Věc T-289/03

British United Provident Association Ltd (BUPA) a další

v.

Komise Evropských společenství

„Vedlejší účastenství – Důvěrnost“

Usnesení předsedy třetího rozšířeného senátu Soudu ze dne 4. března 2005

Shrnutí usnesení

1. Řízení – Vedlejší účastenství – Předání aktů týkajících se procesních úkonů vedlejším účastníkům řízení – Odchylka – Důvěrné zacházení – Podmínky – Žádost o důvěrné zacházení – Odůvodnění – Přezkum předsedou – Ověření tajné nebo důvěrné povahy – Zvážení zájmů

(Jednací řád Soudu, čl. 116 odst. 2; pokyny vedoucímu kanceláře Soudu, čl. 5 odst.4 první pododstavec)

2. Řízení – Vedlejší účastenství – Předání aktů týkajících se procesních úkonů vedlejším účastníkům řízení – Odchylka – Důvěrné zacházení – Informace poskytnuté pojišťovatelem veřejnému orgánu, kterému zákonodárce svěřil určité pravomoci při dohledu a provádění vnitrostátních předpisů upravujících soukromé zdravotní pojištění a povinnost vypracovat zprávu pro vládu – Informace, které nemohou být považovány za důvěrné ve vztahu k dotčenému členskému státu

(Jednací řád Soudu, čl. 116 odst. 2)

3. Řízení – Vedlejší účastenství – Předání aktů týkajících se procesních úkonů vedlejším účastníkům řízení – Odchylka – Důvěrné zacházení – Žádost o důvěrné zacházení ve vztahu k dotčenému členskému státu odůvodněná nebezpečím, že tento členský stát předá jinému vedlejšímu účastníkovi, který je na něm závislý, informace, jejichž důvěrnost nebyla posledně uvedeným napadena – Neprokázané nebezpečí, pokud jde o nepřípustnou povahu takového jednání členského státu

(Článek 10 ES; jednací řád Soudu, čl. 116 odst. 2)

4. Řízení – Vedlejší účastenství – Předání aktů týkajících se procesních úkonů vedlejším účastníkům řízení – Odchylka – Důvěrné zacházení – Žádost o důvěrné zacházení s informacemi, které již byly ve velkém rozsahu rozšířeny sdělovacími prostředky, zejména na podnět samotné žalobkyně – Zamítnutí

(Jednací řád Soudu, čl. 116 odst. 2)

5. Řízení – Vedlejší účastenství – Předání aktů týkajících se procesních úkonů vedlejším účastníkům řízení – Odchylka – Důvěrné zacházení – Žádost o důvěrné zacházení s údaji, které nemohou umožnit přístup ke konkrétním hospodářským informacím, které by mohly poškodit zájmy žalobkyň – Zamítnutí

(Jednací řád Soudu, čl. 116 odst. 2)

1. Článek 116 odst. 2 první věta jednacího řádu Soudu stanoví jako zásadu, že každý akt týkající se procesních úkonů, který byl doručen hlavním účastníkům řízení, musí být předán také vedlejším účastníkům řízení. Proto pouze jako výjimku umožňuje druhá věta tohoto ustanovení vyhradit důvěrné zacházení některým písemnostem ve spisu, a tak je vyloučit z povinnosti předat je vedlejším účastníkům.

K posouzení podmínek, za nichž může být použita tato výjimka, je třeba zvážit ve vztahu ke každé písemnosti nebo pasáži procesní písemnosti, pro kterou je požadováno důvěrné zacházení, oprávněný zájem žalobkyň na tom, aby bylo zabráněno podstatnému zásahu do jejich obchodních zájmů a zájem, rovněž oprávněný vedlejších účastníků mít k dispozici informace nezbytné k tomu, aby mohli plně uplatnit svá práva a uplatnit svá tvrzení před Soudem.

Z ustálené judikatury také vyplývá, že je třeba obecně vyhovět žádosti o důvěrné zacházení s informacemi, které obsahují obchodní tajemství. Mimoto od zásady uvedené v čl. 116 odst. 2 první větě jednacího řádu je možné se odchýlit pouze za podmínky, že byla přezkoumána důvěrná nebo nedůvěrná povaha každé písemnosti ve spisu, pro kterou byla podána řádně odůvodněná žádost o důvěrné zacházení. Článek 5 odst. 4 první pododstavec pokynů vedoucímu kanceláře Soudu stanoví zejména za účelem umožnění takového přezkumu, že žádost účastníka řízení směřující k tomu, aby bylo rozhodnuto o důvěrném zacházení s některými částmi spisu, musí upřesňovat důvěrné části nebo pasáže a odůvodňovat jejich důvěrnou povahu.

