STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA

F. G. JACOBSE

přednesené dne 8. července 2004 ( )

Věc C‑36/03

Approved Prescription Services Ltd

proti

Licensing Authority (zastoupené Medicines Control Agency)

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Spojené království)]

„Léčivé přípravky – Humánní léčivé přípravky – Registrace – Zkrácený postup“





1. Tato žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) se týká žádosti o vnitrostátní registraci léčivého přípravku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (dále jen „směrnice“)( ) ve znění předcházejícím nedávným změnám( ).

2. Směrnice obecně vyžaduje, aby žadatel poskytl úplný soubor údajů za účelem prokázání bezpečnosti a účinnosti svého produktu. Směrnice přesto odchylně od tohoto úplného postupu stanoví pomocí výjimky různé zkrácené postupy, v rámci nichž je žadatel zbaven povinnosti poskytnout některé údaje a místo toho se může odvolat na údaje poskytnuté v souvislosti s jiným, dříve registrovaným produktem. Podle jednoho z těchto postupů použitelného v rozhodné době mohl žadatel učinit takový odkaz, pokud byl produkt v zásadě podobný ostatním produktům a pokud ostatní produkty byly schváleny pro stanovenou dobu (určené pro účely této věci na deset let). V rámci jiného postupu mohl žadatel zčásti odkázat na údaje poskytnuté pro jiný produkt, ale zároveň mohl poskytnout dodatečné „doplňující“ údaje zabývající se některými specifickými typy rozdílů mezi dvěma, jinak podobnými, produkty.

3. Projednávaná věc se týká fluoxetinu ve formě roztoku, generického názvu pro antidepresivum, které je účinnou složkou produktu prodávaného pod názvem Prozac. Registrace přípravku Prozac v kapslích byla poprvé udělena v roce 1988 a registrace pro Prozac ve formě roztoku (udělená na základě dodatečných údajů, které doplňují údaje poskytnuté již pro kapsle) v roce 1992. V roce 1999, méně než deset let po udělení registrace přípravku Prozac ve formě roztoku, podal výrobce generika žádost o registraci generického fluoxetinu ve formě roztoku, jež byla založena na údajích poskytnutých pro předchozí registraci. Žádost byla zamítnuta z důvodu, že Prozac ve formě roztoku byl registrován méně než deset let a že fluoxetinu ve formě roztoku nebyl v zásadě podobný přípravku Prozac v kapslích.

4. V souvislosti se žádostí o soudní přezkoumání tohoto zamítnutí chce předkládající soud vědět, zda se podle příslušných ustanovení žadatel o registraci nového léčivého přípravku (dále jen „nový produkt“ nebo „produkt C“) může opírat o údaje poskytnuté v souvislosti se v zásadě podobným produktem (dále jen „varianta“ nebo „produkt B“), který byl zaregistrován v rámci Společenství po dobu kratší, než je stanovená doba, který je však verzí produktu (dále „původní produkt“ nebo „produkt A“), jenž byl zaregistrován po nejméně deset let, navzdory skutečnosti, že produkty A a B mají jiné lékové formy či jinak postrádají zásadní podobnost.

5. Soudní dvůr se výkladem směrnice zabýval při mnoha příležitostech a žádost o předběžnou otázku přísluší posoudit ve světle rozsudků Generics (UK) a další( ) a Novartis Pharmaceuticals( ). Od rozhodné doby byla směrnice pozměněna tak, aby do budoucna dala jasnou potvrzující odpověď na otázku vznesenou v tomto řízení.

Právní rámec

Právo Společenství

6. Směrnice sjednocuje v jednom dokumentu řadu směrnic týkajících se léčivých přípravků a kodifikuje změny těchto směrnic. Hlava III kapitola 1 je tvořena články 6 až 12 a zabývá se registrací léčivých přípravků( ). Od rozhodné doby byla směrnice změněna při řadě příležitostí. Pro otázku vznesenou v tomto řízení jsou relevantní změny provedené směrnicí 2004/27/ES, které jsou uvedeny dále( ).

7. Článek 6 odst. 1 stanoví, že léčivý přípravek smí být uveden na trh v členském státě pouze tehdy, když příslušný orgán daného členského státu vydá rozhodnutí o registraci.

8. Články 8 a 10 upravují několik možných postupů pro získání vnitrostátní registrace. Článek 8 odst. 3 upřesňuje údaje a dokumenty, které musí být poskytnuty na podporu žádosti v rámci postupu, který by bylo možno označit za úplný. Stanoví, že takové informace musí být „přiloženy […] v souladu s přílohou I“ směrnice. Podle čl. 8 odst. 3 písm. i)( ) musí žadatel obvykle poskytnout výsledky:

„− fyzikálně-chemických, biologických či mikrobiologických zkoušek,

– toxikologických a farmakologických zkoušek,

– klinických hodnocení.“

9. Článek 10 stanoví řadu postupů alternativních k úplnému postupu, v rámci nichž může být žadatel za určitých okolností zbaven povinnosti poskytnout buď některé, nebo všechny výsledky farmakologických a toxikologických zkoušek a klinických hodnocení obvykle požadovaných čl. 8 odst. 3 písm. i) a namísto toho se může opírat o údaje poskytnuté v souvislosti s jiným „referenčním“ produktem, který již byl registrován. Povinnost poskytnout všechny údaje o fyzikálně‑chemické povaze přípravku není dotčena.

