CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :13 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
25. února 2010
Věc F-91/08
Johanna Gerdina Pleijte
v.
E v ropská komise
„Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Osvědčovací postup — Období 2007 — 
Vyloučení žalobkyně ze seznamu vybraných úředníků — Zohlednění doby pracovního volna z osobních 
důvodů z důvodu odborné praxe — Článek 45a služebního řádu — Obecná prováděcí 
ustanovení článku 45a“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se J. Pleijte domáhá především 
zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke j menování ze dne 7. srpna 2008 o zamítnutí 
stížnosti žalobkyně proti rozhodnutí nezapsat ji na seznam vybraných úředníků v rámci 
osvědčovacího postupu, jak je stanoven v článku 45a služebního řádu úředníků Evropské 
unie.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a nahradí n áklady řízení 
vynaložené Komisí.
Sh rnutí
1. Úředníci — Žaloba — Akt n epříznivě zasahující do p rávního p ostavení — Pojem — 
Rozhodnutí vylučující úředníka z předběžného seznamu vybraných k andidátů v rámci osvědčovacího 
postupu — Přípravný akt nezasahující nepříznivě do právního postavení
(Služební řád úředníků, články 90 a 91)
2. Úředníci — Žaloba — Předmět — Příkaz administrativě — Nepřípustnost
(Článek 266 S FEU; služební řád úředníků, článek 91)
3. Úředníci — Rovné zacházení — Rozdílné zacházení s úředníky, kteří čerpali pracovní volno 
z osobních d ůvodů na základě rodinných d ůvodů, a s úředníky čerpajícími rodičovskou dovolenou po 
jejím zavedení
(Služební řád úředníků, čl. 40 o dst. 3 a článek 42a)
4. Úředníci — Osvědčovací postup — Předběžný výběr kandidátů — Kritéria — Posuzovací pravomoc 
orgánů
(Služební řád úředníků, článek 45a)
2 ECLI:EU:F:2010 :13SHRNU TÍ–VĚCF-91/08
PLEIJTEv. KOMISE
1. Rozhodnutí orgánu oprávněného ke j menování vyloučit jméno ú ředníka z předběžného seznamu 
vybraných úředníků v rámci osvědčovacího postupu je přípravný akt n ezasahující nepříznivě do 
právního postavení, a může být tudíž napaden pouze incidenčně v rámci žaloby proti zrušitelnému 
aktu. Naproti tomu je rozhodnutí vylučující úředníka z konečného seznamu vybraných úředníků pro 
osvědčovací postup aktem n epříznivě zasahujícím do právního postavení, a nikoli přípravným aktem.
(viz body 27 a 28)
Odkazy:
Soudní dvůr: 8. dubna 2003 , Gómez-Reino v . Komise, C-471/02 P(R), Recueil s. I-3207 , bod 62
2. Soudu Společenství nepřísluší ukládat příkazy orgánu bez ohledu na obecnou povinnost uvedenou 
v článku 266 S FEU, která spočívá v tom, že orgán, jehož akt b yl prohlášen za neplatný, je povinen 
přijmout nezbytná opatření vyplývající z rozsudku, jímž bylo rozhodnuto o neplatnosti aktu. Návrhová 
žádání, kterými se žalobce domáhá, aby Soud pro ve řejnou službu připojil jméno ú ředníka n a seznam 
uchazečů, kteří se m ohou zúčastnit vzdělávacího programu, nebo změnil me todologii uvedenou 
v těchto úředních sděleních, jsou tudíž nepřípustná.
(viz bod 29)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 27. června 1991 , Valverde Mordt v. Soudní dvůr, T-156/89, Recueil, s. II-407, bod 150
Tribunál: 11. září 2008 , Bui Van v. Komise, F-51/07, Sb. VS s. I-A-1-289 a II-A-1-1533 , bod 17, proti němuž byl 
podán ka sační opravný prostředek k Tribunálu Evropské u nie, věc T-491/08 P
3. Rozdílné zacházení s úředníky, kteří žádali o pracovní volno z osobních důvodů podle služebního 
řádu ve z nění před 1. květnem 2004 , a úředníky, kteří po 1. květnu 2004 p ožádali o rodičovskou 
dovolenou, vyplývá přímo z vložení článku 42a služebního řádu týkajícího se rodičovské d ovolené 
a nemůže představovat diskriminaci, neboť rozdílné zacházení je objektivně vysvětleno c hybějícím 
zpětným účinkem p řiznaným tomuto článku z ákono dárcem.