Předseda, kterému byla předložena žádost o důvěrné zacházení, musí tudíž nejdříve přezkoumat otázku, zda části, pro které je požadováno důvěrné zacházení, mohou být kvalifikovány jako obchodní tajemství nebo důvěrné informace ve vztahu k vedlejšímu účastníkovi, který zpochybňuje vyloučení určitých částí spisu z předání. Pouze v tomto případě je nutno zvážit oprávněné zájmy účastníků řízení podle výše uvedených zásad.

(viz body 22–26)

2. Za důvěrné ve vztahu k členskému státu, který je vedlejším účastníkem řízení před Soudem, nemohou být považovány informace ohledně důsledků, které pro žalobkyně mohlo mít zavedení systému vyrovnávání rizik na trhu vnitrostátního zdravotního pojištění, které zmíněné účastnice řízení, působící na tomto trhu, za tímto účelem poskytly státnímu orgánu tohoto členského státu, kterému zákonodárce svěřil určité pravomoci při dohledu a provádění vnitrostátních předpisů upravujících soukromé zdravotní pojištění, jakož i roli poradce vlády v dané oblasti a povinnost shromáždit, vyhodnotit a sdělit příslušnému ministrovi všechny základní faktické skutečnosti o fungování trhu soukromého zdravotního pojištění, aby mohla být posouzena relevance zmíněného systému vyrovnávání.

(viz body 28–29)

3. Skutečnost, že členský stát a útvar z různých hledisek na něm závislý mohou zaujmout k položené otázce shodné obecné postoje, neumožňuje, aby se dospělo k závěru, že jejich vedlejší účastenství v rámci řízení před Soudem musí být nezbytně zcela ve shodě nebo že by si vedlejší účastníci za tímto účelem mohli mezi sebou sdělit jakoukoliv informaci, i důvěrnou, týkající se probíhajícího řízení, ani že informace předané členskému státu, jejichž důvěrnou povahu zmíněný útvar nenapadl, mu budou nicméně zpřístupněny členským státem.

Nebezpečí takového předání nemůže být tedy přijato k tomu, aby těmto informacím byla udělena důvěrná povaha ve vztahu k členskému státu, a to o to spíš, že předpoklad, že případná výměna mezi vedlejšími účastníky určitých informací, které jim byly po zpochybnění protistrany sděleny individuálně Soudem pouze za účelem obhajoby jejich oprávněných zájmů v probíhajícím řízení, je v každém případě nepřípustný a znamenal by vážný zásah do požadavků na řádný výkon spravedlnosti, jakož i v rozsahu, v němž je dotčen členský stát, do povinnosti loajality stanovené článkem 10 ES.

(viz body 31–32)

4. Žádosti o důvěrné zacházení ve vztahu k jednomu vedlejšímu účastníkovi s informacemi, které již byly ve velkém rozsahu rozšířeny sdělovacími prostředky, musí být zamítnuty, vzhledem k tomu, že ztratily svou důvěrnou povahu, a tudíž si již nezasluhují, aby jim Soud poskytl zvláštní ochranu.

(viz body 34–35)

5. Vzhledem k tomu, že není přesvědčivě prokázáno, jak by z těchto seskupených údajů, navíc již určitého stáří, mohly třetí osoby vyvodit konkrétní informace, které by mohly poškodit obchodní zájmy žalobkyň, pokud jde o obchodní obrat, účetnictví nebo konečně jejich stávající výnosnost, není namístě vyhovět jejich žádosti o vyloučení takových údajů z písemností, které budou předány vedlejšímu účastníkovi.

