CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :163 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
14. prosince 2010
Věc F-25/07
T homas Bleser
v.
Soudní dvůr E v r opské u nie
„Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Zařazování do platových tříd podle no vých, mé ně 
příznivých pravidel — Články 2 a 13 p řílohy XIII ke s lužebnímu řádu — Zásada t ransparentnosti — 
Zásada o dpovídajícího vztahu me zi platovou třídou a pracovním m ístem — Zákaz jakékoli diskriminace 
na základě věku — Povinnost péče vůči zaměstnancům — Zásada ř ádné správy — Zásada p rávní jistoty 
a zásada z ákazu zpětné účinnosti — Pravidlo zakazující reformatio in pe jus — Zásada o chrany 
legitimního očekávání — Zásada o chrany dobré víry — Zásada p atere legem q uam ipse fecisti“
Předmět:Žaloba podaná na základě článku 236 E S a článku 152 A E, kterou se T. Bleser, úspěšný 
účastník výběrového řízení zveřejněného před 1. květnem 2004 , domáhá zaprvé z rušení 
rozhodnutí, kterým je jmenován úředníkem S oudního dvora v rozsahu, v němž byl tímto 
rozhodnutím zařazen do nižší platové třídy, než byla platová třída u vedená v oznámení 
o výběrovém ř ízení, zadruhé zrušení článku 32 s lužebního řádu úředníků Evropské u nie, 
jakož i článků 2 a 13 p řílohy XIII k tomuto řádu, zatřetí přehodnocení svého služebního 
postupu a začtvrté přiznání náhrady nákladů řízení s příslušenstvím.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Žaloba — Předcházející správní stížnost — Lhůty — Výchozí bod
(Služební řád úředníků, články 25 , 26 a čl. 90 o dst. 2)
2. Úředníci — Žaloba — Předcházející správní stížnost — Shoda m ezi stížností a žalobou — 
Totožnost předmětu a základu
(Služební řád úředníků, články 90 a 91)
3. Úředníci — Přijímání do služebního poměru — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové 
struktury služebních p ostupů nařízením č. 723/2004 — Přechodná ustanovení týkající se z ařazení do 
platových tříd
(Služební řád úředníků, příloha XIII, čl. 2 odst. 1)
2 ECLI:EU:F:2010 :163SHRNU TÍ–VĚCF-25/07
BLESERv.SOUDN ÍDVŮR
4. Úředníci — Přijímání do služebního poměru — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové 
struktury služebních p ostupů nařízením č. 723/2004 — Přechodná ustanovení týkající se z ařazení do 
platových tříd
(Služební řád úředníků, článek 31; příloha XIII, čl. 2 odst. 1 a čl. 13 o dst. 1)
5. Úředníci — Přijímání do služebního poměru — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové 
struktury služebních p ostupů nařízením č. 723/2004 — Přechodná ustanovení týkající se z ařazení do 
platových tříd
(Služební řád úředníků, příloha XIII, čl. 12 o dst. 3 a čl. 13 o dst. 1)
6. Úředníci — Zásady — Povinnost péče příslušející správě — Zásada řádné správy — Meze
(Služební řád úředníků, příloha XIII, čl. 13 o dst. 1)
7. Úředníci — Žaloba — Lhůty — Výchozí bod
(Služební řád úředníků, čl. 91 o dst. 3)
8. Úředníci — Přijímání do služebního poměru — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové 
struktury služebních p ostupů nařízením č. 723/2004 — Přechodná ustanovení týkající se z ařazení do 
platových tříd
(Služební řád úředníků, příloha XIII, čl. 13 o dst. 1; nařízení Rady č. 723/2004 )
9. Unijní právo — Obecné zásady — Zásada zakazující reformatio in pejus — Dosah
1. Článek 90 o dst. 2 první pododstavec služebního řádu stanoví, že stížnost musí být podána do tří 
měsíců ode „[dne] oznámení rozhodnutí dotyčné osobě, ale v žádném p řípadě později než kd y 
oznámení obdržela [ale každopádně nejpozději ode dne, kdy se s rozhodnutím seznámila], dotýká-li se 
opatření jednotlivé osoby“. Dopis, kterým je dotyčné osobě oznámeno, že ji příslušný orgán od určitého 
dne bude jmenovat úředníkem ve z kušební době, a kterým je dotyčná osoba vyzvána, aby sdělila, zda 
toto jmenování přijímá, je přitom – přestože je její jmenování již oznámeno – pouhou nabídkou 
pracovního místa, která nemůže spustit běh lhůty pro podání stížnosti.
