7

Napadený rozsudek obsahuje následující zjištění: „1 Rozhodnutím ze dne 20. dubna 2005 Komise […] povolila na základě čl. 6 odst. 1 písm. b) [nařízení č. 139/2004] plán převzetí, prostřednictvím koupě akcií, české společnosti Unipetrol polskou společností [PKN Orlen], který jí byl oznámen dne 11. března 2005. 2 Dopisem ze dne 28. června 2006 požádala společnost Agrofert Holding a. s. [dále jen ‚Agrofert‘] Komisi na základě [nařízení č. 1049/2001] o přístup ke všem nezveřejněným dokumentům týkajícím se postupu oznámení a postupu před oznámením převzetí společnosti Unipetrol společností PKN Orlen. […] 4 Dopisem ze dne 2. srpna 2006 […] [generální ředitelství (GŘ) pro hospodářskou soutěž Komise] odmítlo žádosti o přístup k dokumentům vyhovět. Po zdůraznění obecné povahy žádosti toto ředitelství uvedlo, že na dotčené dokumenty se vztahují výjimky stanovené v čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení č. 1049/2001. Dodalo, že zpřístupnění dokumentů pocházejících od oznamujících stran a třetích osob by bylo v rozporu s profesním tajemstvím podle článku [339 SFEU] a čl. 17 odst. 1 a 2 nařízení [č. 139/2004]. Upřesnilo rovněž, že částečné zpřístupnění dokumentů není možné a že nebyl předložen žádný argument, který by mohl prokázat převažující veřejný zájem na zpřístupnění. 5 Dopisem ze dne 18. srpna 2006 žalobkyně zaslala Komisi potvrzující žádost […] Zpochybnila zamítavé rozhodnutí Komise, přičemž zejména tvrdila, že jí měl být přiznán částečný přístup k požadovaným dokumentům. Kromě toho se dovolávala existence převažujícího veřejného zájmu na zpřístupnění dotčených dokumentů, spočívajícího v újmě, která vznikla jí a menšinovým akcionářům společnosti Unipetrol. […] 9 Generální sekretariát Komise [sporným rozhodnutím] potvrdil odepření přístupu k dokumentům v případě čtyř kategorií určených dokumentů. 10 Komise má zaprvé za to, že dokumenty, které si vyměnila s oznamujícími stranami, obsahují citlivé obchodní informace týkající se obchodních strategií oznamujících stran, výše jejich prodejů, jejich podílů na trhu nebo jejich vztahů se zákazníky. Použije se tedy výjimka podle čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení č. 1049/2001 týkající se ochrany obchodních zájmů. […] Odkazuje rovněž na článek 17 nařízení [č. 139/2004] týkající se služebního tajemství […] Komise dodává, že vzhledem k tomu, že cílem řízení o kontrole spojení je ověřit, zda oznamované spojení oznamujícím stranám dává tržní sílu, která může zásadně narušit hospodářskou soutěž, či nikoliv, veškeré dokumenty předložené oznamujícími stranami v rámci takového řízení nutně souvisejí s citlivými obchodními informacemi. 11 Komise má rovněž za to, že se uplatní výjimka stanovená v čl. 4 odst. 2 třetí polodrážce nařízení č. 1049/2001, týkající se mimo jiné vyšetřování. Podle Komise musí mít strany zúčastněné na řízení o spojení legitimní očekávání, že nedojde ke zpřístupnění citlivých informací obsažených v poskytnutých dokumentech. Komise má za to, že zpřístupnění dotčených dokumentů by narušilo prostředí vzájemné důvěry mezi ní a podniky. […] 12 Zadruhé, Komise se domnívá, že na dokumenty, které si vyměnila se třetími osobami, se vztahují výjimky stanovené v čl. 4 odst. 2 první a třetí odrážce nařízení č. 1049/2001, a to ze stejných důvodů jako v případě dokumentů, které si vyměnila s oznamujícími stranami. […] 14 Začtvrté, Komise označila následující vnitřní dokumenty: — […] (dokument č. 1); — zpráva o konzultacích mezi službami, v níž byl obsažen návrh rozhodnutí o oznámení (dokument č. 2); — odpověď právní služby týkající se uvedené zprávy (dokument č. 3); — elektronická korespondence mezi příslušnou službou a právní službou v souvislosti s uvedeným návrhem (dokument č. 4); — odpovědi dalších dotčených služeb týkající se uvedené zprávy o konzultacích (dokument č. 5); — […] (dokument č. 6); — […] (dokument č. 7). 15 [Dokumenty č. 1, 6 a 7 nebyly předmětem řízení.] 16 Pokud jde o dokumenty č. 2 až 5, Komise má za to, že jejich zpřístupnění by vážně ohrozilo její rozhodovací proces ve smyslu čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1049/2001. Zdůrazňuje kolektivní povahu uvedeného rozhodovacího procesu a nutnost zachovat důvěrnost svých služeb. Podle Komise tyto dokumenty odrážejí volně vyjadřovaná stanoviska a diskuse v rámci služeb. Jejich zpřístupnění v projednávaném případě by vážně ohrozilo nezávislé vyjadřování stanovisek […]. Nadto by snížilo ochotu […] podniků dotčených oznámením a třetích osob spolupracovat. 17 Komise má za to, že na dokumenty č. 3 a 4 se vztahuje rovněž výjimka vycházející z ochrany právního poradenství stanovená v čl. 4 odst. 2 druhé odrážce nařízení č. 1049/2001 […]. 18 Komise nakonec doplňuje, že zpřístupnění dokumentů dotčených v projednávané věci neodůvodňoval převažující veřejný zájem a nebylo možné přiznat ani částečný přístup. V tomto ohledu uvádí, že vzhledem k tomu, že cílem šetření Komise byl přezkum tržních podmínek týkajících se plánovaného spojení […], není možné označit části dokumentů, které si vyměnila s dotčenými stranami, ‚které neobsahují […] obchodní informace nebo nesouvisejí s šetřením a které by samy o sobě byly srozumitelné‘ […] Nakonec zmiňuje skutečnost, že zveřejněné znění rozhodnutí o dotčeném spojení z povahy věci obsahuje informace, které lze sdělit, a představuje částečný přístup k částem požadovaných dokumentů, na které se nevztahují použitelné výjimky.“