Krom toho přísluší zákono dárci, aby rozhodl o rozsahu sociálních práv, která p řísluší evropským 
úředníkům. Nové, příznivější zacházení s úředníky d o budoucna však nemůže znamenat, že tato práva 
budou zpětně přiznána úředníkům, kteří by v minulosti mohli splňovat podmínky, vyžadované nyní 
k požívání těchto práv. Když Rada z avedla rodičovskou dovolenou, nebylo stanoveno z pětné postavení 
pracovního volna z osobních důvodů čerpaného z důvodu rodičovství na roveň rodičovské d ovolené. 
Neexistence ustanovení ve s lužebním řádu, která by stanovila postavení pracovního volna z osobních 
důvodů uděleného z důvodu rodičovství před 1. květnem 2004 n a roveň rodičovské d ovolené tudíž 
nepředstavuje porušení zásady rovného zacházení.
Výklad u stanovení musí být kon ečně prováděn v mezích jeho obsahu, zejména pokud je zcela 
jednoznačný, takže čl. 40 o dst. 3 služebního řádu nelze vykládat v tom smyslu, že ukládá, aby bylo 
s úředníky, čerpajícími pracovní volno z osobních důvodů z důvodů rodičovství, zacházeno s tejně jako 
s úředníky, kteří čerpali rodičovskou dovolenou.
(viz body 37, 40 a 42)
4. Rozdílné zacházení, odůvodněné na základě objektivního a rozumného kri téria, přiměřené vzhledem 
k zamýšlenému účelu dotyčného odlišení, nepředstavuje porušení zásady rovného zacházení. Jedním 
z objektivních a rozumných kri térií, která m ohou odůvodnit rozdílné zacházení s úředníky, je zájem 
služby. Pro rozhodnutí o opatřeních, kt erá je třeba přijmout v zájmu služby, má ad ministrativa
ECLI:EU:F:2010 :13 3SHRNU TÍ–VĚCF-91/08
PLEIJTEv. KOMISE
 k dispozici široký p rostor pro uvážení, takže se soud Společenství při svém p řezkumu dodržování 
zásady nediskriminace m usí omezit na ověření, že dotčený orgán nečinil rozlišení, které by bylo 
svévolné nebo zjevně v rozporu se zájmem s lužby.
V tomto ohledu není nepřiměřené, pokud ad ministrativa zohlední pouze profesní zkušenost získanou 
během d eseti let předcházejících o svědčovacímu p ostupu z a ú čelem p osouzení relevantnosti 
profesních zkušeností získaných ka ndidá ty ve v ztahu k potřebám služby, neboť tato relevantnost se 
snižuje s vývojem t echniky a oborů. Není-li dostatečně prokázáno, že takové o mezení v čase ve 
skutečnosti zakládá s vévolné rozlišení nebo že je zjevně v rozporu se zájmem s lužby, nepředstavuje 
diskriminaci.
Krom t oho di sponuje ad ministrativa širokým p rostorem p ro u vážení ohledně způsobů výběru 
kandidá tů. Rozhodnutím o mezit zohledňovanou p rofesní zkušenost n a d eset posledních let 
administrativa n evylučuje výběr nejlepších ka ndidá tů, neboť tento p ostup m ůže p ředstavovat 
relevantní srovnávací prvek.
(viz body 57 a ž 59 a 61)
Odkazy:
Tribunál: 16. března 2004 , Afari v . ECB, T-11/03, Recueil FP s. I-A-65 a II-267, bod 65
Soud pro ve řejnou službu: 19. října 2006 , De Smedt v. Komise, F-59/05, Sb. VS s. I-A-1-109 a II-A-1-409, bod 76; 
23. ledna 2007 , Ch assagne v. Komise, F-43/05, Sb. VS s. I-A-1-27 a II-A-1-139, bod 91; 19. června 2007 , Davis 
a další v. Rada, F-54/06, Sb. VS s. I-A-1-165 a II-A-1-911, bod 65, a citovaná judikatura; 8. května 2008 , Suvikas 
v. Rada, F-6/07, Sb. VS s. I-A-1-151 a II-A-1-819, bod 87