10. V rozhodné době čl. 10 odst. 1 písm. a) upravoval tzv. zkrácený postup, který žadatele zbavoval povinnosti předložení některých druhů relevantních údajů, pokud mohl prokázat, že:

„[…]

i) buď je léčivý přípravek v zásadě podobný přípravku registrovanému v členském státě, ve kterém je předkládána žádost, a držitel rozhodnutí o registraci původního léčivého přípravku vydal souhlas s použitím toxikologických, farmakologických nebo klinických údajů obsažených v dokumentaci původního léčivého přípravku pro účely posouzení dané žádosti;

[…]

iii) nebo je léčivý přípravek v zásadě podobný léčivému přípravku, který byl registrován v rámci Společenství v souladu s platnými předpisy Společenství po dobu nejméně 6 let a je uváděn na trh v členském státě, ve kterém je předkládána žádost. […] Členský stát může jednotným rozhodnutím prodloužit tuto dobu na 10 let pro všechny léčivé přípravky, které jsou na trhu na jeho území, pokud to považuje v zájmu veřejného zdraví za nezbytné. […]“

11. V rozhodné době byl další typ postupu, běžně nazývaný „hybridní zkrácený postup“, upraven v čl. 10 odst. 1 písm. a) posledním pododstavci, v ustanovení běžně známém jako „výhrada“:

„Je-li však léčivý přípravek určen pro léčebné použití odlišné od použití ostatních léčivých přípravků, které jsou na trhu, nebo má‑li být přípravek podáván odlišnou cestou či v odlišných dávkách, musí být výsledky příslušných toxikologických a farmakologických zkoušek nebo příslušných klinických hodnocení předloženy.“

12. Na základě výhrady byl žadatel v důsledku toho povinen předložit pouze výsledky takových farmakologických a toxikologických zkoušek a klinických hodnocení, které byly relevantní s ohledem na rozdíl v léčebném použití, cestě podání nebo dávkování, ve srovnání s ostatními léčivými přípravky na trhu. Navíc se žadatel mohl opírat o údaje týkající se referenčního produktu, které byl povinen uvést podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo iii). Dodatečné údaje, které byl žadatel povinen poskytnout v rámci výhrady, byly běžně známé jako „doplňující údaje“.

13. Základní cíle jednotlivých postupů pro získání registrace jsou zřejmé z preambule směrnice. Druhý bod odůvodnění upřesňuje, že základním cílem jakýchkoli pravidel upravujících výrobu, distribuci a používání léčivých přípravků musí být ochrana veřejného zdraví. Z devátého a desátého bodu odůvodnění je zřejmé, že postupy upravené čl. 10 odst. 1 písm. a) jsou rovněž zaměřeny na to, aby nebyly znevýhodněny inovační podniky nebo bylo zabráněno opakovanému provádění zkoušek na lidech a zvířatech, kromě nezbytných případů.

Rady žadatelům

14. Jak bylo uvedeno výše, čl. 8 odst. 3 směrnice vyžaduje, aby údaje a dokumenty připojené k žádosti o registraci byly „předloženy v souladu s přílohou I“.

15. První odstavec úvodu k této příloze vyžaduje, aby údaje a dokumenty, které musejí být přiloženy k žádosti o registraci, byly předloženy způsobem, který přihlíží k pokynům uveřejněným Komisí v dokumentu, který se v rozhodné době nazýval „Pravidla pro léčivé přípravky v Evropském společenství, svazek II [2]: Rady žadatelům o registraci humánních léčivých přípravků v členských státech Evropského společenství“( ). Svazek II je všeobecně známý a dále je uváděn jako Rady žadatelům( ).

16. Jak je vysvětleno v jejich úvodu, Rady žadatelům „byly připraveny Evropskou komisí v konzultaci s příslušnými úřady členských států a Evropskou agenturou pro hodnocení léčivých přípravků“. Proto představují „harmonizovaný pohled“ členských států a agentury na to, „jak mohou být právní požadavky směrnic a nařízení […] splněny“. V úvodu je současně uvedeno, že „Rady nemají právní závaznost a nemusí nutně reprezentovat konečné názory Komise“. V případě pochybností je třeba odkázat na příslušné právní předpisy Společenství.

17. Svazek 2A Rad žadatelům se týká postupu vydání rozhodnutí o registraci. Část 4.2 kapitoly I tohoto svazku se věnuje žádostem v rámci zkráceného postupu. Uvádí, že:

„Registrační dokumentace přípravku nového dávkování, nové lékové formy, nové indikace (záměrně nazývané ,rozšíření řady‘, viz čl. 5.2) již existujícího léčivého přípravku od stejného držitele registrace založeného na úplné registrační dokumentaci je též považována za úplnou registrační dokumentaci. V zásadě podobný přípravek (odsouhlasený nebo generický) může odkazovat na registrační dokumentaci rozšíření řady původního léčivého přípravku. Rozšíření řady generického léčivého přípravku proto může být přihlášeno formou odkazu na rozšíření řady původního léčivého přípravku“.

