28

Za těchto okolností se Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Vrchní soud Kastilie a Leónu) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Má být taková právní norma vnitrostátního práva, jako je norma upravená v čl. 6 odst. 4 [nařízení 1646/1972], která stanoví, že příplatek ve výši 20 % vyměřovacího základu poskytnutý příjemcům důchodu pro úplnou a trvalou pracovní neschopnost vykonávat obvyklé povolání, kteří jsou starší 55 let, ‚se během doby, kdy pracovník vykonává práci, pozastavuje‘, posouzena tak, že představuje pravidlo o vyloučení souběhu dávek ve smyslu článků 12 a 46a až 46c nařízení [č. 1408/71] a článků 5 a 53 až 55 nařízení [č.883/2004] s přihlédnutím k tomu, že Tribunal Supremo (Nejvyšší soud) měl za to, že neslučitelnost upravená tímto pravidlem se použije nejen pro výkon práce, ale také pro pobírání starobního důchodu? 2) Mají být v případě kladné odpovědi na předchozí otázku článek 46a odst. 3 písm. a) nařízení [č. 1408/71] a článek 53 odst. 3 písm. a) nařízení [č. 883/2004] vykládány v tom smyslu, že se pravidlo o vyloučení souběhu dávek může uplatnit na dotčenou dávku a důchod vyplácený z jiného členského státu Evropské unie nebo ze Švýcarska pouze tehdy, existuje-li ustanovení španělského práva se silou zákona, které výslovně stanoví, že dávky ve stáří, v invaliditě nebo pozůstalostní dávky španělského sociálního zabezpečení jsou neslučitelné s dávkami nebo příjmy, které pobírá příjemce ze zahraničí? Podléhají v případě neexistence výslovného zákonného ustanovení důchody vyplácené z jiného členského státu Evropské unie nebo ze Švýcarska pravidlu o vyloučení souběhu dávek v souladu článkem 12 nařízení [č. 1408/71] a článkem 5 nařízení [č. 883/2004] na základě výkladu dotčeného pravidla, který zastává vnitrostátní judikatura, která má za to, že dotčená dávka je neslučitelná se starobním důchodem vypláceným podle španělského práva? 3) Bude-li odpověď na předchozí otázku ve prospěch uplatnění dotčeného španělského pravidla o vyloučení souběhu dávek (jak jej široce vykládá judikatura) na projednávaný případ, je třeba mít za to, že navzdory neexistenci výslovného znění zákona, které by upravovalo dávky nebo příjmy získané ze zahraničí, jsou dotčená dávka a starobní důchod pobíraný z titulu švýcarského systému sociálního zabezpečení dávky stejného, anebo jiného druhu? Mají definice jednotlivých oblastí sociálního zabezpečení uvedené v čl. 4 odst. 1 nařízení [č. 1408/71] a čl. 3 odst. 1 nařízení [č. 883/2004] unijní působnost, nebo je třeba řídit se definicemi uvedenými vnitrostátními předpisy pro každou konkrétní dávku? V případě, že by definice měly unijní působnost, je třeba dotčenou dávku považovat za dávku v invaliditě nebo za dávku v nezaměstnanosti vzhledem k tomu, že doplňuje důchod pro úplnou a trvalou pracovní neschopnost vykonávat obvyklé povolání proto, že pro osoby starší 55 let je obtížné nalézt zaměstnání v jiném oboru povolání, a vzhledem k tomu, že výplata tohoto příplatku se pozastaví, pokud příjemce najde práci? 4) Jestliže je třeba mít za to, že obě dávky jsou dávkami stejného druhu, a pokud pro určení výše španělského důchodu z důvodu pracovní neschopnosti ani jeho příplatku nebyla doba pojištění v jiném státě zohledněna, má být výklad takový, že dotčená dávka podléhá pravidlům o vyloučení souběhu dávek s ohledem na skutečnost, že její výše má být posouzena nezávisle na délce dob pojištění nebo pobytu ve smyslu čl. 46b odst. 2 písm. a) nařízení [č. 1408/71] a čl. 54 odst. 2 písm. a) nařízení [č. 883/2004]? Může být dotčené pravidlo o vyloučení souběhu dávek použito i přesto, že předmětná dávka není uvedena ve výčtu v části D přílohy IV nařízení [č. 1408/71] ani v příloze IX nařízení [č. 883/2004]? 5) V případě kladné odpovědi na předchozí otázku uplatní se pravidlo obsažené v čl. 46a odst. 3 písm. d) nařízení [č. 1408/71] a čl. 53 odst. 3 písm. d) nařízení [č. 883/2004], podle něhož může být španělská dávka sociálního zabezpečení snížena pouze ‚do výše dávek náležejících podle předpisů‘ jiného státu, v projednávaném případě Švýcarska? 6) Jestliže je třeba mít za to, že obě dávky jsou jiného druhu, a jelikož Švýcarsko zřejmě neuplatňuje žádné pravidlo o vyloučení souběhu dávek podle článku 46c nařízení [č. 1408/71] a článku 55 nařízení [č. 883/2004], může být snížení plně uplatněno na dotčenou dávku nebo má být předmětem dělení či poměrného odpočtu? V každém případě, je třeba uplatnit omezení upravené v čl. 46a odst. 3 písm. d) nařízení [č. 1408/71] a čl. 53 odst. 3 písm. d) nařízení [č. 883/2004], podle něhož může být španělská dávka sociálního zabezpečení snížena pouze ‚do výše dávek náležejících podle předpisů‘ jiného státu, v projednávaném případě Švýcarska?“