ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 161/12

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Pensionsversicherungsanstalt v. CW

(Věc C-135/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Články 3 a 11 - Věcná oblast působnosti - Dávky spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení - Kvalifikace - Dávky v nemoci - Dávky v invaliditě - Dávky v nezaměstnanosti - Osoba, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu poté, co v tomto státě ukončila výdělečnou činnost a přesunula své bydliště do jiného členského státu - Žádost o přiznání rehabilitačního příspěvku v bývalém státě bydliště a zaměstnání - Zamítnutí - Určení použitelných právních předpisů“)

(2020/C 161/16)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Pensionsversicherungsanstalt

Žalovaná: CW

Výrok

1) Taková dávka, jako je rehabilitační příspěvek dotčený v původním řízení, představuje dávku v nemoci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012.

2) Nařízení č. 883/2004, ve znění nařízení č. 465/2012, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání takové situaci, v níž příslušný orgán členského státu původu odmítl přiznat takovou dávku, jako je rehabilitační příspěvek ve věci v původním řízení, osobě, která přestala být pojištěna v systému sociálního zabezpečení členského státu svého původu poté, co zde ukončila výdělečnou činnost a přenesla své bydliště do jiného členského státu, v němž pracovala a nabyla převážnou část dob pojištění, neboť na tuto osobu se nevztahují právní předpisy státu původu, ale právní předpisy státu, v němž se nachází její bydliště.

(1) Úř. věst. C 172, 20.5.2019.
C 137/24

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc. v. Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(Věc C-100/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Odvětví telekomunikací - Harmonizovaném využívání rádiového spektra v kmitočtových pásmech 2 GHz pro realizaci systémů poskytujících družicové pohyblivé služby - Rozhodnutí č. 626/2008/ES - Článek 4 odst. 1 písm. c), čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 - Pozemské komplementární komponenty - Povolení udělovaná členskými státy - Povinnost provozovatele zajistit dostupnost pro určité procento obyvatelstva a území - Nedodržení - Dopad“)

(2020/C 137/31)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel de Bruxelles

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

Žalovaný: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

za účasti: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

Výrok

Článek 8 odst. 1 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 626/2008/ES ze dne 30. června 2008 o výběru a povolování soustav poskytujících družicové pohyblivé služby (MSS), ve spojení s čl. 7 odst. 1 tohoto rozhodnutí musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že se prokáže, že provozovatel vybraný v souladu s hlavou II uvedeného rozhodnutí a oprávněný k využívání rádiového spektra podle článku 7 téhož rozhodnutí neposkytl družicové pohyblivé služby prostřednictvím družicového pohyblivého systému ke dni stanovenému v čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu ii) rozhodnutí č. 626/2008, nejsou příslušné orgány členských států oprávněny odmítnout udělit tomuto provozovateli povolení nezbytná k zajištění pozemských komplementárních komponentů družicových pohyblivých soustav z důvodu, že tento provozovatel nesplnil závazek přijatý v žádosti.

(1) Úř. věst. C 131, 8.4.2019.
—

je třeba mít za to, že osoba, jejíž zvolení do Evropského parlamentu bylo oficiálně vyhlášeno v době, kdy na ni byla v rámci řízení pro zločiny uvalena vazba, ale nebylo jí umožněno vyhovět některým požadavkům, které v návaznosti na takové vyhlášení stanoví vnitrostátní právo, ani odcestovat do Evropského parlamentu s cílem zúčastnit se jeho prvního zasedání, požívá imunity podle druhého pododstavce tohoto článku;
Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 30. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – OI v. Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

(Věc C-191/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Náhrada škody pro cestující v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu - Odepření nástupu na palubu - Zrušení - Let s přestupem - Změna rezervace na jeden z letů v rámci letecké přepravy učiněná proti vůli cestujícího - Přílet cestujícího bez zpoždění do cílového místa určení“)

(2020/C 240/27)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Frankfurt am Main

