklad čl. 4 bodu 6 a čl. 5 bodu 3 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 34), jakož i čl. 6 odst. 2 Smlouvy o EU — Důvody, pro které je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu, a záruky, které musí poskytnout členský stát vystavující uvedený rozkaz — Možnost vykonávajícího členského státu podmínit předání osoby s trvalým bydlištěm na jejich území tím, že tato osoba bude po svém vyslechnutí v členském státě vystavujícím zatýkací rozkaz vrácena do vykonávajícího státu, aby zde vykonala trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené s odnětím osobní svobody, ke kterým by mohla být odsouzena ve vystavujícím státě — Zvláštní situace osoby, která již byla ve vystavujícím členském státě odsouzena rozhodnutím vyneseným v nepřítomnosti, proti němuž má stále možnost podat opravný prostředek — Případný dopad hrozby zásahu do základních práv dotyčné osoby, a zejména do jeho soukromého a rodinného života, na rozhodnutí, které mají přijmout justiční orgány vykonávajícího členského státu

Výrok

Článek 4 bod 6 a čl. 5 bod 3 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy je třeba vykládat v tom smyslu, že pokud dotčený vykonávající členský stát provedl čl. 5 bod 1 a 3 tohoto rámcového rozhodnutí do svého vnitrostátního právního řádu, lze výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného za účelem výkonu trestu uloženého v nepřítomnosti ve smyslu čl. 5 bodu 1 podmínit tím, že dotčená osoba, která je státním příslušníkem vykonávajícího členského státu nebo tam má trvalé bydliště, bude do tohoto státu vrácena, aby zde případně vykonala trest, který jí bude uložen ve vystavujícím členském státě na konci nového řízení, na kterém bude přítomna.

(1) Úř. věst. C 233, 26.9.2009, s. 11.
CS Úřední věstník Evropské unie C 30/6

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — Everything Everywhere Limited (dříve T-Mobile UK Limited) v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-276/09) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Osvobození - Článek 13 část B písm. d) body 1 a 3 - Sjednání úvěru - Operace týkající se plateb a převodů - Existence dvou oddělených plnění nebo jediného plnění - Dodatečný poplatek účtovaný při využití určitých způsobů platby za mobilní telefonní služby)

2011/C 30/09

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Everything Everywhere Limited (původně T-Mobile UK Limited)

Žalovaný: The Commissioners of Her Majesty's Revenue Customs

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice, Chancery Division — Výklad článku 13 části B písm. d) bodu 3 směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) — Osvobození od daně — Rozsah — Pojem „služeb, které mají za účinek převod finančních prostředků a zahrnují změny právní a finanční situace“ — Služby, jimiž je ve prospěch účtu připsána určitá částka a odpovídající částka z jiného účtu odepsána — Služby, které nezahrnují provádění operací spočívající v připsání určité částky ve prospěch účtu a odepsání odpovídající částky z jiného účtu, které však, pokud došlo k převodu finančních prostředků, lze považovat za služby, které byly příčinou této operace — Systém plateb za volání prováděných prostřednictvím mobilního telefonu

Výrok

Pro účely výběru daně z přidané hodnoty nepředstavuje dodatečný poplatek, který poskytovatel telekomunikačních služeb účtuje svým zákazníkům v případě, že zákazníci za tyto služby neplatí prostřednictvím „přímého inkasa“ nebo převodem prostřednictvím Bankers’ Automated Clearing System, ale kreditní kartou, debetní kartou, šekem nebo v hotovosti na přepážce banky nebo na přepážce zástupce zmocněného k přijímání plateb na účet tohoto poskytovatele služeb, protiplnění za plnění oddělené a samostatné ve vztahu k hlavnímu plnění spočívajícímu v poskytování telekomunikačních služeb.

(1) Úř. věst. C 267, 7.11.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 55/6

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Weald Leasing Limited

(Věc C-103/09) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Pojem „zneužívající praktiky“ - Plnění spočívající ve finančním pronájmu uskutečňovaná skupinou podniků za účelem rozložení placení neodpočitatelné DPH)

2011/C 55/08

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal

Účastníci původního řízení

Žalobce: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Žalovaná: Weald Leasing Limited

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — The Court of Appeal, Londýn — Výklad směrnice 77/388/EHS: šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Pojem plnění představujících zneužívající praktiky — Plnění spočívající v pronájmu a podnájmu uskutečňovaná skupinou podniků provádějících plnění ve značném rozsahu osvobozená od daně za účelem rozložení jejich zatížení DPH

Výrok

1) Finanční zvýhodnění vyplývající z toho, že podnik využije takových plnění spočívajících ve finančním pronájmu majetku, o jaká jde v původním řízení, namísto přímého nákupu tohoto majetku, nepředstavuje finanční zvýhodnění, jehož poskytnutí by bylo v rozporu s cílem sledovaným relevantními ustanoveními šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, a vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, za předpokladu, že smluvní podmínky týkající se těchto plnění, zejména podmínky stanovení výše nájemného, odpovídají obvyklým tržním podmínkám a že zapojení prostřednické třetí společnosti do uvedených plnění nepředstavuje překážku uplatnění uvedených ustanovení, což musí ověřit předkládající soud. Okolnost, že se tento podnik v rámci svých běžných obchodních transakcí nepodílí na plněních spočívajících ve finančním pronájmu, nemá v tomto ohledu žádný vliv.

