ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení a porušení zásady proporcionality, řádné správy a povinnosti uvést odůvodnění, článku 135 nařízení č. 966/2012 a článku 208 nařízení č. 1268/2012, jakož i Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement. — Komise nesprávně posoudila skutečnost, že deliverables (výstupy) v rámci daného projektu nebyly všechny stejného významu, čímž porušila povinnost řádné správy a pravidla v dané oblasti stanovená v Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement). Komise v tomto ohledu neuvedla ani žádné konkrétní a náležité odůvodnění.
CS Úřední věstník Evropské unie C 414/36

Žaloba podaná dne 14. října 2015 – The Art Company B & S v. OHIM – G-Star Raw (THE ART OF RAW)

(Věc T-593/15)

(2015/C 414/47)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: The Art Company B & S, SA (Quel, Španělsko) (zástupci: J. Villamor Muguerza a L. Sánchez Calderón, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: G-Star Raw CV (Amsterodam, Nizozemsko)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „THE ART OF RAW“ – Přihláška č. 11 093 036

Řízení před OHIM: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. července 2015, ve věci R 1980/2014-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil;

— uložil OHIM a přihlašovatelce ochranné známky Společenství (vstoupí-li do řízení) náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod
3.

Žalobkyně rovněž uvádí, že v souladu s dalším upřesněním obsaženým v žalobě se nemajetková újma způsobená žalobkyni oceňuje na 1 000 000 eur a majetková újma, vyčíslená nezávislými auditory, činí 84 767,66 liber šterlinků plus 3 774 187,07 eur plus 1 532 688 amerických dolarů, čímž není dotčena možnost stanovení dalších částek v průběhu řízení. Celková částka náhrady újmy, které se žalobkyně domáhá, proto činí 84 767,66 liber šterlinků plus 4 774 187,07 eur plus 1 532 697,01 amerických dolarů plus jakoukoli další částku stanovenou v průběhu řízení.
CS Úřední věstník Evropské unie C 48/86

Žaloba podaná dne 30. listopadu 2015 – Groupe Go Sport v. OHIM – Design Go (GO SPORT)

(Věc T-703/15)

(2016/C 048/95)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Groupe Go Sport (Sassenage, Francie) (zástupci: G. Arbant a E. Henry-Mayer, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Design Go Ltd (Londýn, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „GO SPORT“ – Přihláška ochranné známky Společenství č. 5 144 811

Řízení před OHIM: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. září 2015, ve věci R 569/2015-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil;

— prohlásil odvolání ve věci R 569/2015-2 za přípustné;

— vrátil věc odvolacímu senátu;

— uložil OHIM, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady řízení vynaložené žalobkyní.

Dovolávané žalobní důvody

— Porušení článku 60 nařízení č. 207/2009;
2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalobkyně má vůči Evropské unii nárok na náhradu škody podle článku 268 SFEU a čl. 340 druhého pododstavce SFEU, neboť Evropská komise a Tribunál zjevně porušily zásadu rovného zacházení a žalobkyni diskriminovaly. Rozhodnutím č. C(2007)5791 final ze dne 28. listopadu 2007 ve věci COMP/39165 – Ploché sklo, byly z výpočtu pokut uložených dalším adresátům rozhodnutí neprávem vyloučeny interní prodeje a nebyla jím napravena z toho vyplývající diskriminace žalobkyně, která coby neintegrovaný výrobce žádné interní prodeje nemá. Tribunál chybu Komise dále zhoršil, když vyloučení těchto interních prodejů, tak jak bylo učiněno uvedeným rozhodnutím, potvrdil. Tato chyba byla napravena až Soudním dvorem v listopadu 2014, když byla pokuta stanovená rozhodnutím snížena o 44,4 milionů EUR. Toto snížení pokuty však žalobkyni nenahradilo škodu za dobu od listopadu 2007 do listopadu 2014 způsobenou tím, že jí byla neoprávněně uložena nadměrná pokuta, což budilo dojem, že nesla zvláštní odpovědnost za kartel výrobků plochého skla, a rovněž to vedlo k dodatečným finančním nákladům. Protiprávní jednání Komise a Tribunálu způsobilo žalobkyni stejné tři druhy ztrát, jaké jsou uvedeny v rámci prvního žalobního důvodu, avšak po delší dobu, tj. od listopadu 2007 do listopadu 2014.
4.