(viz bod 38)

USNESENÍ PŘEDSEDY TŘETÍHO ROZŠÍŘENÉHO SENÁTU SOUDU

4. března 2005( )

„Vedlejší účastenství – Důvěrnost“

Ve věci T‑289/03,

British United Provident Association Ltd (BUPA), se sídlem v Londýně (Spojené království),

BUPA Insurance Ltd, se sídlem v Londýně,

BUPA Ireland Ltd, se sídlem v Dublinu (Irsko),

zastoupené N. Greenem, poradcem, K. Baconem a J. Burkem, advokáty, a B. Amorym, advokátem,

žalobkyně,

proti

Komisi Evropských společenství, původně zastoupené J. Flettem, poté N. Khanem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,

žalované,

podporované

Nizozemským královstvím, zastoupeným N. Belem, jako zmocněncem,

Irskem, zastoupeným D. O'Haganem, jako zmocněncem, ve spolupráci s G. Hoganem, poradcem, a E. Reganem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,

a

Voluntary Health Insurance Board, se sídlem v Dublinu, zastoupenou D. Collinsem, G. FitzGeraldem a D. Clarkem, advokáty,

jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí Komise C (2003) 1322 konečné ze dne 13. května 2003 o systému vyrovnávání rizik zavedeném na irském trhu zdravotního pojištění (státní podpora N 46/2003‑Irsko),

PŘEDSEDA TŘETÍHO ROZŠÍŘENÉHO SENÁTU SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

vydává toto

Usnesení

Skutkový stav a řízení

1 Návrhem zapsaným do rejstříku kanceláře Soudu dne 20. srpna 2003 podaly žalobkyně žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C (2003) 1322 konečné ze dne 13. května 2003 o systému vyrovnávání rizik („Risk equalisation scheme“, dále jen „RES“), zavedeném na irském trhu zdravotního pojištění (státní podpora N 46/2003-Irsko).

2 Tímto podáním se Komise rozhodla, že nevznese námitky vůči RES vzhledem k tomu, že měla za to, že neobsahuje znaky, které zakládají státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES. Z napadeného rozhodnutí vyplývá, že tato právní úprava v podstatě stanoví systém zvláštních typů daní směřující k zajištění harmonizace úrovně rizika, které nesou subjekty na trhu doplňkového zdravotního pojištění, liberalizovaném v Irsku od začátku 90. let.

3 Podáními zapsanými do rejstříku kanceláře Soudu dne 27. listopadu 2003, 12. prosince 2003 a 17. prosince 2003 podaly Irsko, Nizozemské království a Voluntary Health Insurance Board (Rada pro soukromé zdravotní pojištění, dále jen „VHI“) návrh na vstoupení do tohoto řízení jako vedlejší účastníci na podporu žalované. Návrhy na vstoupení do řízení jako vedlejší účastníci byly doručeny žalobkyním a žalované.

4 Dopisy ze dne 4. prosince 2003 a 22. ledna 2004 žalovaná oznámila, že nepředloží vyjádření ani žádost o důvěrné zacházení ohledně vedlejšího účastenství Irska a Nizozemského království. Dopisem ze dne 7. ledna 2004 žalovaná oznámila Soudu, že má za to, že by mělo být povoleno vedlejší účastenství VHI a že není namístě vyloučit jakoukoliv část spisu z předání posledně uvedené.

5 Dopisy ze dne 5. ledna 2004 a 22. ledna 2004 žalobkyně oznámily, že nepředloží vyjádření k návrhům na vstoupení Irska a Nizozemského království do řízení jako vedlejší účastníci. Dopisem ze dne 3. února 2004 oproti tomu žalobkyně navrhly zamítnutí návrhu na vstoupení VHI do řízení jako vedlejší účastník.

6 Samostatnými podáními zapsanými do rejstříku kanceláře Soudu dne 5. ledna 2004, 22. ledna 2004 a 3. února 2004 žalobkyně podaly v souladu s čl. 116 odst. 2 jednacího řádu Soudu žádost o důvěrné zacházení ve vztahu ke třem vedlejším účastníkům, pokud jde o určité části žaloby, včetně jejích příloh, přičemž obsah těchto žádostí byl v podstatě totožný.

7 Usneseními ze dne 3. února 2004 a 2. dubna 2004 (usnesení předsedy třetího rozšířeného senátu Soudu ze dne 2. dubna 2004, BUPA a další v. Komise, T‑289/03, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), předseda třetího rozšířeného senátu povolil jednak vedlejší účastenství Irska a Nizozemského království a jednak VHI na podporu návrhů žalované. Mimoto předseda rozhodl o stanovení lhůty pro vedlejší účastníky k předložení jejich případných vyjádření k žádostem o důvěrné zacházení a rozhodl, že o jejich opodstatněnosti bude rozhodnuto později (bod 3 výroku každého usnesení).

