ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
55

Soud uvádí, že zrušovací oddělení vycházelo, pokud jde o Spojené království a Irsko, z položky v anglickém slovníku Collins (vydání z roku 1996), podle které slovo „manpower“ znamená v anglickém jazyce „pracovní sílu jednoho člověka; jednotku síly založenou na rytmu, kterým může člověk pracovat; přibližně 75 wattů; počet osob nezbytných nebo schopných k výkonu práce“ (power supplied by man; a unit of power based on a rate at which a man can work; roughly 75 watts; the number of people needed or available for a job). Z toho vyvodilo své tvrzení, podle kterého je uvedené slovo v anglickém jazyce používáno ve spojení s pracovní silou, přičemž ale připustilo a zdůraznilo, že slovo „manpower“ není v tomto jazyce nejběžnějším slovem pro označení dotčených služeb.
97

Jak již bylo rozhodnuto v případě zprávy (viz bod 52 výše), zpřístupnění dokumentů, u nichž byl přístup odepřen, by znamenalo, že jejich autoři by v budoucnu zohledňovali toto riziko zpřístupnění natolik, že by to mohlo vést k jejich autocenzuře a k tomu, že by již nepředkládali stanoviska, která by mohla pro adresáta dotčeného dokumentu znamenat riziko. Komunikace mezi jednotlivými službami v rámci Komise by v důsledku toho nebyla již tak svobodná a úplná, jak by měla být, aby umožňovala vypracování rozhodnutí a oznámení námitek vyžadovaných v rámci postupu kontroly spojování podniků.
21

V návaznosti na jednání smírčího orgánu, ale příliš pozdě na to, aby mohl smírčí orgán tyto informace zohlednit, zaslaly francouzské orgány další informace týkající se údajného rizika překročení hranice financování Společenství. Tyto informace obsahovaly zejména výsledky výpočtů prokazující, že i kdyby se vycházelo z krajního předpokladu v rámci francouzského systému podpor, maximální částka, o kterou by byly překročeny náklady vztahující se k celému francouzskému území, by byla 2294 eur na hektar pro vinařský hospodářský rok 2000–2001 a průměrná částka podpory by byla 4751 eur na hektar, tedy částka mnohem nižší než je částka 7716 eur na hektar odpovídající 50 % nákladů na operaci restrukturalizace. Pro vinařský hospodářský rok 2001 by se jednalo o částku 6197 eur na hektar a pro vinařský hospodářský rok 2002 o částku 8371 eur na hektar.
1

Článek 100 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74, dále jen „finanční nařízení“), stanoví následující: „Zadavatel sdělí každému zájemci nebo uchazeči, jehož přihláška nebo nabídka byla odmítnuta, důvody odmítnutí a každému uchazeči, který učinil nabídku, jež je v souladu s požadavky, a který o to písemně požádá, vlastnosti a přednosti přijaté nabídky i jméno uchazeče, kterému byla zakázka přidělena. Od zveřejnění některých informací však může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatnění zákona, bylo v rozporu s veřejným zájmem nebo by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo by to mohlo mezi nimi narušit korektní hospodářskou soutěž.“
4

Decreto legislativo no 466 (sul) riordino delle imposte personali sul reddito al fine di favorire la capitalizzazione delle imprese, a norma dell’art. 3, comma 162, lettere a), b), c), d) ed f), della legge 23 dicembre 1996, no 662 [legislativní nařízení o reorganizaci osobních daní z příjmu na podporu kapitalizace podniků podle čl. 3 stošedesátéhodruhého pododstavce písm. a), b), c), d) a f) zákona č. 662 ze dne ] ze dne zveřejněného v dodatku ke GURI č. 3 ze dne zavedlo mechanizmus úlev nazvaný „Super DIT“ (dále jen „Super DIT“). Super DIT stanoví zejména snížení daňové sazby o 7 % použitelné na obvyklý výnos ze zvýšení investovaného kapitálu, které nemůže vést k průměrné daňové sazbě nižší než 20 % pro společnosti, jejichž cenné papíry jsou přijaty ke kótování na regulovaném trhu na tři zdaňovací období následující po zdaňovacím období prvního kótování. Super DIT byl zrušen zákonem la legge no 383 (su) primi interventi per il rilancio dell’economia (zákon o prvních zásazích k oživení hospodářství) ze dne zveřejněným v GURI č. 248 ze dne . Uvedená snížení sazby daně se nicméně nadále vztahovala na společnosti, které ke dni prováděly zvyšování kapitálu ve smyslu uvedené právní úpravy.
309

