ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 247/8

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) dne 11. července 2008 – London Borough of Harrow v. Nimco Hassan Ibrahim a Secretary of State for the Home Department

(Věc C-310/08)

(2008/C 247/13)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)

Účastníci původního řízení

Odvolatel: London Borough of Harrow

Odpůrci: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

Předběžné otázky

V situaci, kdy i) osoba, která není občanem Unie, a její děti, které jsou občany Unie, doprovázela svého manžela-občana Unie, který vstoupil na území Spojeného království, ii) občan Unie pobýval ve Spojeném království jako pracovník, iii) občan Unie poté přestal mít postavení pracovníka a následně odjel ze Spojeného království, iv) občan Unie, jeho manželka, která není občankou Unie, a jejich děti nejsou soběstační a jsou závislí na sociální pomoci ve Spojeném království, v) děti zahájily docházku na základní škole ve Spojeném království krátce po svém příjezdu do země, v době, kdy občan Unie měl postavení pracovníka:

1) požívají manželka a děti práva pobytu ve Spojeném království pouze tehdy, pokud splňují podmínky stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 (1)?; NEBO

2) i) požívají práva pobytu odvozeného z článku 12 nařízení (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 (2), jak jej vykládá Soudní dvůr, aniž by musely splňovat podmínky stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004? a ii) pokud je odpověď na předchozí otázku kladná, musí mít přístup k dostatečným prostředkům, aby se nestaly zátěží pro systém sociální pomoci hostitelského členského státu během jimi navrhované doby pobytu, a musí mít komplexní zdravotní pojištění v hostitelském členském státu?

3) Je-li odpověď na první otázku kladná, je situace odlišná za takových okolností, jaké jsou dotčeny v projednávané věci, kdy děti zahájily docházku na základní škole a pracovník, který je občanem EU, ukončil pracovní poměr přede dnem, ke kterému měla být členskými státy provedena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).

(2) Nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15).
CS Úřední věstník Evropské unie C 272/10

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Kościanie (Polská republika) dne 24. července 2008 – Trestní řízení proti Tomaszi Rubachovi

(Věc C-344/08)

(2008/C 272/17)

Jednací jazyk: polština.

Předkládající soud

Sąd Rejonowy w Kościanie

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Prokuratura Rejonowa w Kościanie

Žalovaný: Tomasz Rubach

Předběžná otázka

Jak by měl být správně vykládán čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (1), to znamená, jak podle práva Společenství může držitel zvířat zařazených do přílohy B (která nejsou obojživelníci, plazi, ptáci ani savci) dostatečně prokázat, že jeho exemplář byl získán nebo dovezen do Společenství v souladu s platnými právními předpisy o ochraně volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v případě, kdy se ustanovení vnitrostátního práva těmito záležitostmi nezabývají?

(1) Úř. věst. 1997, L 61, 3.3.1997, s. 1
CS Úřední věstník Evropské unie C 327/14

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Londýn (Spojené království) dne 29. září 2008 – 1) FG Wilson (Engineering) Ltd, 2) Caterpillar EPG Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Custome

(Věc C-431/08)

(2008/C 327/23)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

VAT and Duties Tribunal, Londýn (na základě žádosti Northern Ireland Tribunal Centre)

Účastníci původního řízení

Navrhovatelky: FG Wilson (Engineering) Ltd, Caterpillar EPG Ltd

Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Custome

Předběžné otázky

1) Bylo zboží za níže uvedených okolností v projednávaném případě neoprávněně odňato celnímu dohledu ve smyslu čl. 203 odst. 1 kodexu (1) na základě použití článku 865 PN (2)?

2) V případě kladné odpovědi, došlo ke vzniku celního dluhu při dovozu podle článku 203 kodexu?

3) V případě kladných odpovědí na otázky 1 a 2, umožňuje kodex, a konkrétně čl. 78 odst. 3, opravu prohlášení za účelem opravy KCR, a pokud ano, je HMRC povinen prohlášení změnit a situaci napravit?