8 Dopisy ze dne 5. dubna 2004 doručil vedoucí soudní kanceláře Soudu každému vedlejšímu účastníkovi zejména nedůvěrné znění žaloby a jejích příloh a vyzval je, aby do 28. dubna 2004 předložili případné námitky proti žádostem o důvěrné zacházení s částmi dočasně vyloučenými.

9 Dopisem ze dne 27. dubna 2004 VHI sdělila Soudu, že pokud jde o žádost o důvěrné zacházení podanou žalobkyněmi ve vztahu k ní, nemá námitky vůči vyloučení určitých dotčených částí. Nizozemské království na dopis Soudu ze dne 5. dubna 2004 nereagovalo.

10 Dopisem ze dne 28. dubna 2004 Irsko podalo námitky vůči žádosti o důvěrné zacházení podané žalobkyněmi a požádalo Soud, aby mu předal celý soubor všech procesních písemností.

K žádostem o důvěrné zacházení

11 VHI a Nizozemské království, buď výslovně nebo mlčky, odmítly zpochybnit vyloučení určitých částí spisu z předání. Z toho vyplývá, že není již namístě rozhodnout o opodstatněnosti žádostí o důvěrné zacházení podaných žalobkyněmi ve vztahu k nim. Proto se toto usnesení omezí na přezkum žádosti o důvěrné zacházení podané ve vztahu k Irsku.

12 Žalobkyně žádají o důvěrné zacházení ve vztahu k Irsku, pokud jde o určité pasáže jejich žaloby, jakož i příloh k ní, o kterých tvrdí, že obsahují důvěrné informace a citlivá obchodní tajemství, zejména ve vztahu k jejich jedinému soutěžiteli, VHI. Domnívají se, že tyto pasáže mají být vyloučeny ze spisu, který má být předán Irsku, protože obsahují:

– podrobnosti o důvěrných jednáních s Health Insurance Authority (dále jen „HIA“), irským orgánem, kterému byly Health Insurance Acts 1994–2003 svěřeny určité pravomoci při dohledu, provádění a poradenství irské vlády, v rámci vnitrostátní úpravy soukromého zdravotního pojištění;

– údaje založené na odhadu možných nákladů BUPA Ireland Ltd z titulu RES ve vztahu k ziskům z jejích činností v Irsku;

– informace odhalující možnost BUPA Ireland opustit irský trh, jakož i její možnou obchodní strategii po zavedení RES.

13 Podle žalobkyň se konkrétněji jedná o tyto pasáže:

– celý bod 11 žaloby (s. 6 až 7);

– poslední větu prvního bodu shrnutí žaloby (s. 58);

– poslední větu bodu 150 žaloby (s. 44);

– část bodu 94, která začíná slovy „Za tímto účelem“ a končí „náklady vzniklé v souvislosti se žádostmi o náhradu výdajů“ a body 95 a 96 svědecké výpovědi Martina O’Rourka, uvedenou v příloze 22 k žalobě (s. 1392 a 1393);

– poslední větu bodu 99 výše uvedené svědecké výpovědi Martina O’Rourka, (s. 1394);

– první odrážku oddílu 4.5 zprávy Nera Economic Consulting (dále jen „zpráva NERA“) začínající slovy „Dopad na BUPA“ a končící slovy „monopolní poskytovatel“, uvedenou v příloze 23 k žalobě (s. 1425);

– poslední větu druhé odrážky oddílu 4.5 zprávy NERA začínající slovy „Jako BUPA“ a končící „irský trh“ (s. 1425);

– poslední větu oddílu 4.6 zprávy NERA začínající slovy „V průběhu schůzek“ a končící „náklady vzniklé v souvislosti se žádostmi o náhradu výdajů“ (s. 1427);

– část oddílu 5.2 zprávy NERA začínající slovy „Zahraniční poskytovatelé“ a končící „skutečný soutěžitel VHIB“, která představuje citaci svědecké výpovědi Martina O’Rourka (s. 1430).

14 Mimoto žalobkyně žádají o důvěrné zacházení s tabulkami 2.1 a 2.2 zprávy NERA (s. 1404), protože obsahují podrobnosti ohledně příjmů BUPA Ireland a četnosti předpokládaných žádostí o náhradu výdajů.

