ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
85

Pokud jde o opodstatněnost pátého důvodu kasačního opravného prostředku, Komise podpůrně zdůrazňuje, že na základě informací, které má k dispozici, se podíl společnosti WIN na trhu trvale zvyšoval až do srpna roku 2002. Případné zmenšení podílu společnosti WIN na trhu v posledním měsíci a půl období, v jejímž průběhu protiprávní jednání trvalo, bylo zapříčiněno pouze snížením velkoobchodních tarifů France Télécom za přístup do sítě, které se WIN, na rozdíl od svých soutěžitelů, rozhodla nepromítnout do svých cen, čímž dne 15. října 2002 ukončila protiprávní jednání. Komise jen pro úplnost tvrdí, že takový obrat nemůže zpochybnit legalitu sporného rozhodnutí, ale může případně mít dopad pouze na trvání protiprávního jednání, aniž by ostatně mohl mít dopad na výši sankce, jelikož její přehodnocení nebylo navrhovatelkou požadováno.
23

Soudní dvůr zajisté zdůraznil, že všechna ustanovení Bruselské úmluvy, jak ustanovení kapitoly II týkající se příslušnosti, tak i ustanovení kapitoly III týkající se uznávání a výkonu, vyjadřují záměr dohlédnout na to, aby v rámci jejích cílů probíhala řízení vedoucí k přijetí soudních rozhodnutí v souladu s právy obhajoby. Měl však za to, že k tomu, aby taková rozhodnutí spadala do rozsahu působnosti uvedené úmluvy, stačí, aby šlo o soudní rozhodnutí, která před podáním žádosti o jejich uznání nebo výkon v jiném státě než ve státě původu byla nebo mohla být v tomto státě původu, podle různých postupů, předmětem přezkumu ve sporném řízení (rozsudek ze dne 21. května 1980, Denilauler, 125/79, Recueil, s. 1553, bod 13).
14

V prosinci 2001 se děti C, D a E v doprovodu své matky A a svého nevlastního otce F usadily ve Švédsku. Dříve byly děti D a E převzaty do péče města X ve Finsku. Toto převzetí do péče bylo odůvodněno násilím jejich nevlastního otce a později bylo pozastaveno. Během léta 2005 opustila tato rodina Švédsko za účelem strávení prázdnin ve Finsku. Zůstala na území Finska, přičemž bydlela v obytných vozech na různých kempinkových místech, aniž by děti chodily do školy. Dne 30. října 2005 podala uvedená rodina u orgánů sociální péče města Y (Finsko) žádost o ubytování.
72

I za předpokladu, že by Soud v odpovědi na argument navrhovatelek dospěl k jinému závěru než Komise ve sporném rozhodnutí, nic by to totiž neměnilo na tom, že podpůrně a aniž by jakkoli nahradil odůvodnění, přijal v bodech 123 až 125 napadeného rozsudku odůvodnění Komise, podle kterého neexistence selektivní výhody vyplývala z uplatnění pravidel úpravy Společenství v oblasti telekomunikačních služeb.
26

Proto je třeba učinit závěr, že k „protiprávnímu vstupu“ na toto území ve smyslu článku 202 celního kodexu dochází u zboží, které se poté, co překročilo vnější pozemní hranici Společenství, nachází na uvedeném území za prvním celním úřadem, aniž by k němu bylo dopraveno a aniž by bylo předloženo k celnímu řízení, výsledkem čehož je, že celní orgány neobdržely od osob, které jsou odpovědné za splnění této povinnosti, informaci o vstupu tohoto zboží.
37

Výklad, podle kterého by před přijetím opatření spočívajících snížení cen všech léčivých přípravků nebo určitých kategorií léčivých přípravků musely být tyto ceny zmrazeny, by ovlivňoval politiku členských států v oblasti tvorby cen nad rámec toho, co je nezbytné pro zajištění průhlednosti ve smyslu směrnice 89/105, protože jeho účinkem by bylo uložení povinnosti členským státům, aby před snížením cen léčivých přípravků přijaly opatření k jejich zmrazení.
16