Navíc, i když čl. 90 o dst. 2 služebního řádu stanoví, že lhůta pro podání stížnosti může začít běžet ode 
dne, kdy se dotyčná osoba s aktem, jenž se jí nepříznivě dotýká, seznámila, musí být toto ustanovení, 
které je procesní povahy a které se m á vztahovat na ve lké m nožství situací, vykládáno ve s větle 
základních pravidel služebního řádu upravujících informování úředníků o základních záležitostech 
týkajících se jejich pracovního vztahu, zejména pokud jde o formu tohoto informování.
Ze systematiky u stanovení služebního řádu a zejména jeho článků 25 a 26 p řitom v yplývá, že 
rozhodnutí o zařazení do platové třídy, ostatně stejně jako r ozhodnutí o jmenování, musí být řádně 
oznámena dotyčné osobě a že o takovém r ozhodnutí správa nemůže dotyčnou osobu pouze informovat 
dokumentem, který je stejně jako n abídka p racovního m ísta pouze důsledkem v yvozeným z těchto 
rozhodnutí, ani se nepostarat o to, aby byl tento druh rozhodnutí skutečně doručen svému adr esátovi.
Uložení povinnosti dotyčnému úředníkovi, aby podal stížnost nejpozději do tří měsíců od obdržení 
nabídky p racovního m ísta, bez poskytnutí možnosti, aby vyčkal oznámení aktu, jímž je jmenován, by 
totiž ve dlo k tomu, že by byla ustanovení čl. 25 dr uhého pododstavce a čl. 26 dr uhého a třetího 
pododstavce služebního řádu – pokud jde o jmenování a zařazení do platové t řídy, která js ou
ECLI:EU:F:2010 :163 3SHRNU TÍ–VĚCF-25/07
BLESERv.SOUDN ÍDVŮR
 základem s lužebního postupu dotyčné osoby – zbavena své p odstaty, přičemž účelem t ěchto článků je 
naopak umožnit úředníkům, aby se skutečně seznámili s rozhodnutími týkajícími se zejména svého 
služebního postavení a uplatnili svá práva zaručená služebním řádem.
(viz body 30 a ž 35 )
Odkazy:
Soud pro ve řejnou službu: 28. června 2006 , Grünheid v. Komise, F-101/05, Sb. VS s. I-A-1-55 a II-A-1-199, body 49, 
52 a 56
2. Zásada s hody me zi předcházející správní stížností a žalobou znamená, že návrhová žádání 
předložená Soudu pro ve řejnou službu m usí mít stejný předmět a musí vycházet ze stejného základu 
jako n ávrhová žádání uvedená ve s tížnosti.
Jelikož se autor ve s vé stížnosti obrací pouze proti svému zařazení do platové třídy a nezpochybňuje 
své z ařazení do platového stupně, nemůže před uvedeným soudem z pochybňovat své z ařazení do 
platového stupně.
(viz body 42 a ž 44 )
Odkazy:
Tribunál: 16. září 1998 , Rasmussen v. Komise, T-193/96, Recueil FP, s. I-A-495 a II-1495 , bod 47; 7. června 2005 , 
Cavallaro v. Komise, T-375/02, Sb. VS s. I-A-151 a II-673, bod 97
Soud pro ve řejnou službu: 11. září 2008 , Bui Van v. Komise, F-51/07, Sb. VS s. I-A-1-289 a II-A-1-1533 , bod 24; 
1. července 2010 , Mandt v. Parlament, F-45/07, body 110 a 119
3. Cílem č l. 2 odst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu je pouze převést během p řechodného období od 
1. května 2004 d o 30. dubna 2006 p latové třídy těch, kt eří již ke d ni 30. dubna 2004 m ěli postavení 
úředníka, do platových tříd podle no vé struktury služebního postupu, která p lně vstoupila v platnost 
dne 1. května 2006 . Tomuto ustanovení tudíž nemůže být přiznán rozsah překračující zprostředkování 
návaznosti me zi starým a novým systémem z ařazování do platové třídy úředníků, kteří již byli ke d ni 
1. května 2004 ve s lužebním poměru.
(viz bod 57)
Odkazy:
Tribunál: 11. července 2007 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, T-58/05, Sb. rozh. s . II-2523 , body 112 a ž 115
4. Článek 31 služebního řádu, jakož i čl. 2 odst. 1 a čl. 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řády mají 
stejnou právní sílu, takže ustanovení služebního řádu nemají před ustanoveními přílohy k tomuto řádu 
přednost.
Naopak, jakožto zvláštní přechodné ustanovení může čl. 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu 
zavádět určitou odchylku o d obecného pravidla stanoveného v článku 31 s lužebního řádu, která se 
použije na blíže určenou skupinu úředníků.