18. Část 4.2 obsahuje rovněž následující definice:

„Zásadní podobnost: produkt, pro nějž byla podána žádost v rámci zkráceného postupu, musí být v zásadě podobný původnímu/referenčnímu léčivému přípravku. Následující definice jsou v této souvislosti použitelné.

Původní léčivý přípravek je léčivý přípravek, který byl registrován ve Společenství po dobu nejméně šesti nebo deseti let. Registrace takového léčivého přípravku je založena na úplné registrační dokumentaci.

Referenční léčivý přípravek je varianta původního léčivého přípravku, který je registrován v členském státě, pro který byla podána žádost, a je užíván pro uplatnění zásadní podobnosti. V tomto členském státě může být referenční léčivý přípravek registrován méně než šest nebo deset let. Takový referenční léčivý přípravek může být jiného dávkování či jiné lékové formy nebo být schválen pro jiné indikace nebo mít jiné pomocné látky než původní léčivý přípravek.

Léčivý prostředek použitý pro srovnání v rámci studie bioekvivalence, tam, kde je studie bioekvivalence použitelná, je variantou původního léčivého přípravku, který je registrován v rámci Společenství. Tento léčivý přípravek je obvykle stejný jako referenční léčivý přípravek.“

Judikatura Společenství

19. Soudní dvůr v řadě případů přezkoumával ustanovení, která byla v době, ke které se toto řízení vztahuje, uvedena v čl. 10 odst. 1 písm. a), zejména ve věcech Generics (UK) a další a Novartis Pharmaceuticals( ). Tyto rozsudky osvětlily význam pojmu zásadní podobnost, fungování hybridního zkráceného postupu stanoveného ve výhradě a okolnosti, za kterých se podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) může žadatel domáhat zásadní podobnosti s pozdější variantou referenčního přípravku, která byla registrována méně než šest nebo deset let předtím, a opírat se o údaje poskytnuté v souvislosti s touto variantou.

Význam zásadní podobnosti

20. Soudní dvůr ve věci Generics (UK) a další( ) rozhodl a ve věci Novartis Pharmaceuticals( ) potvrdil, že „léčivý přípravek je v zásadě podobný původnímu léčivému přípravku, pokud splňuje kritéria stejného kvalitativního a kvantitativního složení ve smyslu účinných složek, shodné lékové formy a bioekvivalence, jestliže není zřejmé, že s ohledem na vědecké poznatky se od původního přípravku zásadně liší, pokud jde o bezpečnost nebo účinnost“.

21. Co se týče lékové formy pro účely takového zkoumání, Soudní dvůr ve věci Novartis Pharmaceuticals rozhodl, že při určování lékové formy daného přípravku „musí být vzata v úvahu forma, ve které je uváděn, i forma, ve které je podáván, včetně jeho fyzikální formy“( ).

Hybridní zkrácený postup

22. Výhrada jasně umožňuje odvolat se jako ve zkráceném postupu na údaje již poskytnuté v souvislosti s referenčním produktem, ale mimoto vyžaduje i dodatečné údaje z důvodu rozdílu v léčebném využití, cestě podání či dávkování mezi referenčním produktem a novým produktem, na který se žádost vztahuje.

23. Soudní dvůr v rozsudku Novartis Pharmaceuticals rozhodl, že výhrada může být použita buď ve spojení s čl. 10 odst. 1 písm. a) bodem i) (pokud je referenční produkt registrován v zemi, kde byla podána žádost, a pokud byl získán souhlas osoby odpovědné za uvedení referenčního produktu na trh), nebo čl. 10 odst. 1 písm. a) bodem iii) (pokud byl referenční produkt ve Společenství registrován po dobu nejméně šesti nebo deseti let a je prodáván v členském státě, ve kterém byla předložena žádost o registraci)( ).

24. Soudní dvůr také rozhodl, že v rámci hybridního zkráceného postupu, na rozdíl od zkráceného postupu, nemusí produkt, o jehož registraci je žádáno, být ve všech případech v zásadě podobný referenčnímu produktu.

25. Soudní dvůr uvedl, že pokud by byla požadována zásadní podobnost, byla by výhrada prakticky neúčinná v případě léčivých přípravků, které mají být podávány odlišnou cestou nebo v dávkách odlišných od jiných léčivých přípravků prodávaných na trhu za podmínky, že předchozí přípravky nejsou obecně bioekvivalentní s pozdějšími přípravky( ).

26. V důsledku toho Soudní dvůr rozhodl, že žádost o registraci může být předložena v rámci výhrady s odkazem na registrovaný léčivý přípravek za podmínky, že přípravek, pro nějž byla registrace žádána, je v zásadě podobný registrovanému léčivému přípravku, s výjimkou případně jednoho nebo více rozdílů uvedených ve výhradě( ).

Přípustnost odkazu na údaje předložené v souvislosti s variantou původního produktu

27. V rozsudku Generics (UK) a další Soudní dvůr rozhodl, že podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii) může být nový léčivý přípravek, který je v zásadě podobný jinému přípravku, jenž byl registrován po dobu nejméně šesti nebo deseti let ve Společenství a je uváděn na trh v členském státě, pro který byla žádost podána, registrován pro všechny léčebné indikace, formy dávkování, dávky a časování dávek již schválených pro uvedený produkt, včetně produktů registrovaných méně než šest nebo deset let( ).

