3.Třetí žalobní důvo d vycházející z toho, že Komise nesprávně dospěla k závěr u, že invest ice nizozemskýc h orgánů do 
struktur y fondu fondů Dutc h Venture Initiative je v souladu s tržními podmínkami.
Žaloba podaná dne 8. května 2020 – CX v. Komise
(Věc T-280/20)
(2020/C 247/35)
Jednací jazyk: francouzština
Účastní ci řízení
Žalobce: CX (zástupce: É. Boigelot, advok át)
Žalo vaná: Evropská komise
Návrho vá žádání
Žalobce navr huje, aby Tribunál:
—zrušil rozhodnutí ze dne 28. června 2019, uvedené ve spisu CMS 12/042 pod referenčním číslem Ares(2019)4110741, 
o zbavení žalobce funkce podle čl. 9 odst. 1 písm. h) přílohy IX služebního řádu bez snížení nároků na důchod;
—zrušil rozhodnutí ze dne 30. ledna 2020 s referenčním číslem Ares(2020)577152, oznámené téhož dne, kterým orgán 
oprá vněný ke jmeno vání zamítl stížnost s refere nčním číslem R/538/19, kterou žalobce podal dne 28. září 2019 proti 
napadenému rozhodnutí;
—uložil žalované náhradu veškerýc h nákladů řízení v souladu s jednacím řádem Tribunálu Evropsk é unie.
Žalobní dův ody a hlavní argumenty
Na podpor u žalob y předkládá žalobce sedm žalobníc h důvodů.
1.První žalobní důvod vychází z věcné nesprávnosti vytýkaných skutečností, ze zkreslení důkazů, zjevně nesprá vných 
posouzení, nedostatečného odůvodnění a z porušení povinnosti uvést odůvodnění. Žalobce zejména tvrdí, že byl 
zkreslen jediný důkaz, který byl vůči němu uplatněn, jelik ož orgán oprá vněný ke jmenování založil tvrzení o údajném 
„nedo voleném vyjedná vání o ceně“ na jediném e-mailu, ačkoli samotné jeho znění prokazuje, že žalobce pouze – a zcela 
v souladu s rámcov ou smlouv ou – předal dodavat eli jasný a jednoznačný pokyn, který neměl nic společného s jakýmk oli 
„vyjedná váním“, které by vyžadovalo přinejmenším řadu diskusí zaměřenýc h na dosažení dohody s případným vzdáním 
se požada vků na obou stranách. Žalobce dodává, že korespondence mezi ním a dodavat elem pouze dokazuje 
kooperativní a opakující se pracovní postup, jehož cílem bylo vypraco vat konečnou verzi dotazníku a souvisejících 
služeb, a v žádném případě není důkazem o „vyjedná vání“. Orgán oprávněný ke jmenová ní tím vyvodil závěr y 
z neprokázaných skutečností a dopustil se zjevně nesprávné ho posouzení.
2.Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady přiměřené lhůty , z příliš dlouhé doby , která uplynula od vytýkaných 
skut ečností, a z promlčení disciplinár ní odpo vědnosti. Podle žalobce skutečnosti, které jsou mu vytýkány , nastaly v září 
2001 a v červnu 2003, tedy 18 a 16 let před přijetím napadeného rozhodnutí. Disciplinár ní řízení bylo zahájeno dne 
7. února 2013, tedy 11 a 9 let po datu vytýkaných skut ečností. Žalobce má za to, že časo vý interval mezi vytýkanými 
skut ečnostmi a napadeným rozhodnutím je zjevně nepřiměřený. Dodává, že vzhledem k době, která uplynula od 
tvrzených skutečností, měl orgán oprávněný ke jmeno vání zvážit zmír nění jeho disciplinár ní odpo vědnosti, či dokonce 
promlčení této odpověd nosti.
