2

Skutkový základ sporu je v bodech 1 až 25 napadeného rozsudku vylíčen následovně: „1. British Aggregates Association je sdružení seskupující malé nezávislé podniky provozující kamenolomy ve Spojeném království. Má 55 členů provozujících více než 100 kamenolomů. 2. Kamenivo je zrnitý chemicky inertní materiál, který je využíván v oblasti stavebnictví a inženýrských staveb. Může být používán jako takový, například jako navážka nebo štěrk, nebo smíchán s pojivem, jako je cement (k získání betonu) nebo asfalt. Některé přírodně zrnité materiály, jako je písek nebo štěrk, mohou být získány proséváním. Další materiály, jako je tvrdý kámen, musejí být před proséváním drceny. Kamenivo používané pro různé účely musí splňovat příslušná kritéria a fyzikální vlastnosti původního materiálu určují, zda je vhodný pro zamýšlené použití. Například kritéria pro násypy jsou méně přísná než kritéria pro podkladní vrstvy vozovek, která naopak nejsou tak přísná jako kritéria pro silně zatěžované povrchy, jako jsou povrchy vozovek či kamenivo pro kolejové lože. Pro účely, kde jsou kritéria méně přísná, existuje větší množství materiálů, zatímco materiály splňující přísnější požadavky jsou méně početné. Finance Act 2001 3. Články 16 až 49 druhé části Finance Act 2001 (finanční zákon pro rok 2001, dále jen ‚zákon‘) a jeho přílohy 4 až 10 zavádějí ve Spojeném království Aggregates Levy (daň z kameniva, dále jen ‚AGL‘ nebo ‚daň‘). 4. Ustanovení upravující zavedení AGL nabyla podle prováděcího nařízení k tomuto zákonu účinnosti dne 1. dubna 2002. 5. Zákon byl novelizován články 129 až 133 a přílohou 38 Finance Act 2002 (finanční zákon pro rok 2002). Takto novelizovaná ustanovení upravují osvobození pro odpady (spoils) vyplývající z těžby některých rud, zejména břidlice, ball clay a kaolín. Krom toho stanoví přechodné období pro zavedení daně v Severním Irsku. 6. AGL činí 1,60 GBP za tunu kameniva, které je předmětem obchodování (čl. 16 odst. 4 zákona). 7. Článek 16 odst. 2 zákona v novelizovaném znění stanoví, že AGL je splatná, jakmile se množství kameniva podléhajícího dani ke dni nabytí účinnosti zákona stane předmětem obchodování ve Spojeném království. Týká se tedy stejným způsobem dováženého kameniva i kameniva těženého ve Spojeném království. 8. Článek 13 odst. 2 písm. a) prováděcího nařízení umožňuje provozovateli kamenolomu získat daňovou úlevu, pokud je kamenivo podléhající dani vyváženo nebo přepravováno mimo území Spojeného království, aniž by bylo jinak upravováno. 9. Článek 17 odst. 1 zákona v novelizovaném znění stanoví: ‚V této části pojem »kamenivo« označuje (s výhradou článku 18 níže) kámen, štěrk nebo písek, jakož i všechny materiály, které jsou jejich dočasnými nebo přirozenými součástmi.‘ 10. Článek 17 odst. 2 zákona stanoví, že kamenivo nepodléhá dani ve čtyřech případech: je-li výslovně osvobozeno od daně; je-li předtím použito ke stavebním účelům; pokud již podléhalo dani z kameniva, nebo pokud se ke dni nabytí účinnosti zákona nenachází ve svém místě původu. 11. Článek 17 odst. 3 a 4 zákona v novelizovaném znění upravuje několik případů osvobození od daně. 12. Článek 18 odst. 1, 2 a 3 zákona v platném znění mimoto upravuje postupy osvobozené od daně a materiály, na něž se toto osvobození vztahuje. Správní řízení a řízení před vnitrostátním soudem 13. Dopisem ze dne 24. září 2001 obdržela Komise [první] stížnost […] od dvou podniků, které neměly žádný vztah k žalobkyni a které požádaly, aby jejich totožnost byla dotyčnému členskému státu znepřístupněna v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88] Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1, Zvl. vyd. 08/01, s. 339). Stěžovatelé se v zásadě domnívali, že vyloučení některých materiálů z působnosti AGL, osvobození vývozů od daně a odchylky týkající se Severního Irska představují státní podpory. 14. Dopisem ze dne 20. prosince 2001 oznámilo Spojené království Velké Británie a Severního Irska Komisi režim státní podpory nazvaný ‚Postupné zavádění daně z kameniva v Severním Irsku‘. 15. Dopisem ze dne 6. února 2002 sdělila Komise tomuto členskému státu shrnutí první stížnosti a vyzvala jej jednak, aby se k této stížnosti vyjádřil, a jednak, aby poskytl doplňující informace o AGL. Uvedený stát tak učinil dopisem ze dne 19. února 2002. 16. Dne 11. února 2002 podala žalobkyně žalobu proti AGL u High Court of Justice […]. Dovolávala se zejména porušení pravidel Společenství v oblasti státních podpor. Rozsudkem ze dne 19. dubna 2002 zamítl High Court of Justice žalobu s tím, že povolil žalobkyni podat odvolání ke Court of Appeal […]. Poté, co [BAA] podala odvolání, rozhodl Court of Appeal přerušit řízení z důvodu, že byla Soudu podána tato žaloba. 17. Dopisem ze dne 15. dubna 2002 žalobkyně mezitím podala Komisi stížnost proti AGL […]. V podstatě uplatňovala, že vyloučení některých materiálů z působnosti AGL, jakož i osvobození vývozů představují státní podpory. Pokud jde o odchylky týkající se Severního Irska oznámené orgány Spojeného království, podle žalobkyně jsou neslučitelné se společným trhem. [Sporné] rozhodnutí 18. Dne 24. dubna 2002 přijala Komise rozhodnutí nevznést námitky proti AGL […]. 