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: OI

Odpůrkyně: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

Výrok

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, a zejména jeho článek 7, musí být vykládáno v tom smyslu, že cestujícímu, který má jedinou rezervaci na let s přestupem a jemuž byla rezervace proti jeho vůli změněna s tím důsledkem, že zaprvé nenastoupil na první let v rámci jeho rezervované přepravy, přestože se tento let uskutečnil, a zadruhé mu bylo přiděleno místo na pozdější let, který mu umožnil nastoupit na druhý let v rámci jeho rezervované přepravy, a dosáhnout tak cílového místa určení v původně plánovaný čas příletu, nenáleží náhrada škody.

(1) Úř. věst. C 206, 17.6.2019.
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království) – Blackrock Investment Management (UK) Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Věc C-231/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození od daně - Článek 135 odst. 1 písm. g) - Osvobození činností správy fondů kolektivního investování - Jediné plnění využívané pro správu fondů kolektivního investování i jiných fondů“)

(2020/C 279/15)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Účastníci původního řízení

Odvolatelka: Blackrock Investment Management (UK) Limited

Žalovaný: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Výrok

Článek 135 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že na jediné plnění spočívající v poskytování správcovských služeb, které společnosti zabývající se správou fondů zahrnujících jak fondy kolektivního investování, tak jiné fondy, poskytuje prostřednictvím IT platformy externí dodavatel, se nevztahuje osvobození od daně z přidané hodnoty upravené v uvedeném ustanovení.

(1) Úř. věst. C 172, 20.5.2019.
3)

Článek 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004 ve spojení s bodem 14 jeho odůvodnění musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že letecký dopravce z důvodu, že letadlo přepravující cestujícího bylo dotčeno mimořádnou okolností, přesměruje tohoto cestujícího prostřednictvím letu uskutečňovaného tímto dopravcem, se kterým tento cestující dorazí do cílového místa určení v den následující po dni původně plánovaného příletu, nepředstavuje „přiměřené opatření“ zprošťující tohoto dopravce povinnosti poskytnout náhradu podle čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 1 tohoto nařízení, ledaže neexistovala žádná jiná možnost přímého či nepřímého přesměrování prostřednictvím letu uskutečňovaného tímto dopravcem nebo jakýmkoli jiným leteckým dopravcem, který by do cílového místa určení přiletěl s menším zpožděním než následující let dotyčného leteckého dopravce, nebo by uskutečnění takového přesměrování představovalo pro posledně uvedeného neúnosnou oběť s ohledem na kapacity jeho podniku v rozhodné době, což přísluší posoudit předkládajícímu soudu.
C 378/15

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – JP v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Generální komisař pro uprchlíky a osoby bez státní příslušnosti)

(Věc C-651/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Azylová politika - Společná řízení pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany - Směrnice 2013/32/EU - Článek 46 - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinný opravný prostředek - Žaloba proti rozhodnutí odmítajícímu následnou žádost o mezinárodní ochranu jakožto nepřípustnou - Lhůta pro podání žaloby - Způsoby oznamování“)

(2020/C 378/18)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'État

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: JP

Odpůrce: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Výrok

Článek 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany, ve světle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která pro podání opravného prostředku proti rozhodnutí o nepřípustnosti následné žádosti o mezinárodní ochranu stanoví prekluzivní desetidenní lhůtu, zahrnující státní svátky a dny pracovního volna, od doručení takového rozhodnutí, a to i tehdy, když v případě, že si dotčený žadatel nezvolil adresu pro účely doručování v tomto členském státě, k takovému doručení došlo v sídle vnitrostátního orgánu příslušného k posuzování těchto žádostí, potud, pokud jsou zaprvé tito žadatelé informováni o tom, že v případě, že si nezvolí adresu pro účely doručování rozhodnutí týkajícího se jejich žádosti, se bude mít za to, že si adresu pro účely doručování zvolili v místě sídla tohoto vnitrostátního orgánu, zadruhé podmínky pro přístup uvedených žadatelů do tohoto sídla nadměrně neztěžují převzetí rozhodnutí, která se jich týkají, těmito žadateli, zatřetí účinný přístup k procesním zárukám, které unijní právo přiznává žadatelům o mezinárodní ochranu, je jim zajištěn v takové lhůtě a začtvrté je dodržena zásada rovnocennosti. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda vnitrostátní právní úprava, o kterou jde v původním řízení, tyto požadavky splňuje.

