4

Tribunál učinil následující zjištění: „1 […] Protiprávní jednání spočívalo v určování cen, domluvě na cenících, slevách, rabatech a na mechanismech provádění zvyšování cen, rozdělení vnitrostátních trhů a zákazníků a výměně dalších obchodních informací, a rovněž v účasti na pravidelných setkáních a v udržování dalších kontaktů, které měly usnadnit protiprávní jednání. 2 [Sporné] rozhodnutí bylo určeno i [společnostem Aalberts, Aquatis a Simplex]. 3 Aalberts je mateřskou společností mezinárodní průmyslové skupiny kotované na burze Euronext v Amsterdamu (Nizozemsko). Kontroluje přímo či nepřímo kapitál několika společností činných v odvětví výroby nebo distribuce spojovacích tvarovek. Dne 30. srpna 2002 Aalberts získala veškerou výrobu a distribuci spojovacích tvarovek společnosti IMI plc [dále jen ‚IMI‘], ačkoli tyto činnosti byly seskupeny v rámci ‚Yorkshire Fittings Group‘. Podstatou této operace byl nákup všech akcií společnosti Raccord Orléanais SA [dále jen ‚Raccord Orléanais‘] (poté Aquatis) a R. Woeste & Co. Yorkshire GmbH [dále jen ‚Woeste & Co‘] (poté Simplex). Tyto dva podniky se podílely na jedné ze dvou nejvýznamnějších činností skupiny Aalberts, a to na kontrole kapalin. 4 V březnu 2006 byla Comap, jíž je [sporné] rozhodnutí určeno kvůli její účasti na protiprávním jednání a jež byla pod kontrolou společnosti Legris Industries SA a žalobkyně ve věci T-377/06, převedena do skupiny Aalberts. Elektronickou zprávou ze dne 16. dubna 2007 byl Tribunál informován o skutečnosti, že všechna aktiva a pasiva společnosti Aquatis byla převedena na společnost Comap a že Aquatis přestala jako právnická osoba existovat. […] 5 Dne 9. ledna 2001 informovala společnost Mueller Industries Inc. – další výrobce měděných spojovacích tvarovek – Komisi o existenci kartelové dohody v odvětví spojovacích tvarovek a v dalších souvisejících výrobních odvětvích na trhu s měděnými trubkami a o své vůli spolupracovat podle sdělení Komise o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod (Úř. věst. 1996, C 207, s. 4, dále jen ‚sdělení o spolupráci z roku 1996‘) (bod 114 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 6 Komise dne 22. a 23. března 2001 v rámci šetření týkajícího se měděných trubek a spojovacích tvarovek provedla podle čl. 14 odst. 3 nařízení Rady č. 17 ze dne 6. února 1962, prvního nařízení, kterým se provádějí články [6 ES] a [81 ES] (Úř. věst. 1962, 82, s. 13, Zvl. vyd. 08/01, s. 3), neohlášená šetření v prostorách několika podniků, včetně společnosti IMI, která byla v té době mateřskou společností společnosti Raccords Orléanais a [Woeste & Co.] (bod 119 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 7 Následně po těchto prvních šetřeních rozdělila Komise v dubnu 2001 šetření týkající se měděných trubek do tří různých řízení, a to řízení ve věci COMP/E-1/38.069 (Měděné sanitární trubky), řízení ve věci COMP/F-1/38.121 (Spojovací tvarovky) a řízení ve věci COMP/E-1/38.240 (Průmyslové trubky) (bod 120 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 8 […] 9 Od února/března 2002 Komise zaslala dotčeným stranám několik žádostí o informace podle článku 11 nařízení č. 17, později článku 18 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 [ES] et 82 [ES] (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1) (bod 122 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 10 V září 2003 podala IMI žádost, aby se na ni použilo sdělení o spolupráci z roku 1996. Po této žádosti následovaly žádosti skupiny Delta (březen 2004) a společnosti FRA.BO SpA [dále jen ‚FRA.BO‘] (červenec 2004). Poslední žádost o shovívavost byla podána společností Advanced Fluid Connections plc (dále jen ‚AFC‘) v květnu 2005. FRA.BO poskytla zejména informace, jež Komisi upozornily na skutečnost, že protiprávní jednání pokračovalo v období od roku 2001 do roku 2004, tj. po šetřeních Komise (bod 115 až 118 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 11 Dne 22. září 2005 zahájila Komise v rámci věci COMP/F-1-38.121 (Spojovací tvarovky) řízení o protiprávním jednání a přijala oznámení námitek, které bylo oznámeno [odpůrkyním v řízení o kasačním opravném prostředku] (body 123 a 124 [sporného] rozhodnutí). 