CS Úřední věstník Evropské unie C 11/15

Žaloba podaná dne 20. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království

(Věc C-404/09)

2010/C 11/26

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre, D. Recchia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

Žalované: Španělské království

Návrhová žádání žalobkyně

a) určit, že Španělské království tím, že povolilo těžbu v dolech „Fonfría“, „Nueva Julia“ a „Los Ladrones“, aniž by povolení podmínilo přezkumem, jež by umožnil popsat a posoudit přímé, nepřímé a kumulativní účinky současných projektů povrchové těžby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 2, 3 a čl. 5 odst. 1 a 3 směrnice Rady 85/337/EHS (1) ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí;

b) určit, že Španělské království tím, že od roku 2000, kdy bylo území „Alto Sil“ klasifikováno jako zvláště chráněné území (dále jen „ZCHÚ“): — povolilo těžbu v povrchových dolech „Nueva Julia“ a „Los Ladrones“, aniž by ji podrobila vhodnému posouzení možných vlivů uvedených projektů, a v každém případě aniž by byly dodrženy podmínky pro uskutečnění projektu, navzdory riziku, které uvedené projekty představují pro živočišný druh tetřev hlušec, což bylo jedním z důvodů vedoucích ke klasifikaci ZCHÚ „Alto Sil“, a v případě neexistence alternativních řešení, z důvodů vyššího veřejného zájmu, a pouze po oznámení Komisi vyrovnávacích opatření nezbytných k zajištění koherence sítě Natura 2000; — nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškození biotopů tetřeva hlušce, pro kterýžto živočišný druh bylo vyhlášeno ZCHÚ, jakož i k zabránění významného rušení uvedeného živočišného druhu, jež bylo způsobeno těžbou v povrchových dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“„Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“, nesplnilo povinnosti, které pro něj ve vztahu k ZCHÚ „Alto Sil“ vyplývají z čl. 6 odst. 2, článku 3 a článku 4 ve spojení s článkem 7 směrnice 92/43/EHS (2);

c) určit, že Španělské království tím, že od ledna 1998 nepřijalo v souvislosti s doly „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“ opatření nezbytná k ochraně ekologického významu navrhovaného území „Alto Sil“ na vnitrostátní úrovni, nesplnilo povinnosti ve vztahu k navrhovanému území „Alto Sil“, které pro něj vyplývají z výkladu provedeného Soudním dvorem v rozsudcích ze dne 13. ledna 2005, Dragaggi, C-117/03, a ze dne 14. září 2006, Bund Naturschutz in Bayern, C-244/05, a

d) určit, že Španělské království tím, že od prosince 2004 — povolilo povrchovou těžbu (v případe dolů „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“), jež mohla mít významný vliv na hodnoty, jež byly důvodem k vyhlášení území významného pro Společenství (dále jen „ÚVS“) „Alto Sil“, aniž by provedlo vhodné posouzení možných vlivů uvedených dolů, a v každém případě aniž by byly dodrženy podmínky pro uskutečnění projektu, navzdory riziku, které uvedené projekty představovaly pro hodnoty, jež vedly k vyhlášení ZCHÚ „Alto Sil“, a v případě neexistence alternativních řešení, výhradně z důvodů vyššího veřejného zájmu, a pouze po oznámení Komisi vyrovnávacích opatření nezbytných k zajištění koherence sítě Natura 2000; — nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování biotopů živočišných druhů, jakož i jejich značnému rušení způsobenému těžbou v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“„Fonfría“, „Nueva Julia“, a „Ampliación de Feixolín“, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ve vztahu k ÚVS „Alto Sil“ z čl. 6 odst. 2, 3 a 4 směrnice 92/43/EHS;

— uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komisi byly doručeny informace o existenci několika povrchových uhelných dolů provozovaných společností Empresa Minero Siderúrgica de Ponferrada (MSP), jež mohou ovlivnit přírodní hodnoty území „Alto Sil“ (ES0000210) navrženého jako území významné pro Společenství, jež se nachází v provincii León na severovýchodě autonomní oblasti Kastilsko a León. Uvedené informace potvrdily nejen souběžnou existenci několika povrchových uhelných dolů, ale i skutečnost, že povrchová těžba měla pokračovat v nových dolech, pro něž již bylo povolení vydáno nebo bylo posuzováno.

Pokud jde o směrnici 85/337/EHS, Komise má za to, že v případě třech sporných dolů nebyly zohledněny přímé, nepřímé, kumulativní nebo synergické účinky na nejzranitelnější živočišné druhy.

Komise má za to, že vzhledem k druhu dotčených projektů, jejich blízkosti a dlouhotrvajícím účinkům, měly být v souladu s ustanovením přílohy IV směrnice 85/337/EHS v popisu významných vlivů uvedených projektů na životní prostředí uvedeny „přímé, nepřímé a kumulativní, krátkodobé, střednědobé, dlouhodobé, trvalé a dočasné vlivy projektu“.

Ohledně směrnice 92/43 o ochraně přírodních stanovišť se žaloba týká zejména druhů tetřev hlušec a medvěd hnědý. Komise má za to, že vliv důlní činnosti na uvedené druhy nelze posoudit pouze jako přímé poškození nejdůležitějších stanovišť uvedených druhů, ale že by mělo být zohledněno rozdělení, poškození a zničení přírodních stanovišť potenciálně způsobilých pro obnovení uvedených druhů, jakož i nárůst rušení uvedených druhů, přičemž však uvedené aspekty zohledněny nebyly. Navíc je třeba uvést účinek definitivní překážky jako důsledek přesunů a rozdělení populace.

Souhrnem má Komise za to, že uvedené uhelné doly zhoršují faktory považované za faktory úbytku uvedených druhů, a proto příslušné orgány nemohou dospět k závěru, že významné vlivy uvedených činností na dané živočišné druhy neexistují.

Na základě uvedených důvodů má Komise za to, že nebyly posouzeny možné vlivy na druh tetřev hlušec a medvěd hnědý, jež by bylo možné považovat za adekvátní podle čl. 6 odst. 3. Komise má za to, že kdyby bylo takové posouzení provedeno, dospělo by se přinejmenším k závěru, že příslušné orgány neměly jistotu, kterou požaduje judikatura, že neexistují významné vlivy na uvedené druhy ze strany povolených projektů. To znamená, že příslušné orgány mohly uvedené projekty povrchové těžby povolit pouze po posouzení splnění podmínek stanovených v čl. 6 odst. 4; tedy v případe neexistence alternativních řešení, včetně „neuskutečnění projektu“, a po zjištění existence důvodů vyššího veřejného zájmu, jež by odůvodnily použití výjimečného režimu stanoveného v daném článku, a po případném přijetí vhodných vyrovnávacích opatření.

(1) Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248.

(2) Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).