Dodržování zásady daňové neutrality je tak zajištěno vzhledem k tomu, že všechny veřejnoprávní subjekty buď dani z přidané hodnoty podléhají nebo nepodléhají, přičemž se jediné prolomení této zásady týká pouze vztahů mezi veřejnoprávními subjekty a soukromými subjekty, a to pokud narušení hospodářské soutěže zůstává méně významné. Posouzení existence narušení hospodářské soutěže s ohledem na každý z místních trhů, na kterých místní orgány vykonávají své činnosti, předpokládá, že se na základě často složitých hospodářských analýz provádí systematické přehodnocování podmínek hospodářské soutěže na velkém množství místních trhů, jejichž určení se může zdát zvláště obtížné v rozsahu, v němž se vymezení těchto trhů nezbytně neshoduje s územní působností místních orgánů. V tomto případě místní orgány ani soukromé subjekty nebudou moci předvídat s jistotou požadovanou k vedení svých záležitostí, zda na daném místním trhu bude činnost prováděná místními orgány dani z přidané hodnoty podléhat, či nikoli, což by mohlo vyvolat nebezpečí, že budou ohroženy zásady daňové neutrality a právní jistoty.

Cílem čl. 4 odst. 5 třetího pododstavce šesté směrnice je tomuto nežádoucímu výsledku zabránit tím, že stanoví, že činnosti konkrétně uvedené v příloze D této směrnice „v každém případě“ dani z přidané hodnoty podléhají, i když jsou vykonávány veřejnoprávními subjekty vystupujícími jako orgány veřejné moci, ledaže by byly prováděny v zanedbatelné míře. Jinak řečeno se předpokládá, že nepodléhání veřejnoprávních subjektů dani z přidané hodnoty v souvislosti s těmito činnostmi vede k narušení hospodářské soutěže, ledaže by uvedené činnosti byly prováděny v zanedbatelné míře. Z článku 4 odst. 5 třetího pododstavce šesté směrnice tak vyplývá, že podléhání uvedených subjektů dani vyplývá z výkonu činností uvedených v příloze D téže směrnice jako takových, nezávisle na tom, zda daný veřejnoprávní subjekt čelí hospodářské soutěži na úrovni místního trhu, na kterém vykonává tyto činnosti, či nikoli.

Článek 4 odst. 5 druhý pododstavec šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu musí být vykládán v tom smyslu, že výrazné narušení hospodářské soutěže, ke kterému by vedlo nepodléhání dani v případě veřejnoprávních subjektů, které vystupují jako orgány veřejné správy, musí být posuzováno s ohledem na dotčenou činnost jako takovou, aniž by se toto posouzení týkalo konkrétního místního trhu.

Čistě teoretická možnost, že soukromý subjekt vstoupí na relevantní trh, která by nebyla podložena žádnou skutečností, žádným objektivním údajem či žádnou analýzou trhu, by však nemohla být pokládána za existenci potenciální hospodářské soutěže. Aby tomu tak bylo, musí být tato možnost reálná, a nikoli čistě hypotetická.

Výraz „výraznému“, ve smyslu čl. 4 odst. 5 druhého pododstavce šesté směrnice 77/388 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu musí být chápán v tom smyslu, že skutečné či potenciální narušení hospodářské soutěže nesmí být jen zanedbatelné.

Tento výraz totiž musí být chápán tak, že směřuje k omezení působnosti nepodléhání dani veřejnoprávních subjektů v souvislosti s uvedenými činnostmi na základě čl. 4 odst. 5 prvního pododstavce šesté směrnice. Pokud by přitom tento výraz měl být chápán tak, že znamená narušení významné, případně výjimečné, působnost nepodléhání veřejnoprávních subjektů dani by byla neoprávněně rozšířena. Naproti tomu, pokud by nepodléhání těchto veřejnoprávních subjektů dani bylo připuštěno pouze v případě, kdy by vedlo jen k zanedbatelnému narušení hospodářské soutěže, jeho rozsah by byl skutečně omezen.

Dále z čl. 4 odst. 5 třetího pododstavce šesté směrnice vyplývá, že nepodléhání veřejnoprávních subjektů dani z přidané hodnoty v souvislosti s činnostmi uvedenými v příloze D této směrnice je připuštěno, jsou-li tyto činnosti prováděny v zanedbatelné míře, přičemž se tak předpokládá, že narušení hospodářské soutěže, které z toho vyplývá, je rovněž zanedbatelné. Vzhledem k tomu, že druhý a třetí pododstavec čl. 4 odst. 5 šesté směrnice spolu úzce souvisejí, jelikož sledují tentýž cíl a podléhají téže logice, je třeba výraz „výraznému“ chápat v tom smyslu, že nepodléhání veřejnoprávních subjektů dani může být připuštěno pouze v případě, kdy by vedlo pouze k zanedbatelnému narušení hospodářské soutěže.

Konečně nepodléháním uvedených subjektů dani z přidané hodnoty v situacích, kdy by toto nepodléhání nevedlo k žádnému narušení hospodářské soutěže nebo by vedlo k narušení zanedbatelnému, by zásada daňové neutrality byla dotčena co možná nejomezenějším způsobem.

(viz body 72–76, 78–79, výrok 3)