Věc C‑37/16

Minister Finansów

proti

Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny)

„Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty – Zdanitelná plnění – Pojem ‚poskytnutí služby za úplatu‘ – Platba poplatků organizacím pro kolektivní správu autorských práv a práv s nimi souvisejících z titulu spravedlivé odměny – Vyloučení“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2017

Harmonizace daňových právních předpisů – Společný systém daně z přidané hodnoty – Zdanitelná plnění – Poskytování služeb za protiplnění – Pojem – Platba poplatků organizacím pro kolektivní správu autorských práv a práv s nimi souvisejících z titulu spravedlivé odměny – Vyloučení

[Směrnice Rady 2006/112, ve znění směrnice 2010/45, čl. 2 odst. 1 písm. c)]

Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2010/45/EU ze dne 13. července 2010, musí být vykládána v tom smyslu, že nositelé práv na rozmnožování neposkytují službu ve smyslu této směrnice výrobcům a dovozcům prázdných nosičů a záznamových a rozmnožovacích zařízení, z nichž organizace pro kolektivní správu autorských práv a práv s nimi souvisejících vybírají na účet těchto nositelů práv, avšak vlastním jménem, poplatky z titulu prodeje těchto zařízení a nosičů.

V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury je poskytování služeb uskutečněno „za úplatu“ ve smyslu směrnice o DPH pouze tehdy, pokud mezi poskytovatelem a příjemcem existuje právní vztah, v jehož rámci jsou vzájemně poskytnuta plnění, přičemž odměna obdržená poskytovatelem představuje skutečnou protihodnotu služby poskytnuté příjemci (viz rozsudek ze dne 22. června 2016, Český rozhlas,C‑11/15, EU:C:2016:470, bod 21 a citovaná judikatura).

Soudní dvůr rozhodl, že tomu tak je, existuje-li přímá souvislost mezi poskytnutou službou a získanou protihodnotou a pokud zaplacené částky představují skutečné protiplnění za individualizovatelnou službu poskytnutou v rámci takového právního vztahu (rozsudek ze dne 18. července 2007, Société thermale d’Eugénie-les-Bains,C‑277/05, EU:C:2007:440, bod 19).

V daném případě přitom zaprvé nic nenasvědčuje existenci právního vztahu, v jehož rámci by docházelo k vzájemnému poskytování plnění mezi nositeli práv na rozmnožování či případně organizací pro kolektivní správu takových práv na jedné straně a výrobci a dovozci prázdných nosičů a záznamových a rozmnožovacích zařízení na straně druhé. Povinnost platit takové poplatky, o jaké jde ve věci v původním řízení, totiž výrobcům a dovozcům ukládá vnitrostátní zákon, který rovněž stanoví jejich výši.

Zadruhé nelze mít za to, že by poplatková povinnost výrobců a dovozců prázdných nosičů a záznamových a rozmnožovacích zařízení plynula z poskytnutí určité služby, jejíž by byla přímou protihodnotou. Z předkládacího rozhodnutí totiž vyplývá, že takové poplatky, o jaké jde ve věci v původním řízení, jsou určeny k financování spravedlivé odměny pro nositele práv na rozmnožování. Spravedlivá odměna přitom není přímou protihodnotou žádné služby, neboť má souvislost s újmou, která těmto nositelům práv vznikla v důsledku rozmnožení jejich chráněných děl bez jejich svolení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. října 2010, Padawan,C‑467/08, EU:C:2010:620, bod 40).

Takové plnění, o jaké jde ve věci v původním řízení, tedy nelze považovat za uskutečněné za úplatu ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice o DPH.

(viz body 25–31, 33 a výrok)