Věc C‑133/13

Staatssecretaris van Economische Zaken

a

Staatssecretaris van Financiën

v.

Q

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko)]

„Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Daňové právní předpisy — Darovací daň — Osvobození ‚venkovského statku‘ od daně — Neosvobození statku nacházejícího se na území jiného členského státu“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2014

Volný pohyb kapitálu a plateb – Omezení – Daňové právní předpisy – Darovací daň – Osvobození od darovací daně týkající se některého majetku chráněného z důvodu, že je součástí národního kulturního a historického dědictví – Osvobození od daně omezené na majetek nacházející se v tuzemsku – Rozdílné zacházení – Nesrovnatelné situace – Neexistence diskriminace

(Článek 63 SFEU)

Článek 63 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, podle které je osvobození od darovací daně týkající se majetku chráněného z toho důvodu, že je součástí národního kulturního a historického dědictví, omezeno na majetek nacházející se na území tohoto členského státu, za předpokladu, že toto osvobození od daně není vyloučeno v případě majetku, který může být součástí kulturního a historického dědictví uvedeného členského státu, přestože se nachází na území jiného státu.

Je pravda, že vyšší daňová zátěž, které podléhá darování učiněné osobou s bydlištěm v jednom členském státě, týká-li se toto darování nemovitosti nacházející se v jiném členském státě, představuje omezení volného pohybu kapitálu.

Předmětem tohoto osvobození od daně je však ochrana celistvosti typických tradičních tuzemských venkovských statků před jejich drobením nebo znehodnocením, k němuž může dojít v důsledku rozčlenění statku za účelem převodu jeho části či využívání statku takovým způsobem, který by ohrožoval jeho zvláštní povahu, k čemuž by mohl být příjemce daru donucen za účelem odvedení značně vysoké daně vyplývající z této operace. Předmětné daňové zvýhodnění tak sleduje cíl zachování národního přírodního bohatství, který zahrnuje cíl ochrany kulturního a historického dědictví. Na daňového poplatníka zamýšlejícího darovat takový majetek tudíž nemůže být pohlíženo jako na dárce, který je v situaci, která je objektivně srovnatelná se situací daňového poplatníka, který zamýšlí darovat statek nacházející se na území jiného členského státu, třebaže se na něm nacházejí památky ve smyslu právních předpisů použitelných v posledně uvedeném členském státě.

Jinak by tomu mohlo být pouze za předpokladu, že by takový daňový poplatník prokázal, že takový majetek je, přestože se nachází na území jiného členského státu, než je stát zdanění, nicméně součástí historického a kulturního dědictví uvedeného členského státu, a že nebýt toho, že se nachází mimo tuzemsko, mohl by být na základě takové skutečnosti chráněn podle zákona o ochraně přírodního bohatství.

(viz body 21, 24, 25, 27–29 a výrok)

Věc C‑133/13

Staatssecretaris van Economische Zaken

a

Staatssecretaris van Financiën

v.

Q

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko)]

„Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Daňové právní předpisy — Darovací daň — Osvobození ‚venkovského statku‘ od daně — Neosvobození statku nacházejícího se na území jiného členského státu“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2014

Volný pohyb kapitálu a plateb — Omezení — Daňové právní předpisy — Darovací daň — Osvobození od darovací daně týkající se některého majetku chráněného z důvodu, že je součástí národního kulturního a historického dědictví — Osvobození od daně omezené na majetek nacházející se v tuzemsku — Rozdílné zacházení — Nesrovnatelné situace — Neexistence diskriminace

(Článek 63 SFEU)

Článek 63 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, podle které je osvobození od darovací daně týkající se majetku chráněného z toho důvodu, že je součástí národního kulturního a historického dědictví, omezeno na majetek nacházející se na území tohoto členského státu, za předpokladu, že toto osvobození od daně není vyloučeno v případě majetku, který může být součástí kulturního a historického dědictví uvedeného členského státu, přestože se nachází na území jiného státu.

Je pravda, že vyšší daňová zátěž, které podléhá darování učiněné osobou s bydlištěm v jednom členském státě, týká-li se toto darování nemovitosti nacházející se v jiném členském státě, představuje omezení volného pohybu kapitálu.

Předmětem tohoto osvobození od daně je však ochrana celistvosti typických tradičních tuzemských venkovských statků před jejich drobením nebo znehodnocením, k němuž může dojít v důsledku rozčlenění statku za účelem převodu jeho části či využívání statku takovým způsobem, který by ohrožoval jeho zvláštní povahu, k čemuž by mohl být příjemce daru donucen za účelem odvedení značně vysoké daně vyplývající z této operace. Předmětné daňové zvýhodnění tak sleduje cíl zachování národního přírodního bohatství, který zahrnuje cíl ochrany kulturního a historického dědictví. Na daňového poplatníka zamýšlejícího darovat takový majetek tudíž nemůže být pohlíženo jako na dárce, který je v situaci, která je objektivně srovnatelná se situací daňového poplatníka, který zamýšlí darovat statek nacházející se na území jiného členského státu, třebaže se na něm nacházejí památky ve smyslu právních předpisů použitelných v posledně uvedeném členském státě.

Jinak by tomu mohlo být pouze za předpokladu, že by takový daňový poplatník prokázal, že takový majetek je, přestože se nachází na území jiného členského státu, než je stát zdanění, nicméně součástí historického a kulturního dědictví uvedeného členského státu, a že nebýt toho, že se nachází mimo tuzemsko, mohl by být na základě takové skutečnosti chráněn podle zákona o ochraně přírodního bohatství.

(viz body 21, 24, 25, 27–29 a výrok)