(1) Úř. věst. C 372, 4.11.2019.
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irlande) – Irsko) – Friends of the Irish Environment Ltd v. An Bord Pleanála

(Věc C-254/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Článek 6 odst. 3 - Působnost - Pojmy ‚projekt‘ a ‚schválení‘ - Odpovídající posouzení důsledků plánu nebo projektu pro chráněnou lokalitu - Rozhodnutí, jímž se prodlužuje doba platnosti povolení k výstavbě terminálu pro znovuzplyňování zkapalněného zemního plynu - Původní rozhodnutí založené na vnitrostátním právním předpisu, kterým nebyla řádně provedena směrnice 92/43“)

(2020/C 378/12)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irlande)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Friends of the Irish Environment Ltd

Žalovaný: An Bord Pleanála

za přítomnosti: Shannon Lng Ltd

Výrok

1) Rozhodnutí, jímž se prodlužuje doba deseti let stanovená původně pro realizaci projektu výstavby terminálu pro znovuzplyňování zkapalněného zemního plynu musí být považováno za schválení projektu ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, jestliže původní povolení tohoto projektu zaniklo a přestalo vyvolávat právní účinky po uplynutí lhůty, kterou stanovilo pro tyto práce, a tyto nebyly zahájeny.

2) Je na příslušném orgánu, aby posoudil, zda rozhodnutí, jímž se prodlužuje doba, která byla původně stanovena pro realizaci projektu výstavby terminálu pro znovuzplyňování zkapalněného zemního plynu, jehož povolení zaniklo, musí být předmětem odpovídajícího posouzení důsledků stanoveného v čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích, a případně, zda se toto posouzení musí týkat celého projektu, nebo jeho části, přičemž musí zohlednit zejména jak případně provedené starší posouzení, tak vývoj relevantních environmentálních a vědeckých poznatků a rovněž případnou změnu projektu nebo existenci jiných plánů nebo projektů.

Toto posouzení důsledků musí být provedeno, pokud na základě nejlepších vědeckých poznatků v této oblasti nelze vyloučit, že plán nebo projekt bude mít dopad na cíle ochrany stanovené pro tuto lokalitu. Starší posouzení uvedeného projektu, provedené před přijetím původního povolení tohoto projektu, může vyloučit toto nebezpečí pouze tehdy, pokud obsahuje úplné, přesné a konečné závěry umožňující odstranit jakoukoli důvodnou vědeckou pochybnost o účincích prací, a pod podmínkou, že nedošlo k vývoji relevantních environmentálních a vědeckých poznatků, projekt nebyl změněn a neexistují jiné plány nebo projekty.

(1) Úř. věst. C 206, 17.6.2019.
3)

Směrnice 92/43 musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že žadatel provede studii vlivů dotčeného plánu nebo projektu na dotyčnou zvláštní oblast ochrany, na jejímž základě příslušný orgán provede posouzení jejich důsledků. Naproti tomu tato směrnice brání vnitrostátní právní úpravě umožňující uložit žadateli, aby do konečného plánu nebo projektu zapracoval požadavky, připomínky a doporučení krajinářské a environmentální povahy poté, co byl tento plán či projekt posouzen příslušným orgánem s negativním výsledkem, aniž by takto pozměněný plán nebo projekt podléhal novému posouzení ze strany tohoto orgánu.
2)