28. Rozsudek ve věci Generics (UK) a další tedy objasnil, že se žadatel může za určitých okolností opírat nejen o údaje předložené za účelem získání první registrace referenčního produktu nejméně šest nebo deset let předtím, ale též o údaje předložené následně za účelem získání další registrace některé varianty referenčního produktu, včetně případů, kdy byla žádost podána před méně než šesti nebo deseti lety.

29. Rozsudek ve věci Generics (UK) a další byl základem k různým výkladům. Podle jednoho z těchto výkladů byl žadatel nejen povinen prokázat, že jeho produkt je v zásadě podobný variantě, ale také že původní produkt a jeho varianty si jsou v zásadě podobné.

30. Problém takového výkladu spočíval v tom, že s ohledem na definici zásadní podobnosti přijaté Soudním dvorem, by mnoho typů variant uvedených v rozsudku Generics (UK) a další nevyhnutelně vyústilo v situaci, kdy by původní produkt a jeho varianty postrádaly vzájemnou zásadní podobnost.

31. Převažující názor mezi vnitrostátními orgány a orgány Společenství zohledněný v Radách žadatelům byl takový, že rozsudek Generics (UK) a další musí být vykládán v tom smyslu, že je povoleno, aby žadatel o registraci nového produktu podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) mohl odkázat na údaje předložené v souvislosti s variantou původního produktu za okolností uvedených v tomto rozsudku, a to i v případě, že mezi variantou a původním produktem není zásadní podobnost za podmínky, že nový produkt je variantě v zásadě podobný.

32. Ve věci Novartis Pharmaceuticals mohl Soudní dvůr upřesnit svůj výklad čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) v rozsudku Generics (UK) a další.

33. Soudní dvůr zaprvé uvedl, že zásadní podobnost mezi původním produktem a jeho variantou není vždy nezbytná pro to, aby bylo možno učinit odkaz na údaje poskytnuté v souvislosti s variantou. V opačném případě okolnosti, za kterých takový odkaz může být učiněn, budou omezeny na nové léčebné indikace, vezme‑li se v úvahu pravděpodobný dopad jiných typů změn na biologickou dostupnost, což je jedno z kritérií zásadní podobnosti( ).

34. Soudní dvůr zadruhé znovu přezkoumal typy odlišností mezi původním produktem a jeho variantou, které by umožnily odkaz na údaje týkající se varianty.

35. Rozhodl, že žadatel se může o takové údaje opírat vždy, když se původní produkt a jeho varianta vzájemně liší v jednom z hledisek uvedených ve výhradě, a to v jejich léčebné indikaci, cestě podání či dávkování( ). Soudní dvůr objasnil, že:

„Ve světle ustanovení o výhradě představuje [varianta] vývoj původního nebo referenčního léčivého přípravku stejně tak jako léčivý přípravek určený na jiné léčebné využití ve vztahu k původnímu nebo referenčnímu léčivému přípravku( ).“

36. Soudní dvůr uvedl, že kritéria výslovně stanovená ve výhradě nejsou přesto vyčerpávající a že varianta může přesáhnout parametry zásadní podobnosti s původním produktem v jiných ohledech, aniž by tím získala dodatečnou dobu výlučnosti údajů.

37. Soudní dvůr zejména rozhodl, že v případě, že produkty A a B jsou si v zásadě podobné s výjimkou odlišné biologické dostupnosti, žadatel o registraci se přesto může opírat o údaje poskytnuté v souvislosti s produktem B( ). Soudní dvůr argumentoval takto:

„Pokud se žadatel o registraci produktu C může opírat o […] dokumentaci vztahující se na produkt B, který je […] v zásadě podobný [produktu A], s výjimkou cesty podání či dávkování, […] jelikož rozdíly mezi těmito dvěma faktory obecně znamenají, že produkty A a B nejsou bioekvivalentní […], musí být, a fortiori, možné tak učinit, jsou‑li produkty A a B rozlišitelné pouze na základě své rozdílné biologické dostupnosti, a to i tehdy, když cesty podání a dávkování zůstávají nezměněné“( ).

Následné změny směrnice

38. Je užitečné přezkoumat řadu změn směrnice, které byly provedeny směrnicí 2004/27/ES, i když byly přijaty po rozhodné době( ). Článek 1 odst. 5 této směrnice doplňuje následující pododstavec do čl. 6 odst. 1 směrnice:

„Byla-li léčivému přípravku udělena první registrace podle prvního pododstavce, musí být pro jakékoliv další dávkování, lékové formy, cesty podání a další varianty, stejně jako pro jakékoliv změny a rozšíření také udělena registrace v souladu s prvním pododstavcem nebo musí být zahrnuta do první registrace. Všechny tyto registrace se zejména pro účely použití čl. 10 odst. 1 považují za součásti téže souhrnné registrace.“ (neoficiální překlad)

39. Článek 1 odst. 8 směrnice 2004/27/ES nahrazuje předchozí text článku 10 novým souborem ustanovení. Revidovaná verze zkráceného postupu, dříve upravená v čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii), se nyní nachází v čl. 10 odst. 1. Pojem „zásadní podobnost“ byl nahrazen požadavkem, aby žadatel prokázal, že jeho produkt je generickým přípravkem referenčního léčivého přípravku, který byl povolen po dobu nejméně osmi let.

