CS Úřední věstník Evropské unie C 9/9

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — Test Claimants in the FII Group Litigation v. Comissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-35/11) (1)

(Články 49 SFEU a 63 SFEU - Vyplácení dividend - Korporační daň - Věc C-446/04 - Test Claimants in the FII Group Litigation - Výklad rozsudku - Zamezení ekonomickému dvojímu zdanění - Rovnocennost metody osvobození od daně a metody zápočtu - Pojmy „daňová sazba“ a „různá míra zdanění“ - Dividendy pocházející ze třetích zemí)

2013/C 9/13

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (Chancery Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Test Claimants in the FII Group Litigation

Žalovaní: Comissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad článků 49 SFEU a 63 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Výklad rozsudku Soudního dvora ve věci C-446/04 ze dne 12. prosince 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation — Pojmy „daňová sazba“ a „různá míra zdanění“ — Daňové sazby, které je třeba zohlednit při ověřování, zda je míra zdanění dividend vnitrostátního původu a dividend zahraničního původu stejná

Výrok

1) Články 49 SFEU a 63 SFEU musejí být vykládány v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, podle kterých se na dividendy vnitrostátního původu uplatní metoda osvobození od daně a na dividendy zahraničního původu metoda zápočtu, je-li prokázáno, že sleva na dani, na niž má v rámci metody zápočtu nárok společnost, která dividendy přijme, je rovnocenná výši skutečně zaplacené daně ze zisků, z nichž byly dividendy vyplaceny, a dále že skutečná míra zdanění zisků společností v dotyčném členském státě je obecně nižší než stanovená nominální sazba daně.

2) Odpovědi Soudního dvora na druhou a čtvrtou otázku, které byly položeny ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 12. prosince 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04), platí také v případě, kdy: — zahraniční korporační daň uplatněná na zisky, z nichž byly vyplaceny dividendy, nebyla nebo nebyla zcela odvedena společností-nerezidentem vyplácející uvedené dividendy společnosti-rezidentovi, nýbrž společností-rezidentem členského státu, která je přímou či nepřímou dceřinou společností prvně uvedené společnosti; — záloha na korporační daň nebyla zaplacena společností-rezidentem, která přijme dividendy od společnosti-nerezidenta, nýbrž její mateřskou společností-rezidentem v rámci režimu skupinového zdanění.

3) Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že mateřská společnost-rezident členského státu, která v rámci takového režimu skupinového zdanění, jako je režim ve věci v původním řízení, byla v rozporu s pravidly unijního práva nucena zaplatit zálohu na korporační daň z části zisků pocházející z dividend zahraničního původu, má nárok na vrácení této neoprávněně vybrané daně, pokud tato překračuje zbývající část korporační daně, kterou byl daný členský stát oprávněn vybrat za účelem dorovnání nižší nominální sazby daně uplatněné na zisky, z nichž byly dividendy zahraničního původu vyplaceny, v porovnání s nominální sazbou daně platnou pro zisky mateřské společnosti-rezidenta.

4) Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že společnost-rezident členského státu vlastnící podíl ve společnosti-rezidentovi třetí země, který jí zajišťuje nepochybný vliv na rozhodnutí posledně uvedené společnosti a umožňuje jí určovat její činnost, může s odvoláním na článek 63 SFEU namítat, že právní předpisy uvedeného členského státu týkající se daňového zacházení s dividendami pocházejícími z uvedené třetí země, které se nepoužijí výlučně na situace, kdy mateřská společnost vykonává rozhodující vliv na společnost, která vyplácí dividendy, nejsou v souladu s tímto ustanovením.

5) Odpověď Soudního dvora na třetí otázku položenou ve věci, v níž byl vydán výše uvedený rozsudek Test Claimants in the FII Group Litigation, se nepoužije, jestliže dceřiné společnosti usazené v jiných členských státech, vůči nimž nebylo možné provést převod zálohy na korporační daň, nejsou zdaněny v členském státě mateřské společnosti.

(1) Úř. věst. C 103, 2.4.2011.