CS Úřední věstník Evropské unie C 193/13

Kasační opravný prostředek podaný dne 12. června 2009 společností Anheuser-Busch, Inc., proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 25. března 2009 ve věci T-191/07, Anheuser-Busch, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Budějovický Budvar, národní podnik

(Věc C-214/09 P)

2009/C 193/18

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Anheuser-Busch, Inc. (zástupci: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, B. Goebel, Rechtsanwalt)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Budějovický Budvar, národní podnik

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

— zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 25. března 2009 ve věci T-191/07 a

— uložil náhradu nákladů řízení žalobkyni v prvním stupni.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Anheuser-Busch předkládá tři důvody kasačního opravného prostředku, konkrétně, zaprvé, porušení čl. 41 odst. 2 třetí věty nařízení č. 207/2009 (1) ve spojení s pravidlem 16 odst. 1 a 3 a pravidlem 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 (2) ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 (3) o ochranné známce Společenství, zadruhé, porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009, a zatřetí, porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009.

První dva důvody se týkají procesních záležitostí. Anheuser-Busch tvrdí, že jsou zde důležité. Pouze kdyby odvolací senát vzal v úvahu dřívější zápis IR 238 203, mohl by rozhodnout o námitkách založených na čl. 8 písm. a) nařízení č. 207/2009 vzhledem k tomu, že se týkal piv. To rovněž vedlo k tomu, že argumenty vznesené dříve během řízení o námitkách týkající se toho, zda slovo „Budweiser“ dominuje na obrazových ochranných známkách společnosti Budvar, byly zamítnuty.

Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že společnost Budvar neměla právní povinnost předložit důkazy o trvající platnosti (tj. obnovení) svého zápisu IR 238 203. Tato povinnost vyplývala z čl. 41 odst. 2 třetí věty nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 16 odst. 1 a 3 a pravidlem 20 odst. 2 prováděcího nařízení z roku 1995 a oznámení vydaného OHIM dne 18. ledna 2002, které znovu vyzývalo společnost Budvar k předložení „dalších skutečností, důkazů a argumentů na podporu jejích námitek“. Povinností bylo předložit takové důkazy do konce lhůty uvedené v tomto oznámení, tj. do 26. února 2002. Do 21. ledna 2004 však tyto důkazy nebyly předloženy.

Závěr Soudu prvního stupně, že čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 se nevztahuje na předložení osvědčení o obnovení zápisu, jelikož neexistuje žádná „lhůta“ pro takové předložení, byl tudíž rovněž nesprávný a vedl k porušení tohoto ustanovení. Ve skutečnosti existovala „lhůta“ a odvolací senát měl přinejmenším vykonat svou diskreční pravomoc podle čl. 76 odst. 2, pokud šlo o to, zda zohlednit důkazy. Soud prvního stupně vyložil rozhodnutí odvolacího senátu tak, že osvědčení o obnovení zápisu bylo předloženo ve lhůtě. Porušení čl. 76 odst. 2 tedy spočívá v nevyužití diskreční pravomoci odvolacího senátu a v jeho potvrzení Soudem prvního stupně.

Soud prvního stupně rovněž nepovažoval důkazy o užívání předložené společností Budvar na podporu jejích námitek za postačující a odkázal mimoto na jiné ochranné známky než na tu, na které bylo založeno napadené rozhodnutí a základní rozhodnutí odvolacího senátu, a tím porušil čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

(2) Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).

(3) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).