Kromě toho se čl. 2 odst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu týká p ouze těch, kt eří měli postavení 
úředníka ke d ni 30. dubna 2004 , zatímco čl. 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu se použije 
pouze ve v ztahu k úředníkům p řijatým p o 1. květnu 2006 . Tato dvě ustanovení tak m ají rozdílnou 
oblast osobní působnosti.
4 ECLI:EU:F:2010 :163SHRNU TÍ–VĚCF-25/07
BLESERv.SOUDN ÍDVŮR
Z toho vyplývá, že me zi ustanoveními článku 31 s lužebního řádu a čl. 2 odst. 1 přílohy XIII ke 
služebnímu řádu, na straně jedné, a čl. 13 o dst. 1 téže přílohy, na straně dr uhé, není žádný rozpor, 
a tudíž žádná nesoudržnost.
(viz body 65 a ž 68)
Odkazy:
Soudní dvůr: 22. prosince 2008 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, C-443/07 P, Sb. rozh. s . I-10945 , bod 101
5. Zákono dárce tím, že přijal čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu, který má za následek 
rozdíl v zacházení me zi úředníky, úspěšnými účastníky t éhož výběrového řízení, přijatými před 
reformou a po ní, neporušil obecnou zásadu rovného zacházení, jelikož se rozdílné zacházení týká 
úředníků, kteří netvoří jednu a tutéž kategorii.
Jelikož m á čl. 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu srovnatelný věcný rozsah jako č l. 12 
odst. 3 téže přílohy, bude se úředník přijatý po 1. květnu 2006 m arně dovolávat porušení zásady 
rovnosti z důvodu, že s ním b ylo zacházeno r ozdílně než s úspěšnými účastníky téhož výběrového 
řízení, kterého byl rovněž účastníkem , kteří byli přijati do služebního poměru před vstupem r eformy 
služebního řádu v platnost.
Ostatně, nemá-li dojít k vyloučení jakéhokoliv vývoje právní úpravy, nemůže zásada r ovnosti bránit 
svobodě zákono dárce kd ykoliv provést změny ustanovení služebního řádu, o nichž má za to, že jsou 
v souladu se zájmem s lužby, i když se ukáže, že jsou tato ustanovení pro úředníky mé ně příznivá než 
dřívější ustanovení.
Zákono dárce proto m ohl v rámci reformy služebního řádu na jedné straně stanovit, že úspěšní 
účastníci výběrových řízení, u nichž se před 1. květnem 2004 p ředpokládalo přijetí do platové třídy 
A 7 nebo A 6, budou následně přijati do platové t řídy AD 6 , a na dr uhé straně snížit při této 
příležitosti odměny odpovídající těmto platovým třídám.
Zákono dárce tím, že postupoval tímto způsobem, neporušil zásadu rovnosti a konkrétně zákaz 
jakékoliv di skriminace z důvodu věku, jelikož srovnávací tabulka p latových tříd o bsažená v čl. 13 
odst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu ani tabulka základních měsíčních platů zjevně nijak, ať přímo 
či nepřímo, nezohledňují věk dotčených osob.
Článek 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu nevychází při zařazení úředníků do platových tříd 
z druhu jimi získané odborné praxe, ale z objektivních požadavků souvisejících s pracovními místy, 
která m ají být obsazena, a s přihlédnutím k nové struktuře platových tříd. Nelze tudíž tvrdit, že čl. 13 
odst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu di skriminuje úředníky, kteří získali část své o dborné praxe 
v soukromém s ektoru.
(viz body 83 a ž 85 , 95, 96, 99 a 100)
Odkazy:
Soudní dvůr: Centeno M ediavilla a další v. Komise, uvedený výše, body 79 a 83
Tribunál: 30. září 1998 , Ryan v. Účetní dvůr, T-121/97, Recueil, s. II-3885 , body 98 a 104; 29. listopadu 2006 , 
Campoli v. Komise, T-135/05, Sb. VS s. I-A-2-297 a II-A-2-1527 , bod 105; Centeno M ediavilla a další v. Komise, 
uvedený výše, body 86, 89 a 113
Soud pro veřejnou službu: 19. června 2007 , Davis a další v. Rada, F-54/06, Sb. VS s. I-A-1-165 a II-A-1-911, bod 81
ECLI:EU:F:2010 :163 5SHRNU TÍ–VĚCF-25/07
BLESERv.SOUDN ÍDVŮR
6. Zásada ř ádné správy nemá vyšší právní závaznost než nařízení. Totéž platí pro povinnost pé če 
správy vůči jejím z aměstnancům, která o dráží rovnováhu vzájemných práv a povinností, kterou 
služební řád v ytvořil ve v ztazích me zi orgánem ve řejné správy a zaměstnanci veřejné správy, a která se 
proto musí vždy uplatňovat v mezích dodržování platných právních no rem.
