CS Úřední věstník Evropské unie C 209/47

Žaloba podaná dne 24. května 2010 — Polsko v. Komise

(Věc T-241/10)

()

2010/C 209/71

Jednací jazyk: polština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhové žádání žalobkyně

— zrušit rozhodnutí Komise 2010/152/EU ze dne 11. března 2010 [oznámeno pod číslem K(2010) 1317], kterým se z financování Evropské unie vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1) v rozsahu, v němž jsou v něm z financování Společenství vyloučeny částky ve výši 279 794 442,15 PLN a 25 583 996,81 eur, jež vynaložila platební agentura schválená Polskou republikou;

— uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V napadeném rozhodnutí je stanovena finanční oprava chyb v systému evidence a kontroly půdy v letech 2005 a 2006, které mají spočívat v tom, že systém evidence půdy nebyl plně vektorizován, že byly k platbám přijaty nezpůsobilé pozemky, že byl regionech s vysokou mírou chyb (Województwo opolskie) proveden příliš malý počet kontrol na místě a že byla nesprávně uplatněna ustanovení o úmyslném nedodržování předpisů.

Žalobkyně zpochybňuje existenci vytýkaných chyb a vůči napadenému rozhodnutí vznáší následující žalobní důvody.

Zaprvé uplatňuje porušení čl. 7 odst. 4 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1258/1999 (2) a čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 (3), jakož i pokynů stanovených v dokumentu VI/5330/97, neboť finanční oprava byla provedena na základě nesprávného zjištění skutkového stavu a nesprávného právního posouzení, třebaže polské orgány vynaložily výdaje v souladu s právem Evropské unie.

Žádná z údajných chyb, které byly důvodem pro finanční opravu, se ve skutečnosti nestala, a výdaje vyloučené napadeným rozhodnutím z financování Evropskou unií byly uskutečněny v souladu s právem Evropské unie.

Systém evidence půdy uplatňovaný v Polsku v letech 2005 až 2006 naprosto beze zbytku odpovídal požadavkům čl. 20 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (4) a článku 6 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (5); v mnoha ohledech tyto požadavky značně převyšoval a zajišťoval přísnou ochranu finančních zájmů Evropské unie.

Vnitrostátní postupy uplatňované v letech 2005 a 2006 umožňovaly účinně a objektivně zjišťovat, zda žadatel v případě nadhodnocených údajů o výměře ploch pozemků přihlášených k platbám jednal či nejednal úmyslně, přičemž ve sporných případech bylo vyžadováno soudní rozhodnutí a dodržována zásada presumpce neviny.

Uznávání ploch pro platby probíhalo souladu s předpoklady pro způsobilost ploch, neboť podle Aktu o přistoupení je předpokladem způsobilosti plochy její zachování v dobrém stavu pro provozování zemědělských činností (DSZ) ke dni 30. června 2003, zatímco zachování plochy v dobrém stavu pro provozování zemědělských činností a dobrém ekologickém stavu (DZSE) ke dni kontroly nepředstavuje předpoklad pro způsobilost této plochy, nýbrž podmínku, jejíž nesplnění vede ke snížení částky k výplatě.

Počet kontrol na místě provedených v roce 2005 ve Województwo opolskie odpovídal požadavkům článku 26 nařízení (ES) č. 796/2004.

Zadruhé uplatňuje žalobkyně porušení čl. 7 odst. 4 čtvrtého pododstavce nařízení č. 1258/1999 a čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005, porušení pokynů stanovených v dokumentu VI/5330/97, jakož i porušení zásady proporcionality, protože paušální oprava je s ohledem na nebezpečí ztráty pro rozpočet Společenství krajně převýšena.

I kdyby systém kontrol a sankcí stanovený polskými orgány vykazoval určité chyby, čemuž tak není, byly by tyto chyby natolik nepatrné, že by se nebezpečí pro unijní rozpočet vztahovalo na částku mnohem nižší než oprava provedená Komisí v napadeném rozhodnutí. To se týká zejména výše opravy provedené Komisí z toho důvodu, že byl systém evidence půdy údajně nedostatečně vektorizován a v roce 2005 nebylo ve Województwo opolskie provedeno dostatečné množství kontrol.

(1) Úř. věst. L 63, s. 7.

(2) Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414.

(3) Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky

Úř. věst. L 209, s. 1.

(4) Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269).

(5) Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18; Zvl. vyd. 03/44, s. 243).