10

V příloze IV rozhodnutí 2000/520 se uvádí: „Náhrada škody při narušení soukromí, právní zmocnění, fúze a převzetí podle práva Spojených států Tento dokument je reakcí na žádost Evropské komise o objasnění práva Spojených států týkajícího se a) nároků na náhradu škody při narušení soukromí, b) ‚výslovných zmocnění‘ v právu Spojených států pro využívání osobních informací způsobem neslučitelným se zásadami ‚bezpečného přístavu‘, a c) vlivu fúzí a převzetí na závazky převzaté podle zásad ‚bezpečného přístavu‘. [...] B. Výslovná právní zmocnění Zásady ‚bezpečného přístavu‘ obsahují výjimku, pokud na základě zákona, nařízení nebo soudcovského práva vzniknou ‚navzájem si odporující závazky nebo výslovná zmocnění, avšak pouze za předpokladu, že při výkonu takového zmocnění může organizace prokázat, že nedodržení zásad je omezeno na rozsah nezbytný pro splnění nadřazených oprávněných zájmů podporovaných takovým zmocněním‘. Je však jasné, že tam, kde právo Spojených států ukládá závazek odporující zásadám ‚bezpečného přístavu‘, je organizace ve Spojených státech povinna dodržovat toto právo bez ohledu na to, zda se účastní ‚bezpečného přístavu‘, nebo nikoli. Pokud jde o výslovná zmocnění, tak zatímco zásady ‚bezpečného přístavu‘ mají za cíl překlenout rozdíly mezi úpravami ochrany soukromí v právním systému Spojených států a v evropském systému, musíme respektovat zákonodárné výhradní pravomoci našich zvolených zákonodárců. Tyto omezené výjimky z přísného dodržování zásad ‚bezpečného přístavu‘ se snaží vytvořit rovnováhu, a tak vyhovět oprávněným zájmům obou stran. Výjimka je omezena na případy výslovných zmocnění. Proto musí v těchto mezních situacích příslušný zákon, nařízení nebo soudní rozhodnutí organizaci řídící se zásadami ‚bezpečného přístavu‘ k určitému jednání pozitivně zmocnit. Jinými slovy, výjimka se neuplatní tam, kde právo mlčí. Výjimka se navíc uplatní pouze tehdy, jestliže je toto výslovné zmocnění v rozporu s dodržováním zásad ‚bezpečného přístavu‘. A i potom je výjimka ‚omezena na rozsah nezbytný pro splnění nadřazených oprávněných zájmů podporovaných takovým zmocněním‘. Tak například v situaci, kdy právo společnost pouze zmocňuje k poskytování osobních informací orgánům veřejné správy, se výjimka neuplatní. Naopak v případě, kdy právo společnost výslovně zmocňuje k poskytování osobních informací orgánům veřejné správy bez souhlasu fyzické osoby, představuje to ‚výslovné zmocnění‘ jednat způsobem, který je v rozporu se zásadami ‚bezpečného přístavu‘. Alternativně by do výjimky spadaly specifické výjimky z výslovných požadavků na učinění odpovídajícího oznámení a získání souhlasu (protože by byly rovnocenné se specifickým zmocněním prozradit informace, aniž by to bylo oznámeno a byl k tomu získán souhlas). Například zákon, který by zmocňoval lékaře k poskytování lékařských záznamů o svých pacientech úředníkům zdravotnického úřadu bez předchozího souhlasu pacientů, by mohl povolovat výjimku ze zásady oznamovací povinnosti a možnosti volby. Toto zmocnění by však nedovolovalo lékaři poskytnout stejné lékařské záznamy zdravotnickým zařízením nebo komerčním laboratořím pro výzkum léčiv, protože by to překračovalo rámec účelů schválených právem, a tedy rámec výjimky […]. U příslušného právního zmocnění se může jednat o ‚samostatné‘ zmocnění učinit s osobními informacemi určité konkrétní úkony, ale jak ukazují níže uvedené příklady, spíše půjde o výjimku z šíře zasahujícího zákona, který zakazuje shromažďování, používání nebo zpřístupňování osobních informací. [...]“