STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA

NIILA JÄÄSKINENA

přednesené dne 27. října 2011 ( 1 )

Věc C-420/10

Söll GmbH

proti

Tetra GmbH[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce

podaná Landgericht Hamburg (Německo)]

„Uvádění biocidních přípravků na trh — Směrnice 98/8/ES — Článek 2 odst. 1 — Pojem ‚biocidní přípravky‘ — Algicid — Přípravek, který způsobuje vločkování škodlivých organismů, aniž by je ničil, odpuzoval nebo zneškodňoval — Účinná látka chlorid-hydroxid hlinitý — Pojem ‚chemický nebo biologický účinek‘“

I – Úvod

1. Tato věc Soudnímu dvoru umožňuje se poprvé zabývat definicí pojmu „biocidní přípravky“, a tedy i působností směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh ( 2 ) (dále jen „směrnice o biocidních přípravcích“).

2. Mezi účastnicemi původního řízení, společnostmi Söll GmbH (dále jen „Söll“) a Tetra GmbH (dále jen „Tetra“), je sporné to, zda je přípravek proti řasám „TetraPond AlgoRem“, jehož účinnou látkou je chlorid-hydroxid hlinitý, biocidním přípravkem ve smyslu směrnice o biocidních přípravcích. Předkládající soud, Landgericht Hamburg (Německo), se zejména táže, jaký typ účinku – přímý nebo nepřímý – na škodlivý organismus je potřebný k biologickému nebo chemickému procesu vyžadovanému uvedenou směrnicí. Dotčený přípravek podle předkládajícího soudu neničí řasy, ale způsobuje jejich shlukování, což usnadňuje jejich mechanické odstraňování podle návodu k použití dotčeného přípravku.

3. V rámci systému zavedeného směrnicí o biocidních přípravcích přísluší rozhodování o tom, zda se na přípravek tato směrnice vztahuje, či nikoliv, členským státům. Toto rozhodnutí často předpokládá velmi podrobné a komplexní posouzení dotčeného přípravku ( 3 ). Soudní dvůr tedy nemůže vyjasnit a upřesnit dotčenou definici pro všechny budoucí případy, může však pouze předkládajícímu soudu a orgánům členských států pověřeným prováděním směrnice o biocidních přípravcích poskytnout několik užitečných vodítek k jejímu výkladu.

II – Právní rámec

A – Unijní právní úprava

4. Cílem směrnice o biocidních přípravcích je zavést na úrovni Společenství režim povolování a uvádění biocidních přípravků na trh za účelem jejich použití.

5. Článek 2 odst. 1 písm. a), d) a f) uvedené směrnice stanoví: „Pro účely této směrnice se použijí tyto definice: a) Biocidní přípravky Účinné látky a přípravky obsahující jednu nebo více účinných látek, ve formě, v níž jsou dodávány uživateli, určené k ničení, odpuzování, zneškodňování, zabránění účinku nebo dosažení jiného regulačního účinku na jakýkoliv škodlivý organismus chemickým anebo biologickým způsobem. Úplný seznam 23 typů přípravků s názorným popisem každého typu je uveden v příloze V. […] d) Účinná látka Látka nebo mikroorganismus včetně virů nebo hub, které mají obecný nebo specifický účinek na škodlivé organismy nebo proti nim. […] f) Škodlivý organismus Každý organismus, jehož přítomnost je nežádoucí nebo který má nepříznivý účinek na člověka, jeho činnosti nebo předměty, které užívá nebo vyrábí, nebo na zvířata nebo na životní prostředí.“

6. Příloha V směrnice o biocidních přípravcích, nadepsaná „Typy biocidních přípravků a jejich popis podle čl. 2 odst. 1 bodu a) této směrnice“, zejména uvádí: „Z těchto typů přípravků jsou vyloučeny přípravky, na které se vztahují směrnice uvedené v čl. 1 odst. 2 této směrnice pro účely uvedených směrnic a jejich následných změn [následné změny]. Hlavní skupina 1: Dezinfekční přípravky a biocidní přípravky pro všeobecné použití […] Typ přípravku 2:Dezinfekční přípravky pro použití v soukromé oblasti a oblasti veřejného zdraví a jiné biocidní přípravky […] jakož i přípravky používané jako algicidy. Oblasti použití zahrnují mimo jiné plovárny, akvária, vodu ke koupání a ostatní vody; klimatizační systémy; stěny a podlahy ve zdravotnických a jiných institucích; chemické záchody, odpadní vody, nemocniční odpad, půdní a jiné substráty (na hřištích). [...]“

