ROZSUDEK SOUDU (kasačního senátu)

9. července 2007

Věc T-415/06 P

Elisabeth De Smedt

v.

Komise Evropských společenství

„Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Bývalý pomocný zaměstnanec – Žádost o opravu zařazení stanoveného při přijetí do zaměstnání – Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

Předmět: Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 19. října 2006, De Smedt v. Komise (F 59/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení uvedeného rozsudku.

Rozhodnutí: Kasační opravný prostředek se zamítá. Paní Elisabeth De Smedt ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Komisí. Rada jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Komise ponese vlastní náklady řízení.

Shrnutí

1. Úředníci – Pracovní řád ostatních zaměstnanců – Použitelnost hlavy IV týkající se smluvních zaměstnanců, která není závislá na dřívějším přijetí popisu povinností a pravomocí spojených s každým druhem pracovní činnosti těchto zaměstnanců

(Pracovní řád ostatních zaměstnanců, čl. 80 odst. 2 a 3, a hlava IV; nařízení Rady č. 723/2004)

2. Úředníci – Rovné zacházení

3. Úředníci – Služební řád – Pracovní řád ostatních zaměstnanců – Analogické rozšíření výhody dané služebním řádem nebo pracovním řádem ostatních zaměstnanců – Vyloučení

(Pracovní řád ostatních zaměstnanců, hlava IV; nařízení Rady č. 723/2004)

1. Žádné ustanovení pracovního řádu ostatních zaměstnanců nebo nařízení č. 723/2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, nečiní použitelnost ustanovení týkajících se zaměstnání smluvního zaměstnance závislou na přijetí popisu povinností a pravomocí, který stanoví čl. 80 odst. 3 uvedeného pracovního řádu. Popis povinností a pravomocí stanovený v uvedeném článku může totiž být, jak je výslovně stanoveno, vymezen správou pouze na základě tabulky uvedené v odstavci 2 tohoto článku, která obsahuje zejména definici pracovních činností, které mají smluvní zaměstnanci vykonávat, neboť tato definice je dostatečně přesná, aby mohla být jako taková použita. Tento popis musí respektovat hranice stanovené v tabulce uvedené v odstavci 2, a v důsledku toho může mít ve vztahu k tabulce pouze podřadnější postavení. Skutečnost, že správa ještě nestanovila popis povinností a pravomocí, nemůže podmiňovat použitelnost ustanovení čl. 80 odst. 2 uvedeného pracovního řádu. Krom toho tento popis, i pokud byl stanoven, se nemůže legálně odchýlit od tabulky tím, že pro zúčastněného stanoví výhodnější úpravu než tu, která vyplývá z tabulky.

Za těchto okolností může být účelem dotčeného popisu povinností a pravomocí, jako čistě vnitřního opatření, pouze ulehčení zařazení smluvních zaměstnanců na správní úrovni prostřednictvím co možná nejpodrobnějšího popisu různých pracovních činností, které mají vykonávat.

(viz body 40 až 42)

2. Rozdíly v postavení, které existují mezi smluvními zaměstnanci na straně jedné a úředníky a dočasnými zaměstnanci na straně druhé nemohou být zpochybňovány prostřednictvím zásady rovného zacházení. Tyto objektivní právní rozdíly na úrovni práv zaručených služebním řádem, na úrovni zařazení, odměny a sociálních výhod totiž mají podstatnou povahu, v důsledku čehož není zásada rovného zacházení použitelná.

Krom toho není možné zpochybňovat rozdíly v postavení existující mezi různými kategoriemi osob zaměstnaných u Společenství, pokud některé z těchto kategorií mohou využívat výhod, které nejsou přiznány jiným. Definice každé z těchto kategorií zaměstnanců totiž odpovídá legitimním potřebám správy Společenství a povaze pracovních činností, které má vykonávat.

(viz body 54 a 55)

Odkazy: Soudní dvůr, 6. října 1983, Celant a další v. Komise, 118/82 až 123/82, Recueil, s. 2995, bod 22; Soudní dvůr, 19. dubna 1988, Sperber v. Soudní dvůr, 37/87, Recueil, s. 1943, body 8 a 9; Soudní dvůr, 11. ledna 2001, Gevaert v. Komise, C‑389/98 P, Recueil, s. I‑65, bod 54; Soud, 15. března 1994, La Pietra v. Komise, T‑100/92, Recueil FP, s. I‑A‑83 a II‑275, bod 55; Soud, 16. dubna 1997, Kuchlenz-Winter v. Komise, T‑66/95, Recueil, s. II‑637, bod 55; Soud, 21. července 1998, Mellett v. Soudní dvůr, T‑66/96 a T‑221/97, Recueil FP, s. I‑A‑449 a II‑1305, bod 129

3. Ustanovení služebního řádu, jejichž jediný účel spočívá v úpravě právních vztahů mezi orgány a úředníky prostřednictvím založení vzájemných práv a povinností, obsahují přesnou terminologii, jejíž analogické použití na výslovně neuvedené případy je vyloučeno. Toto platí rovněž pro ustanovení pracovního řádu ostatních zaměstnanců.

Pokud jde o hlavu IV pracovního řádu ostatních zaměstnanců, která se týká nové kategorie smluvních zaměstnanců, neexistuje nic, co by dovolovalo dojít k závěru, že obsahuje mezeru v oblasti zařazení a odměn zúčastněných, která by mohla být vyplněna uplatněním úpravy platné pro úředníky nebo úpravy platné pro dočasné zaměstnance. Naopak, vytvořením této nové kategorie uplatnila Rada své právo kdykoli přijmout změny služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců, které považuje za odpovídající zájmům služby a do budoucna přijmout ustanovení, která jsou pro dotčené pracovníky více nevýhodná.

(viz body 57 a 58)

Odkazy: Soudní dvůr, 16. března 1971, Bernardi v. Parlament, 48/70, Recueil, s. 175, body 11 a 12; Soudní dvůr, 20. června 1985, Klein v. Komise, 123/84, Recueil, s. 1907, bod 23; Soud, 30. září 1998, Ryan v. Účetní dvůr, T‑121/97, Recueil, s. II‑3885, body 98 a 104; Soud, 19. července 1999, Mammarella v. Komise, T‑74/98, Recueil FP, s. I‑A‑151 a II‑797, bod 38