Článek 3, čl. 4 odst. 2 a článek 5 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že smluvní ujednání, která spadají pod pojem „hlavní předmět smlouvy“ je třeba chápat jako ujednání, která vymezují hlavní plnění této smlouvy a jako taková ji charakterizují. Naproti tomu ujednání mající ve vztahu k ujednáním definujícím samotnou podstatu smluvního vztahu doplňkový charakter nemohou pod tento pojem spadat. Skutečnost, že poplatek za poskytnutí úvěru je zahrnut do celkových nákladů hypotečního úvěru, nemůže být relevantní pro určení, zda je jeho podstatným plněním. V každém případě je soud členského státu povinen přezkoumat, zda je smluvní ujednání týkající se hlavního předmětu smlouvy sepsáno jasně a srozumitelně, a to bez ohledu na to, zda byl čl. 4 odst. 2 této směrnice proveden do právního řádu tohoto členského státu.
—

pro účely existence takového ovládání postačuje, aby veřejné subjekty společně, byť nepřímo, vlastnily alespoň 25 % základního kapitálu nebo hlasovacích práv dotyčného podniku, a to v souladu se zněním statutu podniku, který prvně uvedený podnik přímo ovládá, aniž je nutné dále zkoumat to, zda jsou tyto veřejné subjekty schopné prvně uvedený podnik ovlivňovat a koordinovat, jak budou jejich zástupci fakticky vykonávat svá hlasovací práva, nebo to, zda tito zástupci zájmy uvedených subjektů skutečně zohledňují.
C 414/11

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Cluj – Rumunsko) – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Věc C-558/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Články 49 a 63 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Určení zdanitelného příjmu právnických osob - Osoby, které se nacházejí ve stavu vzájemné závislosti - Neobvyklá výhoda poskytnutá pobočkou-rezidentem ve prospěch společnosti-nerezidenta - Oprava zdanitelných příjmů pobočky společnosti-nerezidenta - Nestanovení opravy zdanitelných příjmů v případě stejného zvýhodnění poskytnutého ve prospěch společnosti-rezidenta její pobočkou - Zásada volné hospodářské soutěže - Omezení svobody usazování - Odůvodnění - Vyvážené rozložení daňové pravomoci mezi členskými státy - Přiměřenost“)

(2020/C 414/13)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul Cluj

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

Žalovaná: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Výrok

Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že v zásadě nebrání právní úpravě, podle které může být převod peněžních prostředků provedený pobočkou-rezidentem ve prospěch její mateřské společnosti usazené v jiném členském státě překvalifikován na „transakci, která vytváří příjmy“, zakládající povinnost použít pravidla pro stanovení převodní ceny, zatímco pokud by stejná transakce byla uskutečněna mezi pobočkou a její mateřskou společností, jež jsou obě usazeny v tomtéž členském státě, takto kvalifikována by nebyla a uvedená pravidla by se nepoužila.

(1) Úř. věst. C 372, 4.11.2019.
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-235/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 135 odst. 1 písm. a) - Osvobození pojišťovacích činností od daně - Poskytování služeb správy penzijních fondů fiduciáři ze strany investičních správců - Vyloučení jakéhokoli odškodnění v případě materializace rizika - Zaměstnanecký penzijní plán - Vnitrostátní daňová praxe - Výkon pojišťovací činnosti - Subjekty, které jsou držiteli povolení - Subjekty, které nejsou držiteli takového povolení - Pojem ‚pojišťovací činnosti‘“)

(2020/C 414/05)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Výrok

Článek 135 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že služby správy investic poskytované v rámci zaměstnaneckého penzijního plánu, u nichž je vyloučeno jakékoli odškodnění v případě materializace rizika, nelze kvalifikovat jako „pojišťovací činnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení, a tyto služby tudíž nemohou být předmětem osvobození od daně z přidané hodnoty (DPH) stanoveného v uvedeném ustanovení ve prospěch takových činností.