2) Jestliže některé smluvní podmínky týkající se plnění spočívajících ve finančním pronájmu, o něž jde ve věci v původním řízení, nebo zapojení prostřednické třetí společnosti do těchto plnění představují zneužívající praktiky, je třeba uvedená plnění překvalifikovat tak, aby byla nastolena taková situace, jaká by existovala v případě neexistence prvků těchto smluvních podmínek, které mají zneužívající charakter, nebo nezapojení této společnosti.

(1) Úř. věst. C 129, 6.6.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 55/9

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Session (Scotland), Edinburgh — Spojené království) — Macdonald Resorts Limited v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-270/09) (1)

(DPH - Šestá směrnice 77/388/EHS - Osvobození - Článek 13 část B písm. b) - Nájem nemovitého majetku - Prodej smluvních práv, která lze použít k získání práva krátkodobě užívat rekreační objekty)

2011/C 55/14

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Session (Scotland), Edinburgh

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Macdonald Resorts Limited

Žalovaní: The Commissioners for Her Majesty's Revenue Customs

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Výklad čl. 9 odst. 2 písm. a) a čl. 13 části B písm. b) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Pojem osvobození nájmu nemovitého majetku od daně — Prodej bodů rekreačním klubem, jež jsou spojeny s právem dočasně užívat rekreační nemovitost během daného roku

Výrok

1) Poskytování služeb takovým subjektem, jako je odvolatelka v původním řízení, v rámci takového systému, jako je „opční“ program dotčený v původním řízení, musí být kvalifikována v okamžiku, kdy zákazník účastnící se takového systému přemění původně nabytá práva na službu nabízenou tímto subjektem. Jsou-li tato práva přeměněna na ubytování v hotelu nebo na právo krátkodobě užívat ubytovací zařízení, tato poskytování představují poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2001/115/ES ze dne 20. prosince 2001, která jsou uskutečňována v místě, kde se nachází tento hotel nebo toto ubytovací zařízení.

2) V takovém systému, jako je „opční“ program dotčený v původním řízení, pokud zákazník přemění původně nabytá práva na právo krátkodobě užívat ubytovací zařízení, představuje dotyčné poskytnutí služeb představuje nájem nemovitého majetku ve smyslu čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 2001/115 [kterému odpovídá nynější čl. 135 odst. 1 písm. l) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty]. Toto ustanovení však nebrání členským státům, aby tuto službu z osvobození od daně vyloučily.

(1) Úř. věst. C 267, 7.11.2009.
4)

Ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je obsažena v příloze směrnice 1999/70, je bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se ho dočasní úředníci mohli před vnitrostátním soudem vůči státu dovolávat k tomu, aby jim byl uznán nárok na příplatky za odpracovaná léta, jako jsou příplatky za odpracování každých tří let, o které se jedná ve věcech v původním řízení, za období ode dne uplynutí lhůty stanovené členským státům pro provedení směrnice 1999/70 do dne vstupu v platnost vnitrostátního zákona, kterým se tato směrnice provádí do vnitrostátního práva dotyčného členského státu, s výhradou dodržení relevantních ustanovení vnitrostátního práva týkajících se promlčení.
CS Úřední věstník Evropské unie C 80/5

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. ledna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Beroep te Gent — Belgie) — Vandoorne NV v. Belgický stát

(Věc C-489/09) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Článek 11 část C odst. 1 a čl. 27 odst. 1 a 5 - Základ daně - Zjednodušené postupy - Tabákové výrobky - Daňové kolky - Výběr DPH pouze u zdroje - Zprostředkující dodavatel - Celkové nebo částečné nezaplacení ceny - Odmítnutí vrátit DPH)

2011/C 80/07

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hof van Beroep te Gent

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Vandoorne NV

Žalovaný: Belgický stát

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Beroep te Gent — Výklad čl. 11 části C odst. 1 a článku 27 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Zjednodušené postupy — Vnitrostátní právní úprava, která pro tabákové výrobky v tuzemsku vyrobené, nabyté nebo do tuzemska dovezené stanoví výběr DPH u zdroje, a osobám povinným k dani, které odvedly z těchto výrobků daň, nepřiznává nárok na snížení základu daně

Výrok

Článek 11 část C odst. 1 a čl. 27 odst. 1 a 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2004/7/ES ze dne 20. ledna 2004, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, která tím, že za účelem zjednodušení postupu vybírání daně z přidané hodnoty a boje proti daňovým únikům nebo vyhýbání se daňovým povinnostem, pokud jde o tabákové výrobky, zavádí jednorázový výběr této daně u zdroje prostřednictvím daňových kolků, a to od výrobce nebo dovozce těchto výrobků, vylučuje nárok zprostředkujících dodavatelů, kteří vstupují do řetězce po sobě jdoucích dodání později, na vrácení daně z přidané hodnoty v případě nezaplacení kupní ceny uvedených výrobků nabyvatelem.

