2

Skutečnosti předcházející sporu jsou shrnuty v bodech 1 až 19 napadeného rozsudku následovně: „1 Opatření, která jsou předmětem projednávané věci, spočívají ve změnách zavedených v roce 1996 v režimu nákladů nesených [navrhovatelkou], Orange, tehdy nazývanou France Télécom, pokud jde o vyplácení důchodů jejím zaměstnancům se statusem státního úředníka. 2 Tento režim, který byl zaveden při založení společnosti France Télécom v roce 1990 jakožto podniku odlišného od státní správy, zákonem č. 90-568 ze dne 2. července 1990 o organizování veřejné služby v oblasti pošt a telekomunikací (JORF ze dne 8. července 1990, s. 8069, dále jen ‚zákon z roku 1990‘), byl změněn zákonem č. 96-660 ze dne 26. července 1996 o státním podniku France Télécom (JORF ze dne 26. července 1996, s. 11398, dále jen ‚zákon z roku 1996‘). Nový režim byl zaveden u příležitosti zaprvé přetvoření společnosti France Télécom na akciovou společnost, jakož i kótování na burze a otevření stále větší části jejího kapitálu a zadruhé úplného otevření hospodářské soutěži trhů, na nichž ve Francii a v ostatních členských státech Evropské unie působila. 3 Pokud jde o odpovědnost za financování sociálních dávek zaměstnanců se statusem státního úředníka, zákon z roku 1996 změnil vyrovnání, které článek 30 zákona z roku 1990 ukládal společnosti France Télécom hradit státní pokladně na výměru a vyplácení důchodů jejích státních úředníků ze strany státu (dále jen ‚sporné opatření‘). 4 Zákon z roku 1990 stanovil, že France Télécom byla povinna hradit za výměru a vyplácení důchodů přiznaných jejím státním zaměstnancům státní podkladně výši srážky ze mzdy zaměstnance, jež byla stanovena článkem L. 61 zákona o vojenských a civilních důchodových penzích francouzským státním zaměstnancům, a dodatečný odvod, který umožní úplné uhrazení nákladů spojených s důchody přiznanými nebo k přiznání jejím zaměstnancům v důchodu. 5 Společnost France Télécom se rovněž podílela na režimech tzv. ‚vyrovnání‘ a ‚nadvyrovnání‘, které počítaly s převody za účelem zajištění vyváženosti mezi důchodovými režimy státních zaměstnanců jiných veřejnoprávních subjektů. 6 Zákon z roku 1996 změnil vyrovnání stanovené v článku 30 zákona z roku 1990 za podmínek uvedených dále. Zaprvé France Télécom byla povinna hradit výši srážky ze mzdy zaměstnance, jež zůstala nezměněna oproti zákonu z roku 1990. Zadruhé podléhala ‚přímému odvodu zaměstnavatele‘, který nahradil předchozí odvod zaměstnavatele. Tento nový odvod vycházel z ‚míry konkurenční spravedlnosti‘ založené na vyrovnání úrovně povinných sociálních a daňových odvodů ze mzdy mezi společností France Télécom a ostatními podniky působícími v odvětví telekomunikací, které spadaly pod obecné právo sociálních dávek, pokud jde o rizika, jež byla společná pro zaměstnance podle obecného práva a státní úředníky a za vyloučení rizik, která nebyla společná soukromoprávním zaměstnancům a státním úředníkům (zejména nezaměstnanost a pohledávky zaměstnanců v případě konkurzu nebo likvidace podniku). Zatřetí France Télécom měla povinnost odvádět ‚mimořádný paušální odvod‘, který byl stanoven zákonem č. 96-1181 ze dne 31. prosince 1996 o státním rozpočtu na rok 1997 (JORF ze dne 31. prosince 1996, s. 19490) na 37,5 miliardy francouzských franků (což odpovídá 5,7 miliardy eur). Tento odvod zahrnoval jednak výši ročních rezerv (3,6 miliardy eur), které France Télécom odváděla až do roku 1996 za účelem výplaty tehdy stanovených budoucích důchodů státních úředníků, a jednak doplňkovou částku (2,1 miliardy eur). 7 Zákon z roku 1996 mimoto vyloučil společnost France Télécom z působnosti režimů vyrovnání a nadvyrovnání. [...] 9 Dopisem ze dne 20. května 2008 Komise informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí ve vztahu k dotyčné podpoře zahájit řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen ‚rozhodnutí o zahájení‘). Francouzská republika předložila své připomínky dne 18. července 2008. [...] 12 Dne 20. prosince 2011 Komise přijala [sporné] rozhodnutí, kterým se prohlašuje dotčená podpora za určitých podmínek za slučitelnou s vnitřním trhem. 13 Komise ve [sporném] rozhodnutí dospěla k závěru, že sporné opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. 