Věc T‑392/13

Leone La Ferla SpA

v.

Evropská komise

a

Evropská agentura pro chemické látky

„REACH — Poplatek za registraci látky — Snížení pro mikropodniky a malé a střední podniky — Chyba v prohlášení o velikosti podniku — Doporučení 2003/361/ES — Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek — Žádost o poskytnutí informací — Pravomoc ECHA — Proporcionalita“

Shrnutí – rozsudek Tribunálu (šestého senátu) ze dne 15. září 2016

Viz znění rozhodnutí. (viz body 21–23, 59)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 24)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 38)

Možnost dovolávat se nepoužitelnosti aktu s obecnou působností podle článku 277 SFEU není samostatným žalobním oprávněním a lze ji uplatnit pouze incidenčně. Pouhé vznesení námitky protiprávnosti ve vztahu k právní úpravě přijaté orgánem proto samo o sobě neumožňuje, aby mohl být tento orgán žalován před unijním soudem. Jakýkoli jiný výklad by znamenal zpochybnění skutečnosti, že možnost dovolávat se nepoužitelnosti aktu s obecnou působností na základě článku 277 SFEU není samostatným žalobním oprávněním. Mimoto vzhledem k tomu, že rámec sporu je vymezen návrhem na zahájení řízení, je námitka protiprávnosti v pozdějším stadiu řízení nepřípustná. Námitka protiprávnosti, které se žalobkyně dovolala ve stadiu vyjádření k námitce nepřípustnosti, je v tomto ohledu nepřípustná, pokud článek 277 SFEU není zahrnut mezi ustanovení, která jsou v návrhu vznášena na podporu žaloby, a námitka protiprávnosti se neopírá o žádnou právní nebo skutkovou okolnost, která by vyšla najevo až v průběhu řízení. (viz body 40, 41)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 42)

Protože podmínky přípustnosti žaloby mají povahu nepominutelné podmínky řízení, musí je unijní soud zkoumat i bez návrhu a kontrola z jeho strany se v tomto ohledu neomezuje jen na námitky nepřípustnosti vznesené účastníky. (viz bod 44)

Viz znění rozhodnutí. (viz body 52, 53)

Viz znění rozhodnutí. (viz body 54, 55)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 58)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 60)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 65)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 66)

Na Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) je, aby se v rámci úkolu plnit rozpočet, který jí je svěřen, ujistila, že jsou vybírány veškeré příjmy, které jí příslušejí a mezi nimiž figurují i poplatky placené podniky. Z článku 13 odst. 3 nařízení č. 340/2008 o poplatcích a platbách ECHA podle nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek v tomto ohledu výslovně plyne, že ECHA může vždy požadovat doklad prokazující, že jsou splněny podmínky pro snížení poplatku nebo platby nebo pro prominutí poplatku. Kromě toho podle čl. 13 odst. 4 nařízení č. 340/2008 platí, že nemůže-li fyzická nebo právnická osoba, která tvrdí, že má nárok na snížení nebo prominutí poplatku, svůj nárok na takové snížení nebo prominutí prokázat, vybere ECHA poplatek nebo platbu v plné výši a administrativní poplatek. Z toho plyne, že ECHA má pravomoc nutnou k ověřování, zda jsou splněny podmínky požadované k tomu, aby mohlo být podniku žádajícímu o registraci přiznáno snížení poplatků nebo plateb nebo prominutí poplatku. Článek 20 odst. 2 nařízení č. 1907/2006 není s to tento závěr změnit, neboť uvedený článek koresponduje s jiným cílem, totiž s cílem zajistit, aby byly žádosti o registraci podávané podniky žádajícími o registraci úplné. (viz body 74, 75)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 78)

Nelze v zásadě vyloučit, že se ustanovení doporučení mohou uplatňovat prostřednictvím výslovného odkazu na jeho ustanovení obsaženého v nařízení s výhradou dodržování obecných právních zásad, a zejména zásady právní jistoty. Pokud jde v tomto ohledu o doporučení 2003/361 o definici mikropodniků a malých a středních podniků, při absenci údajů v tomto smyslu nic neumožňuje mít za to, že by se výslovný odkaz na toto doporučení obsažený v nařízeních č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek a č. 340/2008 o poplatcích a platbách Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení č. 1907/2006 týkal jen části uvedené definice a vylučoval některá kritéria zmíněná v jeho příloze. Článek 3 bod 36 nařízení č. 1907/2006 totiž odkazuje právě na definici malých a středních podniků, která figuruje v doporučení 2003/361. Tato definice, jak ji předpokládá hlava I přílohy uvedeného doporučení, zahrnuje nejen počet zaměstnanců a finanční stropy vymezující kategorie podniků, ale rovněž a zejména druhy podniků, které jsou brány v potaz při výpočtu počtu zaměstnanců a finančních hodnot. Je třeba dbát na to, aby tato definice nebyla obcházena z ryze formálních důvodů. (viz body 80, 81)

