Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires v. Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, a Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

(Věc C-446/08) (1)

(„Směrnice 2002/46/ES - Sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy - Vitaminy a minerální látky, které mohou být používány při výrobě doplňků stravy - Maximální množství - Harmonizace na úrovni Unie - Neexistence - Pravomoc členských států - Podmínky, které musí být dodrženy, a kritéria, která musí být vzata v úvahu, při stanovení těchto množství - Vnitrostátní právní úprava stanovící uvedená množství - Stanovení tohoto množství v nulové výši“)

(2010/C 161/10)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'État

Účastníci původního řízení

Žalobci: Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Source Claire, Nord Plantes EURL, RCS Distribution, Ponroy Santé, Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires

Žalovaní: Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

Předmět

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d’État (Francie) — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy (Úř. věst. L 183, s. 51; Zvl. vyd. 13/290, s. 490), a zejména jejích čl. 5 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 — Pravomoc členských států ke stanovení maximálních množství vitamínů a minerálních látek povolených v doplňcích stravy v případě neexistence právní úpravy Společenství v této oblasti — Kritéria, která mají být zohledněna při stanovení maximálních množství — Úplný zákaz fluoru uložený orgány členského státu nezávisle na pravidlech stanovených v článku 12 výše uvedené směrnice — Množstevní omezení obchodu, které je v rozporu s články 28 ES a 30 ES

Výrok

1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46 ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy musí být vykládána v tom smyslu, že aniž je dotčena Smlouva, mají členské státy i nadále pravomoc přijmout právní úpravu týkající se maximálních množství vitaminů a minerálních látek, která lze použít k výrobě doplňků stravy, dokud o těchto množstvích nerozhodne Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 této směrnice.

2) Kromě povinnosti dodržovat články 28 ES a 30 ES jsou členské státy před tím, než Evropská komise rozhodne podle čl. 5 odst. 4 o maximálních množstvích vitaminů a minerálních látek, která lze použít k výrobě doplňků stravy, rovněž povinny řídit se při stanovení těchto množství kritérii uvedenými v čl. 5 odst. 1 a 2 směrnice 2002/46, včetně požadavku posouzení rizik založeného na obecně přijatelných vědeckých údajích.

3) Směrnice 2002/46 musí být vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, v níž při stanovení maximálního množství minerální látky, které lze použít k výrobě doplňků stravy, nelze přesně vyčíslit příjem této minerální látky z jiných zdrojů stravy, a dokud Evropská komise v souladu s čl. 5 odst. 4 této směrnice nerozhodne o maximálních množstvích vitaminů a minerálních látek, která lze použít k výrobě doplňků stravy, může členský stát v případě zjištěného rizika, že by tento příjem mohl dosáhnout maximální bezpečný limit stanovený pro dotčenou minerální látku, a za podmínky, že budou dodrženy články 28 ES a 30 ES, stanovit uvedené maximální množství v nulové výši, aniž by použil postup stanovený v článku 12 téže směrnice.

4) Článek 5 směrnice 2002/46 musí být vykládán v tom smyslu, že okolnost, že by přizpůsobené označování mohlo odradit skupinu spotřebitelů, jíž je určeno, od užívání živiny, která je pro ni v malých dávkách prospěšná, nepředstavuje relevantní kritérium při stanovení maximálních množství vitaminů a minerálních látek, která lze použít k výrobě doplňků stravy. Přihlédnutí k různým stupňům citlivosti různých skupin spotřebitelů může členskému státu umožnit uplatnění takového maximálního množství přizpůsobeného zvláštní skupině spotřebitelů, jako jsou například děti, ve vztahu k celé populaci pouze tehdy, pokud se toto opatření omezuje na to, co je nezbytné k zajištění ochrany zdraví osob náležejících k této skupině, a pokud je uvedené opatření proporcionální ve vztahu k cíli, který sleduje, přičemž tohoto cíle nelze dosáhnout prostřednictvím opatření narušujících obchod v Unii v menší míře, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

5) Směrnice 2002/46 musí být vykládána v tom smyslu, že brání stanovení maximálních množství vitaminů a minerálních látek, která lze použít k výrobě doplňků stravy, pokud nebyly v důsledku neprokázání rizik pro lidské zdraví pro tyto vitaminy a minerální látky stanoveny žádné maximální bezpečné limity, ledaže je takové opatření odůvodněno zásadou obezřetnosti, pokud vědecké posouzení rizik odhalí přetrvávající nejistotu ohledně existence nebo rozsahu skutečných zdravotních rizik. Poté, co byly tyto maximální bezpečné limity stanoveny, nelze možnost stanovit taková maximální množství ve výši citelně nižší, než je výše uvedených limitů, vyloučit tehdy, pokud lze stanovení těchto maximálních množství odůvodnit zohledněním kritérií uvedených v čl. 5 odst. 1 a 2 směrnice 2002/46 a pokud je v souladu se zásadou proporcionality. Toto posouzení přísluší předkládajícímu soudu a musí být prováděno případ od případu.

(1) Úř. věst. C 327, 20.12.2008.