Čtvrtý žalobní důvod (podpůrně): Porušení čl. 107 odst. 3 SFEU Žalobce uplatňuje argument, že žalovaná v období let 2000 až 2006 považovala sporné prostředky za prostředky slučitelné s vnitřním trhem. Od té doby nedošlo ke změně sporných prostředků. Tyto okolnosti jsou argumentem pro to, že prostor pro uvážení žalované byl omezen do té míry, že měla sporné prostředky poskytnuté od 1. ledna 2007 považovat za slučitelné s vnitřním trhem.
3.

Třetí důvod kasačního opravného prostředku: zkreslení skutkového stavu Podle názoru navrhovatele kasačního opravného prostředku Soud zkreslil stanovisko Účetního dvora tím, že v napadeném usnesení tvrdí, že Účetní dvůr konstatoval, že porovnání zásluh navrhovatele kasačního opravného prostředku se zásluhami ostatních úředníků způsobilých pro povýšení by nevedlo k povýšení navrhovatele, přestože Účetní dvůr pouze uvedl, že navrhovatel by nebyl automaticky povýšen, pokud by bylo k dispozici větší množství míst.
—

Zaprvé v rozhodnutí není prokázána existence hospodářské výhody, protože se za neslučitelnou podporu považuje výkon/provedení nálezu. V této věci jsou splněny podmínky vyplývající z rozsudku Asteris (rozsudek ze dne 27. září 1998, Asteris a další, 106/87 až 120/87). Případná výhoda (quod non) předcházela přistoupení Rumunska do EU, a proto nespadá do působnosti pravidel EU o státní podpoře. Zadruhé v rozhodnutí není prokázána existence selektivity. Dvoustranná smlouva o investicích uzavřená mezi Rumunskem a Švédskem (dále jen „DSI“ – právní základ nálezu) vytváří systém obecné odpovědnosti, který se se stejným způsobem použije na každého investora. Zatřetí v tomto rozhodnutí není prokázáno, že dotčené opatření lze přičíst rumunskému státu. Rumunsko nemá žádnou posuzovací pravomoc, pokud jde o výkon nálezu.
5.

Žalobkyně jasně prohlásila, že je připravena provést likvidaci a zrušení společnosti, pokud to bude nutné k předejití hrozící platební neschopnosti, která by byla nevyhnutelná, pokud by musela uskutečnit jakoukoli platbu v rámci vrácení podpory.
3.

Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když konstatovala, že osvobození od daně z kameniva v Severním Irsku bylo slučitelné s Pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (1) (pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008) a tím čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Komise se konkrétně dopustila nesprávního posouzení, když konstatovala, že třetí část kritéria nezbytnosti podle pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 byla splněna, zejména to, zda severoirské kamenolomy mohly či nemohly přenést daň z kameniva na zákazníky, aniž by to vedlo k významným slevám.
—

v důsledku toho: — zrušil obě rozhodnutí FRA (o udělení důtky a o ukončení jeho smlouvy) nejen z procesních důvodů, ale také na základě ostatních důvodů uplatněných v žalobě; — přiznal navrhovateli přiměřenou náhradu za nemajetkovou újmu způsobenou zjevnou protiprávností a zjevnými vadami administrativního šetření a rozhodnutí o udělení důtky. Tato nemajetková újma je oceněna ex aequo et bono na částku 15 000 EUR; — přiznal navrhovateli přiměřenou náhradu za nemajetkovou újmu způsobenou vadným řízením a rozhodnutím o ukončení smlouvy. Tato nemajetková újma je oceněna ex aequo et bono na částku 50 000 EUR;
CS Úřední věstník Evropské unie C 90/21

Žaloba podaná dne 28. prosince 2015 – It Works v. OHIM – KESA Holdings Luxembourg (IT it WORKS)

(Věc T-778/15)

(2016/C 090/29)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: It Works S. A. (Krakov, Polsko) (zástupce: J. Aftyka, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: KESA Holdings Luxemboug Sàrl (Lucemburk, Lucembursko)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „IT it WORKS“ – Přihláška č. 10 359 222

Řízení před OHIM: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. října 2015, ve věci R 2106/2014-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil napadené rozhodnutí, pokud jde o služby, u nichž bylo námitce vyhověno;

— zrušil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 17. června 2014 vydané v námitkovém řízení č. B 001988727, pokud jde o služby, u nichž bylo námitce vyhověno;

— vrátil věc zpět OHIM k novému rozhodnutí ve věci a zapsání ochranné známky Společenství č. 010359222, pokud jde o všechny pokryté služby s výjimkou těch, o nichž není sporu;

— uložil OHIM náhradu nákladů řízení před námitkovým oddělením, odvolacím senátem a Tribunálem.

