Věc C‑348/16

Moussa Sacko

proti

Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Milano)

„Řízení o předběžné otázce – Azylová politika – Směrnice 2013/32/EU – Články 12, 14, 31 a 46 – Listina základních práv Evropské unie – Článek 47 – Právo na účinnou soudní ochranu – Žaloba proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu – Možnost soudu rozhodnout bez nařízení výslechu žadatele“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. července 2017

Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Azylová politika – Řízení pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany – Směrnice 2013/32 – Záruky přiznané žadatelům – Žaloba proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu – Právo na účinnou žalobu – Nevyslechnutí žadatele v rámci uvedeného řízení – Přípustnost – Podmínky

(Listina základních práv Evropské unie, článek 47; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32, články 12, 14, 31 a 46)

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany, a zejména její články 12, 14, 31 a 46, ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní soud, jemuž byla předložena žaloba, kterou je napadáno rozhodnutí o zamítnutí zjevně nedůvodné žádosti o mezinárodní ochranu, uvedenou žalobu zamítl bez vyslechnutí žadatele, když na základě skutkových okolností není pochyb o opodstatněnosti tohoto rozhodnutí za předpokladu, že v řízení v prvním stupni byla žadateli poskytnuta příležitost k osobnímu pohovoru o jeho žádosti o mezinárodní ochranu v souladu s článkem 14 této směrnice a zpráva z tohoto pohovoru nebo přepis tohoto pohovoru v případě, že se uskutečnil, byly vloženy do spisu v souladu s čl. 17 odst. 2 uvedené směrnice a soud, k němuž byla podána žaloba, může nařídit takový výslech, pokud to považuje za nezbytné pro účely úplného ex nunc posouzení jak skutkové, tak právní stránky podle čl. 46 odst. 3 téže směrnice.

V případě takové zjevně nedůvodné žádosti ve smyslu čl. 32 odst. 2 směrnice 2013/32, jako je žádost dotčená v původním řízení, je povinnost soudu provést úplné a ex nunc posouzení podle čl. 46 odst. 3 této směrnice v zásadě splněna, když tento soud zohlední spisy účastníků řízení předložené soudu, u něhož bylo zahájeno řízení o opravném prostředku, jakož i objektivní údaje uvedené ve správním spisu z řízení v prvním stupni, včetně případné zprávy z pohovoru nebo jeho přepisu, který byl uskutečněn v rámci tohoto řízení.

Naproti tomu, má-li soud, jemuž byla předložena žaloba, za to, že je nutné žadatele vyslechnout, aby mohl provést požadované úplné a ex nunc posouzení, představuje takový výslech nařízený uvedeným soudem procesní úkon, od něhož nelze upustit z důvodů urychlení řízení uvedených v bodech 20 odůvodnění směrnice 2013/32.

Ačkoli článek 46 směrnice 2013/32 neukládá soudu, jemuž byla předložena žaloba proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu, aby vyslechl žadatele za všech okolností, neopravňuje nicméně vnitrostátního zákonodárce k tomu, aby tomuto soudu bránil v nařízení jednání poté, co dospěje k závěru, že informace získané při osobním pohovoru vedeném v průběhu řízení v prvním stupni jsou nedostatečné, takže bude považovat za nezbytné nařídit takový výslech pro účely úplného a ex nunc posouzení jak skutkové, tak právní stránky podle čl. 46 odst. 3 této směrnice.

(viz body 45, 46, 48, 49 a výrok)