První z uvedených smluv stanoví ve prospěch společnosti Total vznik věcného práva, tzv. „práva stavby“ na dobu 20 let, ve vztahu k pozemku ve vlastnictví společnosti Pedro IV. Tato smlouva opravňuje společnost Total na pozemku ve lhůtě dvou a půl let vybudovat čerpací stanici, která přejde do jejího vlastnictví za úplatu poskytnutou společnosti Pedro IV. Výše úplaty byla stanovena paušálně na 250000 ESP (přibližně 1500 eur) měsíčně po dobu 20 let. Po uplynutí lhůty 20 let čerpací stanice vybudovaná společností Total přejde do vlastnictví společnosti Pedro IV. Výše uvedená lhůta 20 let začne plynout od uvedení čerpací stanice do provozu. Na základě smlouvy je právo stavby bez souhlasu vlastníka pozemku nepřenosné.
23

Ve světle těchto úvah je tedy třeba konstatovat, že prostor pro uvážení, který mají členské státy pro to, aby případně upravily z důvodu spravedlnosti odškodnění, které má být vyplaceno obchodnímu zástupci při zániku smlouvy, nelze vykládat v tom smyslu, že případnou úpravou lze toto odškodnění pouze snížit. Takový výklad čl. 17 odst. 2 písm. a) druhé odrážky směrnice, který by umožňoval automatické vyloučení jakéhokoliv zvýšení uvedeného odškodnění, by totiž představoval výklad, který by poškozoval obchodního zástupce v případě zániku smlouvy.
2

Nařízení s mocí zákona č. 332, kterým se zavádějí ustanovení za účelem urychlení postupu převodu podílů státu a veřejnoprávních subjektů v akciových společnostech (decreto-legge n. 332, norme per l’accelerazione delle procedure di dismissione di partecipazioni dello Stato e degli enti pubblici in società per azioni) ze dne 31. května 1994 (GURI č. 126, ze dne , p. 38), bylo po změnách přeměněno v zákon č. 474 ze dne (GURI č. 177, ze dne , s. 5). Toto nařízení s mocí zákona bylo následně pozměněno zákonem č. 350 o ustanoveních pro sestavení ročního a víceletého státního rozpočtu (finanční zákon na rok 2004) [legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)] ze dne (běžný doplněk GURI č. 196, ze dne , dále jen „finanční zákon č. 350/2003“). Uvedené nařízení s mocí zákona, takto přeměněné a pozměněné (dále jen „nařízení s mocí zákona č. 332/1994“), stanoví, že stát má v určitých společnostech zvláštní pravomoci (dále jen „zvláštní pravomoci“).
16

Co se zaprvé týče činnosti technické normalizace měl Soud v bodech 59 až 62 napadeného rozsudku za to, že zatímco přijetí norem radou organizace Eurocontrol spadá do legislativní oblasti, a tedy do veřejnoprávních úkolů této organizace, příprava nebo vypracování technických norem může být oddělitelná od úkolu řízení vzdušného prostoru a rozvoje letové bezpečnosti, nemůže však být kvalifikována jako hospodářská činnost, jelikož navrhovatelka neprokázala, že tato činnost spočívá v nabízení zboží nebo služeb na daném trhu.
93

Nehledě na skutečnost, že italské celní úřady neuvědomily záruční sdružení, je třeba mít za to, že v okamžiku uplynutí maximální lhůty tří let ode dne přijetí karnetu TIR nárok Společenství na vlastní zdroje vznikl, a to z toho důvodu, aby bylo zajištěno, že příslušné orgány budou řádně a jednotně používat předpisy v oblasti vymáhání celního dluhu v zájmu rychlého poskytnutí vlastních zdrojů Společenství (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Komise v. Německo, bod 69).
16

Vstup v platnost nové právní úpravy Společenství, a to nařízení č. 853/2004 a 854/2004 s účinností ode dne 1. ledna 2006, jakož i nařízení č. 882/2004 s účinností ode dne , na této situaci nic nezměnil. Jednak totiž ze znění relevantních ustanovení těchto nařízení vyplývá, že bakteriologická vyšetření jsou nadále součástí prohlídek a povinných hygienických kontrol, jejichž výdaje jsou zahrnuty v poplatku Společenství. Tato vyšetření tudíž nemohou vést k výběru žádné jiné dávky, než je dávka spojená s tímto poplatkem. Krom toho je znění § 4 odst. 4 prováděcího zákona spolkové země Šlesvicko-Holštýnsko v rozporu s cílem relevantních ustanovení Společenství, přičemž tato ustanovení usilují, jak již Soudní dvůr shledal ve svém výše citovaném rozsudku Stratmann a Fleischversorgung Neuss, který se použije obdobně na novou právní úpravu Společenství, o odstranění narušení hospodářské soutěže způsobeného odlišnostmi na úrovni financování prohlídek a kontrol. Dosažení tohoto cíle by přitom mohlo být ohroženo, pokud by některá inspekční opatření upravená právem Společenství stála mimo takto harmonizované systémy financování na úrovni Společenství a uplatňovaly by se na ně zvláštní vnitrostátní poplatky.
9