40. Generikum je definováno v čl. 10 odst. 2 písm. b) takto: „léčivý přípravek, který má shodné kvalitativní a kvantitativní složení, pokud jde o účinné látky, a lékovou formu shodnou s referenčním léčivým přípravkem a jehož bioekvivalence s referenčním léčivým přípravkem byla prokázána příslušnými studiemi biologické dostupnosti.“ (neoficiální překlad)

41. Článek 10 odst. 3 směrnice upravuje variantu hybridního zkráceného postupu. Stanoví, že:

„V případě, že léčivý přípravek neodpovídá definici generika podle odstavce 2 písm. b) nebo bioekvivalenci nelze prokázat studiemi biologické dostupnosti nebo v případě změn účinné látky či účinných látek, léčebných indikací, dávkování, lékové formy nebo cesty podání ve srovnání s referenčním léčivým přípravkem, předloží se výsledky příslušných předklinických zkoušek a klinických hodnocení.“ (neoficiální překlad)

42. Z těchto změn vyplývá, že směrnice nyní výslovně umožňuje registraci nového přípravku, který je generikem (tedy je v zásadě podobný) variantě původního produktu, která byla registrována na předepsanou dobu a která se od původního produktu liší lékovou formou. Údaje poskytnuté v souvislosti s variantou jsou podle čl. 6 odst. 1 druhého pododstavce směrnice považovány za údaje tvořící součást první registrace pro účely použití čl. 10 odst. 1 směrnice.

Vnitrostátní právní úprava

43. Ve Spojeném království je Licensing Authority (registrační orgán) založený Medicines Act z roku 1968 určen jako orgán příslušný pro účely provádění směrnice. Jeho správní pravomoci jsou vykonávány výkonnou agenturou ministerstva zdravotnictví, kterou v rozhodné době byla Medicines Control Agency (dále „jen MCA“). Spojené království se rozhodlo, pokud jde o čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii), pro prodloužení doby v něm stanovené ze šesti na deset let.

Skutkové okolnosti

44. V projednávaném případě Approved Prescription Services Limited (dále „jen APS“), výrobce generik se sídlem ve Spojeném království, napadla rozhodnutí MCA, kterým jí bylo odmítnuto schválení její žádosti o registraci podle zkráceného postupu, který byl v té době upraven v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) směrnice.

45. V říjnu 1999 podala APS k MCA žádost o registraci přípravku fluoxetinu ve formě roztoku 20mg/5ml, což je generický název pro léčivý přípravek pro léčbu depresí.

46. APS uplatnila zkrácený postup podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice s odůvodněním, že její produkt byl v zásadě podobný přípravku Prozac ve formě roztoku. Prozac ve formě roztoku je ochranná známka pro produkt vyráběný farmaceutickou firmou Eli Lilly, který obsahuje jako aktivní složku fluoxetinu ve formě roztoku.

47. APS uvedla ve své žádosti jako datum první registrace referenčního produktu 25. listopad 1988. To odpovídalo datu, kdy byl přípravek Prozac v kapslích registrován ve Spojeném království; jednalo se o první produkt obsahující fluoxetin ve formě roztoku jako účinnou složku, který takovou registraci obdržel.

48. Prozac ve formě roztoku byl poprvé registrován ve Společenství dne 14. října 1992 v Dánsku. Registraci ve Spojeném království získal dne 28. října 1992 na základě žádosti Eli Lilly v rámci hybridního zkráceného postupu založeného na ustanovení, ze kterého se později stal čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii), a na výhradě. Referenčním produktem pro tuto žádost byl přípravek Prozac v kapslích. Eli Lilly připustila, že přípravek Prozac ve formě roztoku nebyl v zásadě podobný přípravku Prozac v kapslích z důvodu jiné lékové formy, a poskytla doplňující údaje k prokázání bioekvivalence přípravků.

49. MCA měla za to, že se APS nemůže opírat o přípravek Prozac ve formě roztoku jako referenční produkt pro účely použití čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice, neboť v době podání přihlášky APS byl registrován dobu kratší než deset let. V důsledku toho byla APS vyzvána, aby doplnila svou žádost a uvedla přípravek Prozac v kapslích jako referenční produkt, tedy první produkt obsahující fluoxetin, který byl registrován více než deset let. Vzhledem k tomu, že přípravek Prozac v kapslích není v zásadě podobný fluoxetinu ve formě roztoku, měla by APS postupovat podle hybridního zkráceného postupu a předložit doplňující údaje ve formě studie o bioekvivalenci, která srovnává oba typy produktů.