Viz znění rozhodnutí. (viz bod 91)

Účelem článku 11 nařízení č. 340/2008 o poplatcích a platbách Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) podle nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek je umožnit, aby ECHA mohla za určitých podmínek vybírat poplatek za služby, které nejsou pokryty jinou platbou nebo poplatkem zakotveným v uvedeném nařízení. Klasifikace prováděná správní radou ECHA s sebou nutně nese stanovení výše dotčených plateb, a to s výhradou kladného stanoviska Komise, jinak by uvedený článek 11 pozbyl svého užitečného účinku. Jelikož čl. 13 odst. 4 nařízení č. 340/2008, který se týká konkrétně administrativního poplatku, odkazuje na postup zakotvený v čl. 11 odst. 5 téhož nařízení, nic neumožňuje dospět k závěru, že ECHA nemá pravomoc nutnou ke stanovení výše uvedeného poplatku. Z článku 59 nařízení č. 2343/2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, v tomto ohledu nelze dovozovat, že správní rady unijních organizací nemají případně pravomoc nutnou ke stanovení poplatků nebo plateb. Kromě toho, jelikož ECHA má pravomoc nutnou k ověřování velikosti registrujících podniků, a tedy i k tomu, aby požadovala zaplacení příslušných plateb a administrativních poplatků, není podpis rozhodnutí týkajícího se velikosti podniku ze strany výkonného ředitele ECHA, který rozhoduje o uplatnění poplatku v plné výši a uložení administrativního poplatku, stižen žádnou protiprávností. (viz body 93, 94, 104)

Jak plyne z bodu 9 odůvodnění doporučení 2003/361 o definici mikropodniků a malých a středních podniků, na které odkazuje nařízení č. 340/2008 o poplatcích a platbách Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, rozbor vztahů, které mohou existovat mezi různými podniky, má vyloučit, aby jako malý nebo střední podnik nebyly kvalifikovány skupiny podniků, jejichž hospodářská síla by překračovala sílu malého nebo středního podniku. Tuto hospodářskou sílu nelze, není-li uvedeno jinak, omezovat na skupiny podniků, které působí na týchž trzích, nebo dokonce v odvětvích spadajících do působnosti nařízení č. 1907/2006. Jakýkoli jiný výklad by zbavil definici malých a středních podniků obsaženou v doporučení 2003/361 a použitelnou na základě výslovného odkazu v rámci nařízení č. 1907/2006 smyslu. (viz bod 98)

Článek 3 odst. 3 čtvrtý pododstavec přílohy doporučení 2003/361 o definici mikropodniků a malých a středních podniků stanoví, že podniky, které mají jeden či více vztahů vyjmenovaných v čl. 3 odst. 3 prvním pododstavci písm. a) až d) téže přílohy s fyzickou osobou nebo se skupinou fyzických osob, které jednají ve vzájemné shodě, jsou taktéž považovány za propojené podniky, pokud svou činnost nebo část své činnosti vykonávají na stejném relevantním trhu nebo na navazujících trzích. V tomto ohledu podnik přímo s dalšími podniky udržuje takové vztahy, jaké jsou vyjmenovány v uvedeném ustanovení, potud, že drží více než 50 % jejich základního kapitálu a že existuje domněnka, že v rámci těchto podniků disponuje většinou hlasovacích práv. Skutečnost, že podíly na základním kapitálu držené tímto podnikem drží fyzické osoby, tento závěr nemění. (viz bod 99)

Z bodu 11 odůvodnění nařízení č. 340/2008 o poplatcích a platbách Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) podle nařízení č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek vyplývá, že uložení administrativního poplatku ECHA přispívá k dosažení cíle odradit podniky žádající o registraci od předkládání nepravdivých informací. Z tohoto bodu odůvodnění rovněž plyne, že administrativní poplatek nelze považovat za pokutu. Pokud jde v tomto ohledu o okolnost, že výše administrativního poplatku byla vypočítána na základě nákladů na ověřování, jež ECHA vznikají, a to včetně nákladů, které ve výsledku nenesou podniky, které poskytly správné informace o své velikosti, tato okolnost jako taková nemůže vést k závěru, že se výše administrativního poplatku podobá pokutě, protože administrativní poplatek souvisí rovněž s cílem odradit podniky od předávání nesprávných informací. (viz bod 112)