Mimoto je třeba konstatovat, že námitky žalobkyň, které všechny směřují v podstatě k představení bonusu jako finančního prvku postrádajícího skutečný dopad na koncesionáře, jsou v přímém rozporu s jejich tvrzením, že systém bonusů měl právě oživit prodej motorových vozidel značky Peugeot v Nizozemsku (viz v tomto ohledu obdobné uvažování ve stanovisku A. Tizzana předcházejícímu rozsudku General Motors v. Komise, bod 55 výše, bod 76). Jak správně uvádí Komise v bodě 112 odůvodnění napadeného rozhodnutí, jestliže, „jak uvedla [společnost Peugeot], měl tento systém odměňování koncesionářů za cíl motivovat nizozemské koncesionáře, aby se co nejvíce snažili o rozšíření prodeje na území, které jim bylo svěřeno“, znamená to, že tento systém odměňování a tudíž i výše bonusu „byly dostačující k tomu, aby odepření bonusu odradilo koncesionáře od některých prodejů na vývoz“.
22

Přezkum tohoto žalobního důvodu vznáší tři odlišné právní otázky. První otázka se týká určení, zda označení Dr. No a Dr. NO byla užívána žalobkyní jakožto ochranné známky před datem podání přihlášky ochranné známky Společenství. Druhá otázka se týká určení, zda jsou označení Dr. No a Dr. NO obecně známá v členském státě ve smyslu článků 6bis Pařížské úmluvy a čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení č. 40/94. Konečně třetí otázka se týká určení, zda mezi přihlašovanou ochrannou známkou a označeními Dr. No a Dr. NO existuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 40/94.
4)

Ve věci T-397/05 se společnosti ArchiMEDES ukládá, aby Komisi zaplatila částku 148 256,86 eur zvýšenou o úroky z prodlení v zákonné výši stanovené francouzským právem, a to až do úplného zaplacení dluhu, aniž by tato sazba mohla přesáhnout 5,5 % ročně.
164

V oblasti kontroly spojování podniků má Komise v souladu s ustálenou judikaturou prostor pro uvážení, zejména pokud jde o hospodářské posouzení (viz judikaturu citovanou v bodě 53 výše). To, že Komise musí ve správních řízeních dodržovat záruky přiznané právním řádem Společenství, včetně povinnosti řádné péče, která jí ukládá, aby zkoumala s péčí a nestranností všechny relevantní skutečnosti projednávaného případu, má tedy v dané oblasti o to větší význam (k významu dodržování záruk přiznaných právním řádem Společenství v oblasti kontroly spojování podniků viz stanovisko generální advokátky J. Kokott předcházející rozsudku Soudního dvora ze dne 10. července 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America v. Impala, C-413/06 P, Sb. rozh. s. I-4951, bod 126).
234

Nicméně je třeba konstatovat, že žalobkyně Soudu nepředložily žádný důkaz, který by mohl prokázat, že je zjevně nesprávné mít za to, že ziskové rozpětí realizované pět let před zahájením přezkumného šetření tchajwanskou společností vyrábějící, jak uvádí Rada, aniž by jí žalobkyně odporovaly, elektronické váhy, které náleží do téže řady jako elektronické váhy společnosti Toshiba Indonesia, může být důvodně přisouzeno této společnosti při výpočtu její běžné hodnoty.
206