19. Dne 2. května 2002 orgány Spojeného království sdělily [sporné] rozhodnutí žalobkyni. Formálně jí bylo oznámeno Komisí dopisem ze dne 27. června 2002. 20. Komise má ve svém rozhodnutí (bod 43 odůvodnění) za to, že daň neobsahuje prvek státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, neboť její působnost je odůvodněna logikou a povahou daňového režimu. Krom toho se domnívá, že osvobození poskytnuté Severnímu Irsku, které bylo oznámeno Komisi, je slučitelné se společným trhem. 21. Komise při popisu rozsahu působnosti AGL v podstatě zdůrazňuje, že tato daň bude vyměřena z přírodního kameniva ‚definovaného jako kamenivo vyráběné při první těžbě z přírodních usazenin rudy‘ a složené z ‚úlomků kamení, písku a štěrku, jež mohou být použity v surovém stavu nebo po mechanickém opracování, jako je drcení, propírání nebo kalibrace‘ (body 8 a 9 odůvodnění). Pokud jde o vyloučené materiály a sledované cíle, Komise v bodech 11 až 13 odůvodnění [sporného] rozhodnutí uvádí: ‚AGL nebude vybírána z materiálů, které jsou vedlejším produktem nebo odpadem z jiných postupů. Podle britských orgánů jsou mezi těmito materiály uvedeny odpady břidlice a kaolínu, hlušina, prach, struska z vysokých pecí, skleněné a kaučukové odpady. Rovněž se nevybírá z recyklovaného kameniva, do kteréžto kategorie patří kámen, písek a štěrk, jež byly alespoň jednou použity (obecně v oboru stavebnictví a inženýrských staveb). Podle britských orgánů je cílem vyloučení takovýchto materiálů z působnosti AGL podpora jejich použití jako stavebních materiálů a snížení nadměrné těžby přírodního kameniva, čímž je podporováno racionální využívání zdrojů. Původní předpoklady britských orgánů počítají s tím, že AGL umožní snížit objem poptávky po přírodním kamenivu průměrně o 20 milionů tun ročně při roční poptávce ve Spojeném království v řádu 230 až 250 milionů tun.‘ 22. Pokud jde o posouzení rozsahu působnosti AGL, [sporné] rozhodnutí v bodech 29 a 31 odůvodnění uvádí: ‚Komise podotýká, že AGL se vztahuje pouze na obchodní využití kamene, písku a štěrku použitých jako kamenivo. Nevztahuje se na tyto materiály, pokud jsou používány k jiným účelům. AGL bude vybírána pouze z přírodního kameniva. Nebude vybírána z kameniva vytěženého jako vedlejší produkty nebo odpad jiných postupů (sekundární kamenivo) ani z recyklovaného kameniva. Komise se tudíž domnívá, že AGL se týká pouze některých oborů činnosti a některých podniků. Poznamenává tedy, že je třeba posoudit, zda je rozsah působnosti AGL odůvodněn logikou a systematikou daňového systému. […] [S]pojené království v rámci výkonu pravomoci upravit svůj vnitrostátní daňový režim pojalo AGL tak, aby maximalizovala využití recyklovaného kameniva nebo dalších substitučních produktů oproti přírodnímu kamenivu a podporovala racionální využití přírodního kameniva, které je neobnovitelným přírodním zdrojem. Zásahy do životního prostředí, jaké představuje těžba kameniva, kterou Spojené království hodlá omezit prostřednictvím AGL, zahrnují hluk, prach, zásahy do biodiverzity a vizuální degradaci.‘ 23. Komise z toho v bodě 32 odůvodnění vyvozuje, že ‚AGL je specifickou daní, jejíž rozsah působnosti je velmi omezen, vymezen členským státem podle zvláštních vlastností dotyčného oboru činnosti‘, a že ‚[s]truktura a dosah daně odrážejí značný rozdíl mezi těžbou přírodního kameniva, která vede k nežádoucím důsledkům pro životní prostředí, a výrobou sekundárního nebo recyklovaného kameniva, která představuje významný přínos pro nakládání s kamenem, pískem a štěrkem pocházejícími z těžby a jiných prací či nakládání prováděné legálně k různým účelům‘. 24. Pokud jde o osvobození vyváženého kameniva, které nebylo zpracováno na území Spojeného království, od daně, [sporné] rozhodnutí v bodě 33 odůvodnění uvádí: ‚[…] takové řešení je odůvodněno skutečností, že kamenivo může být ve Spojeném království osvobozeno od daně, pokud je používáno ve výrobních procesech osvobozených od daně (např. výroba skla, plastů, papíru, hnojiv a pesticidů). Vzhledem k tomu, že britské orgány nemohou vykonávat kontrolu nad použitím kameniva mimo své území, je osvobození vývozů od daně žádoucí z důvodu právní jistoty vývozců kameniva a zabránění nespravedlivému zacházení s vývozy kameniva, které by jinak mohly být osvobozeny od daně ve Spojeném království.‘] 25. Komise v bodě 34 odůvodnění uzavírá: ‚[Z] povahy a obecné systematiky takového výběru daně vyplývá, že se nepoužije na sekundární ani recyklované kamenivo. Uložení daně z těžby přírodního kameniva přispěje ke snížení těžby primárního kameniva, menšímu využívání neobnovitelných zdrojů a zmírnění škodlivých následků pro životní prostředí. Komise je tudíž toho názoru, že výhody, které mohou vzniknout některým podnikům z důvodu vymezení rozsahu působnosti AGL, jsou odůvodněny povahou a obecnou systematikou daňového režimu.‘“