7. Podle čl. 16 odst. 2 směrnice o biocidních přípravcích byl zahájen pracovní program zaměřený na přezkoumání všech účinných látek v biocidních přípravcích, které jsou již ke dni 14. května 2000 na trhu (dále jen „existující účinné látky“). Zařazení existujících účinných látek do příloh I, I A a I B uvedené směrnice je podmínkou pro povolení a uvedení biocidních přípravků obsahujících tyto látky na trh.

8. První etapa tohoto pracovního programu byla zahájena nařízením Komise (ES) č. 1896/2000 ze dne 7. září 2000 o první etapě programu podle čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o biocidních přípravcích ( 4 ).

9. Podle čl. 3 odst. 1 nařízení č. 1896/2000 každý producent existující účinné látky uváděné na trh pro použití v biocidních přípravcích „identifikuje“ tuto účinnou látku tak, že Komisi Evropských společenství předloží informace o účinné látce uvedené v příloze I tohoto nařízení.

10. Článek 4 uvedeného nařízení zejména stanoví, že producenti, výrobci přípravků a sdružení, kteří mají v úmyslu požádat o „zařazení“ existující účinné látky v jednom nebo ve více typech přípravků do přílohy I nebo do přílohy I A směrnice o biocidních přípravcích, oznámí tuto účinnou látku Komisi.

11. Podle čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1896/2000 musí být nařízení obsahující zejména úplný seznam existujících účinných látek, pro které Komise přijala nejméně jedno oznámení, v návaznosti na oznámení uvedené v předchozím bodě přijato postupem stanoveným v článku 28 směrnice o biocidních přípravcích.

12. Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 2032/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice 98/8 a o změně nařízení č. 1896/2000 ( 5 ) odkazuje na tři přílohy, které se týkají identifikovaných a oznámených existujících účinných látek. Příloha I nařízení č. 2032/2003 obsahuje úplný seznam existujících účinných látek, které byly identifikovány. Příloha II tohoto nařízení obsahuje úplný seznam existujících účinných látek, pro něž bylo Komisí přijato alespoň jedno oznámení. Příloha III uvedeného nařízení obsahuje seznam existujících účinných látek, které byly identifikovány, avšak nebylo pro ně přijato žádné oznámení, ani o ně neprojevil zájem žádný členský stát.

13. Nařízení Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice 98/8 ( 6 ) nahradilo nařízení č. 2032/2003, které bylo několikrát novelizováno.

B – Vnitrostátní právní úprava

14. Ustanovení směrnice o biocidních přípravcích byla do německého práva provedena zákonem o biocidních přípravcích (Biozidgesetz) ze dne 20. června 2002 ( 7 ). Z pohledu legislativní techniky byla tato ustanovení provedena zákonem o ochraně proti nebezpečným látkám (Gesetz zum Schutz vor gefährlichen Stoffen, tzv. „Chemikaliengesetz“, dále jen „ChemG“), a v rámci tohoto zákona především jeho článkem 3b a články 12a a 12j.

15. Zákonná definice biocidních přípravků obsažená v čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice o biocidních přípravcích byla do německého práva provedena čl. 3b odst. 1 bodu 1 ChemG.

16. Předkládající soud konstatuje, že pro účely výkladu čl. 3b odst. 1 bodu 1 ChemG musí vycházet z výkladu čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice o biocidních přípravcích.

III – Spor v původním řízení, předběžné otázky a řízení před Soudním dvorem

17. Společnosti Söll a Tetra jsou konkurenty v oblasti uvádění přípravků proti řasám používaných ve vodních nádržích, a to zejména v zahradních jezírcích, přírodních koupalištích a nádržích určených ke koupání, na trh. Tyto společnosti se neshodují v otázce klasifikace jednoho z těchto přípravků jako biocidního přípravku.