4) Nelze-li provést nápravu podle článku 78 kodexu a pokud vznikl celní dluh podle článku 203 kodexu a pokud je nesporné, že se jednalo o zvláštní situaci, jak uvedeno v článku 899 PN, měl soud za následujících okolností a vzhledem k následujícím zjištěním dospět k závěru, že se v daném případě nejedná o hrubou nedbalost, takže celní dluh by měl být prominut podle článku 239 kodexu a platební výměr k úhradě cla by měl být vzat zpět? Konkrétněji, jsou příslušné orgány při zvažování, zda se daný subjekt dopustil hrubé nedbalosti, oprávněny vzít v úvahu skutečnost, že porušení povinnosti řádné péče a správy samotným celním úřadem přispělo k pochybením, které vedly ke vzniku celního dluhu?

(1) Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).

(2) Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).
—

2/A. vyhovět návrhovým žádáním uplatněným účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek (navrhovatelem) v prvním stupni, a to: (2/A.1) zrušit sporná rozhodnutí; (2/A.2) zrušit, pokud to bude nezbytné, obě rozhodnutí o zamítnutí stížností de quibus; (2/A.3) uložit žalované, aby jako náhradu doplňku lékařských výdajů vzniklých navrhovateli v souladu s návrhy de quibus a za účelem získání náhrady rovnající se 100 %, nebo jako náhradu škody vyplývající z protiprávních chování žalované vyplatila navrhovateli částky ve výši 2 572,32 eur (slovy dva tisíce pět set sedmdesát dvě eura//32) a 381,04 eur (slovy tři sta osmdesát jedno euro//04), nebo částky, které jsou vyšší či nižší než výše uvedené částky, o kterých bude mít Soudní dvůr za to, že jsou spravedlivé; (2/A.4) uložit žalované, aby navrhovateli uhradila úroky z prodlení z částek uvedených v bodě 2/A.3 tohoto kasačního opravného prostředku v rozsahu kapitalizované částky mezi dies a quo a dies ad quem, které budou určeny v souladu se spisy ve věcech de quibus; (2/A.5) uložit žalované, aby navrhovateli nahradila náklady řízení, které mu vznikly v souvislosti s tímto řízením o kasačním opravném prostředku, jakož i s věcmi de quibus; nebo
CS Úřední věstník Evropské unie C 327/9

Žaloba podaná dne 17. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

(Věc C-401/08)

(2008/C 327/15)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima, A. Sipos, zmocněnci)

Žalovaná: Rakouská republika

Návrhová žádání žalobkyně

— 1. Rakouská republika tím, že příslušné rakouské orgány nevypracovaly vnější havarijní plány pro všechny závody spadající pod článek 9 této směrnice, porušila své povinnosti vyplývající z čl. 11 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 (1) o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek.

— 2. Rakouská republika nahradí náklady řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Článek 11 odst. 1 písm. c) směrnice 96/82/ES požaduje od členských států, aby pro všechny závody spadající pod článek 9 této směrnice zajistily, že orgány k tomu určené vypracují vnější havarijní plán pro přijímání opatření vně závodů. Tyto vnější havarijní plány by měly obsahovat nejen informace o nápravných opatřeních uvnitř, jakož i vně areálu závodu, nýbrž také informovat veřejnost o havárii a o žádoucím chování. Kromě toho je třeba do vnějších havarijních plánů zahrnout například také informace pro záchranné služby jiných členských států v případě závažné havárie s možnými důsledky, které přesahují hranice státu.

Předmětem projednávané žaloby je určení, že Rakouská republika tím, že nevypracovala vnější havarijní plány pro všechny závody spadající pod článek 9 této směrnice, porušila čl. 11 odst. 1 písm. c) směrnice 96/82/ES.

(1) Úř. věst. L 10, s. 13; Zvl. vyd. 05/02, s. 410.
5)

Je provozovatel hazardních her, který získal koncesi k provozování určitých hazardních her v určitém státu a který podléhá dohledu příslušného orgánu takového státu, oprávněn provádět marketing svých produktů v odvětví hazardních her v jiných členských státech, například prostřednictvím inzerátů v novinách, aniž by nejdříve požádal o vydání koncese příslušné orgány takových států? V případě kladné odpovědi na tuto otázku, znamená to, že předpisy členského státu, které jsou založeny na ukládání trestních sankcí za propagaci účasti na loteriích organizovaných v zahraničí, tvoří překážku svobody usazování a svobody poskytování služeb, kterou nelze v žádném případě přijmout na základě naléhavých důvodů obecného zájmu? Má z hlediska odpovědi na první otázku nějaký význam, zda se členský stát, kde má provozovatel hazardních her sídlo, dovolává stejných naléhavých důvodů obecného zájmu jako stát, v němž má provozovatel v úmyslu provádět marketing svých hazardních her?
CS Úřední věstník Evropské unie C 327/13