Dovolávaný žalobní důvod
—

prohlásil, že první tři žalovaní zacházeli s žalobcem během jeho práce v misích, které zřídili, diskriminačním způsobem, co se týče jeho odměny, důchodových práv a souvisejících výhod, jakož i co se týče záruky dalšího pracovního uplatnění, aniž by to bylo objektivně odůvodněno,
CS Úřední věstník Evropské unie C 90/20

Žaloba podaná dne 17. prosince 2015 – Aldi v. OHIM – Sky (SKYLITE)

(Věc T-736/15)

(2016/C 090/28)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, advokáti a N. Bertram, advokátka)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Sky plc (Isleworth, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „SKYLITE“ – Přihláška č. 11 595 311

Řízení před OHIM: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. října 2015, ve věci R 2771/2014-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil;

— uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

— Porušení článku 15 nařízení č. 207/2009;

— porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009;
CS Úřední věstník Evropské unie C 98/55

Žaloba podaná dne 18. ledna 2016 – Advanced Drainage Systems v. OHIM (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

(Věc T-19/16)

(2016/C 098/70)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Spojené státy americké) (zástupce: C. Sleep, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ – Přihláška č. 13 405 188

Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. listopadu 2015 ve věci R 1501/2015-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil a povolil pokračování v řízení o zápisu;

— podpůrně vyhověl žalobě, zrušil napadené rozhodnutí a vrátil přihlášku průzkumovému oddělení.

— uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod
—

Navrhovatel v tomto ohledu poukazuje zejména na to, že kdyby Tribunál shledal, že předmětné pokyny jsou protiprávní, jejich zrušení by další účastnici řízení zavazovalo k tomu, aby provedla příslušné hodnocení podle správnějších kritérií, která by více respektovala navrhovatele a jeho práva.
CS Úřední věstník Evropské unie C 106/39

Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Haw Par v. OHIM – Cosmowell (GelenkGold)

(Věc T-25/16)

(2016/C 106/45)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur) (zástupci: R. Härer, C. Schultze, J. Ossing, C. Weber, H. Ranzinger, C. Gehweiler, C. Brockmann, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Rakousko)

Údaje týkající se řízení před OHIM

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „GelenkGold“ Ochranná známka Společenství č. 9 957 978

Řízení před OHIM: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. listopadu 2015, ve věci R 1907/2015-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— napadené rozhodnutí zrušil;

— uložil OHIM, jakož i další účastnici v řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení vzniklých žalobkyni před Tribunálem a před odvolacím senátem.

Dovolávané žalobní důvody

— Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;
2.

Pokud by Tribunál nevyhověl prvnímu žalobnímu důvodu, předkládá žalobkyně druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 52 odst. 2 nařízení č. 1306/2013. — I kdyby uplatňování nižšího maximálního věku nabyvatele v případě podpory předčasného odchodu do důchodu beze změny programu pro rozvoj venkova představovalo porušení nařízení č. 1698/2005 (quod non), Komise nesprávně posoudila závažnost tohoto porušení a finanční újmu Unii. Závažnost tohoto případného porušení je totiž minimální a nedošlo k žádné finanční újmě Unii.
—

Žalobkyně v této souvislosti namítá, že nebyla řádně vyslechnuta, a že jí nebylo umožněno nahlédnout do spisu. Odůvodnění uvedené v napadených právních aktech není pro žalobkyni logické. Z těchto důvodů bylo porušeno právo žalobkyně na obhajobu a její právo na účinnou právní ochranu. Došlo rovněž k porušení práva být vyslechnut. Dále se uvádí, že Rada správně nepřezkoumala okolnosti týkající se žalobkyně. Žalobkyně má za to, že jí byl odepřen spravedlivý proces podle zásad právního státu, protože se z důvodu neinformovanosti nemohla konkrétně vyjádřit k příslušným výtkám a domnělým důkazním prostředkům Rady a nemohla rovněž v právním sporu předložit žádné případné důkazy, které by dokazovaly opak.
4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť Komise nepoužila správně kritérium hospodářského subjektu v tržním hospodářství. Komise chybně odmítla vycházet ze srovnávací analýzy, která by vedla ke konstatování neexistence podpory ve prospěch žalobkyň. Podpůrně Komise nesprávně vyhodnotila marketingové služby, chybně odmítla úvahy letiště týkající se nákupu takových služeb, jakož i pravděpodobnost, že by nákup části těchto služeb byl odůvodněn úvahami obecného zájmu, měla chybně za to, že správce letiště, Syndicat Mixte pour l’aménagement et le développement de l’aéroport de Nîmes –Alès – Camargue – Cévennes (SMAN), a jeho soukromý provozovatel, VTAN, tvoří jediný hospodářský subjekt, založila své závěry týkající se určení výnosnosti letiště na neúplných a nevhodných údajích, nezohlednila síťové externality, z nichž by mohlo letiště díky společnosti Ryanair těžit, a zanedbala srovnání údajů poskytnutých letištěm s údaji typickými pro správně řízená letiště. I kdyby byla žalobkyním poskytnuta výhoda, Komisi se v žádném případě nepodařilo prokázat, že tyto výhoda byla selektivní.
CS Úřední věstník Evropské unie C 118/34