18. Společnost Söll, žalobkyně v původním řízení, má za to, že přípravek proti řasám TetraPond AlgoRem je biocid, který nemůže být uváděn na trh. Společnost Söll je toho názoru, že společnost Tetra nedodržela pravidla poctivé soutěže, jelikož porušila pravidlo chování na daném trhu tím, že přípravek proti řasám TetraPond AlgoRem uvedla na trh, ačkoli s tímto přípravkem nebylo možné obchodovat. Společnost Söll se opírá o článek 3 a čl. 4 bod 11 zákona o nekalé hospodářské soutěži (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) ve spojení s čl. 12a odst. 1 a čl. 28 odst. 8 ChemG.

19. Předkládající soud je toho názoru, že pokud by měl být dotčený přípravek kvalifikován jako „biocidní přípravek“ ve smyslu směrnice o biocidních přípravcích, jeho uvedení na trh by bylo protiprávní ( 8 ).

20. Zvláštností přípravku je to, že na řasy nepůsobí chemickým nebo biologickým způsobem přímo. Způsobuje naopak shlukování řas, které přitom neničí. Toto shlukování, neboli vločkování, usnadňuje mechanické odstranění řas z vody.

21. Podle předkládajícího soudu byla dotčená účinná látka, tedy chlorid-hydroxid hlinitý, podle článku 3 nařízení č. 1896/2000 identifikována jako „existující účinná látka“ a je v současnosti zařazena do přílohy I nařízení č. 1451/2007 ( 9 ). Naopak vzhledem k tomu, že daná účinná látka nebyla podle článku 4 nařízení č. 1896/2000 oznámena, nebyla převzata do přílohy II nařízení č. 1451/2007, a tedy pozbyla podle čl. 4 odst. 1 posledně uvedeného nařízení možnost být uváděna na trh jakožto účinná biocidní látka.

22. Vzhledem k tomu, že Landgericht Hamburg měl za to, že nemůže jednoznačně odpovědět na otázky týkající se výkladu a použití práva Společenství, které byly vzneseny v rámci sporu, jenž mu byl předložen, rozhodl se přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Musí mít dotčený přípravek k tomu, aby byl kvalifikován jako ‚biocidní přípravek‘ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice [o biocidních přípravcích], přímý biologický nebo chemický účinek na škodlivý organismus tak, aby jej ničil, odpuzoval, zneškodňoval, zabránil účinku nebo dosáhl jiného regulačního účinku, nebo je dostačující nepřímý účinek na uvedený škodlivý organismus? 2) V případě, že by Soudní dvůr rozhodl, že ke kvalifikaci ‚biocidního přípravku‘ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice [o biocidních přípravcích] je dostačující pouhý nepřímý biologický nebo chemický účinek na škodlivý organismus, jaké požadavky je nutno klást na nepřímý biologický nebo chemický účinek přípravku na škodlivý organismus, aby byl tento přípravek posouzen jako ‚biocidní přípravek‘ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice [o biocidních přípravcích], nebo je k odůvodnění biocidního charakteru dostačující každý nepřímý účinek jakékoli povahy?“

23. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce byla Soudnímu dvoru doručena dne 23. srpna 2010. Společnost Söll, společnost Tetra, Belgické království, jakož i Evropská komise předložily písemná vyjádření. Společnost Söll a Komise byly přítomny na jednání, které se konalo dne 22. června 2011.

IV – Analýza

24. Obě předběžné otázky položené předkládajícím soudem se týkají definice pojmu „biocidní přípravky“. Předkládající soud se totiž táže, zda biologický nebo chemický účinek dotčeného přípravku na škodlivý organismus musí být přímý, aby jej zničil, odpudil, zneškodnil, zabránil účinku nebo dosáhl jiného regulačního účinku, nebo zda stačí nepřímý účinek na uvedený škodlivý organismus.