Podle § 5 tohoto zákona: „Přirážka k poplatku může být vyžadována za správní akty provedené na zvláštní žádost mimo normální doby porážení. Navíc mohou být vyúčtovány zejména zvláštní náklady, které vznikly provedením správních aktů mimo normální doby porážení. Normální doby porážení jsou: — pokud jde o velkopodniky: v pracovní dny od 6 do 18 hodin, v sobotu od 6 do 15 hodin; — pro ostatní podniky: v pracovní dny od 7 do 18 hodin, v sobotu od 7 do 15 hodin.“
17

Poté, co Komise posoudila obsah uvedeného zákona, informovala dopisem ze dne 28. listopadu 2008 Soudní dvůr, že má za to, že Řecká republika uvedla své právní předpisy do souladu s uvedeným rozsudkem.
30

V tomto ohledu je důležité, aby v případech, kdy panuje nejistota o existenci nebo rozsahu rizik pro zdraví osob, mohl členský stát přijmout ochranná opatření, aniž by musel čekat na to, až se reálnost těchto rizik naplno projeví. Členský stát krom toho může přijmout opatření, která co možná nejvíce sníží riziko pro veřejné zdraví (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 5. června 2007, Rosengren a další, C-170/04, Sb. rozh. s. I-4071, bod 49), a to konkrétně včetně rizika pro spolehlivé a kvalitní zásobování obyvatelstva léčivy.
51

Toto právo na přístup je nutné k tomu, aby byl subjektu údajů umožněn výkon práv stanovených v čl. 12 písm. b) a c) směrnice, to znamená mít v případě, kdy zpracovávání jeho údajů není v souladu s touto směrnicí, možnost domoci se toho, aby správce opravil, vymazal nebo zablokoval údaje [písmeno b)], nebo oznámil třetím osobám veškeré opravy, výmazy nebo blokování, pokud se to neukáže jako nemožné nebo to nevyžaduje nepřiměřené úsilí [písmeno c)].
35

Parlament, podporovaný A. Occhettem, má naopak za to, že mu na základě článku 12 aktu z roku 1976 přísluší dbát na to, aby vyhlášení provedená vnitrostátními orgány dodržovala obecně právo Společenství, a zejména zásady stanovené aktem z roku 1976. Takový výklad jeho pravomocí lze podle Parlamentu dovodit z čl. 3 odst. 4 a 5, čl. 4 odst. 3 a článku 9 jeho jednacího řádu, jakož i z jeho praxe v této oblasti. Parlament je toho názoru, že jestliže volební postup přispívá k jeho utvoření, musí existovat určitá úroveň právní úpravy Společenství, která stanoví minimální standard, který umožní zabránit veškerým narušením, k nimž může dojít v důsledku rozdílnosti vnitrostátních právních úprav, a který musí Parlament zaručit. Kdyby se měl naopak Parlament při výkonu svých pravomocí omezit pouze na přezkum neslučitelnosti ve smyslu článku 7 aktu z roku 1976, byla by jeho pravomoc zbavena svého skutečného obsahu.
2

Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností TNT Post UK Ltd (dále jen „TNT Post“), žalobkyní v původním řízení, a Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, žalovaným v původním řízení, za přítomnosti Royal Mail Group Ltd (dále jen „Royal Mail“), vedlejší účastnicí v původním řízení, ve věci legality osvobození poštovních služeb poskytovaných posledně jmenovanou společností od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“).
60

V tomto ohledu soud státu, v němž se o uznání žádá, nemůže odmítnout uznat rozhodnutí vydané v jiném členském státě pouze z důvodu, že má za to, že v tomto rozhodnutí bylo vnitrostátní právo nebo právo Společenství použito nesprávně, neboť jinak by byl zpochybněn účel nařízení č. 44/2001. Je třeba mít naopak za to, že v takových případech systém opravných prostředků zavedený v každém členském státě, který je doplněn mechanismem řízení o předběžné otázce stanoveným v článku 234 ES, poskytuje právním subjektům dostatečnou záruku (viz výše uvedený rozsudek Renault, bod 33). Ustanovení o veřejném pořádku by se v takových případech uplatnilo pouze v rozsahu, v němž uvedené nesprávné právní posouzení způsobí, že uznání nebo výkon rozhodnutí ve státě, v němž se o uznání žádá, budou považovány za zjevné porušení zásadního právního pravidla v právním řádu uvedeného členského státu (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Renault, bod 34).
31