Žaloba podaná dne 28. ledna 2016 – Cyprus Turkish Chamber of Industry a další v. Komise

(Věc T-41/16)

(2016/C 118/39)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nicosia, Kypr), Animal Breeders Association (Nicosia), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Nicosia), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nicosia) a Fatma Garanti (Güzelyurt, Kypr) (zástupci: B. O’Connor, Solicitor, S. Gubel a E. Bertolotto, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí Komise Ares(2015)5171539 ze dne 18. listopadu 2015 a rozhodnutí Komise Ares(2016)220922 ze dne 15. ledna 2016 týkající se námitkových řízení o zápisu „ΧΑΛΛΟΥΜΙ“ (HALLOUMI)/„HELLIM“ (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243);

— určil, že články 49, 50, 51 a 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 jsou neplatné a nepoužijí se na projednávaný případ, jelikož neobsahují úpravu, která by zajišťovala, že budou dodržena základní práva žalobkyň;

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vychází z toho, že napadená rozhodnutí Komise jsou protiprávní, neboť vylučují žalobkyně z řízení o zápis Halloumi/Hellim jako chráněného označení původu Evropské unie.

2. Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadená rozhodnutí Komise jsou protiprávní, neboť porušují zásadu rovného zacházení a zákazu diskriminace.

3. Třetí žalobní důvod vychází z toho, že články 49, 50, 51 a 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 (1) jsou protiprávní a neměla by být uplatněna, neboť neobsahují úpravu, která by zaručovala, že budou dodržena základní práva žalobkyň.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, s. 1).
9.

Devátý žalobní důvod, uplatněný podpůrně, vychází z toho, že pokud by hlavními činnostmi valonských přístavů byly služby obecného hospodářského zájmu, řídily by se článkem 93 a čl. 106 odst. 2 SFEU a pravidla hospodářské soutěže by na ně nebyla použitelná.
4.

Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení pravidel dokazování a zásady objektivity, jelikož SVS měl v bodě 28 napadeného usnesení za to, že navrhovatelka neposkytla informace o datu, k němuž administrativa měla nebo mohla vědět o tom, že její kolegyně v budoucnu nastoupí na mateřskou a rodičovskou dovolenou, a dále v bodě 29 uvedeného usnesení, že nelze vyloučit, že by k tomu mohlo dojít už od 7. dubna 2014 vzhledem k předpisy stanovené délce těchto dovolených, dlouhodobé předvídatelnosti termínu porodu a zažité praxi co nejdříve sdělit příslušnému odboru dlouhodobou absenci, aby z toho v bodech 30 až 32 napadeného usnesení dovodil, že navrhovatelka neprokázala, že ani ona, ani administrativa nevěděli či nemohli vědět dne 7. dubna 2014 o budoucí absenci její kolegyně, a že její žádost o přezkum nebyla odůvodněna žádnou novou a podstatnou skutečností a že její návrhová žádání byla nepřípustná, i když důkaz na základě negativní skutečnosti a u třetí osoby není možný, že EHSV příslušelo, aby oznámil datum žádosti o dovolenou a že SVS nemohl své úvahy založit na navazujících domněnkách ani na pouhém předpokladu, aby obrátil důkazní břemeno a tím odůvodnil své závěry.
—

uložil Komisi přijmout nové rozhodnutí ohledně návrhu žalobkyně, které by zohledňovalo rozsudek Tribunálu, a to do tří měsíců od vydání rozsudku,
1.

