CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:T:2010 :403 1USNESENÍ TRIBUNÁLU (kasačního senátu)
15. září 2010
Věc T-157/09 P
Luigi M ar cuc cio
v.
E v ropská komise
„Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Přiměřená lhůta k podání návrhu na 
náhradu škody — Opožděnost — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační 
opravný prostředek“
Předmět:Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro ve řejnou službu Evropské 
unie (prvního senátu) ze dne 18. února 2009 , Marcuccio v. Komise (F-42/08, Sb. VS 
s. I-A-1-35 a II-A-1-147), a znějící na zrušení tohoto usnesení.
Roz hodnutí:Kasační opravný prostředek se zamítá. Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení 
a nahradí n áklady vynaložené v tomto řízení Evropskou ko misí.
Sh rnutí
1. Řízení — Návrh na zahájení řízení — Formální náležitosti
(Statut Soudního dvora, čl. 21 p rvní pododstavec a čl. 53 p rvní pododstavec; jednací řád Tribunálu, 
čl. 138 o dst. 1)
2. Úředníci — Žaloba — Žádost ve smyslu čl. 90 o dst. 1 služebního řádu — Lhůta k podání
(Článek 236 E S; služební řád, články 90 a 91)
3. Úředníci — Žaloba — Lhůty — Návrh na náhradu škody uplatněný vůči orgánu
(Článek 236 E S; statut Soudního dvora, článek 46; služební řád, článek 90)
4. Úředníci — Žaloba — Lhůty — Návrh na náhradu škody uplatněný vůči orgánu
(Statut Soudního dvora, článek 46; služební řád, článek 90)
5. Řízení — Lhůty k podání žaloby — Doručení žaloby doporučenou zásilkou
(Jednací řád So udu pro veřejnou službu, čl. 39 o dst. 1 a čl. 100 o dst. 3)
1. Podle čl. 21 p rvního pododstavce statutu Soudního dvora, který se na řízení před Tribunálem 
použije v souladu s čl. 53 p rvním pododstavcem t éhož statutu, a podle čl. 138 o dst. 1 jednacího řádu 
Tribunálu musí návrh na zahájení řízení obsahovat zejména stručný popis uplatňovaných důvodů. Musí 
v něm b ýt tedy vysvětleno, v čem s počívá žalobní důvod, na němž je žaloba založena, takže pouze
2 ECLI:EU:T:2010 :403SHRNU TÍ–VĚCT-157/09P
MARCUCCIOv. KOMISE
 abstraktní vyjádření nesplňuje požadavky u vedeného statutu a uvedeného jednacího řádu. Navíc i tento 
stručný popis musí být dostatečně jasný a přesný, aby umožnil žalovanému připravit svou obranu 
a Tribunálu rozhodnout o žalobě případně i bez dalších podpůrných informací.
K tomu, aby žaloba, nebo kon krétněji žalobní důvod, byly přípustné, musí v souladu se zásadami právní 
jistoty a řádného výkonu spravedlnosti ze samotného textu návrhu uceleně a srozumitelně vyplývat 
hlavní skutkové a právní okolnosti, na kt erých js ou žaloba respektive ž alobní důvod založeny. 
Tribunálu v tomto ohledu nepřísluší, aby v rámci souboru skutečností uplatněných na podporu 
jednoho žalobního důvodu zjišťoval, zda t yto skutečnosti mohou být použity i na podporu jiného 
žalobního důvodu.
(viz bod 27)
Odkazy:
Tribunál, 23. března 2010 , Marcuccio v. Komise, T-16/09 P, bod 15 a citovaná judikatura
2. Spor o náhradu škody me zi úředníkem a orgánem, pro který úředník pracuje nebo pracoval, spadá, 
má-li původ ve s lužebním p oměru, který dotyčnou osobu spojuje s daným o rgánem, do působnosti 
článku 236 E S (jehož znění je totožné se zněním článku 270 S FEU) a článků 90 a 91 služebního řádu.
Skutečnost, že článek 236 E S a článek 90 služebního řádu nestanoví žádnou lhůtu k podání návrhu na 
náhradu škody, neznamená, že by požadavek na dodržení přiměřené lhůty k podání takového návrhu 
byl protiprávní. Použití těchto ustanovení zejména na návrh na náhradu škody totiž m usí být 
v souladu s obecnými zásadami práva Evropské u nie, jimiž jsou zásada p rávní jistoty a zásada o chrany 
legitimního očekávání. V případech, kd y právní předpisy da nou otázku n eupravují, tyto obecné zásady 
brání tomu, aby orgány a fyzické n ebo právnické o soby jednaly bez časového omezení, neboť by tak 
mohla být ohrožena zejména stabilita dosaženého právního stavu, a vyžadují, aby byla dodržena 
přiměřená lhůta.