Rakouská vláda zdůrazňuje, že v případě neexistence takového systému minimálních cen stanovených pro dovážené knihy v německém jazyce by došlo k poklesu cen knih určených široké veřejnosti, což by způsobilo ztrátu zisků dosahovaných prodejem tohoto typu děl. Důsledkem takové ztráty by již nemohly být financovány výroba a uvádění obsahově náročnějších, avšak ekonomicky méně atraktivních titulů na trh a malá knihkupectví, která obvykle nabízejí široký výběr knih tohoto žánru, by byla z trhu vytlačena velkými knihkupectvími, která prodávají především komerční výrobky. Rakouská vláda dále poukazuje na to, že v případě trhu, jakým je trh rakouský, jenž je charakterizován velmi nízkou koncentrací knihkupectví a značným dovozem z Německa, představuje tento systém přiměřený prostředek ke sledování uvedených naléhavých cílů veřejného zájmu.
39

Soudní dvůr měl v tomto ohledu příležitost upřesnit, že taková povinnost platí pro všechny orgány dotčených členských států, včetně vnitrostátních soudů. Od data, k němuž směrnice vstoupila v platnost, se soudy členského státu tudíž musejí zdržet v co největším možném rozsahu výkladu vnitrostátního práva, který by mohl vážně ohrozit dosažení cíle sledovaného touto směrnicí po uplynutí lhůty pro její provedení (viz zvláště rozsudek ze dne 4. července 2006, Adeneler a další, C-212/04, Sb. rozh. s. I-6057, body 122 a 123).
64

Vzhledem k tomu, že občanu Unie musí být ve všech členských státech přiznáno totéž právní zacházení jako to, které se přiznává státním příslušníkům těchto členských států nacházejícím se v téže situaci, bylo by neslučitelné se svobodou pohybu, aby se na tohoto občana použilo méně příznivé zacházení v hostitelském členském státě, než jakého by požíval, kdyby nevyužil možností poskytnutých Smlouvou o ES v oblasti volného pohybu (viz obdobně, pokud jde o zacházení v členském státě, jehož státním příslušníkem je občan Unie, výše uvedené rozsudky Pusa, bod 18; Schwarz a Gootjes-Schwarz, bod 88, jakož i rozsudek ze dne 11. září 2007, Komise v. Německo, C-318/05, Sb. rozh. s. I-6957, bod 127).
200

Zásada konformního výkladu nicméně vyžaduje, aby vnitrostátní soudy učinily vše, co spadá do jejich pravomoci, tím, že vezmou v úvahu veškeré vnitrostátní právo a použijí metody výkladu jím uznané, tak aby zajistily plnou účinnost dotčené směrnice a došly k výsledku, který by byl v souladu s cílem sledovaným touto směrnicí (viz výše uvedené rozsudky Adeneler a další, bod 111, a Impact, bod 101, jakož i výše uvedené usnesení Vassilakis a další, bod 59).
16

V případě, že by příslušnost soudu nebyla založena na čl. 5 bodu 1 písm. b) druhé odrážce nařízení č. 44/2001, má předkládající soud za to, že by podle čl. 5 bodu 1 písm. c) uvedeného nařízení bylo nutno použít pravidlo uvedené v bodě 1 písm. a) uvedeného článku 5. Předkládající soud má za to, že podle rozsudku ze dne 6. října 1976, De Bloos (14/76, Recueil, s. 1497) je v rámci čl. 5 bodu 1 písm. a) nařízení č. 44/2001 rozhodujícím místo plnění sporného závazku, které je nutno podle rozsudku ze dne 6. října 1976, Industrie Tessili Italiana Como (12/76, Recueil, s. 1473) určit podle práva, které platí pro smlouvu dotčenou v původním řízení.
31