Řízení před vnitrostátním soudem a položené otázky

50. APS požádala High Court o soudní přezkoumání rozhodnutí MCA, kterým byla zamítnuta žádost o registraci fluoxetinu ve formě roztoku ve formě hybridního zkráceného postupu podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice. Uvedením rozsudku Generics (UK) a další a Rad žadatelům argumentovala před vnitrostátním soudem, že byla oprávněna opírat se o údaje poskytnuté v souvislosti s přípravkem Prozac ve formě roztoku.

51. High Court se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující otázku:

„Může být žádost o registraci léčivého přípravku C podána platně podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) prvního pododstavce směrnice 2001/83/ES, pokud tato žádost směřuje k prokázání, že léčivý přípravek C je v zásadě podobný léčivému přípravku B, v případě, že:

1) léčivý přípravek B souvisí s původním léčivým přípravkem A v tom smyslu, že léčivý přípravek B byl registrován jako ‚rozšíření řady‘ léčivého přípravku A, ale má jinou lékovou formu než léčivý přípravek A nebo není jinak léčivému přípravku A v zásadě podobný ve smyslu čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii),

2) léčivý přípravek A byl v rámci Společenství registrován po dobu přesahující šest/deset let stanovenou v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) a

3) léčivý přípravek B byl v rámci Společenství registrován po dobu nepřesahující šest/deset let stanovenou v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii)?“

52. Účelem odkazu na čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii) první pododstavec směrnice je pravděpodobně upřesnění toho, zda se otázka vztahuje pouze ke zkrácenému postupu, a nikoliv k hybridnímu zkrácenému postupu, upravenému ve výhradě. V návaznosti na rozsudek Novartis Pharmaceuticals je nyní jasné, že výhrada není součástí čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii) směrnice, ale vztahuje se spíše k čl. 10 odst. 1 písm. a) směrnice jako celku.

53. Soudní dvůr obdržel vyjádření od APS, Eli Lilly, dánské, francouzské, nizozemské vlády a vlády Spojeného království, jakož i od Komise. APS, dánská vláda a vláda Spojeného království a Komise přednesly na jednání ústní vyjádření.

Posouzení

54. Po jednání jsou z vyjádření před Soudním dvorem zřejmé tři odlišné postoje.

55. Zaprvé APS, Komise, Dánské království, Francouzská republika a Nizozemské království tvrdí, že na podporu žádosti o registraci produktu C, která byla podána v rámci zkráceného postupu upraveného v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) směrnice, je možné odkázat na údaje předložené v souvislosti se v zásadě podobným produktem B, pokud je produkt B novou lékovou formou produktu A a produkt A byl zaregistrován pro požadovanou dobu šesti až deseti let. Navrhují proto na položenou otázku odpovědět kladně.

56. Zadruhé, Spojené království a Eli Lilly ve svých vyjádřeních předložených před vyhlášením rozsudku Novartis Pharmaceuticals( ) naopak uplatňují, že žadatel usilující o registraci produktu C podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice musí prokázat jeho zásadní podobnost s produktem A (původním léčivým přípravkem registrovaným po dobu nejméně šesti nebo deseti let), jakož i s produktem B (varianta nebo rozšíření řady produktu A), aby se mohl opírat o údaje poskytnuté o produktu B. Podle této analýzy by položená otázka byla zodpovězena záporně.

57. Zatřetí, Spojené království na jednání pozměnilo svůj postoj ve světle rozsudku Novartis Pharmaceuticals. Připustilo, že žádost o registraci produktu C mohla odkazovat na údaje ohledně produktu B navzdory rozdílu v lékové formě mezi produkty A a B. Nicméně uvedlo, že žádost ohledně produktu C měla být podána podle hybridního zkráceného postupu upraveného ve výhradě. Proto setrvalo na návrhu negativní odpovědi na otázku vznesenou v projednávaném případě, která je vyjádřena odkazem na zkrácený postup upravený v rozhodné době v čl. 10 odst. 1 písm. a) bod iii) směrnice.

58. Podle mého mínění je tedy první postoj zastávaný APS, Komisí, Dánským královstvím, Francouzskou republikou a Nizozemským královstvím správný.

59. Z rozsudku Soudního dvora ve věci Novartis Pharmaceuticals je zřejmé, že je možné za určitých okolností odkázat na údaje předložené v souvislosti s variantou původního léčivého přípravku, pokud byl původní léčivý přípravek registrován pro stanovenou dobu, i když jeho varianta takto registrována nebyla( ). Stanovisko Eli Lilly a Spojeného království v jejich vyjádřeních nemůže být nadále obhájeno.

60. Zbývá uvážit dvě otázky. První otázka je, zda je možné učinit takový odkaz, pokud se rozdíl mezi produkty A a B týká jejich lékové formy. Druhá otázka je, zda žádost o registraci může být podána v rámci postupu podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice, jak uvádějí APS, Komise, Dánské království, Francouzská republika a Nizozemské království, nebo zda má být podána podle ustanovení o výhradě.

61. Všichni účastníci s výjimkou Eli Lilly (která nepředložila od rozsudku Novartis Pharmaceuticals žádná další vyjádření) nyní potvrzují, že ohledně první otázky je možné na podporu žádosti o registraci produktu C odkázat na údaje o produktu B, pokud se produkty A a B liší lékovou formou.