První závazek má za cíl uspokojit výtku (viz bod 61 napadeného rozhodnutí) a návrh (viz bod 64 první odrážka napadeného rozhodnutí), které se týkají nadměrné kompenzace čistých nákladů na veřejnou službu. Francouzské orgány se „zavázaly, že budou při vypracování zákona o financování dbát na to, aby navržená částka finančních prostředků, která […] má být poskytnuta skupině France Télévisions, kryla pouze náklady na plnění povinností veřejné služby“ (bod 67 napadeného rozhodnutí). Francouzské orgány „rovněž uvedly, že případné zisky zaznamenané na konci rozpočtového roku budou […] v plném rozsahu investovány do činností [veřejnoprávních kanálů], konkrétně pro účely obnovení nebo modernizace jejich produkčního zázemí“, a že tento případný zisk bude zohledněn při vypracování rozpočtu pro následující rozpočtový rok (bod 67 napadeného rozhodnutí). Ve stejném bodě se francouzské orgány zavázaly k tomu, že ve vnitrostátní právní úpravě zakotví zásadu, že náklady na veřejnou službu nesmí být nadměrně kompenzovány.
6

Směrnice 92/68 vkládá do směrnice 90/684 čl. 10a odst. 1 až 3, který stanoví následující: „1. S výjimkou čl. 4 odst. 6 a 7 se kapitola II [týkající se provozních podpor] nevztahuje na stavbu a přestavbu lodí loděnicemi provozujícími činnost na území bývalé Německé demokratické republiky ke dni 1. července 1990. 2. Do 31. prosince 1993 mohou být považovány za slučitelné se společným trhem provozní podpory ve prospěch stavby a přestavby lodí loděnicemi uvedené v odst. 1, pokud: a) podpory určené k usnadnění uskutečnění operací v těchto loděnicích během této doby nepřekročí u žádné z těchto loděnic horní hranici rovnající se 36 % referenčního ročního obratu vypočítaného na základě tří let stavby a přestavby lodí po restrukturalizaci; tyto podpory musí být vyplaceny do 31. prosince 1993; b) žádná další podpora na výrobu nebude poskytnuta na smlouvy podepsané v období od 1. července 1990 do ; c) [Spolková republika Německo] souhlasí s tím, že provede v souladu s rozvrhem schváleným Komisí, nejpozději však do 31. prosince 1995, skutečné a nevratné snížení kapacity rovnající se 40 % čisté kapacity existující ke dni , která byla 545000 [kompenzované hrubé prostornosti]; d) [Spolková republika Německo] prokáže Komisi ve formě výročních zpráv vyhotovených nezávislým auditorem, že podpory byly vyplaceny pouze na činnosti loděnic, které se nacházejí na území bývalé Německé demokratické republiky; první z těchto zpráv bude Komisi zaslána nejpozději do konce února 1993; 3. Komise zajistí, aby podpory uvedené v tomto článku nenarušily obchod v míře, která je v rozporu se společným zájmem.“
4

Článek 8 odst. 2 směrnice 91/414 stanoví: „Odchylně od článku 4 […] může členský stát během období 12 let od oznámení této směrnice povolit na svém území uvést na trh přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky neuvedené v příloze I, které již byly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení směrnice. Po přijetí této směrnice Komise zahájí pracovní program zaměřený na postupné přezkoumání těchto účinných látek v průběhu dvanáctiletého období uvedeného v prvním pododstavci. Tento program může ukládat zúčastněným stranám, aby předložily Komisi a členským státům všechny požadované údaje ve lhůtě stanovené v programu. Nařízením přijatým v souladu s postupem podle článku 19 se stanoví všechny podrobnosti nezbytné pro provádění programu. […] V průběhu období 12 let podle prvního pododstavce může být po přezkoumání účinné látky provedeném výborem podle článku 19 rozhodnuto v souladu s postupem stanoveným ve výše uvedeném článku, že látku lze zařadit do přílohy I a za jakých podmínek, nebo, pokud nejsou splněny požadavky článku 5 nebo nebyly požadované informace a údaje předloženy ve stanovené lhůtě, že taková účinná látka nebude zařazena do přílohy I. Členské státy zajistí, aby byla příslušná povolení udělena, odňata nebo změněna v průběhu stanoveného období.“
147