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunals, Londýn (Spojené království) dne 29. září 2008 – Terex Equipment Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue &Customs

(Věc C-430/08)

(2008/C 327/22)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

VAT and Duties Tribunals, Londýn (Spojené království)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Terex Equipment Ltd

Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Předběžné otázky

1) Umožňuje kodex (1), zejména čl. 78 odst. 3, změnu prohlášení za účelem opravy KCR, a pokud ano, je HMRC povinen změnit prohlášení a napravit situaci?

2) Za okolností uvedených výše v bodech 3 až 21, bylo zboží protiprávně odňato celnímu dohledu ve smyslu čl. 203 odst. 1 kodexu na základě uplatnění článku 865 prováděcího nařízení (2)?

3) Pokud ano, vznikl na základě článku 203 kodexu celní dluh při dovozu?

4) Pokud nevznikl celní dluh na základě článku 203 kodexu, vznikl celní dluh na základě článku 204, s ohledem na i) zjištění „hrubé nedbalosti“ v bodech 34 až 43 a ii) otázku, zda HMRC porušilo čl. 221 odst. 3 kodexu tím, že ve stanovené lhůtě neoznámilo celní dluh podle článku 204?

5) Vzhledem k tomu, že: i) náprava podle článku 78 kodexu není možná a ii) vznikl celní dluh a iii) vznikla zvláštní situace předvídaná článkem 899 prováděcího nařízení, může soud za okolností uvedených v bodech 3 až 22 výše a za okolností, které jsou uvedeny níže, rozhodnout, že nedošlo k „hrubé nedbalosti“, takže celní dluh lze podle článku 239 kodexu prominout?

(1) Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).

(2) Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).
5)

Je provozovatel hazardních her, který získal koncesi k provozování určitých hazardních her v určitém státu a který podléhá dohledu příslušného orgánu takového státu, oprávněn provádět marketing svých produktů v odvětví hazardních her v jiných členských státech, například prostřednictvím inzerátů v novinách, aniž by nejdříve požádal o vydání koncese příslušné orgány takových států? V případě kladné odpovědi na tuto otázku, znamená to, že předpisy členského státu, které jsou založeny na ukládání trestních sankcí za propagaci účasti na loteriích organizovaných v zahraničí, tvoří překážku svobody usazování a svobody poskytování služeb, kterou nelze v žádném případě přijmout na základě naléhavých důvodů obecného zájmu? Má z hlediska odpovědi na první otázku nějaký význam, zda se členský stát, kde má provozovatel hazardních her sídlo, dovolává stejných naléhavých důvodů obecného zájmu, jako stát, v němž má provozovatel v úmyslu provádět marketing svých hazardních her?
CS Úřední věstník Evropské unie C 19/12

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 27. října 2008 – Ümit Bekleyen v. Spolková země Berlín

(Věc C-462/08)

(2009/C 19/20)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Ümit Bekleyen

Žalovaná: Spolková země Berlín

Předběžné otázky

Musí být článek 7 druhá věta rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 1/80 o vývoji přidružení vykládán v tom smyslu, že právo na přístup na trh práce a tomu odpovídající právo pobytu po ukončení odborného vzdělání v hostitelském státě vzniká i tehdy, pokud se dítě narozené v hostitelském státě poté, co se vrátilo se svou rodinou do společného státu původu, jako zletilá osoba samo vrátilo do dotčeného členského státu za účelem zahájení odborného vzdělávání v okamžiku, kdy již uplynulo deset let, co jeho rodiče s tureckou státní příslušností zaměstnaní v minulosti jako pracovníci natrvalo tento členský stát opustili?
3)

