CS Úřední věstník Evropské unie C 58/3

Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2011 Inuit Tapiriit Kanatami a dalšími proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) vydanému dne 6. září 2011 ve věci T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise

(Věc C-583/11 P)

2012/C 58/03

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (zástupci: H. Viaene, avocat, a J. Bouckaert, advocaat)

Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise

Návrhová žádání navrhovatelů

Navrhovatelé se domáhají toho, aby Soudní dvůr:

— zrušil napadené usnesení Tribunálu a prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou, pokud by Soudní dvůr měl mít za to, že jsou k dispozici všechny potřebné důkazy pro rozhodnutí o přípustnosti žaloby na neplatnost sporného nařízení (1)

— podpůrně, zrušil napadené nařízení a vrátil věc Tribunálu;

— uložil Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovateli;

— rozhodl, že Evropská komise a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

1) Navrhovatelé předkládají tři důvody kasačního opravného prostředku: 1) Tribunál se při použití čl. 263 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“) dopustil nesprávného právního posouzení, 2) Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění a tím porušil článek 47 Listiny základních práv Evropské unie („Listina“) a článků 6 a 13 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod („EÚLP“), jako obecných zásad unijního práva, a 3) Tribunál nesprávně vyložil a zkreslil důkazy předložené navrhovateli v řízení v prvním stupni.

2) V prvním důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že výklad pojmu „právní akt s obecnou působností“ podaný Tribunálem, tj. pojem samostatný a nezahrnující pojem „legislativní akt“, je nesprávný v tom, že popírá jakýkoli raison d’être nové možnosti zahájení řízení podle čl. 263 čtvrtého pododstavce (první část prvního důvodu kasačního opravného prostředku). V druhé části prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé dále poukazují na nesprávné právní posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit tím, že shledal, že pouze čtyři z osmnácti navrhovatelů jsou sporným nařízením přímo dotčeni. Tribunál použil příliš restriktivní výklad pojetí bezprostředního dotčení. Tribunál se rovněž dopustil nesprávného právního posouzení tím, že použil příliš restriktivní výklad požadavku osobního dotčení.

3) Ve druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé připomínají, že se ve svých vyjádřeních k námitkám nepřípustnosti vyjádřili v tom smyslu, že pouze široký výklad čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU je v souladu s článkem 47 Listiny a články 6 a 13 EÚLP. Vzhledem k tomu, že byl tento žalobní důvod relevantní pro rozhodnutí ve věci, měl Tribunál právní povinnost se k němu konkrétně a výslovně vyjádřit. Navrhovatelé však poukazují na to, že se Tribunál k tomu to žalobnímu důvodu odpovídajícím způsobem nevyjádřil. Toto pochybení Tribunálu je nesprávným právním posouzením, které musí vést ke zrušení napadeného usnesení (první část druhého důvodu kasačního opravného prostředku). Ve druhé časti druhého důvodu kasačního opravného prostředku se navrhovatelé domáhají toho, aby Soudní dvůr zrušil napadené usnesení z důvodu toho, že výklad čl. 263 čtvrtého pododstavce a následné rozhodnutí Tribunálu prohlásit žalobu navrhovatelů za nepřípustnou porušují článek 47 Listiny a články 6 a 13 EÚLP, jakožto obecné zásady unijního práva.

4) Ve třetím důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil a zkreslil důkazy, které předložili. Tribunál totiž odmítl argument navrhovatelů, který se týkal výkladu pojmu „právní akt s obecnou působností“, který byl učiněn na základě dvou návrhů, které navrhovatelé údajně podali, avšak ve skutečnosti se tak nestalo. Skutková zjištění napadeného usnesení jsou proto nesprávná a zkreslují důkazy poskytnuté Tribunálu, aniž by bylo nové posouzení skutkového stavu nezbytné. Tím, že Tribunál provedl výklad předložených argumentů způsobem, který je v rozporu s jejich zněním, jsou závěry učiněné Tribunálem v napadeném usnesení stiženy vadou spočívající ve zjevně nesprávném právním posouzení.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 ze dne 16. září 2009 o obchodování s produkty z tuleňů (Úř. věst. L 286, s. 36).