12 Dne 20. září 2006 přijala Komise [sporné] rozhodnutí. 13 V článku 1[sporného] rozhodnutí Komise konstatovala, že [odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku] se účastnily protiprávního jednání v následujících obdobích: — od 25. června 2003 do 1. dubna 2004, pokud jde o společnost Aalberts; — od 31. ledna 1991 do 22. března 2001 jako členové skupiny IMI a od 25. června 2003 do 1. dubna 2004 jako členové skupiny Aalberts, pokud jde o společnosti Aquatis a Simplex. 14 Za toto protiprávní jednání uložila Komise [odpůrkyním v řízení o kasačním opravném prostředku] v článku 2 písm. a) a b) [sporného] rozhodnutí následující pokuty: ‚a) [Aalberts]: 100,80 milionu eur. z toho společně a nerozdílně se společností: [Aquatis]: 55,15 milionu eur; a [Simplex]: 55,15 milionu eur. b) 1. [IMI] společně a nerozdílně se společností IMI Kynoch Ltd: 48,30 milionu eur; z toho společně a nerozdílně se společností: […] [Aquatis]: 48,30 milionu eur; a [Simplex]: 48,30 milionu eur. 2. Společnosti [Aquatis] a [Simplex] zaplatí společně a nerozdílně dodatečnou částku ve výši 2,04 milionu eur.‘ 15 Podle článku 3 [sporného] rozhodnutí byly podniky uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí povinny okamžitě ukončit protiprávní jednání, pokud tak dosud neučinily, a v budoucnosti se zdržet jakéhokoli úkonu či jednání popsaných v článku 1 a rovněž jakéhokoli úkonu nebo jednání s totožným nebo podobným cílem či účinkem. 16 Pro účely stanovení výše pokuty uložené každému podniku použila Komise ve [sporném] rozhodnutí metodu definovanou v pokynech o metodě stanovování pokut udělených podle čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17 a čl. 65 odst. 5 [UO] (Úř. věst. 1998, C 9, s. 3, dále jen ‚pokyny z roku 1998‘). 17 Co se týče nejprve stanovení výchozí částky pokuty podle závažnosti protiprávního jednání, Komise kvalifikovala protiprávní jednání jako velmi závažné kvůli jeho povaze a zeměpisnému rozsahu (bod 755 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 18 Jelikož Komise měla dále za to, že mezi dotčenými podniky existují významné rozdíly, přistoupila k odlišnému zacházení, a za tímto účelem vycházela z jejich relativního významu na relevantním trhu určeného podle jejich podílů na trhu. Na tomto základě rozdělila dotčené podniky do šesti kategorií, a vycházela přitom z jejich obratu dosaženého každým podnikem u výrobků dotčených tímto řízením v rámci Evropského hospodářského prostoru v roce 2000, s výjimkou společnosti Aalberts a společnosti AFC, u nichž zohlednila rok 2003 (bod 758 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 19 Aalberts byla zařazena do první kategorie, což je kategorie, pro niž byla výchozí částka pokuty stanovena na 60 milionů eur, zatímco IMI byla zařazena do druhé kategorie, pro niž byla výchozí částka stanovena na 46 milionů eur (bod 765 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 20 Komise dále zvýšila výchozí částku pokuty uložené každému dotčenému podniku o 10 % za každý rok účasti na kartelové dohodě, a případně o 5 % za každé období trvající od šesti měsíců do jednoho roku. Pro období od 31. prosince 1988 do 31. ledna 1991 Komise považovala za vhodné kvůli omezenému zeměpisnému rozsahu kartelové dohody v rozhodné době zvýšit pokutu o 5 % za rok (bod 775 odůvodnění [sporného] rozhodnutí). 21 Konečně, pokračování v účasti na protiprávním jednání po šetřeních Komise, a to v období od 21. června 2003 do 25. dubna 2004, bylo považováno za přitěžující okolnost, která odůvodňuje zvýšení základní částky pokuty uložené [odpůrkyním v řízení o kasačním opravném prostředku] o 60 % (body 779 a 782 odůvodnění [sporného] rozhodnutí).“