Zásada ř ádné správy a povinnost péče tedy nemohou být základem n ámitky p rotiprávnosti směřující 
proti čl. 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu.
(viz body 119 a 120)
Odkazy:
Tribunál: 27. března 1990 , Ch omel v. Komise, T-123/89, Recueil, s. II-131, bod 32; 22. června 1994 , Rijnoudt 
a Hocken v. Komise, T-97/92 a T-111/92, Recueil FP, s. I-A-159 a s. II-511, bod 104; Campoli v. Komise, uvedený 
výše, bod 149
Soud pro veřejnou službu: 23. ledna 2007 , Ch assagne v. Komise, F-43/05, Sb. VS s. I-A-1-27 a II-A-1-139, bod 111
7. Pokud se adr esát rozhodnutí o zamítnutí stížnosti nemůže s tímto rozhodnutím ú činně seznámit 
z důvodu jazyka, v němž je vyhotoveno, může po orgánu s náležitou mírou řádné pé če požadovat, aby 
mu poskytl překlad b uď do jazyka, ve kt erém b yla sepsána stížnost, nebo do jeho mateřského jazyka. 
V tomto případě vede užití jiného jazyka k tomu, že lhůta pro podání žaloby počíná běžet až ode dne, 
kdy byl dotyčné osobě doručen překlad.
(viz bod 124)
Odkazy:
Tribunál: 7. února 2001 , Bonaiti Brighina v. Komise, T-118/99, Recueil FP, s. I-A-25 a s. II-97, body 18 a 19
Soud pro veřejnou službu: 3. března 2009 , Patsarika v. Cedefop, F-63/07, Sb. VS s. I-A-1-39 a II-A-1-159, bod 31
8. Článek 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu vychází z nařízení č. 723/2004 , kterým se mění 
služební řád ú ředníků, jakož i pracovní řád o statních zaměstnanců, které vstoupilo v platnost dne 
1. května 2004 , tedy po svém v yhlášení dne 27. dubna 2004 . Nemůže být tedy považován za 
retroaktivní. Mimoto v rozsahu, v němž čl. 13 o dst. 1 přílohy XIII ke s lužebnímu řádu definuje no vá 
kritéria z ařazování do platových tříd p oužitelná při přijímání úspěšných účastníků výběrových řízení 
zveřejněných před 1. kv ětnem 2004 , kteří byli zapsáni na seznamy vhodných ka ndidá tů před 1. 
květnem 2006 a přijati po tomto da tu, je toto ustanovení v souladu se zásadou, podle níž se v případě 
změny obecně použitelných u stanovení, a obzvláště ustanovení služebního řádu, no vé p ravidlo 
bezprostředně použije na budoucí účinky p rávních situací, které mají původ, aniž však plně vznikly, za 
účinnosti dřívějšího pravidla.
Právo je totiž považováno z a nabyté pouze tehdy, pokud skutečnost, která ve dla k jeho vzniku, nastala 
před změnou právní úpravy. Pokud jde o zařazení úspěšného účastníka o tevřeného výběrového řízení 
do platové třídy, je třeba připomenout, že toto zařazení do platové třídy nelze považovat za nabyté 
právo, dokud nebylo ve v ztahu k dotyčné osobě přijato rozhodnutí o jmenování v řádné a náležité 
formě.
(viz body 126 a ž 128 )
Odkazy:
Soudní dvůr: Centeno M ediavilla a další v. Komise, uvedený výše, body 61 a ž 64
Tribunál: Centeno M ediavilla a další v. Komise, uvedený výše, body 51 a 53
6 ECLI:EU:F:2010 :163SHRNU TÍ–VĚCF-25/07
BLESERv.SOUDN ÍDVŮR
9. Ani za předpokladu, že by bylo možné se zásady zakazující reformatio in pejus dovolávat v jiném n ež 
trestním řízení, by tento zákaz nemohl být v žádném p řípadě namítán vůči zákono dárci, když mění 
ustanovení služebního řádu, či správě, když rozhoduje o zařazení úřadníků do platových tříd. Tento 
zákaz je totiž úzce spjat se zásadou dispoziční, v souladu s níž mohou účastníci řízení volně nakládat 
s předmětem s vé žaloby; o zařazení do platové třídy se však nerozhoduje v okamžiku v yužití procesního 
prostředku.
(viz bod 132)