25. Jinými slovy, předkládající soud chce zjistit, zda pouze přípravek, který má přímý účinek na škodlivý organismus, spadá do působnosti směrnice o biocidních přípravcích, nebo zda by do její působnosti měl spadat rovněž přípravek, který působí pouze na prostředí uvedeného organismu.

26. Definici biocidního přípravku ve směrnici o biocidních přípravcích tvoří tři základní prvky, a sice musí zde být účinná látka, tato látka musí být určena k ničení škodlivého organismu, k jeho odpuzování, zneškodňování, zabránění účinku nebo dosažení jiného regulačního účinku, a konečně účinek uvedené látky musí být chemický nebo biologický.

27. Samotné znění této směrnice potvrzuje, že přípravky, které mají přímo působit na škodlivý organismus, každopádně spadají do oblasti působnosti uvedené směrnice. První prvky definice uvedené ve směrnici o biocidních přípravcích totiž popisují přímý neutralizační účinek (účinné látky a přípravky určené k „ničení, odpuzování, zneškodňování, zabránění účinku nebo dosažení jiného regulačního účinku“). Jestliže je přípravek, který obsahuje jednu nebo více účinných látek, určen k použití za tímto účelem, a to chemickým anebo biologickým způsobem, jedná se o biocidní přípravek.

28. Jak je tomu nicméně v případě přípravků, které působí pouze na prostředí škodlivého organismu, a nikoliv na organismus samotný?

29. Je třeba zaprvé konstatovat, že znění směrnice o biocidních přípravcích použití dané směrnice na takové přípravky nevylučuje.

30. V projednávané věci je třeba se podle mého názoru podrobněji zabývat poslední částí druhého definičního znaku týkajícího se účelu uvedené látky a zkoumat význam výrazu „dosažení jiného regulačního účinku“ na škodlivý organismus.

31. V tomto ohledu účastnice řízení poukázaly na rozdíly existující mezi jednotlivými jazykovými verzemi čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice o biocidních přípravcích ( 10 ). Některé verze totiž formulují posledně uvedené kritérium mírně restriktivněji, a to zejména německá verze citovaná předkládajícím soudem („in anderer Weise zu bekämpfen“), jakož i francouzská verze („combattre de toute autre manière“) ( 11 ). Naproti tomu řada dalších verzí odkazuje v širším smyslu na „kontrolní“ účinek, jako anglická verze („exert a controlling effect“) a podobně i verze italská („esercitare altro effetto di controllo“) ( 12 ).

32. Skutečnost, že směrnice o biocidních přípravcích sleduje cíle ochrany člověka, zvířat a životního prostředí, podporuje podle mého názoru v kontextu, kdy jsou přípravky rozptylovány v životním prostředí, tezi, podle které cíli uvedené směrnice lépe odpovídá výklad předmětného výrazu, který chápe „kontrolu“ škodlivých organismů v širokém smyslu.

33. Tento přístup je podpořen definicí účinné látky. Podle čl. 2 odst. 1 písm. d) směrnice o biocidních přípravcích se jedná o látku nebo mikroorganismus včetně virů nebo hub, které mají obecný nebo specifický účinek na škodlivé organismy nebo proti nim. Kvalifikace jako biocidního přípravku není proto vyhrazena pouze přípravkům obsahujícím účinné látky, které mají účinek na škodlivý organismus. Tato kvalifikace se rovněž vztahuje na účinné látky, které mají obecný nebo specifický účinek proti škodlivému organismu.

34. V tomto ohledu se mi přeformulování navržené Komisí jeví relevantní. Otázka – přeformulovaná abstraktněji – je podle Komise následující: vztahuje se směrnice o biocidních přípravcích také na přípravek, který může představovat riziko pro životní prostředí z důvodu svého způsobu chemického nebo biologického účinku, ale jehož přímý účinek na cílové organismy není biologický ani chemický?

35. Jinými slovy, je třeba si položit otázku, zda přípravek spouští řetězec příčinných souvislostí, jehož výsledkem bude, že život škodlivého organismu se stane obtížnějším, jeho výskyt se sníží nebo škodlivý organismus se stane lépe kontrolovatelný. V takovém případě je dotčený přípravek nedílnou součástí procesu, jehož cílem je právě regulovat nebo udržovat škodlivý organismus pod kontrolou. Daný výrobek je tedy nutné posuzovat jako biocid, i když jeho účinek nepůsobí chemickým nebo biologickým způsobem přímo na škodlivý organismus.

