10

Článek 4 decreto-legge n. 50 – Disposizioni urgenti in materia finanziaria, iniziative a favore degli enti territoriali, ulteriori interventi per le zone colpite da eventi sismici e misure per lo sviluppo (nařízení s mocí zákona č. 50 o naléhavých ustanoveních ve finanční oblasti, pobídkách ve prospěch územních samosprávných celků, dalších intervencích do oblastí zasažených zemětřesením a opatřeních pro rozvoj) ze dne 24. dubna 2017 (běžný dodatek ke GURI č. 95 ze dne 24. dubna 2017), přeměněného se změnami na zákon zákonem č. 96 ze dne 21. června 2017 (běžný dodatek ke GURI č. 144 ze dne 23. června 2017), ve znění použitelném na spor v původním řízení (dále jen „daňový režim z roku 2017“), nadepsaný „Daňový režim krátkodobých pronájmů“, zní následovně: „1. Pro účely tohoto článku se krátkodobými pronájmy rozumí nájemní smlouvy týkající se nemovitostí za účelem bydlení s dobou trvání nejvýše 30 dnů, včetně těch, které zahrnují poskytování služeb spočívající v poskytování bytového textilu a úklidu prostor, uzavřené fyzickými osobami, které nejednají v rámci výkonu podnikatelské činnosti, přímo nebo prostřednictvím osob, které provádějí činnosti zprostředkování nemovitostí, nebo osob spravujících telematické portály, které zprostředkovávají kontakt osob, které hledají nemovitost, s osobami, které disponují nemovitostmi k pronájmu. 2. Počínaje dnem 1. června 2017 se na příjmy plynoucí z krátkodobých nájemních smluv uzavřených od uvedeného data vztahují ustanovení článku 3 decreto legislativo n. 23 – Disposizioni in materia di federalismo Fiscale Municipale (legislativní nařízení č. 23 o ustanoveních týkajících se federálního systému obecních daní) ze dne 14. března 2011 (GURI č. 67 ze dne 23. března 2011), se sazbou ve výši 21 % v případě zvolení náhradní daně z příjmů vybírané srážkou u zdroje. 3. Ustanovení odstavce 2 se vztahují také na hrubé částky vyplývající z podnájemních smluv a z úplatných smluv uzavřených vypůjčitelem, jejichž předmětem je užívání nemovitosti třetími osobami, jsou-li uzavřeny za podmínek uvedených v odstavci 1. […] 4. Osoby, které vykonávají činnosti zprostředkování nemovitostí, jakož i osoby spravující telematické portály, které zprostředkovávají kontakt osob, které hledají nemovitost, s osobami, které disponují nemovitostmi k pronájmu, předávají údaje týkající se smluv uvedených v odstavcích 1 a 3 uzavřených jejich prostřednictvím do 30. června roku následujícího po roce, ke kterému se tyto údaje vztahují. Nesdělení uvedených údajů, jakož i neúplné nebo nesprávné sdělení těchto údajů jsou postižitelné sankcemi stanovenými v čl. 11 odst. 1 decreto legislativo n. 471 [– Riforma delle sanzioni tributarie non penali in materia di imposte dirette, di imposta sul valore aggiunto e di riscossione dei tributi, a norma dell’articolo 3, comma 133, lettera q), della legge 23 dicembre 1996, n. 662] [legislativní nařízení č. 471 o změně daňových netrestních sankcí v oblasti přímých daní, dani z přidané hodnoty a výběru daní, v souladu s čl. 3 odst. 133 písm. q) zákona č. 662 ze dne 23. prosince 1996], ze dne 18. prosince 1997 [běžný dodatek ke GURI č. 5 ze dne 8. ledna 1998]. Sankce se sníží o polovinu, pokud k předání dojde do patnácti dnů od mezní lhůty nebo pokud je v téže lhůtě provedeno správné předání údajů. 5. Osoby, které jsou rezidenty v tuzemsku, které vykonávají činnost zprostředkování nemovitostí, jakož i osoby, které spravují telematické portály a zprostředkovávají kontakt osob, které hledají nemovitost, s osobami, které disponují nemovitostmi k pronájmu, pokud vybírají nájemné nebo protiplnění vztahující se ke smlouvám uvedeným v odstavcích 1 a 3, nebo pokud jsou zapojeny do platby tohoto nájemného a protiplnění, musí jakožto osoba vybírající daň provést srážku ve výši 21 % z částky nájemného a protiplnění při platbě příjemci a odvést tuto sraženou daň […]. V případě, že nebyla učiněna volba ve prospěch použití režimu uvedeného v odstavci 2, má se za to, že provedená srážka představuje zálohu na daň. 5a Osoby, které nejsou rezidenty, uvedené v odstavci 5, které mají stálou provozovnu v Itálii ve smyslu článku 162 konsolidovaného znění týkajícího se daní z příjmů, vyplývajícího z decreto del Presidente della Repubblica n. 917 [– Approvazione del testo unico delle imposte sui redditi (nařízení prezidenta republiky č. 971 o schválení konsolidovaného znění o daních z příjmů)], ze dne 22. prosince 1986 [běžný dodatek ke GURI č. 302 ze dne 31. prosince 1986], pokud vybírají nájemné nebo protiplnění vztahující se ke smlouvám uvedeným v odstavcích 1 a 3, nebo pokud jsou zapojeny do platby tohoto nájemného nebo protiplnění, plní povinnosti vyplývající z tohoto článku prostřednictvím své stálé provozovny. Pro účely plnění povinností vyplývajících z tohoto článku si osoby, které nejsou rezidenty, považované za osoby, které nemají stálou provozovnu v Itálii, určí jakožto osoby odpovědné za zaplacení daně daňového zástupce vybraného mezi osobami uvedenými v článku 23 decreto del Presidente della Repubblica n. 600 [– Disposizioni comuni in materia di accertamento delle imposte sui redditi (nařízení prezidenta republiky č. 600 o společných ustanoveních pro určení daní z příjmů)], ze dne 29. září 1973 [běžný dodatek ke GURI č. 268 ze dne 16. října 1973]. 5b Osoba, která vybírá nájemné nebo protiplnění, nebo která je zapojena do platby tohoto nájemného nebo protiplnění, je odpovědná za platbu poplatku za pobyt uvedeného v článku 4 legislativního nařízení č. 23 ze dne 14. března 2011 a poplatku za pobyt […], jakož i za splnění ostatních povinností stanovených zákonem a obecní vyhláškou. 6. Prováděcí ustanovení k odstavcům 4, 5 a 5a tohoto článku, včetně těch, která se týkají předávání a uchovávání údajů zprostředkovatelem, jsou stanovena rozhodnutím ředitele daňové správy přijatým do 90 dnů od nabytí účinnosti tohoto nařízení.“