15 Irsko zpochybňuje, že informace obsažené ve výše zmíněných dokumentech mají z obchodního hlediska především citlivou nebo důvěrnou povahu. Kromě toho se domnívá, že přístup k těmto informacím je nezbytný proto, aby mohlo užitečně uplatnit svůj postoj ohledně základních otázek, které vyvstaly v projednávaném sporu a vyvrátit tvrzení žalobkyň.

16 Zaprvé, pokud jde o „pravděpodobnou“ obchodní strategii BUPA Ireland jako reakci na zavedení RES, Irsko uplatňuje, že tato strategie, nejistá a závislá na pozdějším rozhodnutí BUPA, nemůže představovat důvěrnou skutečnost. Mimoto žalobkyně nepodaly žádost o důvěrné zacházení, pokud jde o žalobní odpověď, jejíž bod 16 odkazuje na postoj přijatý v této věci. Konečně dopad RES na činnost žalobkyň byl již značně zveřejněn po veřejných prohlášeních samotných žalobkyň v irských sdělovacích prostředcích, jako jsou články v Irish Independent ze dne 24. června 2002, v Irish Medical News ze dne 29. října 2002 a v tiskové zprávě samotné BUPA Ireland ze dne 30. června 2003, zveřejněné na její internetové stránce.

17 Zadruhé, co se týče údajné důvěrnosti zisků BUPA Ireland, Irsko uplatňuje, že některá čísla týkající se finančních výsledků BUPA Ireland již byla zveřejněna předáním bodu 16 žalobní odpovědi vedlejším účastníkům, vůči čemuž žalobkyně nepodaly námitky. Irsko se kromě toho domnívá, že přístup k samotnému obchodnímu obratu BUPA Ireland, při nedostatku informací o jejích nákladech, včetně nákladů na pojistná plnění a nákladů na správu, není v žádném případě dostatečný, vzhledem k tomu, že základními prvky v projednávané věci jsou výnosnost BUPA Ireland a především vývoj pojistných událostí. Pokud se jedná konkrétněji o přílohu 23 k žalobě (s. 1404), a sice o tabulky 2.1 a 2.2 zprávy NERA, Irsko trvá na tom, že zisky BUPA Ireland již byly sděleny irským orgánům.

18 Zatřetí, co se týče odhadů BUPA Ireland ohledně možného rozsahu jejích závazků po zavedení RES, Irsko poznamenává, že tyto závazky již jsou uvedeny na internetových stránkách (www.bupaireland.ie//whatsnew/papers) a byly zveřejněny v článku v Sunday Business Post ze dne 18. ledna 2004. Vzhledem k tomu, že meritum projednávaného sporu se týká takových otázek jako jsou přiměřená povaha RES a jeho dopad na hospodářskou soutěž, je pro vedlejší účastníky nezbytné mít přístup alespoň k takovým omezeným finančním informacím o BUPA Ireland, jako jsou informace obsažené v žalobě.

19 Nakonec, co se týče informací, které byly předmětem jednání mezi BUPA a HIA, Irsko uvádí, že tyto informace již byly zveřejněny v tisku nebo v žalobní odpovědi, a tudíž nevyžadují zvláštní ochranu. Mimoto skutečnost, že informace o jednáních mezi BUPA Ireland HIA byly zpřístupněny, neměla žádný důsledek na volnost budoucích jednání mezi stejnými účastníky.

20 Irsko proto dochází k závěru, že by mu měly být předány v plném rozsahu informace, na něž se vztahuje žádost o důvěrné zacházení.

21 Článek 116 odst. 2 jednacího řádu stanoví :

„Je-li povoleno vstoupení vedlejšího účastníka, na které byl podán návrh ve lhůtě šesti týdnů stanovené v čl. 115 odst. 1, jsou vedlejšímu účastníku předány opisy veškerých aktů týkajících se procesních úkonů, které byly doručeny účastníkům řízení. Na žádost účastníka řízení však může předseda vyloučit z tohoto předání tajné nebo důvěrné písemnosti“.

22 Článek 116 odst. 2 první věta jednacího řádu stanoví jako zásadu, že každý akt týkající se procesních úkonů, který byl doručen hlavním účastníkům řízení, musí být předán také vedlejším účastníkům řízení. Proto pouze jako výjimku umožňuje druhá věta tohoto ustanovení vyhradit důvěrné zacházení některým písemnostem ve spisu, a tak je vyloučit z povinnosti předat je vedlejším účastníkům (usnesení Soudu ze dne 4. dubna 1990, Hilti v. Komise, T‑30/89, Recueil, s. II‑163, zveřejnění výňatky, bod 10).