36. Kromě toho je třeba dodat, že zničení škodlivých organismů způsobené účinnou látkou přípravku není směrnicí o biocidních přípravcích požadováno. V projednávané věci bylo účastnicemi řízení i předkládajícím soudem zdůrazněno, že řasy nejsou v důsledku použití přípravku zahubeny, ale pokračují ve fotosyntéze, a že vločkování způsobené účinnou látkou může být odstraněno promícháním vody. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příloha V směrnice o biocidních přípravcích mezi typy přípravků uvedených pod č. 19 („repelenty a atraktanty“) uvádí zejména „přípravky používané pro regulaci škodlivých organismů […], které je od sebe odpuzují nebo je k sobě přitahují“. Pokud je přípravek odpuzující škodlivé organismy uveden mezi biocidními přípravky, znamená to, že zničení škodlivých organismů není nutnou podmínkou k tomu, aby byl přípravek považován za biocidní přípravek.

37. Pojem „biocidní přípravky“ ve směrnici o biocidních přípravcích je tedy třeba vykládat široce, a v důsledku toho připustit, že uvedený pojem nevylučuje přípravky, jejichž chemický nebo biologický účinek zasahuje prostředí škodlivého organismu, a nikoliv samotný škodlivý organismus.

38. Avšak třebaže se směrnice o biocidních přípravcích vztahuje na biocidní přípravky definované v jejím čl. 2 odst. 1 písm. a), vylučuje přípravky, které jsou definovány nebo spadají do působnosti dalších směrnic uvedených v jejím čl. 1 odst. 2. Je tedy třeba zohlednit skutečnost, že směrnice o biocidních přípravcích působí mezi dvaceti dalšími směrnicemi. Ustanovení o její působnosti musí být tedy vykládána tak, aby nedocházelo k překrývání s ostatními směrnicemi uvedenými v jejím čl. 1 odst. 2 ( 13 ).

39. Dále by mělo být možné vymezit působnost směrnice o biocidních přípravcích v konkrétních případech na základě objektivních skutečností. V projednávané věci je třeba uvést dvě konkrétní skutečnosti.

40. Zaprvé, podle předkládajícího soudu je dotčená účinná látka převzata do přílohy I směrnice o biocidních přípravcích. Z tohoto zařazení vyplývá, že tato účinná látka byla identifikována jako existující účinná látka používaná v biocidních přípravcích.

41. Zadruhé, je třeba poznamenat, že algicidy – jako typ přípravku, na který se vztahuje uvedená směrnice – jsou jako příklad uvedeny v příloze V (mezi typy přípravků uvedených pod č. 2) směrnice o biocidních přípravcích. Je tedy nutno konstatovat, že evropský zákonodárce zamýšlel přípravky určené k regulaci řas zahrnout do oblasti působnosti směrnice o biocidních přípravcích. Pro účely výkladu kritérií, jež definují její působnost, je třeba náležitě zohlednit příklady poskytnuté zákonodárcem, které jasně vyplývají z uvedené směrnice.

42. Přesto se zde jedná pouze o objektivní indicie, které nelze uplatňovat mechanicky ( 14 ). Je třeba připomenout, že směrnice o biocidních přípravcích se použije v celé řadě oblastí, což ukazují příklady uvedené v Příručce rozhodnutí, kterou Komise sepsala pro potřeby orgánů členských států k používání směrnice o biocidních přípravcích ( 15 ). Na základě uvedených příkladů je zřejmé, že každý případ musí být vnitrostátními orgány zevrubně analyzován ( 16 ).