(1) Úř. věst. C 37, 13.2.2010.
CS Úřední věstník Evropské unie C 63/6

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Session (Scotland), Edinburgh — Spojené království) — The Commissioner for Her Majesty's Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH

(Věc C-277/09) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Nárok na odpočet daně - Nákup motorových vozidel a používání pro účely leasingu - Rozdíly mezi daňovými systémy dvou členských států - Zásada zákazu zneužití)

2011/C 63/10

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Session (Scotland), Edinburgh

Účastníci původního řízení

Žalobce: The Commissioner for Her Majesty's Revenue Customs

Žalovaná: RBS Deutschland Holdings GmbH

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Výklad čl. 17 odst. 3 písm. a) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Operace prováděné s jediným záměrem získat daňové zvýhodnění — Leasing motorových vozidel ve Spojeném království poskytovaný německou dceřinnou společností banky se sídlem ve Spojeném království

Výrok

1) Za takových okolností, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, musí být čl. 17 odst. 3 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně vykládán v tom smyslu, že členský stát není oprávněn zamítnout žádost osoby povinné k dani o odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu z koupě zboží uskutečněné v tomto členském státě, pokud bylo toto zboží použito pro účely leasingových plnění uskutečněných v jiném členském státě, z pouhého důvodu, že plnění uskutečněná na výstupu nevedla v druhém členském státě k platbě daně z přidané hodnoty.

2) Za takových okolností, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, kdy se společnost se sídlem v jednom členském státě rozhodne poskytovat prostřednictvím své dceřiné společnosti se sídlem v jiném členském státě leasing zboží třetí společnosti se sídlem v prvním členském státě s cílem zamezit tomu, aby musela být z úhrad za tato plnění odvedena daň z přidané hodnoty, přičemž tato plnění jsou v prvním členském státě kvalifikována jako poskytování služeb pronájmu uskutečněná ve druhém členském státě a ve druhém členském státě jako dodání zboží uskutečněná v prvním členském státě, nebrání zásada zákazu zneužití tomu, aby byl uplatněn nárok na odpočet daně z přidané hodnoty uznanému v čl. 17 odst. 3 písm. a) směrnice 77/388.

(1) Úř. věst. C 267, 7.11.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 63/3

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — Rakousko) — řízení zahájené Robertem Kollerem

(Věc C-118/09) (1)

(Pojem „vnitrostátní soud“ ve smyslu článku 234 ES - Uznávání diplomů - Směrnice 89/48/EHS - Advokát - Zápis do seznamu profesní komory v jiném členském státě, než ve kterém byl uznán diplom)

2011/C 63/05

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

Účastník původního řízení

Robert Koller

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — Výklad směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337) — Použitelnost směrnice v případě rakouského státního občana, který byl po uznání jeho rakouského diplomu a doplňujícím vzdělávání na španělské univerzitě kratším než tři roky zapsán do rejstříku profesní komory advokátů ve Španělsku, a který, poté co vykonával své povolání ve Španělsku po dobu tří týdnů, žádá o připuštění ke zkoušce způsobilosti, aby mohl být zapsán do rejstříků profesní komory advokátů v Rakousku na základě dokladu o dosažené kvalifikaci, opravňujícího ho k výkonu povolání, vydaného ve Španělsku

Výrok

1) Držitel dokladu o dosažené kvalifikaci vydaného v hostitelském členském státu po ukončení více než tříletého postsekundárního studia, jakož i rovnocenného dokladu o dosažené kvalifikaci vydaného v jiném členském státě po ukončení doplňujícího méně než tříletého studia, který ho v tomto státě opravňuje k výkonu regulovaného povolání advokáta, které v tomto státě ke dni podání žádosti o připuštění ke zkoušce způsobilosti skutečně vykonával, se může za účelem přístupu k regulovanému povolání advokáta v hostitelském členském státě domáhat, pod podmínkou úspěšného složení zkoušky způsobilosti, ustanovení směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001.

2) Směrnice 89/48, ve znění směrnice 2001/19, musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné orgány hostitelského členského státu odmítly připustit osobu, která se nachází v takové situaci, jako je situace žalobce v původním řízení, ke zkoušce způsobilosti pro výkon povolání advokáta, neexistuje-li důkaz o absolvování praxe vyžadované právní úpravou tohoto členského státu.

(1) Úř. věst. C 141, 20.06.2009.