(viz body 31, 32)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 33–35)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 39–42, 44)

Viz znění rozhodnutí.

(viz body 57, 58, 60–62)

Uvedený pojem je tedy třeba vykládat tak, že odkazuje na všechny systémy pomoci zavedené orgány veřejné správy, ať již na celostátní, regionální nebo místní úrovni, k nimž se může uchýlit osoba, která nemá dostatečné prostředky na pokrytí základních potřeb ani svých, ani svých rodinných příslušníků, a která se v důsledku toho může během svého pobytu stát zátěží pro veřejné finance hostitelského členského státu, což by mohlo mít důsledky pro celkovou úroveň podpory, kterou tento stát může poskytnout. Z toho plyne, že lze mít za to, že vyrovnávací příspěvek určený k dorovnání starobního důchodu spadá do „systému sociální pomoci“ dotčeného členského státu. Tato dávka, která má zajistit životní minimum svému příjemci v případě nedostatečného důchodu, je totiž v plné výši financována orgány veřejné správy bez jakéhokoli příspěvku ze strany pojištěnců.

Pojem „systém sociální pomoci“ uvedený v čl. 7 odst. 1 písm. b) směrnice 2004/38 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států nelze omezit na dávky sociální pomoci, které podle čl. 3 odst. 5 písm. a) nařízení č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení nespadají do jeho působnosti.

(viz body 73, 74)

Viz znění rozhodnutí.

Unijní právo, jak vyplývá zejména z čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 4 a čl. 24 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, jež i ve vztahu k období po uplynutí prvních tří měsíců pobytu vylučuje za jakýchkoli okolností a automaticky poskytnutí dávky, jako je vyrovnávací příspěvek určený k dorovnání starobního důchodu hospodářsky nečinnému státnímu příslušníkovi jiného členského státu, protože navzdory skutečnosti, že mu bylo vydáno osvědčení o právu pobytu, nesplňuje podmínky pro využití práva legálního pobytu na území prvního členského státu po dobu delší než tři měsíce, jelikož existence takového práva je podřízena požadavku, aby uvedený státní příslušník měl dostatečné prostředky, aby nemusel o uvedenou dávku požádat.

Samozřejmě skutečnost, že hospodářsky nečinný státní příslušník jiného členského státu by s ohledem na nízký důchod mohl mít nárok na pobírání uvedené dávky, může prokazovat to, že posledně uvedený nemá dostatečné prostředky, aby se nestal nepřiměřenou zátěží pro systém sociální pomoci uvedeného státu ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) směrnice 2004/38. Příslušné vnitrostátní orgány nicméně nemohou takový závěr učinit bez celkového posouzení zátěže, jakou by představovalo konkrétní přiznání uvedené dávky pro celý vnitrostátní systém sociální pomoci v závislosti na konkrétních okolnostech situace dotčené osoby

Článek 7 odst. 1 písm. b) směrnice 2004/38 tím, že podmiňuje právo pobytu po dobu delší než tři měsíce okolností, že se dotčená osoba nestane „nepřiměřenou“ zátěží pro „systém“ sociální pomoci hostitelského státu, naznačuje, že příslušné vnitrostátní orgány mají pravomoc posoudit, s ohledem na všechny faktory a na zásadu proporcionality, zda přiznání sociální dávky může představovat zátěž pro všechny systémy sociální pomoci uvedeného členského státu.

Automatické vyloučení hostitelským členským státem hospodářsky nečinných státních příslušníků jiných členských států z pobírání dané sociální dávky, a to i v období po uplynutí prvních tří měsíců pobytu uvedeném v čl. 24 odst. 2 směrnice 2004/38, neumožňuje příslušným orgánům hostitelského členského státu provést v souladu s požadavky vyplývajícími zejména z čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 uvedené směrnice, jakož i ze zásady proporcionality, celkové posouzení uvedené zátěže. Konkrétně je důležité, aby příslušné orgány mohly zohlednit zejména výši a pravidelnost příjmů dotčené osoby, skutečnost, že uvedené příjmy vedly uvedené orgány k tomu, že dané osobě vydaly osvědčení o právu pobytu na vnitrostátním území, jakož i období, po které by jí mohla být vyplácena požadovaná dávka. Mimoto za účelem posouzení rozsahu zátěže, kterou by takové vyplácení dávky znamenalo pro vnitrostátní systém sociální pomoci, může být relevantní určení podílu příjemců uvedené dávky, kteří jsou občany Unie a pobírají starobní důchod v jiném členském státě.

(viz body 63, 64, 72, 77, 78, 80 a výrok)