Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2021 Public.Resource.Org, Inc., a Right to Know CLG proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 14. července 2021 ve věci T-185/19, Public.Resource.Org, Inc. a Right to Know CLG v. Evropská komise

(Věc C-588/21 P)

(2022/C 11/21)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Public.Resource.Org, Inc., a Right to Know CLG (zástupci: F. Logue, Solicitor, J. Hackl, Rechtsanwalt a C. Nüßing, Rechtsanwalt)

Další účastníci řízení: Evropská komise, Comité européen de normalisation (CEN), Asociación Española de Normalización (UNE), Asociaţia de Standardizare din România (ASRO), Association française de normalisation (AFNOR), Austrian Standards International (ASI), British Standards Institution (BSI), Bureau de normalisation/Bureau voor Normalisatie (NBN), Dansk Standard (DS), Deutsches Institut für Normung eV (DIN), Koninklijk Nederlands Normalisatie Instituut (NEN), Schweizerische Normen- Vereinigung SNV, Standard Norge, Suomen Standardisoimisliitto ry (SFS), Svenska institutet för standarder (SIS) a Institut za standardizaciju Srbije (ISS)

Návrhová žádání

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) navrhují, aby Soudní dvůr:

— zrušil napadený rozsudek a zajistil přístup k požadovaným dokumentům (EN 71-4:2013, EN 71-5:2015, EN 71-12:2013, a EN 12472:2005+A1:2009);

— podpůrně vrátil věc Tribunálu a

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

1. Nesprávné posouzení při uplatnění výjimky stanovené v první odrážce čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1). a) První část: Tribunál se nesprávným posouzením autorskoprávní ochrany dopustil nesprávného právního posouzení, neboť: — neuznal, že požadované harmonizované normy nemohou být chráněny autorským právem, protože jsou součástí unijního práva a zásada právního státu vyžaduje volný přístup k právním předpisům; — neuznal, že i kdyby požadované harmonizované normy mohly být chráněny autorským právem, musí volný přístup k právním předpisům mít přednost před autorskoprávní ochranou; — dospěl k nesprávnému závěru, že Komise nebyla oprávněna zkoumat, zda jsou požadované harmonizované normy chráněny autorským právem, a — dospěl k nesprávnému závěru, že požadované harmonizované normy představují duševní výtvor, potažmo „dílo“, které může požívat autorskoprávní ochrany. b) Druhá část: Tribunál se nesprávným posouzením ovlivnění obchodních zájmů dopustil nesprávného právního posouzení, neboť: — nesprávně uplatnil domněnku, že požadované harmonizované normy by ohrozily zájem chráněný první odrážkou čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 a — neposoudil konkrétní ovlivnění obchodních zájmů.

2. Nesprávné právní posouzení spočívající v neuznání převažujícího veřejného zájmu. Tribunál se neuznáním převažujícího veřejného zájmu dopustil nesprávného právního posouzení, neboť: — dospěl k nesprávnému závěru, že žalobkyně nedoložily zvláštní důvody odůvodňující jejich žádost; — přihlédl k irelevantní skutečnosti, a sice k fungování evropského systému normalizace; — dospěl k závěru, že z rozhodnutí vydaného ve věci James Elliott (C-613/14) (2) nevyplývá povinnost proaktivně šířit harmonizované normy a — dospěl k závěru, že harmonizované normy vyvolávají právní účinky pouze ve vztahu k zainteresovaným osobám.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

(2) Rozsudek Soudního dvora ze dne 27. října 2016 (C-613/14, James Elliott Construction, EU:C:2016:821).