Protože společnost Hoechst byla v rozhodnutích Barviva a PVC II sankcionována za porušení článku 81 ES, jedná se o stejný podnik, který byl v napadeném rozhodnutí odsouzen za stejný typ protiprávního jednání kvůli účasti na kartelové dohodě na trhu s MCAA, a to navzdory skutečnosti, že se dotčená protiprávní jednání týkají dceřiných společností (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Michelin v. Komise, bod 290) nebo jiných trhů (viz v tomto smyslu rozsudek Soudu ze dne 12. prosince 2007, BASF v. Komise, T-101/05 a T-111/05, Sb. rozh. s. II-4949, bod 64). Přes zjištění porušení práva Společenství v oblasti hospodářské soutěže totiž podnik ve smyslu článku 81 ES (viz bod 58 výše) pokračoval v porušování uvedeného ustanovení.
V prvé řadě návrh na zrušení čl. 1 písm. d), čl. 2 písm. c), článku 3 a čl. 4 odst. 9 rozhodnutí Komise K(2004) 4876 v konečném znění, ze dne 19. ledna 2005 [v] řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/37.773 – MCAA), jakož i podpůrně návrh na zrušení čl. 2 písm. c) uvedeného rozhodnutí a dále podpůrně návrh na změnu čl. 2 písm. c) uvedeného rozhodnutí
261

Estonská republika se domnívá, že Komise při předchozích přistoupeních nezahrnovala rezervy domácností do výpočtu přebytků, do kterých počítala pouze množství přesahující 3 tuny. Metoda použitá v projednávané věci je tedy zásadní změnou a objevila se až po přistoupení nových členských států do Evropské unie, což je datum, od kterého byly přebytky určeny. Tato metoda zabránila Estonské republice vyhnout se tvorbě rezerv domácností. Krom toho Komise vyvolala legitimní očekávání v tom, že tyto rezervy nebudou započteny jako přebytky, tím, že opakovaně odkazovala na předchozí přistoupení. To vyplývá ze skutečnosti, že v SIP Komise uvedla, že pouze hospodářským subjektům je bráněno v tvorbě přebytků a že povinnost odstranit přebytečné zásoby dopadala pouze na ně. Tyto odkazy neodporují Aktu o přistoupení, jehož znění je, co se týče přebytků, takřka shodné s obdobnými ustanoveními přijatými během předchozích přistoupení.
1)

Dane-Elec Memory se ukládá zaplatit Komisi Evropských společenství částku 55878 eur zvýšenou o úroky: — ve výši 4,75 % ročně od 16. března 2004 do 31. prosince 2005; — ve výši 5 % ročně od 1. ledna do 31. prosince 2006; — ve výši 5,25 % ročně od 1. ledna 2007 do úplného zaplacení dluhu.
Staff case summary



Staff case summary

Shrnutí

Úředníci – Hodnocení – Posudek o vývoji služebního postupu

(Služební řád úředníků, článek 43)

O porušení zásady rovného zacházení se jedná tehdy, jestliže je se dvěma kategoriemi osob, jejichž právní a skutkové postavení nevykazuje zásadní rozdíl, zacházeno odlišně, nebo je-li s odlišnými situacemi zacházeno stejně.

Za porušení zásady rovného zacházení nelze považovat skutečnost, kdy na základě uplatnění pravidla zavádějícího poměrné vážení bodů přidělených v různých částech posudku o vývoji služebního postupu obdrží dva úředníci, kteří mají přesně stejný počet bodů v jedné z částí uvedeného posudku, různý celkový počet bodů, jakmile jsou přičteny body přidělené v jiných částech, neboť tento rozdíl je vyjádřením skutečnosti, že se tito úředníci nenacházejí ve stejném postavení ohledně těchto jiných částí. Týž závěr platí v případě, kdy dva úředníci, kteří obdrželi různý počet bodů v jedné z těchto částí, obdrží stejný celkový počet bodů, jakmile jsou přičteny body přidělené v jiných částech.