23 K posouzení podmínek, za nichž může být použita tato výjimka, je třeba zvážit ve vztahu ke každé písemnosti nebo pasáži procesní písemnosti, pro kterou je požadováno důvěrné zacházení, oprávněný zájem žalobkyň na tom, aby bylo zabráněno podstatnému zásahu do jejich obchodních zájmů a zájem, rovněž oprávněný vedlejších účastníků mít k dispozici informace nezbytné k tomu, aby mohli plně uplatnit svá práva a uplatnit svá tvrzení před Soudem (viz například výše uvedené usnesení Soudu Hilti v. Komise, bod 11; usnesení ze dne 6. února 1995, Auditel v. Komise, T‑66/94, Recueil, s. II‑239, bod 31, a ze dne 3. června 1997, Gencor v. Komise, T‑102/96, Recueil, s. II‑879, bod 12).

24 Z ustálené judikatury také vyplývá, že je třeba obecně vyhovět žádosti o důvěrné zacházení s informacemi, které obsahují obchodní tajemství (viz například usnesení Soudu ze dne 19. února 1993, Langnese‑Iglo a Schöller Lebensmittel v. Komise, T‑7/93 R a T‑9/93 R, Recueil, s. II‑131, bod 19, a ze dne 21. června 1999, Büchel & Co. Fahrzeugteilefabrik v. Rada, T‑74/97, Recueil, s. II‑3067, bod 8).

25 Mimoto od zásady uvedené v čl. 116 odst. 2 první větě jednacího řádu je možné se odchýlit pouze za podmínky, že byla přezkoumána důvěrná nebo nedůvěrná povaha každé písemnosti ve spisu, pro kterou byla podána řádně odůvodněná žádost o důvěrné zacházení. Článek 5 odst. 4 první pododstavec pokynů vedoucímu kanceláře Soudu ze dne 3. března 1994 (Úř. věst. L 78, s. 32, naposledy změněné dne 5. června 2002, Úř. věst. L 160, s. 1) stanoví zejména za účelem umožnění takového přezkumu, že žádost účastníka řízení směřující k tomu, aby bylo rozhodnuto o důvěrném zacházení s některými částmi spisu, musí upřesňovat důvěrné části nebo pasáže a odůvodňovat jejich důvěrnou povahu (usnesení Soudu ze dne 5. srpna 2003, Glaxo Wellcome v. Komise, T‑168/01, Recueil, s. II‑0000, body 36 a 37).

26 Je tudíž třeba nejdříve přezkoumat otázku, zda části, pro které je požadováno důvěrné zacházení, mohou být kvalifikovány jako obchodní tajemství nebo důvěrné informace ve vztahu k Irsku. Pouze v tomto případě je namístě zvážit oprávněné zájmy účastníků řízení podle výše uvedených zásad.

K údajné důvěrnosti jednání s HIA a údajů týkajících se hospodářské činnosti BUPA Ireland

27 Vzhledem k tomu, že jednání mezi BUPA Ireland a HIA, jak jsou popsaná v žalobě a jejích přílohách, odkazují zejména na údaje týkající se hospodářské činnosti BUPA Ireland, jakož i na důsledky případného zavedení RES na zmíněnou činnost, je třeba projednat tyto dvě části žádosti o důvěrné zacházení společně.

28 Pokud jde o údajnou důvěrnost a tvrzenou nutnost zajistit volnost jednání mezi BUPA Ireland a HIA, je úvodem třeba poznamenat, že HIA je irským orgánem, založeným na základě Health Insurance Acts 1994‑2003, kterému zákonodárce svěřil určité pravomoci při dohledu a provádění vnitrostátních předpisů upravujících soukromé zdravotní pojištění, jakož i roli poradce irské vlády v dané oblasti. Je rovněž nesporné, že HIA je v souladu se zmíněnými vnitrostátními předpisy nadán zvláštní pravomocí, co se týče zavedení a zahájení provádění RES. Tato pravomoc zahrnuje povinnost shromáždit, vyhodnotit a sdělit příslušnému ministrovi formou zprávy všechny základní faktické skutečnosti o fungování trhu soukromého zdravotního pojištění, aby tento mohl posoudit relevanci zavedení RES. Mimoto, jak vyplývá zejména z pasáží žaloby, pro které žalobkyně požadují důvěrné zacházení ve vztahu k Irsku, HIA vedl neformální jednání s BUPA Ireland, právě v rámci výkonu jeho právních a správních funkcí, aby projednal dopad nové právní úpravy na posledně uvedenou.