(1) Úř. věst. C 172, 20.5.2019.
C 433/15

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. října 2020 – Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG v. Evropská komise

(Věc C-702/19 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Trh s potravinovými obaly pro maloobchodní prodej - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Nařízení (ES) č. 1/2003 – Článek 23 - Článek 6 Evropské úmluvy o lidských právech - Základní právo na spravedlivý proces - Zásada rovnosti zbraní - Právo ‚na konfrontaci‘ - Výslech svědků - Odůvodnění - Jediné a trvající protiprávní jednání - Maximální výše pokuty“)

(2020/C 433/17)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Silver Plastics GmbH & Co. KG (zástupci: M. Wirtz, a S. Möller, Rechtsanwälte), Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (zástupce: C. Karbaum, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Meessen, I. Zaloguin a L. Wildpanner, zmocněnci)

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Silver Plastics GmbH & Co. KG a Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

(1) Úř. věst. C 383, 11.11.2019.
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2020 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království] – Kaplan International colleges UK Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Věc C-77/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. f) - Osvobození služeb, které svým členům poskytují nezávislá seskupení osob, od daně - Použitelnost na skupiny pro účely DPH - Článek 11 - Skupina pro účely DPH“)

(2021/C 28/03)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Kaplan International Colleges UK Ltd

Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Výrok

Článek 132 odst. 1 písm. f) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně stanovené v tomto ustanovení se nevztahuje na služby poskytované nezávislým seskupením osob skupině osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k dani ve smyslu článku 11 této směrnice, pokud všichni členové této skupiny nejsou členy uvedeného nezávislého seskupení osob. Existence ustanovení vnitrostátního práva, která stanoví, že zastupující člen takové skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k dani, má vlastnosti a postavení členů dotyčného nezávislého seskupení osob pro účely uplatnění osvobození od daně stanoveného pro nezávislá seskupení osob, je v tomto ohledu irelevantní.

(1) Úř. věst. C 131, 8.4.2019.
C 44/5

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. prosince 2020 – Groupe Canal + v. Evropská komise, Francouzská republika, Union des producteurs de cinéma (UPC), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFAD's, Evropská organizace spotřebitelů (BEUC)

(Věc C-132/19 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Distribuce televizního vysílání - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 9 a čl. 16 odst. 1 - Rozhodnutí, kterým se závazky prohlašují za závazné - Absolutní územní ochrana - Zneužití pravomoci - Předběžné posouzení - Neexistence povinnosti Evropské komise zohlednit úvahy týkající se použití čl. 101 odst. 3 SFEU - Dohody, jež mají za cíl rozdělit vnitrostátní trhy - Neexistence povinnosti Komise analyzovat jednotlivé dotčené vnitrostátní trhy - Proporcionalita - Zásah do smluvních práv třetích stran“)

(2021/C 44/05)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Groupe Canal + (zástupci: P. Wilhelm, P. Gassenbach a O. de Juvigny, advokáti)

Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: A. Dawes, C. Urraca Caviedes a L. Wildpanner, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: E. de Moustier a M. P. Dodeller, zmocněnci), Union des producteurs de cinéma (UPC) (zástupce: E. Lauvaux, advokát), C More Entertainment AB, European Film Agency Directors – EFADs (zástupce: O. Sasserath, advokát), Evropská organizace spotřebitelů (BEUC) (zástupce: A. Fratini, avvocatessa)

Výrok

1) Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. prosince 2018, Groupe Canal + v. Komise (T 873/16, EU:T:2018:904) se zrušuje.

2) Rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. července 2016 týkající se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.40023 – Přeshraniční přístup k placenému televiznímu vysílání) se zrušuje.

3) Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi Groupe Canal + SA, European Film Agency Directors – EFADs, Union des producteurs de cinéma (UPC) v rámci řízení o tomto kasačním opravném prostředku a řízení v prvním stupni, jakož i náklady řízení vynaložené společností C More Entertainment AB v rámci řízení v prvním stupni.

4) Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

5) Evropská organizace spotřebitelů (BEUC) ponese vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 131, 8.4.2019.