Konkrétně, pokud by tyto dvě podmínky byly postačující, vedlo by to k argumentaci v kruhu a narušení soudržnosti systému. V tomto ohledu Unabhängiger Finanzsenat uvádí, že podnikatelé, kteří uskutečňují pouze plnění osvobozená od daně, a kteří tudíž nemohou odpočíst v zásadě žádnou daň na vstupu, mohou nicméně uplatnit u majetku, který je předmětem smíšeného užívaní, odpočty do výše jeho užívání k soukromým účelům.
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 23. dubna 2009 – Komise v. Belgie

(Věc C‑287/07)

„Nesplnění povinnosti státem – Veřejné zakázky – Směrnice 2004/17/ES – Postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb – Nesprávné nebo neúplné provedení – Neprovedení ve stanovené lhůtě“

1. Akty orgánů – Směrnice – Provedení členskými státy (Článek 249 ES) (viz body 67–69)

2. Akty orgánů – Směrnice – Provedení členskými státy – Nutnost jasného a přesného provedení (Článek 249 ES) (viz bod 98)

3. Žaloba pro nesplnění povinnosti – Přezkum opodstatněnosti Soudním dvorem – Stav, který je třeba vzít v úvahu – Stav po uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku (Článek 226 ES) (viz bod 187)

Předmět

Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí, ve stanovené lhůtě, veškerých nezbytných předpisů k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 19).

Výrok

1) Belgické království tím, že

– nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k úplnému a správnému provedení čl. 1 odst. 2 písm. b), c) druhého pododstavce a písm. d) a odst. 13 druhého pododstavce, čl. 14 odst. 4, čl. 17 odst. 10 písm. a) a c), čl. 34 odst. 8, čl. 36 odst. 2, čl. 39 odst. 2, čl. 45 odst. 1 a 3 písm. a) a c), čl. 48 odst. 1 až 4 a 6 písm. c), čl. 49 odst. 2 druhé odrážky a odst. 3 až 5, čl. 50 odst. 1 prvního pododstavce písm. c), čl. 52 odst. 1, čl. 57 odst. 1 druhého pododstavce písm. d) a e), a odst. 3 první věty, jakož i čl. 65 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, a

– nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s článkem 9, čl. 34 odst. 2, čl. 52 odst. 3 a čl. 57 odst. 3 druhou větou směrnice 2004/17,

nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.
23

Komise přitom v projednávané věci nepředložila žádný poznatek, jenž by mohl prokázat, že operace spadající do čl. 7 odst. 1 písm. ba) směrnice 69/335 byly k 1. červenci 1984 ve Španělsku osvobozeny od daně nebo zdaňovány sazbou daně nejvýše 0,50 %, takže tyto operace nemohou být považovány za povinně osvobozené od daně z kapitálu na základě směrnice 69/335. Je tudíž třeba zamítnout první žalobní důvod v rozsahu, v němž se týká uvedeného čl. 7 odst. 1 písm. ba) uvedené směrnice, a pokračovat v přezkumu tohoto žalobního důvodu, co se týče operací uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. b).
1

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr: — určil, že Řecká republika tím, že nepřijala opatření vyplývající z rozsudku Soudního dvora ze dne 12. května 2005, Komise v. Řecko (C-415/03, Sb. rozh. s. I-3875), týkajícího se nesplnění povinností Řecké republiky vyplývajících z článku 3 rozhodnutí Komise 2003/372/ES ze dne 11. prosince 2002 o podpoře poskytnuté Řeckem ve prospěch společnosti Olympic Airways (Úř. věst. 2003, L 132, s. 1, dále jen „sporné rozhodnutí“, citace z uvedeného rozhodnutí použité v textu tohoto rozsudku jsou neoficiálním překladem), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto rozhodnutí a z článku 228 ES; — uložil Řecké republice, aby Komisi zaplatila penále ve výši 53611 eur za každý den prodlení s plněním povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku Komise v. Řecko ohledně sporného rozhodnutí, a to ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci až do dne, kdy budou povinnosti vyplývající z uvedeného rozsudku Komise v. Řecko splněny; — uložil Řecké republice, aby Komisi zaplatila paušální částku rovnající se součinu denní částky ve výši 10512 eur a počtu dní pokračujícího neplnění jejích povinností, a to ode dne vyhlášení výše uvedeného rozsudku Komise v. Řecko až do dne, kdy bude v projednávané věci vydán rozsudek ohledně sporného rozhodnutí; — podpůrně Řecké republice uložil, pakliže Soudní dvůr shledá, že podpory byly skutečně navráceny, aby Komisi zaplatila paušální částku rovnající se součinu denní částky ve výši 10512 eur a počtu dní pokračujícího neplnění jejích povinností, a to ode dne vyhlášení výše uvedeného rozsudku Komise v. Řecko až do dne, kdy Řecká republika získá zpět podpory, které byly sporným rozhodnutím prohlášeny za protiprávní, a — uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.
51