29 Vzhledem k tomu, že HIA je jako státní orgán odpovědný vůči Irsku za řádné provedení dotčené vnitrostátní úpravy, z výše uvedeného vyplývá, že ani existence takových neformálních kontaktů jako jsou kontakty s HIA, ani informace poskytnuté při této příležitosti BUPA Ireland ohledně případných důsledků, které pro ni může mít zavedení RES, nemohou být ve vztahu k Irsku považovány za důvěrné skutečnosti.

30 Kromě toho z žádosti o důvěrné zacházení ve vztahu k Irsku, která je velmi totožná s žádostmi týkajícími se VHI a Nizozemského království, vyplývá, že se žalobkyně snaží chránit důvěrnost některých částí spisu spíše nežli vůči Irsku samotnému, tak zejména vůči VHI, jejich jedinému soutěžiteli na irském trhu soukromého zdravotního pojištění.

31 Jak již předseda třetího rozšířeného senátu uvedl ve svém usnesení BUPA a další v. Komise, bod 7 výše, je pravdou, že existují statutární vztahy mezi irským státem a VHI, pokud jde zejména o to, že irský ministr zdravotnictví má určující vliv na složení její správní rady a může po ní požadovat jakékoliv informace týkající se její činnosti. Z tohoto důvodu není možno vyloučit určité přizpůsobení všeobecné správy VHI politickým směrům přijatým příslušným irským ministrem a v důsledku toho určitý soulad obecných postojů VHI a Irska. Z toho nicméně není možno vyvodit, že vedlejší účastenství Irska a VHI v probíhajícím řízení musí být nezbytně zcela ve shodě (viz usnesení BUPA a další v. Komise, bod 7 výše, bod 9) a že by si v důsledku toho mohli vedlejší účastníci sdělit mezi sebou za tímto účelem jakoukoliv informaci, i důvěrnou, týkající se probíhající věci. Mimoto, kromě skutečnosti, že VHI je útvarem podléhajícím určité kontrole irského státu, žalobkyně neposkytly žádný relevantní údaj umožňující dospět k závěru, že VHI a její správní rada by mohly mít přístup k citlivým informacím, případně předaným Irsku v rámci projednávaného sporu.

32 V tomto ohledu je třeba dodat, že předpoklad, že případná výměna mezi vedlejšími účastníky určitých informací, které jim byly po zpochybnění protistrany sděleny individuálně Soudem pouze za účelem obhajoby jejich oprávněných zájmů v probíhajícím řízení, je v každém případě nepřípustný a znamenal by vážný zásah do požadavků na řádný výkon spravedlnosti, jakož i v rozsahu, v němž je dotčen členský stát, do povinnosti loajality stanovené článkem 10 ES.

33 V důsledku toho musí být žádost o důvěrné zacházení s pasážemi, v nichž je vylíčen obsah jednání mezi BUPA Ireland a HIA, včetně údajů týkajících se hospodářské činnosti BUPA Ireland, sdělených touto společností HIA na těchto schůzkách, zamítnuta. Proto není nezbytné rozhodnout o otázce, zda některé údaje již v každém případě ztratily důvěrnou povahu poté, co vyšly články v irských sdělovacích prostředcích a byly zmíněny žalovanou v její žalobní odpovědi, proti jejímuž předání žalobkyně nepodaly námitky.

K údajné důvěrnosti informací týkajících se možnosti BUPA Ireland opustit irský trh, jakož i možné obchodní strategie po zavedení RES

34 Pokud jde o tvrzené nebezpečí pro BUPA Ireland, že bude muset opustit irský trh po zavedení RES, Irsko právem uplatňuje, že toto nebezpečí bylo ve velkém rozsahu zmíněno v irských sdělovacích prostředcích, zejména na podnět samotné BUPA Ireland, jak potvrzují články v Irish Independent ze dne 24. června 2002 a v Irish Medical News ze dne 29. října 2002. Dotčené pasáže žaloby a jejích příloh jsou v základě shodné, pokud jde o jejich podstatu, s informacemi uvedenými v irském tisku. Proto tyto informace v každém případě ztratily svou důvěrnou povahu a není potřeba, aby jim Soud poskytl zvláštní ochranu. Totéž platí i pro tvrzení žalobkyň, pokud jde o jejich obchodní strategii zamýšlenou po zavedení RES, protože tato spočívá právě na případném opuštění irského trhu.