(viz body 36 a 37)

Odkazy: Soud, 7. února 1991, Tagaras v. Soudní dvůr, T‑18/89 a T‑24/89, Recueil, s. II‑53, bod 68; Soud, 28. října 2004, Lutz Herrera v. Komise, T‑219/02 a T‑337/02, Sb. VS s. I-A-319, II-1407, bod 93; Soud, 25. října 2005, Fardoom a Reinard v. Komise, T‑43/04, Sb. VS s. I‑A‑329 a II‑1465, bod 42; Soud, 28. listopadu 2006, Milbert a další v. Komise, T‑47/04, Sb. VS s. I-A-2-281 a II‑A-2-1455, bod 53
Z několika jazykových znění čl. 49 odst. 1 nařízení č. 1239/95, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 2100/94, pokud jde o řízení před Odrůdovým úřadem Společenství, vyplývá, že povinnost uvědomění a výzvy k odstranění nedostatků je závislá na objektivní možnosti odstranění zjištěných nedostatků. Toto ustanovení tudíž zavazuje odvolací senát, aby posoudil možnost odvolatele odstranit určitý nedostatek s cílem omezit jemu adresované výzvy na opravy, které jsou proveditelné. Jelikož totiž cílem povinnosti uvědomit o nedostatcích a požádat o jejich odstranění stanovené v uvedeném čl. 49 odst. 1 je umožnit odvolateli odstranit ve stanovených lhůtách nedostatky zjištěné odvolacím senátem, musí existovat možnost tyto nedostatky odstranit.

Krom toho, oznamovací povinnost je spjata s povinností vyzvat k odstranění nedostatků, které odstranit lze. Článek 49 odst. 1 nařízení č. 1239/95 totiž zavazuje odvolací senát, aby přezkoumal soulad odvolání s veškerými ustanoveními základního a prováděcího nařízení, přičemž tento senát by jinak byl povinen oznámit jakoukoli vadu přípustnosti, včetně těch, které nemohou být zhojeny, což by odporovalo cíli zmíněného ustanovení. Třebaže ve zvláštních případech může oznámení vady přípustnosti, kterou nelze zhojit, sloužit k ochraně odvolatele před rozhodnutím založeným na argumentaci, jež nebyla předmětem projednání, byla by takto obecně pojatá oznamovací povinnost ve většině případů příliš zatěžující pro odvolací senát a zároveň bezpředmětná, neboť odvolatel by takovouto vadu nemohl odstranit

(viz body 34, 37)
Částečné zrušení aktu Společenství je možné, pouze pokud části, jejichž zrušení je požadováno, jsou oddělitelné od zbývající části aktu. Tento požadavek oddělitelnosti není splněn, jestliže částečné zrušení aktu způsobí změnu jeho podstaty.

Co se týče nařízení č.1572/2006, kterým se mění nařízení č. 824/2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin, jeho podstata spočívá ve zvýšení jakosti kukuřice přijaté k intervenci. Za tímto účelem uvedené nařízení stanoví dva typy rozdílných opatření, totiž jednak zpřísnění požadavků na jakost kukuřice stanovených v příloze I nařízení č. 824/2000, jehož zrušení žalobkyně nepožaduje, a jednak zavedení nového požadavku měrné hmotnosti pro kukuřici, a to za účelem soudržnosti s režimy použitelnými na ostatní obiloviny vhodné pro intervenci. Jelikož tyto dva typy opatření nejsou neoddělitelně spojeny, nezměnilo by případné částečné zrušení nařízení č. 1572/2006 v rozsahu, v němž zavádí nový požadavek měrné hmotnosti pro kukuřici, samotnou podstatu ustanovení, kterých se případné zrušení netýká. V tomto ohledu jsou, na rozdíl od nového požadavku na minimální měrnou hmotnost pro kukuřici, požadavky na jakost kukuřice, jejichž zpřísnění nařízení upravuje, totiž maximální obsah vlhkosti kukuřice, maximální procentní podíl zlomkových zrn a procentní podíl zrn, jež byla při sušení vystavena nadměrné teplotě, požadavky, které existovaly již za platnosti předcházející úpravy, kdy neexistoval požadavek měrné hmotnosti.

(viz body 39–41)
Věc T-28/06

RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG

v.

Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu

(ochranné známky a vzory) (OHIM)

„Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisná povaha — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94“

Rozsudek Soudu (prvního senátu) ze dne 6. listopadu 2007 II - 4415

Shrnutí rozsudku

Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Absolutní důvody pro zamítnutí – Ochranné známky tvořené výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit k označení vlastností výrobku

[Nařízení Rady č. 40/94, čl. 7 odst. 1 písm. c)]

Z hlediska průměrného německy hovořícího spotřebitele slovní označení VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN, jehož zápis je požadován pro „pivo; minerální vody, sodovky a ostatní nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné šťávy; sirupy a ostatní přípravky na výrobu nápojů; směsi těchto nápojů“, spadající do třídy 32 ve smyslu Niceské dohody, a „alkoholické nápoje, s výjimkou piv“, spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, popisuje výrobky, kterých se týká přihláška ochranné známky Společenství, ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství.

Slogan se totiž jasně týká čistoty a dokonalosti základních substancí nápojů, a zejména čistoty a dokonalosti používané vody. Čistota a dokonalost základních substancí přitom mají pro výrobky spadající do třídy 32 a 33 zvláštní význam. Pokud jde o minerální vody, primární dokonalost používané pramenité vody je rozhodujícím faktorem pro stanovení jakosti nápoje jak z hlediska chuti, tak z hlediska zdraví. Pokud jde o ovocné šťávy, pivo a ostatní alkoholické nápoje, původ jejich základních substancí je rovněž velmi významným faktorem pro stanovení jakosti těchto výrobků.

Slova sama o sobě či ve spojení tak odkazují přímo a jasně na vlastnosti dotčených výrobků. Lze rozumně připustit, že primární čistota a dokonalost základních substancí nápojů jsou vlastnostmi, které jsou zohledňovány při výběru dotyčného spotřebitele. Z hlediska dotčené veřejnosti tudíž existuje dostatečně přímý a konkrétní vztah mezi dotčenou slovní složeninou a výrobky spadajícími do tříd 32 a 33.

(viz body 37–40)
Mezi obrazovým označením MEZZOPANE, jehož zápis jako ochranné známky Společenství je požadován pro „Vína“, náležející do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, a slovní ochrannou známkou MEZZO zapsanou dříve v Rakousku pro „pivo, ale [světlé horně kvašené pivo] a porter [tmavé horně kvašené pivo]; minerální vody, sodovky a ostatní nealkoholické nápoje; sirupy a ostatní přípravky na výrobu nápojů“, náležející do třídy 32, a slovní ochrannou známkou MEZZOMIX zapsanou dříve v Německu pro „míchané nápoje na bázi limonády“, náležející do třídy 32 ve smyslu uvedené dohody, neexistuje pro průměrného německého a rakouského spotřebitele nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství.

I přes proslulost starší ochranné známky MEZZOMIX neexistence podobnosti mezi dotčenými výrobky ve spojení s průměrnými podobnostmi dotčených ochranných známek ze vzhledového a fonetického hlediska, jakož i s neexistencí významu dotčených ochranných známek v němčině, neumožňuje vyvolat nebezpečí záměny u relevantních spotřebitelů, pokud jde o obchodní původ výrobků, kterých se týká jednak přihlášená ochranná známka MEZZOPANE, a jednak starší ochranné známky MEZZO a MEZZOMIX. Rozdíly mezi dotčenými ochrannými známkami a výrobky jsou totiž dostatečně velké na to, aby bylo v rámci celkového přístupu vyloučeno, že by si relevantní veřejnost mohla myslet, že vína, na která se vztahuje přihlášená ochranná známka, a pivo a ostatní nápoje, na které se vztahují starší ochranné známky, mají společný původ, a to i přes zohlednění proslulosti starší ochranné známky MEZZOMIX pro míchané nápoje na bázi limonády.

(viz body 21, 106–107)
1)

Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. září 2006 (věci R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 a R 356/2006-1) se zrušují v rozsahu, v jakém zamítají zápis požadovaných ochranných známek pro výrobky a služby spadající do tříd 6, 7, 16, 20, 35, 39 a 42 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne , ve znění změn a doplňků, s výjimkou „kovových nakládacích palet“, „nosníků a kovových nakládacích palet k balení a přepravě“ a „kovových přepravních palet“, spadajících do třídy 6, „nekovových nakládacích palet“, „nosníků a nekovových nakládacích palet k balení a přepravě“ a „nekovových přepravních palet“ spadajících do třídy 20, jakož i služeb „pronájmu nakládacích palet“ spadajících do třídy 39.