62. Z několika důvodů považuji tento závěr za správný.

63. Zaprvé není jasné, zda je rozdíl mezi lékovou formou a dávkováním, které je v rozsudku ve věci Generics (UK) a další zvláště uvedeno jako jeden z typů variant, které jsou nedostatečné pro zajištění dodatečné doby výlučnosti údajů( ). Eli Lilly a Komise shodně uvádějí, že výraz „forma dávkování“ je starší terminologický výraz pro „lékovou formu“. Rady žadatelům to potvrzují( ). Je proto možné tvrdit, že tato otázka již byla Soudním dvorem ve věci Generics (UK) a další vyřešena. Odkaz Soudního dvora v této věci na nezbytnost prokázat zásadní podobnost musí být čten ve světle rozsudku Novartis Pharmaceuticals tak, že se vyžaduje pouze zásadní podobnost mezi produkty B a C, a nikoli mezi produkty A a B.

64. Zadruhé, a to každopádně, v návaznosti na rozsudek Novartis Pharmaceuticals( ) je zřejmé, že kategorie rozdílů výslovně uvedených ve výhradě nejsou jen ty, které mohou odlišit produkty A a B, aniž by byla vyloučena možnost žadatele o registraci produktu C opírat se o údaje týkající se produktu B.

65. Soudní dvůr v rozsudku Novartis Pharmaceuticals výslovně potvrdil, že odkaz na údaje o produktu B by byl přípustný, pokud by produkty A a B nebyly bioekvivalentní, a to i tehdy, pokud by rozdíl v biologické dostupnosti nebyl důsledkem změn uvedených ve výhradě( ).

66. Soudní dvůr měl za to, že pokud by byl žadatel oprávněn odvolávat se na údaje týkající se varianty, která se od původního nebo referenčního produktu liší cestou podání nebo dávkováním, jelikož rozdíly v těchto ukazatelích obecně naznačují, že produkty A a B nejsou bioekvivalentní, muselo by mu být, a fortiori, umožněno tak učinit, pokud by původní léčivý přípravek a varianta byly rozlišitelné pouze svou odlišnou biologickou dostupností, a to i v případě, zůstala‑li by cesta podání stejná( ).

67. Zdá se mi, že, jak uvedla APS na jednání, stejný argument se obdobně může uplatnit při změně lékové formy. Změna cesty podání se přičítá vývoji původního nebo referenčního léčivého přípravku, takže mohou být uplatněny údaje poskytnuté na podporu takové varianty novým žadatelem odkazujícím na původní léčivý přípravek. Taková změna bude obvykle zahrnovat změnu lékové formy. V důsledku toho v souladu s argumentací Soudního dvora v rozsudku Novartis Pharmaceuticals musí být žadatel a fortiori schopen se odvolat na údaje související s produktem B, pokud jsou produkty A a B odlišné pouze svou lékovou formou, zatímco cesta podání zůstává stejná.

68. Zatřetí, někteří účastníci řízení uvádějí, že okolnost, že se produkt, který je výsledkem vývoje referenčního léčivého přípravku, liší lékovou formou, nevyhnutelně nesouvisí s náklady nebo obtížemi spojenými s tímto vývojem. Soudní dvůr v rozsudku Novartis Pharmaceuticals shledal, že tento faktor je relevantní pro určení, že zásadní podobnost mezi produkty A a B není vždy nezbytná pro to, aby bylo možné uplatnit údaje o produktu B( ).

69. Konečně, Rady žadatelům uvádějí lékovou formu jako jeden z typů odlišností, které mohou odlišovat původní léčivý přípravek od přípravku označovaného jako „referenční léčivý přípravek“ nebo „rozšíření řady“ původního léčivého přípravku. Stanoví, že takový produkt může být žadatelem použit pro tvrzení zásadní podobnosti, a to i v případě, že byl registrován pro méně než šest nebo deset let, za podmínky, že původní léčivý přípravek byl registrován nejméně pro tuto dobu.

70. To je bezpochyby případ, kdy Rady žadatelům postrádají právní sílu v tom smyslu, že nejsou samy o sobě právně závazné. Nemohou být použity ani na podporu postoje, který je zjevně v rozporu se směrnicí. Podle mého názoru jim přesto musí být při výkladu směrnice přiznána jistá váha.

71. V technicky složité oblasti se zdá rozumné pečlivě přezkoumat dokument, jehož hledisko je shodné s hlediskem Komise a příslušných úřadů členských států, co se týče způsobu provádění právních předpisů Společenství v praxi. Samotná směrnice požaduje, aby žádosti o registraci byly předkládány způsobem, který zohledňuje Rady( ) [žadatelům].

72. Soudní dvůr dále zdůraznil význam zajištění jednotného provádění režimu registrací v členských státech( ). Rady žadatelům mají v tomto ohledu zřejmou a významnou roli.

73. Není proto překvapující, že Soudní dvůr při řadě příležitostí v minulosti při výkladu směrnice( ) zohlednil Rady žadatelům.