35 V důsledku toho musí být žádosti o důvěrné zacházení s tvrzeními týkajícími se nebezpečí pro BUPA Ireland, že bude muset opustit irský trh, a její pravděpodobné obchodní strategie po zavedení RES, zamítnuty.

K údajné důvěrnosti údajů obsažených v tabulkách 2.1 a 2.2 zprávy NERA

36 Pokud jde o údaje uvedené v tabulkách 2.1 a 2.2 zprávy NERA, žalobkyně v zásadě trvají na tom, že obsahují „podrobné operativní informace“, včetně podrobností týkajících se příjmů BUPA a četnosti žádostí o náhradu výdajů, jejichž zveřejnění by umožnilo společně „s dalšími informacemi“ odhadnout její výnosnost.

37 Úvodem je třeba poznamenat, že písemnosti ve spisu neumožňují jasně stanovit, zda informace obsažené ve výše zmíněných tabulkách již byly předmětem výměny postojů mezi BUPA Ireland a HIA, takže by v každém případě ztratily důvěrnou povahu ve vztahu k Irsku (viz výše body 26 a násl.). Mimoto není možno zpochybnit, že se údaje použité NERA v tabulkách týkají obchodní činnosti BUPA Ireland na irském trhu soukromého zdravotního pojištění a tudíž mohou v zásadě představovat obchodní tajemství.

38 Naproti tomu je zřejmé, že výše zmíněné tabulky obsahují pouze seskupené údaje, uvedené v grafické formě, týkající se obchodní činnosti BUPA Ireland v roce 2002, jako jsou zejména průměrný věk pojištěnců u BUPA Ireland, pojistné u „plánů BUPA“ a četnost žádostí o náhradu výdajů. Žalobkyně přitom přesvědčivě neprokázaly, jak by z těchto seskupených údajů, navíc již určitého stáří, mohly třetí osoby vyvodit konkrétní informace, které by mohly poškodit jejich obchodní zájmy, pokud jde o obchodní obrat, účetnictví nebo konečně stávající výnosnost BUPA Ireland (viz rovněž usnesení Soudu ze dne 19. června 1996, NMH Stahlwerke a další v. Komise, T‑134/94, T‑136/94 až T‑138/94, T‑141/94, T‑145/94, T‑147/94, T‑148/94, T‑151/94, T‑156/94 a T‑157/94, Recueil, s. II‑537, bod 24). Konečně, žalobkyně ani neupřesňují, v jakém rozsahu může umožnit spojení těchto údajů „s dalšími informacemi“, jejichž případný obsah neupřesňují, určit výnosnost stávající obchodní činnosti BUPA Ireland.

39 Za těchto podmínek není namístě vyhovět žádosti žalobkyň o vyloučení tabulek 2.1 a 2.2 zprávy NERA z písemností, které budou předány Irsku. Co se týká argumentu uplatněného Irskem, že pro účely probíhajícího řízení je nezbytný dokonce ještě širší přístup k údajům týkajícím se hospodářské činnosti BUPA Ireland, je třeba poznamenat, že tento argument nemá zjevně vztah k žádosti o důvěrné zacházení, která je předmětem tohoto usnesení, a proto nemůže být přijat.

K nákladům řízení

40 O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později.

Z těchto důvodů

PŘEDSEDA TŘETÍHO ROZŠÍŘENÉHO SENÁTU SOUDU

rozhodl takto:

1) Není namístě rozhodnout o opodstatněnosti žádostí žalobkyň o důvěrné zacházení ze dne 22. ledna 2004 a 3. února 2004 ve vztahu k Nizozemskému království a Voluntary Health Insurance Board.

2) Žádost žalobkyň o důvěrné zacházení ve vztahu k Irsku se zamítá.

3) Úplné znění procesních písemností tak, jak bylo předáno žalobkyněmi Soudu, bude doručeno Irsku.

4) Vedlejším účastníkům bude stanovena lhůta k předložení vyjádření vedlejšího účastníka.

5) O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později.

V Lucemburku dne 4. března 2005.

Vedoucí soudní kanceláře Předseda