(viz body 141, 143, 146 a 147)

Ačkoli se Evropské centrální bance v tomto ohledu ukládá povinnost péče při přijetí obecně závazného aktu ve vztahu k jejím zaměstnancům, nemůže tato povinnost nutit administrativu k porušení dosahu použitelných ustanovení. Je sice pravda, že ani původní příloha III pracovního řádu pro zaměstnance ani mandát dozorčího výboru výslovně nezakazují projednání změn navrhovaných v rámci systému sociálního zabezpečení s uvedeným výborem, avšak to nic nemění na tom, že jednak tato ustanovení nestanoví povinnost toto projednání provést, a jednak má dozorčí výbor právo vydávat stanoviska pouze k otázkám týkajícím se obecného fungování penzijního plánu. Za těchto podmínek nelze Bance vytýkat, že nezohlednila zájem zaměstnanců, když se rozhodla neprojednat zavedení důchodového systému s dozorčím výborem.

(viz body 153, 154, 157, 164 a 220)

Konzultační povinnost, jež Evropské centrální bance náleží v rámci reformy jejího systému sociálního zabezpečení, znamená, že Banka musí dozorčímu výboru pro penzijní plán poskytovat relevantní informace v průběhu celého konzultačního postupu s cílem umožnit uvedenému výboru co nejširší a nejúčinnější účast na konzultačním postupu. K dosažení tohoto cíle mu Banka musí poskytovat všechny nové relevantní informace až do okamžiku ukončení uvedeného postupu.

(viz body 191 a 192)

Projednání s výborem zaměstnanců zahrnuje pouze právo být vyslechnut. Ačkoli předchozí projednání s uvedeným výborem představuje základní prvek sociálního dialogu, jelikož výboru umožňuje se účinně účastnit rozhodovacího procesu o některých záležitostech týkajících se zájmů zaměstnanců, nic to nemění na tom, že se jedná o jednu z nejskromnějších forem účasti na rozhodování, jelikož administrativě v žádném případě neukládá povinnost vyhovět připomínkám, které při tomto projednání výbor zaměstnanců vznese. Z toho plyne, že nemá-li být dotčen užitečný účinek konzultační povinnosti, musí administrativa dodržet tuto povinnost pokaždé, kdy může projednání s výborem zaměstnanců ovlivnit obsah přijímaného aktu.

(viz bod 241)

Prezident Evropské centrální banky není povinen přijímat žádná opatření, a tedy ani svolávat jednání Výkonné rady Banky, aby mohl být členům Výkonné rady Banky a členům Rady guvernérů předán dopis výboru zaměstnanců. Je sice pravda, že podle článku 6 jednacího řádu Banky může její prezident svolat jednání Výkonné rady, uzná-li to za nutné, a že článek 4 jednacího řádu Výkonné rady stanoví, že Výkonná rada může přijímat rozhodnutí prostřednictvím telekonference, nic to však nemění na tom, že je na uvedeném prezidentovi, aby posoudil nezbytnost svolat toto jednání Výkonné rady nebo zorganizovat telekonferenci.

V souladu se zásadou řádné finanční správy je odpovědností Evropské centrální banky přijmout opatření, která považuje za vhodná k nápravě strukturálního deficitu svého penzijního plánu.

Nicméně platí, že ačkoli článek 6.3 původní přílohy III pracovního řádu Banky stanoví, že Banka uhradí ze svých obecných aktiv dodatečné příspěvky, jež Rada guvernérů dle názoru pojistných matematiků uzná za vhodné, není v případě, že uvedená Rada má za to, že není vhodné do budoucna zachovávat povinnost Banky hradit dodatečné příspěvky do plánu, Banka povinna tuto platbu provést. Stejně tak nelze s úspěchem tvrdit, že Evropská centrální banka měla znovu nastolit finanční rovnováhu plánu navýšením svých pravidelných příspěvků podle článku 6.6 původní přílohy III pracovního řádu. Ze znění téhož ustanovení totiž vyplývá, že toto rozhodnutí plně závisí na posouzení Rady guvernérů.

Rada guvernérů je mimoto v souladu s článkem 5.1 a s článkem 6.6 původní přílohy III pracovního řádu kdykoli oprávněna ukončit příspěvky Banky a penzijní plán jako takový. Rada je a fortiori rovněž oprávněna přijmout mnohem méně drastická rozhodnutí, jako jsou rozhodnutí o odmítnutí hradit dodatečné příspěvky nebo navýšené pravidelné příspěvky.

(viz body 268, 269, 271 a 272)