Z třetího bodu odůvodnění nařízení č. 2777/2000 zatřetí vyplývá, že v dotčeném období, a to od 1. ledna do 30. června 2001, pro účely podpory dobrovolného testování, jakožto alternativě k režimu odkupu členským státem, stanovil čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení příspěvky Společenství na testy na přítomnost BSE, přičemž finanční účast byla stanovena na 100 % nákladů bez DPH na nákup testovacích zařízení a diagnostických činidel, a to do maximální výše 15 eur na test.
30

Za těchto okolností se Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) rozhodl přerušit řízení a předložit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Užívá-li obchodník v reklamě na vlastní zboží nebo služby zapsanou ochrannou známku, jejímž majitelem je soutěžitel, pro účely srovnání vlastností (konkrétně vůně) zboží, které uvádí na trh, s vlastnostmi (konkrétně vůní) zboží uváděného na trh soutěžitelem pod touto ochrannou známkou, a to způsobem, který nevede k záměně nebo jinak neohrožuje základní funkci ochranné známky jakožto údaje o původu, spadá takové užívání do působnosti čl. 5 odst. 1 písm. a) nebo b) směrnice 89/104? 2) Užívá-li obchodník při obchodování (konkrétně na srovnávacím seznamu) velmi známou zapsanou ochrannou známku pro účely uvedení vlastnosti vlastního výrobku (konkrétně jeho vůně) způsobem, který: a) nezpůsobuje žádné nebezpečí záměny; b) nemá vliv na prodej výrobků [označených] velmi známou zapsanou ochrannou známkou; c) neohrožuje základní funkci zapsané ochranné známky, jakožto záruky původu, a nepoškozuje dobré jméno této známky buď pošpiněním jejího image, nebo jeho zeslabením, nebo jakýmkoliv jiným způsobem; d) hraje významnou roli při propagaci výrobku obchodníka, spadá takové užívání do působnosti čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice 89/104? 3) Co znamená ‚protiprávně […] těží z‘ v kontextu čl. 3a písm. g) směrnice [84/450], a konkrétně, těží obchodník protiprávně z dobré pověsti (velmi známé) ochranné známky, pokud na srovnávacím seznamu srovnává svůj výrobek s výrobkem, na nějž se vztahuje velmi známá ochranná známka? 4) Co znamená výraz ‚[…]představuje zboží nebo službu jako napodobeninu nebo reprodukci‘ v kontextu čl. 3a písm. h) uvedené směrnice, a konkrétně, zahrnuje tento výraz případ, kdy bez toho, aby byla způsobena záměna nebo podvod, obchodník pouze pravdivě uvádí, že jeho výrobek má důležitou vlastnost (vůni) velmi známého výrobku, který je chráněn ochrannou známkou? 5) Užívá-li obchodník označení, které je podobné zapsané ochranné známce, která má dobré jméno, a toto označení není podobné ochranné známce natolik, aby došlo k záměně, a to takovým způsobem, že: a) základní funkce zapsané ochranné známky, tedy poskytnutí záruky původu, není narušena nebo ohrožena; b) nedochází k pošpinění nebo zastření zapsané ochranné známky nebo jejího dobrého jména nebo jakémukoli riziku s tímto spojenému; c) prodeje majitele ochranné známky nejsou narušeny; d) majitel ochranné známky neztrácí prospěch z propagace, udržování nebo šíření své ochranné známky; e) ale obchodník získává užíváním svého označení obchodní výhodu z důvodu jeho podobnosti se zapsanou ochrannou známkou, rovná se takové užívání ‚protiprávnímu těžení‘ z dobrého jména zapsané ochranné známky ve smyslu čl. 5 odst. 2 [směrnice 89/104]?“
21

Pokud by tomu tak bylo, klade si předkládající soud také otázku, zda oprava daňového dluhu může záviset na opravě dotčené faktury, a to zejména pokud příjemce služeb nemá nárok na odpočet daně na vstupu. V tomto ohledu se předkládající soud domnívá, že nelze předem vyloučit právo členských států stanovit takové podmínky, které by zabránily vzniku bezdůvodného obohacení.