33

Body 38 až 46 prvního přezkoumávaného rozsudku znějí následovně: „38 Na prvním místě je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury Soudního dvora představuje důvod vycházející z pochybení při složení soudního kolegia nepominutelný důvod, který musí být zkoumán soudem rozhodujícím o kasačním opravném prostředku i bez návrhu, a to i v případě, že toto pochybení nebylo uplatněno v prvním stupni (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 1. července 2008, Chronopost a La Poste v. UFEX a další, C‑341/06 P a C‑342/06 P, EU:C:2008:375, body 44 až 50 a citovaná judikatura). 39 Na druhém místě je třeba rovněž připomenout, že podle ustálené judikatury Soudního dvora unijní soud v zásadě nemůže založit své rozhodnutí na právním důvodu uplatněném bez návrhu, byť je nepominutelný, aniž předtím vyzval účastníky řízení, aby k uvedenému důvodu předložili svá vyjádření (viz rozsudek ze dne 17. prosince 2009, Přezkum M v. EMEA, C‑197/09 RX‑II, EU:C:2009:804, bod 57 a citovaná judikatura). 40 Na třetím místě je třeba uvést, že v rozsudku ze dne 23. ledna 2018, FV v. Rada (T‑639/16 P, EU:T:2018:22), Tribunál v rámci přezkumu žalobního důvodu vycházejícího z pochybení při složení soudního kolegia a vzneseného žalobcem z důvodu, že jmenování jednoho ze soudců, který zasedal v tomto kolegiu, bylo stiženo pochybením, rozhodl takto. 41 Zaprvé Tribunál konstatoval, že Soud pro veřejnou službu (druhý senát) při vydání rozsudku ze dne 28. června 2016, FV v. Rada (F‑40/15, EU:F:2016:137), rozhodoval ve složení soudci K. Bradley, J. Sant’Anna a A. Kornezov. Tribunál dále konstatoval, že podle výroku a bodu 5 odůvodnění [rozhodnutí 2016/454] Rada jmenovala jako soudce Soudu pro veřejnou službu zaprvé S. Van Raepenbusche, zadruhé J. Sant’Annu a zatřetí A. Kornezova. Tribunál tak uvedl, že soudce K. Bradley nebyl jmenován soudcem Soudu pro veřejnou službu na základě rozhodnutí 2016/454, a nemůže být tedy soudcem, proti němuž směřuje žalobní důvod uvedený v bodě 40 výše; naproti tomu soudci J. Sant’Anna a A. Kornezov byli jmenováni soudci Soudu pro veřejnou službu na základě tohoto rozhodnutí. 42 Zadruhé Tribunál přezkoumal žalobní důvod vycházející z pochybení při jmenování vzhledem k tomu, že Rada jmenovala soudce na [třetí místo], přičemž čerpala ze seznamu kandidátů sestaveného na základě veřejné výzvy k podávání kandidatur [ze dne 3. prosince 2013] za účelem obsazení uvolněných míst zastávaných soudci S. Van Raepenbuschem a H. Kreppelem v rámci Soudu pro veřejnou službu, ačkoli tento seznam nebyl sestaven za účelem jmenování soudce na [třetí místo]. V tomto ohledu Tribunál v bodě 51 rozsudku ze dne 23. ledna 2018, FV v. Rada (T‑639/16 P, EU:T:2018:22), rozhodl, že Rada tím, že za účelem obsazení třetího místa […] čerpala ze seznamu sestaveného na základě veřejné výzvy k podávání kandidatur ze dne 3. prosince 2013, porušila právní rámec stanovený ve veřejné výzvě k podávání kandidatur ze dne 3. prosince 2013. Poté, co připomněl, že podle výroku a bodu 5 odůvodnění rozhodnutí 2016/454 Rada jmenovala jako soudce Soudu pro veřejnou službu, zaprvé R. Van Raepenbusche, zadruhé J. Sant’Annu a zatřetí A. Kornezova, rozhodl, že tento orgán byl oprávněn čerpat z tohoto seznamu, pokud jde o první dvě jmenování, avšak nikoli, co se týče třetího. 43 Zatřetí v bodě 78 rozsudku ze dne 23. ledna 2018, FV v. Rada (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) Tribunál rozhodl, že s ohledem na význam dodržování pravidel upravujících jmenování soudce pro důvěru jednotlivců a veřejnosti v nezávislost a nestrannost soudů nelze dotčeného soudce považovat za zákonného soudce ve smyslu čl. 47 druhého pododstavce první věty [Listiny], a v důsledku toho zrušil rozsudek ze dne 28. června 2016, FV v. Rada (F‑40/15, EU:F:2016:137), v plném rozsahu. 44 V projednávané věci stačí konstatovat, že usnesení [ze dne 24. června 2016, Simpson v. Rada (F‑142/11 RENV, EU:F:2016:136)] bylo přijato Soudem pro veřejnou službu (druhým senátem), ve složení soudci K. Bradley, J. Sant’Anna a A. Kornezov, tj. stejným soudním kolegiem, které vydalo rozsudek ze dne 28. června 2016, FV v. Rada (F‑40/15, EU:F:2016:137), a o jehož složení bylo v rozsudku ze dne 23. ledna 2018, FV v. Rada (T‑639/16 P, EU:T:2018:22) rozhodnuto, že není v souladu s právními předpisy. 45 Je tedy třeba se i bez návrhu zabývat důvodem vycházejícím z pochybení při složení soudního kolegia, které podle ustálené judikatury Soudního dvora připomenuté v bodě 38 výše představuje nepominutelný důvod, který musí být zkoumán soudem rozhodujícím o kasačním opravném prostředku i bez návrhu, a to i v případě, že toto pochybení nebylo uplatněno v prvním stupni (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 1. července 2008, Chronopost a La Poste/UFEX a další,C‑341/06 P a C‑342/06 P, EU:C:2008:375, body 44 až 50 a citovaná judikatura), a po vyslechnutí účastníků uplatnit v projednávané věci zásady připomenuté Tribunálem v rozsudku ze dne 23. ledna 2018, FV v. Rada (T‑639/16 P, EU:T:2018:22). 46 Napadené usnesení je tudíž třeba zrušit v plném rozsahu z důvodu porušení zásady zákonného soudce zakotvené v čl. 47 druhém pododstavci první větě [Listiny], aniž je nutné se zabývat žalobními důvody uplatněnými žalobcem.“