74. Zbývá jediná otázka, kterou je třeba se zabývat, a to, zda je nutné (jak se domnívá Spojené království), aby žadatel, který chce odkázat na údaje o produktu B, musel jednat podle ustanovení o výhradě, nebo (jak tvrdí APS, Komise, Dánské království, Francouzská republika a Nizozemské království) zda může být žádost podána ve zkráceném postupu upraveném v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) směrnice.

75. Zdá se, že tato otázka je čistě procesní povahy. Nedomnívám se, že by vláda Spojeného království navrhovala, že by bylo nutné požadovat více údajů po žadatelích, kteří mají v úmyslu odkázat na zásadní podobnost svého produktu s produktem B, pokud by museli postupovat podle ustanovení o výhradě. Tato otázka se týká spíše formální stránky.

76. Spojené království zakládá své tvrzení na tom, že výhrada představuje odpovídající postup založený na výkladu rozsudku Novartis Pharmaceuticals.

77. Je pravda, že ve věci Novartis Pharmaceuticals byla žádost, ke které se vztahovalo původní řízení, podána podle hybridního zkráceného postupu( ). Dále je pravda, že v relevantních částech rozsudku Soudní dvůr nezahrnul výhradu do svého odůvodnění( ).

78. Domnívám se, že odůvodnění Soudního dvora v tomto rozsudku týkající se prvních dvou otázek může být přesto vykládáno tak, že se omezuje na ustanovení o výhradě.

79. Je namístě uvést, že první dvě otázky předložené Soudnímu dvoru ve věci Novartis Pharmaceuticals nezmiňovaly výhradu, ale odkazovaly na ustanovení, které se později stalo čl. 10 odst. 1 písm. a) bodem iii) směrnice.

80. Soudní dvůr navíc ve svém přezkumu těchto otázek odkázal na výhradu pouze jako na základ pro vymezení kategorií rozdílů mezi produkty A a B, které umožnily, aby produkt B byl legitimně považován za vývoj produktu A.

81. Jeho analýza naproti tomu toho zahrnula výklad významu pojmu „léčivý přípravek“, jelikož se tento pojem objevuje v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii). Soudní dvůr dospěl k závěru, že varianty léčivého přípravku, které se liší v mnoha ohledech, nejsou od tohoto produktu odlišné dostatečně na to, aby byly považovány za zcela nové produkty, což by jim poskytlo vlastní dodatečnou dobu výlučnosti údajů( ).

82. V analýze Soudního dvora ve věci Novartis Pharmaceuticals nic nenasvědčuje tomu, že se vztahuje pouze na žádosti podané v rámci výhrady.

83. Proti tomu, aby žádost o registraci produktu C byla předložena v rámci výhrady, mluví dobré důvody. Výhrada se použije za okolností, kdy jsou doplňující údaje nezbytné z důvodu rozdílu mezi novým produktem a staršími produkty nebo produkty, na které se odkazuje. Jestliže je u produktu C uplatňována zásadní podobnost s produktem B, který je variantou produktu A, nejsou požadovány žádné dodatečné údaje. Není proto nutné postupovat podle ustanovení o výhradě.

84. Výklad čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice Soudním dvorem je podle mne zcela v souladu se zněním tohoto ustanovení. Žadatel je stále povinen doložit jak zásadní podobnost jedné či druhé formy referenčního léčivého přípravku, tak i skutečnost, že dotčený léčivý přípravek byl registrován ve Společenství po dobu nejméně šesti či deseti let.

85. Článek 10 odst. 1 písm. a) bod iii) nestanoví, že údaje, na něž je odkazováno na podporu žádosti o registraci, musí být předloženy příslušnému orgánu nejméně šest nebo deset let předtím. To, co musí být registrováno nejméně po tuto dobu, je produkt.

86. Mám za to, že přístup, který jsem zde zvolil, vede v projednávané věci k výsledku, který je nyní výslovně vyžadován směrnicí ve znění jejích nedávných změn( ). Dřívější verze směrnice musí být nepochybně vykládány nezávisle na takových pozdějších změnách. Jsem však uklidněn skutečností, že výklad dříve účinných ustanovení, který jsem navrhl, byl nedávno výslovně potvrzen právem Společenství.

87. Vzhledem ke všem výše uvedeným důvodům jsem proto toho názoru, že žadateli o registraci produktu C by mělo být umožněno odkázat podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice na údaje poskytnuté na podporu v zásadě podobného produktu B, který je vývojem jiného produktu A, který byl registrován pro požadovanou dobu, ale který se od produktu A liší lékovou formou.

Závěry

88. Jsem tedy toho názoru, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) má být zodpovězena takto:

„Žádost o registraci léčivého přípravku C může být podána podle č. 10 odst. 1 písm. a) bod iii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, aniž by bylo nezbytné předložit jakékoli dodatečné údaje stanovené v čl. 10 odst. 1 písm. a) posledním pododstavci, jestliže žádost směřuje k prokázání, že nový produkt (produkt C) je v zásadě podobný jinému produktu (produktu B) za okolností, kdy:

– produkt B je novou lékovou formou jiného produktu (produktu A), ačkoliv není v zásadě podobný produktu A ve smyslu čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice, a

– produkt A, avšak nikoliv produkt B, byl registrován ve Společenství po dobu nejméně šesti nebo deseti let, stanovenou v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii).“