První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 10 odst. 3 třetí věty SEU ve spojení s čl. 1 odst. 2 SEU — Žalobci tvrdí, že čl. 10 odst. 3 druhá věta SEU stanoví objektivní právní zásadu, která je pro Unii a její orgány, aby svá rozhodnutí přijímaly co možná nejotevřeněji. Tato zásada optimalizace, která je posílena čl. 1 odst. 2 SEU a má za cíl co možná nejširší transparentnost jednání Unie se bezpochyby neuplatní pouze v konkrétním případě, kdy jí může bránit důvod ve formě legitimního cíle unijního práva a omezení je vhodné, nezbytné a přiměřené k dosažení dotčeného cíle. Pokud jde o možnost, aby členové vnitrostátních parlamentů byli doprovázeni spolupracovníky politické skupiny, kteří prošli bezpečnostní kontrolou při přístupu k dokumentům TTIP, takové důvody neexistují. — Kromě toho nelze odůvodnit, že občané Unie nemohou mít přístup k dokumentům TTIP, které se nacházejí ve studovně TTIP. — Jedná se navíc o porušení čl. 10 odst. 3 druhé věty SEU, protože mandát žalované pro sjednání TTIP zahrnuje otázky, které spadají do pravomoci členských států.
C 211/61

Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni v. Komise

(Věc T-172/16)

(2016/C 211/76)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Centro Clinico e Diagnostico G.B. Morgagni SRL (Katánie, Itálie) (zástupce: E. Castorina, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2016/195, oznámené pod číslem C(2015) 5549 final ze dne 14. srpna 2015 a zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 18. února 2016, v rozsahu, v němž stanoví (čl. 4 odst. 5), že „Itálie dále zruší všechny existující platby podpory v rámci všech režimů uvedených v článku 1 s účinností ode dne přijetí tohoto rozhodnutí“, a každopádně každou jeho část, která vylučuje, aby žalobkyně získala vrácení částek zaplacených italskému Agenzia delle Entrate (správce daně) a přesahujících paušální výši 10 % její daňové situace (roky 1990 až 1992) ve smyslu čl. 9 odst. 17 zákona č. 289/2002, což je právo, ze kterého vychází soud v italském právním řádu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.

— V této souvislosti tvrdí, že pokud Evropská komise konstatuje, jako v napadeném rozhodnutí, objektivní nemožnost vymáhat (od ostatních podniků, které zaplatily pouze 10 % dlužné částky) státní podporu považovanou za protiprávní, je nepochybné, že z právního hlediska – podle uvedených zásad – nelze právo žalobkyně na vrácení částek zaplacených navíc ve vztahu k ustanovením zákona č. 289/2002 zpochybnit: jinak by došlo k závažnému a nepřípustnému rozdílnému zacházení mezi žalobkyní a podniky provincie Katánie, které nyní napadené rozhodnutí osvobozuje od jakékoli platby ve výši 90 % částky nezaplacené daně.

Důsledkem napadeného rozhodnutí Evropské komise je tak právě poskytnutí neoprávněné konkurenční výhody všem ostatním podnikům na úkor Centro Morgagni ve vztahu ke škodám způsobeným přírodní pohromou, ke které došlo více než deset let před přijetím napadeného rozhodnutí ze dne 14. srpna 2015. Podle italského práva nejsou podniky povinny uchovávat správní a účetní doklady po dobu delší než deset let. Z toho vyplývá, že Centro Morgagni není již s to pro účely článku 107 SFEU prokázat, že mu byla způsobena škoda, ve zjevném rozporu se zásadami rovnosti, práva na obhajobu, legitimního očekávání (článek 20 Listiny základních práv Evropské unie a články 2, 6, 9 a 21 SFEU) a při narušení hospodářské soutěže za podmínek rovnosti mezi provozovateli.
1.

První žalobní důvod vycházející z neprovedení přezkumu vývozů ze Švýcarska Žalobkyně tvrdí, že antidumpingová cla mohou být rozšířena pouze v případě, kdy by byly splněny předpoklady podle článku 13 základního nařízení o antidumpingových clech (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). To zejména znamená, že byl zahájen a účinně proveden přezkum toho, zda v souvislosti s předmětnými vývozy nedochází k obcházení cel. Vzhledem k tomu, že žalobkyně vyvezla solární moduly ze Švýcarska do Unie, ohledně Švýcarska však nebyl v rozporu s čl. 13 odst. 3 základního antidumpingového nařízení zahájen žádný přezkum, na solární moduly žalobkyně nebylo možné uvalit opatření.