Keywords

Summary



Keywords

1. Sociální politika – Pracovníci a pracovnice – Stejná odměna – Rovné zacházení – Vnitrostátní ustanovení, které vyhrazuje ženám práci na dobu určitou – Zaměstnání na částečný úvazek na základě smlouvy na dobu neurčitou – Neexistence přímé diskriminace – Pozdější vyloučení pracovníků na částečný úvazek z možnosti ustanovení řádným zaměstnancem – Vyloučení vztahující se výlučně na ženy – Přímá diskriminace – Nepřípustnost s ohledem na směrnici 76/207 – Okolnost umožňující takové vyloučení

[Smlouva o ES, článek 119 (články 117 až 120 Smlouvy o ES byly nahrazeny články 136 až 143 ES); směrnice Rady 76/207]

2. Sociální politika – Pracovníci a pracovnice – Přístup k zaměstnání a pracovní podmínky – Rovné zacházení – Smluvní vyloučení zaměstnanců pracujících na částečný úvazek ze zařazení mezi řádné zaměstnance – Vyloučení vztahující se převážně na ženy – Nepřímá diskriminace – Nepřípustnost vzhledem k neexistenci objektivních důvodů – Posouzení, které přísluší vnitrostátnímu soudu

(Směrnice Rady 76/207, článek 3)

3. Sociální politika – Pracovníci a pracovnice – Přístup k zaměstnání a pracovní podmínky – Rovné zacházení – Vyloučení zaměstnání na částečný úvazek při výpočtu odsloužených let – Vyloučení vztahující se převážně na ženy – Nepřímá diskriminace – Nepřípustnost vzhledem k neexistenci objektivních důvodů – Posouzení, které přísluší vnitrostátnímu soudu – Okolnosti umožňující poměrné započtení zaměstnání na částečný úvazek při uvedeném výpočtu

(Směrnice Rady 76/207)

4. Sociální politika – Pracovníci a pracovnice – Přístup k zaměstnání a pracovní podmínky – Rovné zacházení – Důkazní břemeno ohledně neexistence přímé, nebo nepřímé diskriminace

(Směrnice Rady 97/80)

Summary

1. Článek 119 Smlouvy a směrnice 76/207 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a pracovní podmínky, musí být vykládány v tom smyslu, že existence a použití vnitrostátního ustanovení, které vyhrazuje pouze úklidovým pracovnicím, a tedy ženám, zaměstnání na základě smlouvy na dobu neurčitou pro práci na částečný úvazek, nepředstavují samy o sobě přímou diskriminaci na základě pohlaví v neprospěch žen. Následné vyloučení možnosti ustanovení řádným zaměstnancem se zdánlivě neutrálním odkazem, pokud jde o pohlaví zaměstnance, na kategorii zaměstnanců, která je podle vnitrostátního právního předpisu majícího sílu zákona tvořena výlučně ženami, však představuje přímou diskriminaci na základě pohlaví ve smyslu směrnice 76/207. Aby nedošlo k přímé diskriminaci na základě pohlaví, musí okolnost charakterizující kategorii, do které spadá vyloučený zaměstnanec, být s to postavit tohoto zaměstnance do objektivně odlišné situace s ohledem na ustanovení řádným zaměstnancem, než je situace zaměstnanců požívajících této možnosti.

(viz bod 40, výrok 1)

2. Pokud se vyloučení dočasných zaměstnanců pracujících na částečný úvazek ze zařazení mezi řádné zaměstnance provedené kolektivními smlouvami týká daleko vyššího procenta pracovnic než pracovníků, představuje takové vyloučení nepřímou diskriminaci. Taková situace je v rozporu s článkem 3 směrnice 76/207 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ledaže je rozdílné zacházení mezi těmito zaměstnanci a zaměstnanci pracujícími na plný úvazek odůvodněno faktory prostými jakékoli diskriminace na základě pohlaví. Je věcí vnitrostátního soudu, aby zkoumal, zda tomu tak je.

(viz bod 57, výrok 2)

3. Pokud se úplné vyloučení zaměstnání na částečný úvazek při výpočtu odsloužených let týká daleko vyššího procenta pracovnic než pracovníků, představuje toto vyloučení nepřímou diskriminaci na základě pohlaví, které je v rozporu se směrnicí 76/207 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ledaže by toto vyloučení vycházelo z objektivně odůvodněných faktorů prostých jakékoli diskriminace na základě pohlaví. Je věcí vnitrostátního soudu zkoumat, zda tomu tak je.

Poměrné započtení zaměstnání na částečný úvazek při uvedeném výpočtu je rovněž v rozporu s touto směrnicí, ledaže by zaměstnavatel prokázal, že toto započtení je odůvodněno faktory, jejichž objektivita závisí především na cíli sledovaném zohledněním počtu odsloužených let, a v případě, že by se jednalo o uznání získané služební praxe, na vztahu mezi povahou vykonávané funkce a služební praxí, kterou s sebou výkon takové funkce po určitém počtu odpracovaných hodin přináší.

(viz bod 66, výrok 3)

4. Pokud zaměstnanec uplatňuje, že byla porušena zásada rovného zacházení v jeho neprospěch, a prokáže skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé, nebo nepřímé diskriminaci, musí být směrnice 97/80 o důkazním břemenu v případech diskriminace na základě pohlaví vykládána v tom smyslu, že žalovanému přísluší prokázat, že nedošlo k porušení uvedené zásady.

(viz bod 75, výrok 4)