V – Závěry

43. Vzhledem k výše uvedenému navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na dvě předběžné otázky položené Landgericht Hamburg (Německo) takto: „1) K tomu, aby byl dotčený přípravek kvalifikován jako ‚biocidní přípravek‘ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh, nemusí mít na škodlivý organismus nutně přímý biologický nebo chemický účinek. 2) Nepřímý biologický nebo chemický účinek na škodlivý organismus nebo proti němu je dostačující, pokud je nedílnou součástí řetězce příčinných souvislostí, jehož cílem je dosažení jiného regulačního účinku.“

( 1 ) – Původní jazyk: francouzština.

( 2 ) – Úř. věst. L 123, s. 1; Zvl. vyd. 03/23, s. 3. Judikatura týkající se této směrnice není rozsáhlá. Viz například rozsudek ze dne 15. července 2004, Schreiber (C-443/02, Sb. rozh. s. I-7275).

( 3 ) – Viz například případy popsané v „Manual of Decisions for Implementation of Directive 98/8/EC concerning the placing on the market of biocidal products“, naposledy změněné dne 6. ledna 2011, která je dostupná v anglickém jazyce na internetových stránkách http://ec.europa.eu/environment/biocides/index.htm.

( 4 ) – Úř. věst. L 228, s. 6; Zvl. vyd. 03/30, s. 266.

( 5 ) – Úř. věst. L 307, s. 1; Zvl. vyd. 03/41, s. 92.

( 6 ) – Úř. věst. L 325, s. 3.

( 7 ) – BGBl. I, s. 2076.

( 8 ) – Předkládající soud uvádí, že v této otázce existují na vnitrostátní úrovni v judikatuře rozpory.

( 9 ) – V zájmu přehlednosti poznamenávám, že chlorid-hydroxid hlinitý není zřejmě pod tímto názvem uveden v příloze I nařízení č. 1451/2007. Daná příloha však uvádí látky s podobným názvem, a to zejména chlorid-oxid hlinitý (č. ES 215-477-2, č. CAS 1327-41-9) a chlorid-pentahydroxid dihlinitý (č. ES 234-933-1, č. CAS 12042-91-0).

( 10 ) – Podle ustálené judikatury musí být v případě rozdílů mezi různými jazykovými verzemi téhož ustanovení uvedené ustanovení vykládáno podle celkové systematiky a účelu právní úpravy, jejíž část tvoří (viz naposledy rozsudek ze dne 3. března 2011, Komise v. Nizozemsko, C-41/09, Sb. rozh. s. I-831, bod 44).

( 11 ) – Viz rovněž dánská a nizozemská verze.

( 12 ) – Viz rovněž španělská, portugalská, finská a švédská verze.

( 13 ) – Mezi směrnice uvedené v jejím čl. 1 odst. 2 patří zejména směrnice Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (Úř. věst. L 262, s. 169; Zvl. vyd. 13/03, s. 285). Na základě této směrnice bylo přijato rozhodnutí Komise 96/335/ES ze dne 8. května 1996, kterým se stanoví soupis a společná nomenklatura přísad používaných v kosmetických prostředcích (Úř. věst. L 132, s. 1; Zvl. vyd. 13/16, s. 3). Toto rozhodnutí, jak vyplývá z rozhodnutí Komise 2006/257/ES ze dne 9. února 2006, kterým se mění rozhodnutí 96/335 (Úř. věst. L 97, s. 1), také uvádí chlorid-pentahydroxid dihlinitý (viz poznámka pod čarou 9 tohoto stanoviska).

( 14 ) – Například přípravek obsahující kofein tak nespadá automaticky do oblasti působnosti směrnice o biocidních přípravcích, i když je kofein převzat jako účinná látka v příloze I nařízení č. 1451/2007, jelikož použití uvedeného přípravku není použitím uvedeným ve směrnici o biocidních přípravcích.

( 15 ) – Uvedena výše v poznámce pod čarou č. 3.

( 16 ) – Rovněž poznamenávám, že Komisí byla navržena revize směrnice o biocidních přípravcích, viz zejména dokumenty KOM(2008) 620 a KOM(2009) 267. Komise navrhuje, aby směrnice o biocidních přípravcích byla nahrazena nařízením. Během legislativního procesu byla navržena upřesnění definice biocidního přípravku (viz bod 31 tohoto stanoviska). Tento proces však nebyl dosud ukončen.