21

V tomto kontextu se Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (soud pro hospodářskou soutěž, regulaci a dohled, Portugalsko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Kdyby v sankčním řízení bylo přímo či nepřímo prokázáno, že podnik v dominantním postavení uplatňuje vůči jednomu z maloobchodních podniků diskriminační cenové praktiky, jejichž důsledkem by bylo znevýhodnění uvedeného podniku v porovnání s jeho konkurenty, musí být kvalifikace tohoto jednání jako ‚znevýhodnění v hospodářské soutěži‘ ve smyslu čl. 102 [druhého pododstavce] písm. c) SFEU založena i na dodatečném posouzení závažnosti, relevance nebo významu těchto účinků z hlediska soutěžního postavení dotčeného podniku nebo jeho konkurenceschopnosti, zejména v souvislosti se schopností vyrovnat rozdílné náklady vynaložené v rámci velkoobchodní nabídky? 2) Kdyby v sankčním řízení bylo přímo či nepřímo prokázáno, že diskriminační cenová praktika, kterou uplatňuje podnik v dominantním postavení, má ‚velmi omezený dopad‘ na náklady, jež vynaložil dotčený maloobchodní podnik, jakož i na příjmy a výnosy, jichž tento podnik dosáhl, je třeba mít na základě správného výkladu čl. 102 [druhého pododstavce] písm. c) SFEU a rozsudků [ze dne 15. března 2007, British Airways v. Komise (C‑95/04 P, EU:C:2007:166), a ze dne 9. září 2009, Clearstream v. Komise (T‑301/04, EU:T:2009:317)] za to, že neexistují žádné nepřímé důkazy o zneužití dominantního postavení a zakázaných praktikách? 3) Nebo tato pouhá okolnost nepostačuje k vyloučení možnosti považovat dotčené jednání pro účely čl. 102 [druhého pododstavce] písm. c) SFEU za zneužití dominantního postavení a za zakázanou praktiku a je relevantní pouze v okamžiku, kdy má být určena odpovědnost podniku, který se tohoto jednání dopustil, nebo sankce, která mu má být uložena? 4) Má být skutečnost, že s ohledem na čl. 102 [druhý pododstavec] písm. c) SFEU musí být [okolnost, na kterou se vztahuje toto ustanovení] takové povahy, aby mohla způsobit ‚znevýhodnění v hospodářské soutěži‘ [obchodním partnerům], vykládána v tom smyslu, že vyjadřuje požadavek, aby výhoda plynoucí z diskriminace odpovídala určitému minimálnímu procentnímu podílu nákladové struktury dotčeného podniku? 5) Má být skutečnost, že s ohledem na čl. 102 [druhý pododstavec] písm. c) SFEU musí být [okolnost, na kterou se vztahuje toto ustanovení] takové povahy, aby mohla způsobit ‚znevýhodnění v hospodářské soutěži‘ [obchodním partnerům], vykládána v tom smyslu, že vyjadřuje požadavek, aby výhoda plynoucí z diskriminace odpovídala určitému minimálnímu rozdílu mezi průměrnými náklady, jež vynaložily soutěžící podniky v rámci dotčené velkoobchodní nabídky? 6) Může být skutečnost, že s ohledem na čl. 102 [druhý pododstavec] písm. c) SFEU musí být [okolnost, na kterou se vztahuje toto ustanovení] takové povahy, aby mohla způsobit ‚znevýhodnění v hospodářské soutěži‘ [obchodním partnerům], vykládána v tom smyslu, že vyjadřuje požadavek, aby výhoda plynoucí z diskriminace v rámci dotčeného trhu a dotčené služby odpovídala hodnotám, které jsou vyšší než rozdíly uvedené v tabulkách 5 až 7 [uvedené v projednávané žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce], za účelem kvalifikace dotčeného jednání jako zakázané praktiky? 7) V případě kladné odpovědi na čtvrtou, pátou nebo šestou otázku, jakým způsobem má být stanovena uvedená minimální prahová hodnota relevantnosti znevýhodnění v souvislosti s nákladovou strukturou nebo s průměrnými náklady, jež vynaložily soutěžící podniky na dotčeném maloobchodním trhu? 8) Bude-li tato minimální prahová hodnota stanovena, umožňuje nedosažení této hodnoty v jednotlivých jednoletých obdobích vyvrátit domněnku vyplývající z rozsudku [ze dne 9. září 2009, Clearstream v. Komise (T‑301/04, EU:T:2009:317)], podle níž je třeba mít za to, že použití, vůči obchodnímu partnerovi, rozdílných cen za rovnocenné služby, a to nepřetržitě v průběhu pěti let a podnikem majícím faktický monopol na předcházejícím trhu, nemohlo nezpůsobit soutěžní znevýhodnění téhož partnera?“