Dochází k porušení práva Společenství, pokud je ohledně účasti v právnických osobách usazených ve třetích zemích, která je nižší než 25 % (10 %) a která spadá do oblasti použití volného pohybu kapitálu, stanoveno použití metody započtení, přičemž daň (korporační daň) zaplacená dříve v zahraničí nemůže být z důvodu nízké výše účasti prokázána buď vůbec, nebo pouze s nepřiměřeným nákladem, zatímco pro tuzemskou účast je všeobecně, tedy nezávisle na rozsahu účasti, stanovena metoda osvobození a tak v každém případě dochází k zamezení ekonomického dvojího zdanění? 3.1. Pokud je odpověď na otázku č. 3 kladná: Dochází k porušení práva Společenství, pokud je pro výnosy z účasti v právnických osobách usazených ve třetích zemích odepřeno osvobození, pokud je rozsah účasti nižší než 25 % (10 %), zatímco osvobození výnosů z účasti v rozsahu nad 25 % (10 %) není vázáno na existenci žádných zvláštních podmínek, jejichž splnění by mohlo být kontrolováno pouze takovým způsobem, že by byly opatřovány údaje od příslušných orgánů daného státu, nýbrž je v těchto případech poskytováno bez dalších podmínek? 3.2. Pokud je odpověď na otázku č. 3 záporná: Dochází k porušení práva Společenství, pokud je pro výnosy z účastí ze třetích států odepřeno započtení zahraniční korporační daně, pokud je rozsah účasti nižší než 25 % (10 %), zatímco daňové osvobození výnosů z účasti v rozsahu nad 25 % (10 %) není vázáno na existenci žádných zvláštních podmínek, jejichž splnění by mohlo být kontrolováno pouze takovým způsobem, že by byly opatřovány údaje od příslušných orgánů daného státu, nýbrž je v těchto případech poskytováno bez dalších podmínek?
CS Úřední věstník Evropské unie C 6/9

Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2008 Lancôme parfums et beauté & Cie SNC proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 8. července 2008 ve věci T-160/07, Lancôme v. OHIM – CMS Hasche Sigle

(Věc C-408/08 P)

(2009/C 6/16)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (zástupce: A. von Mühlendhal, Rechtsanwalt)

Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), CMS Hasche Sigle

Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

— zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 ve věci T-160/07;

— zamítnout jako neopodstatněnou žalobu proti rozhodnutí zrušovacího oddělení OHIM ze dne 21. prosince 2006 ve věci 892 C týkající se přihlášky ochranné známky č. 2965804 COLOR EDITION pro nedostatek právního zájmu na podání žádosti žadatele nebo podpůrně proto, že neexistují absolutní důvody pro zamítnutí;

— uložit OHIM náhradu nákladů vynaložených v řízení před Soudem a Soudním dvorem;

— uložit CMS Hasche Sigle náhradu nákladů řízení vynaložených v rámci řízení před odvolacím senátem OHIM.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelka se dovolává dvou důvodů na podporu svého kasačního opravného prostředku.

Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku, který se skládá z dvou částí, tvrdí, že Soud se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 55 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (1).

Nesprávné právní posouzení spočívá v potvrzení aktivní legitimace přiznané advokátní kanceláři CMS Hasche Sigle v řízení zahájeném před Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a poté před Soudem. Tento účastník řízení totiž neprokázal svůj skutečný nebo potenciální hospodářský zájem, který by jako jediný mohl odůvodnit to, že advokátní kancelář jednající svým jménem by měla způsobilost vystupovat před soudem k tomu, aby mohla žádat o zrušení zápisu ochranné známky kosmetických přípravků. Přitom právo Společenství nezná žaloby podané bez osobního nebo vlastního hospodářského zájmu (actio popularis).

Podle žalobkyně, i kdyby se připustilo, že advokát může svým jménem žádat o zrušení ochranné známky, bylo by to v každém případě v rozporu s profesním profilem advokáta jakožto spolupracovníka soudů.

Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku, žalobkyně zpochybňuje posouzení Soudu, podle něhož ochranná známka COLOR EDITION je vnímána jako popisná, a v důsledku se na ni vztahuje čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94. Tento výklad je v rozporu s judikaturou Soudního dvora týkající se znaků představujících pojem „popisná ochranná známka“. Skutečnost, že lze vyvodit z ochranné známky, o jaké výrobky se jedná a jejich charakteristiky, není totiž dostatečným kritériem. Je třeba ověřit, zda zvolené výrazy jsou, posuzovány odděleně a společně, známy a běžně používány v běžném jazyce dotčené veřejnosti.

