Keywords

Summary



Keywords

1. Mezinárodní dohody – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků

(Rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 3/80, čl. 6 odst. 1 první pododstavec)

2. Mezinárodní dohody – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků

(Rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 3/80, čl. 6 odst. 1 první pododstavec)

3. Mezinárodní dohody – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků

(Dodatkový protokol k Dohodě o přidružení EHS-Turecko, článek 59; nařízení Rady č. 1408/71, čl. 10 a odst. 1; rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 3/80, čl. 6 odst. 1 první pododstavec)

4. Mezinárodní dohody – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti – Rozsah působnosti v oblasti sociálního zabezpečení

(Dohoda o přidružení EHS-Turecko, článek 9; rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 3/80, čl. 3 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 první pododstavec)

Summary

1. Článek 6 odst. 1 první pododstavec rozhodnutí Rady přidružení EHS‑Turecko č. 3/80 o uplatnění systému sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky musí být vykládán v tom smyslu, že má přímý účinek, takže turečtí státní příslušníci, na které se toto ustanovení použije, jsou oprávněni se tohoto ustanovení dovolávat přímo u soudů členských států, za účelem vyloučení použití vnitrostátních právních norem, které jsou s tímto ustanovením v rozporu.

Uvedené ustanovení stanoví totiž přesnou povinnost ohledně výsledku, kterého má být dosaženo, a sice zákaz jakéhokoliv omezení stanoveného ohledně vývozu nároků, které získali dotčení turečtí státní příslušníci na základě právních předpisů členského státu. Takovou povinnost může tedy procesní subjekt uplatnit u vnitrostátního soudu s požadavkem, aby soud nepoužil ustanovení právních předpisů členského státu, která jsou s tímto zákazem v rozporu, aniž je za tímto účelem vyžadováno přijetí doplňujících prováděcích opatření.

(viz body 69, 74, výrok 1)

2. Článek 6 odst. 1 první pododstavec rozhodnutí Rady přidružení EHS‑Turecko č. 3/80 o uplatnění systému sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky musí být vykládán tak, že brání právní úpravě členského státu, která stanoví odnětí nároku na takovou dávku, jako je příplatek k invalidnímu důchodu přiznaný na základě vnitrostátních právních předpisů bývalým tureckým migrujícím pracovníkům z důvodu, že se tito pracovníci vrátili do Turecka poté, co pozbyli své oprávnění k pobytu v hostitelském členském státě na základě skutečnosti, že byli v tomto státě stiženi invaliditou.

(viz bod 96, výrok 2)

3. Na konstatování, že se turečtí státní příslušníci mohou platně dovolávat článku 6 odst. 1 prvního pododstavce rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 3/80 o uplatnění systému sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky, když požadují, aby jim doplňková dávka, kterou pobírají na základě vnitrostátních právních předpisů členského státu, byla nadále vyplácena v Turecku, nemá vliv okolnost, že se v případě takové sociální dávky, jako je doplňková dávka, liší současný systém stanovený nařízením č. 1408/71 od systému zavedeného uvedeným rozhodnutím, ani skutečnost, že na tomto základě dotčený členský stát přistoupil k odnětí nároku na doplňkovou dávku pro občany Unie v případě, že příjemci již nemají bydliště na území uvedeného členského státu.

Takovou situaci nelze považovat za neslučitelnou s podmínkami článku 59 dodatkového protokolu připojeného k Dohodě o přidružení EHS-Turecko, podle něhož se turečtí státní příslušníci nesmí nacházet ve výhodnějším postavení, než je postavení občanů Unie. Situace takových bývalých tureckých migrujících pracovníků, kteří se vrátili do Turecka poté, co pozbyli své právo k pobytu v hostitelském členském státě z důvodu okolnosti, že byly v tomto státě stiženi invaliditou, nemůže být pro účely použití uvedeného článku 59 dodatkového protokolu totiž užitečně srovnávána se situací občanů Unie, neboť tito se mohou vzhledem k tomu, že mají právo na volný pohyb a pobyt na území členských států, takže si zachovávají právo na pobyt v členském státě, který jim poskytuje dotčenou dávku, jednak rozhodnout, že opustí území tohoto státu, v důsledku čehož ztratí na tuto dávku nárok, a jednak mají právo se do dotčeného členského státu kdykoliv vrátit.

(viz body 82–83, 87–88, 95)

4. Článek 3 odst. 1 rozhodnutí Rady přidružení EHS‑Turecko č. 3/80 o uplatnění systému sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky představuje provedení a konkretizaci obecné zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti stanovené v článku 9 uvedené dohody o přidružení ve zvláštní oblasti sociálního zabezpečení. Jak vyplývá ze samotného znění čl. 3 odst. 1 použije se tento s výhradou zvláštních ustanovení uvedeného rozhodnutí.

Článek 6 odst. 1 první pododstavec téhož rozhodnutí je přitom takovým zvláštním ustanovením. Článek 9 dohody o přidružení EHS‑Turecko se proto na situaci, která spadá do působnosti čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce nepoužije.

(viz body 98–101, výrok 3)