3.Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na obha jobu a z porušení rovnosti zbraní. Žalobce tvrdí, že Komise 
nevyho věla jeho četným žádostem, které podá val od zahájení řízení v roce 2013, o předložení dokumentů, které 
považoval za nezbyt né pro svoji obha jobu, tedy zejména všech e-mailů týkajícíc h se dvou skut ečností, které mu byly 
vytýkány , rámcové smlouvy , přec hodných verzí a konečné verze dotazníků pro dotčený průzkum, jakož i souvisejícího 
finančního spisu. Podle jeho názor u došlo k porušení práva na obhajobu a porušení rovnosti zbraní.27.7.2020 CS Úřední věstník Evropsk é unie C 247/25
4.Čtvr tý žalobní důvod vychází z formálních a procesních vad a z porušení povinnos ti důkladného vyšetřová ní ve 
prospěch i neprospěch. Žalobce tvrdí, že již 16. dubna 2018 trestní soud v [důvěr né] (1) rozhodl, že žádná skutk ová 
okolnost nebyla prokázána, a zprostil žalobce „všech obvinění“, přičemž tent o soud rozhodoval o přesně těch stejnýc h 
skutk ovýc h okolnostec h, na nichž je založeno napadené rozhodnutí, a rozhodl, že nejsou prokázané. Žalobce má tak za 
to, že orgán oprá vněný ke jmenová ní tím, že nepředal disciplinár ní komisi tak zásadní důkaz, jakým je soudní 
rozhodnutí, které nabylo právní moci a zprostilo žalobce všech obvinění, porušil svoji povinnost předat disciplinár ní 
komisi veškeré dokumenty , které jsou relevantní a užitečné pro vypracování jejího stano viska, a dopustil se procesní 
vady .
5.Pátý žalobní důvod vychází z porušení presump ce neviny a povinnos ti nestrannosti. Podle žalobce generální tajem nice 
napsala místopřed sedům Komise, dvěma členům Komise, generálnímu ředit eli, pod nějž spadá, generální ředit elce pro 
lidsk é zdroje, jakož i orgánu oprá vněnému ke jmenování, že šetření „potvrdilo střet zájmů a poukázalo na různé 
nesro vnalosti na straně dotyčné osoby“, což podle jeho názor u představuje porušení presump ce neviny a povinnosti 
nestrannosti.
6.Šestý žalobní důvod vychází z použití dokumentu, který musí být považo ván za právně nicotný, ze samotné neexist ence 
uvedeného dokumentu a z porušení čl. 1 odst. 1 přílohy IX služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební 
řád“). Žalobce uvádí, že OLAF jej nikdy nevyslechnul ohledně dotyčných skutečností v období od 3. května 2011 do 
18. dubna 2012, tedy datem zaslání jeho zprá vy, a že toto porušení jeho povinnosti vyslech nout žalobce před 
dokončením jeho zprá vy musí mít za následek její právní nicotnost.
7.Sedmý žalobní důvod vychází z porušení článku 10 přílohy IX služebního řádu, zásady právní jistoty a zásady 
proporcionality , jakož i legitimního očeká vání a ze zjevně nesprá vného posouzení z důvodu, že sankce není přiměřená 
skut ečnost em, které jsou mu vytýkány . Žalobce v tomt o ohledu tvrdí, že sankce uložená orgánem oprá vněným ke 
jmeno vání je zjevně nepřiměřená. Podle jeho názor u skutečnosti, které jsou mu vytýkány , mají velmi relativní význam, 
neboť spor ná částka činí 2000 eur. Navíc tyto skutečnosti nastaly před velmi dlouhou dobou. Uložená sankce však 
zbavuje rodinu žalobce veškerýc h příjmů a zdrav otníc h pojištění, což je zjevně nepřiměřené.
(1) Skryté důvěr né údaje.
Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Facegym v. EUIPO (FACEGYM)
(Věc T-289/20)
(2020/C 247/36)
Jednací jazyk: angličtina
Účastní ci řízení
Žalobkyně: Facegym Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: M. Edenborough, QC)
Žalo vaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
Údaje týkající se řízení před EUIPO
Spor ná ochranná známk a: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky FACEGYM – Přihláška 
č. W1 466 456
Napadené rozhod nutí: Rozhodnutí páté ho odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. února 2020, ve věci R 70/2020-5C 247/26 CS Úřední věstník Evropsk é unie 27.7.2020