Je-li tedy po uplynutí přiměřené lhůty žalováno jednání vedoucí ke v zniku š kody, kterého se evropský 
orgán dopustil v rámci vztahů se svými pracovníky, má tato skutečnost dopad n a jistotu právních 
vztahů me zi uvedeným o rgánem a jeho pracovníky a pro rozpočet Evropské u nie znamená výdaje 
spojené s časově příliš vzdáleným jednáním. Zásada p rávní jistoty proto vyžaduje, aby pracovníci své 
návrhy na náhradu škody předkládali v přiměřené lhůtě poté, co nastala škoda, kterou jim ev ropský 
orgán způsobil v rámci jejich vztahů s ním.
(viz body 40 a ž 43)
Odkazy:
Tribunál, 5. října 2004 , Eagle a další v. Komise, T-144/02, Sb. rozh. s . II-3381 , bod 62; Tribunál, 26. června 2009 , 
Marcuccio v. Komise, T-114/08 P, Sb. VS s. I-B-1-53 a II-B-1-313, bod 12 a citovaná judikatura; Tribunál, 23. března 
2010 , výše uvedené usnesení Marcuccio v. Komise, bod 34 a citovaná judikatura
3. Spor o náhradu škody me zi úředníkem a orgánem, pro který úředník pracuje nebo pracoval, spadá, 
má-li původ ve s lužebním p oměru, který dotyčnou osobu spojuje s daným o rgánem, do působnosti 
článku 236 E S, a nikoli do působnosti článku 46 s tatutu Soudního dvora. Pětiletá promlčecí doba 
upravená posledně uvedeným u stanovením tedy není kri tériem p ro posouzení přiměřenosti lhůty 
k podání žaloby, o niž jde v projednávané věci, ale nanejvýš relevantním s rovnávacím kri tériem 
v rámci tohoto posuzování, neboť smyslem t éto promlčecí doby je také z aručit právní jistotu u žalob 
na náhradu škody podávaných proti Evropské u nii. Skutečnost, že návrh byl podán před uplynutím 
pěti let od okamžiku, kdy se dotyčné osoby dozvěděly o situaci, na niž si stěžují, tedy nestačí pro 
vyslovení závěru, že uvedený návrh byl podán v přiměřené lhůtě.
ECLI:EU:T:2010 :403 3SHRNU TÍ–VĚCT-157/09P
MARCUCCIOv. KOMISE
(viz bod 45)
Odkazy:
Tribunál, 23. března 2010 , výše uvedené usnesení Marcuccio v. Komise, bod 37 a citovaná judikatura
4. Určení lhůty k podání žaloby na náhradu škody je právní otázkou. Pokud použitelná právní úprava 
nestanoví lhůtu k podání návrhu na náhradu škody vyplývající ze služebního poměru me zi úředníkem 
a orgánem, pro který úředník pracuje, musí být uvedený návrh podán v přiměřené lhůtě, která se určí 
se zřetelem k okolnostem da ného případu. Zjišťování a posuzování relevantních skutečností sice 
v tomto ohledu přísluší výlučně Soudu pro ve řejnou službu, nedopustí-li se ovšem j ejich zkreslení, 
avšak jejich následná právní kvalifikace, kterou provádí z hlediska z ásady dodržení přiměřené lhůty, 
podléhá přezkumu Tribunálu.
(viz bod 47)
Odkazy:
Tribunál, 23. března 2010 , výše uvedené usnesení Marcuccio v. Komise, bod 39 a citovaná judikatura
5. Doručuje-li kancelář Soudu pro ve řejnou službu žalovanému žalobu doporučenou zásilkou, datem 
doručení, od kterého počínají běžet lhůty, je da tum, kdy žalovaný potvrdil přijetí doporučené zásilky, 
která m u byla adr esována.
(viz body 69 a 70)
Odkazy:
Tribunál, 23. března 2010 , výše uvedené usnesení Marcuccio v. Komise, bod 64 a citovaná judikatura