(1) Úř. věst., L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146.
—

2/A: (2/A.1) zrušit sporné rozhodnutí; (2/A.2) zrušit, pokud to bude nezbytné, seznam náhrad ze dne 18. července 2005 (dále jen „seznam náhrad ze dne 18. července 2005“); (2/A.3) zrušit, pokud to bude nezbytné, rozhodnutí o zamítnutí stížnosti de quo; (2/A.4) uložit žalované, aby jako náhradu doplňku lékařských výdajů de quibus za účelem získání náhrady rovnající se 100 %, nebo jako náhradu škody vyplývající z protiprávních chování žalované vyplatila navrhovateli částku ve výši 89,56 eur (slovy osmdesát devět eur/56) nebo částku, která je vyšší či nižší než výše uvedená částka, o které bude mít Soudní dvůr za to, že je spravedlivá; (2/A.5) uložit žalované, aby navrhovateli uhradila úroky z prodlení z částek uvedených v přecházejícím bodě 2/A.4 tohoto kasačního opravného prostředku v rozsahu kapitalizované částky mezi dies a quo a dies ad quem, které budou určeny v souladu se spisy ve věci de qua; (2/A.6) uložit žalované, aby navrhovateli nahradila veškeré náklady řízení; nebo
1)

Je možné vykládat zásadu „znečišťovatel platí“ stanovenou v čl. 174 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství v tom smyslu, že povinnost provést naléhavé zabezpečovací a sanační práce a obnovit životní prostředí znečištěné lokality (nebo s tím spojené náklady) lze uložit – byť jen ve výjimečném případě – subjektu, který do životního prostředí nevypouští látky, které vedly k ekologickému ohrožení této lokality, anebo – v případě záporné odpovědi – brání tato zásada vnitrostátní právní úpravě (nebo jejímu uplatnění správními orgány), která ukládá povinnost provést naléhavé zabezpečovací a sanační práce a obnovit životní prostředí znečištěné lokality (nebo s tím spojené náklady) subjektu, který tvrdí, že do životního prostředí nevypouští látky, které vedly k ekologickému ohrožení této lokality, a to bez jakéhokoliv předchozího určení jeho odpovědnosti na základě příčinné souvislosti nebo pouze z toho důvodu, že působí ve znečištěné oblasti nebo tam má věcná práva k majetku či podnik, při porušení nebo neuplatnění zásady proporcionality?
CS Úřední věstník Evropské unie C 19/19

Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2008 Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-75/06, Bayer CropScience AG a další v. Komise Evropských společenství

(Věc C-517/08 P)

(2009/C 19/34)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek: Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA (zástupci: C. Mereu, K. Can Maldegem, advokáti)

Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Španělské království

Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr po ústním jednání:

— zrušil rozsudek Soud prvního stupně ve věci T-75/06 a

— zrušil rozhodnutí Komise 2005/864/ES (1) ze dne 2. prosince 2005 týkající se nezařazení endosulfanu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (2) a odebrání povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku nebo

— podpůrně, vrátil věc zpět Soudu prvního stupně k rozhodnutí a

— uložil odpůrci náhradu veškerých nákladů tohoto řízení (včetně nákladů řízení před Soudem prvního stupně).

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelky tvrdí, že Soud prvního stupně tím, že zamítl jejich žalobu na zrušení rozhodnutí Komise 2005/864/ES ze dne 2. prosince 2005 týkající se nezařazení endosulfanu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odebrání povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku, porušil právo Společenství. Navrhovatelky mají zejména za to, že se Soud prvního stupně dopustil řady pochybení při svém výkladu skutkového a právního rámce použitelného na situaci navrhovatelek. Vyplynulo to z řady nesprávných právních posouzení, zejména:

(i) z nekonstatování, že se navrhovatelky nacházely v situaci force majeure z důvodu jednání příslušných orgánů, takže neprodloužení procesních lhůt příslušnými orgány, představovalo zjevně nesprávné posouzení, a

(ii) z rozhodnutí, že hmotná a procesní práva navrhovatelek nebyla porušena.

(1) Úř. věst. 317, s. 25.

(2) Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. června 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332.