14 Pokud jde zejména o posouzení hospodářského zvýhodnění, Komise stanovila, že sporné opatření poskytovalo společnosti France Télécom hospodářské zvýhodnění tím, že ukládalo nové a výrazné finanční zatížení státu týkající se vyměření a vyplácení důchodů přiznaných státním úředníkům společnosti France Télécom snížením vyrovnání, které společnost France Télécom dříve hradila. 15 V tomto ohledu Komise jednak v bodě 105 odůvodnění [sporného] rozhodnutí vypočetla výši dotčené podpory jako roční rozdíl mezi přímým odvodem zaměstnavatele hrazeným společností France Télécom na základě zákona z roku 1996 a odvody, které by platila na základě zákona z roku 1990, a jednak v bodě 113 odůvodnění [sporného] rozhodnutí uvedla, že odvádění mimořádného paušálního odvodu snížilo výši podpory, jejímž příjemcem byla společnost France Télécom. 16 Komise rovněž stanovila, že sporné opatření bylo selektivní z toho důvodu, že se týkalo pouze společnosti France Télécom, a narušovalo nebo mohlo narušovat hospodářskou soutěž, protože umožňovalo společnosti France Télécom vykazovat účetní rozvahu oproštěnou o závazky a náklady, která jí umožňovala rozvoj na trzích telekomunikačních služeb, které byly postupně otvírány hospodářské soutěži ve Francii a v ostatních členských státech. 17 Komise poté provedla posouzení slučitelnosti sporného opatření s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a dospěla k závěru, že toto opatření nerespektuje zásadu proporcionality tím, že neumožňovalo vyrovnání podmínek hospodářské soutěže. Podle Komise se finanční vyrovnání hrazené společností France Télécom ve prospěch státu nerovnalo všem sociálním dávkám, které zatěžovaly rozpočet konkurentů společnosti France Télécom. 18 Komise tudíž stanovila, že za účelem splnění kritéria souladu se společným zájmem stanoveného v čl. 107 odst. 3 SFEU vyžadovala slučitelnost s vnitřním trhem dotčené podpory, aby byl přímý odvod zaměstnavatele, který má společnost France Télécom hradit, vypočten a vybrán tak, aby se vyrovnaly úrovně všech povinných daňových a sociálních dávek založených na mzdách mezi společností France Télécom a ostatními podniky v odvětví telekomunikací, které podléhají obecnému právu sociálního zabezpečení se zohledněním rovněž rizik, která nejsou společná pro soukromoprávní zaměstnance a státní úředníky zaměstnané společností France Télécom. Tento odvod měl být vybírán od společnosti France Télécom ode dne, kdy se částka mimořádného odvodu, kapitalizovaná za diskontní sazbu vyplývající z uplatnění sdělení Komise o metodě stanovení referenčních a diskontních sazeb (Úř. věst. 1996, C 232, s. 10, dále jen ‚sdělení o referenčních sazbách‘), rovnala příspěvkům a odvodům, které by společnost France Télécom bývala nadále platila na základě článku 30 zákona z roku 1990. 19 Výrok [sporného] rozhodnutí zní takto: ‚Článek 1 Státní podpora vyplývající ze snížení vyrovnání, jež je nutno uhradit státu za vyměření a vyplácení penzí přiznaných podle zákona o vojenských a civilních důchodových penzích státním zaměstnancům pracujícím u společnosti France Télécom na základě [zákona z roku 1996], kterým se mění [zákon z roku 1990], je slučitelná s vnitřním trhem při splnění podmínek stanovených v článku 2. Článek 2 Odvod zaměstnavatele přímé povahy, který hradí společnost France Télécom na základě čl. 30 písm. c) [zákona z roku 1990], se vypočte a vybere tak, aby se vyrovnaly úrovně všech povinných daňových a sociálních dávek založených na mzdách mezi společností France Télécom a ostatními podniky odvětví telekomunikací, které podléhají obecnému právu sociálního zabezpečení. Aby splnila tuto podmínku nejpozději do sedmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí, Francouzská republika: a) změní článek 30 [zákona z roku 1990] tak, aby se základ výpočtu a výběr přímého odvodu zaměstnavatele, který hradí společnost France Télécom, neomezoval na pouhá rizika, jež jsou společná soukromoprávním a státním zaměstnancům, ale zahrnoval rovněž rizika, která jim nejsou společná; b) vybere od společnosti France Télécom ode dne, kdy se částka mimořádného odvodu zavedeného [zákonem z roku 1996] a kapitalizovaná za diskontní sazbu vyplývající z uplatnění [sdělení o referenčních sazbách] platných v tomto konkrétním případě rovnala příspěvkům a odvodům, které by společnost France Télécom bývala nadále platila na základě článku 30 [zákona z roku 1990], v jeho původním znění, přímý odvod zaměstnavatele vypočítaný podle pravidel upřesněných v písm. a), a to při zohlednění rizik, která jsou a nejsou společná soukromoprávním a státním zaměstnancům. [...]‘ “