CS Úřední věstník Evropské unie C 274/21

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) dne 18. srpna 2010 — NS v. Secretary of State for the Home Department

(Věc C-411/10)

()

2010/C 274/34

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Účastníci původního řízení

Žalobce: NS

Žalovaný: Secretary of State for the Home Dapertment

Účastníci, kteří předložili vyjádření: 1) Amnesty International Limited a AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe), 2) Vysoký komisař OSN pro uprchlíky, 3) Equality and Human Rights Commission

Předběžné otázky

1) Spadá rozhodnutí členského státu podle čl. 3 odst. 2 nařízení Rady č. 343/2003 (1) (dále jen „nařízení“), zda posoudí žádost o azyl, není-li tento členský stát podle kritérií stanovených v kapitole III nařízení příslušný, pro účely článku 6 Smlouvy o Evropské unii a/nebo článku 51 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) do rozsahu působnosti práva Unie?

V případě kladné odpovědi na první otázku:

2) Je povinnost členského státu ctít základní práva Evropské unie (včetně práv stanovených v článcích 1, 4, 18, čl. 19 odst. 2 a článku 47 Listiny) splněna v případě, kdy tento stát pošle žadatele o azyl do členského státu, který je ve smyslu čl. 3 odst. 1 příslušným státem podle kritérií stanovených v kapitole III nařízení (dále jen „příslušný stát“), bez ohledu na situaci v tomto příslušném státě?

3) Brání konkrétně povinnost ctít základní práva Evropské unie tomu, aby byla stanovena nevyvratitelná domněnka, že příslušný stát bude dodržovat (i) základní práva žadatele podle práva Unie; nebo (ii) minimální normy stanovené ve směrnicích 2003/9/ES (2) (dále jen „směrnice o přijímání“); 2004/83/ES (3) (dále jen „směrnice o podmínkách“) nebo 2005/85/ES (4) (dále jen „směrnice o řízení“) (dále společně jen „směrnice“)?

4) Lze mít alternativně za to, že právo Unie ukládá členskému státu povinnost, aby v případě, že by přesun do příslušného státu vystavil žadatele hrozbě, že budou porušena jeho základní práva, zejména práva stanovená v článcích 1, 4, 18, čl. 19 odst. 2 nebo článku 47 Listiny, nebo hrozbě, že se na něj nebudou vztahovat minimální normy stanovené ve směrnicích, posoudil podle čl. 3 odst. 2 nařízení žádost a převzal za tuto žádost odpovědnost, a pokud ano, tak za jakých okolností?

5) Je ochrana přiznaná obecnými zásadami práva Unie, a konkrétně právy stanovenými v článcích 1, 18 a 47 Listiny osobě, na kterou se vztahuje nařízení, širší než ochrana přiznaná článkem 3 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „Úmluva“)?

6) Je ustanovení vnitrostátního práva, podle kterého soud za účelem určení, zda určitá osoba může být legálně vyhoštěna do jiného členského státu v souladu s nařízením, považuje tento členský stát za stát, ze kterého tato osoba nebude poslána do jiného státu v rozporu s jejími právy podle Úmluvy nebo jejími právy podle úmluvy z roku 1951 a protokolu z roku 1967 týkajících se právního postavení uprchlíků, slučitelné s právy stanovenými v článku 47 Listiny?

7) Jelikož se výše uvedené otázky týkají povinností Spojeného království, je třeba odpovědi na otázky 2-4 vykládat s ohledem na protokol (č. 30) o uplatňování Listiny v Polsku a ve Spojeném království?

(1) Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, s. 1)

(2) Směrnice Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (Úř. věst. L 31, s. 18)

(3) Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12)

(4) Směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (Úř. věst. L 326, s. 13)