CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :115 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
30. září 2010
Věc F-36/05
Gudrun Sc hulze
v.
E v ropská komise
„Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Žadatelé o pracovní místo zapsaní na seznam uchazečů 
vhodných pro přijetí (rezervní seznam) před vstupem no vého služebního řádu v platnost — 
Přechodná pravidla o zařazení do platové třídy při přijetí do zaměstnání — Zařazení do platového 
stupně — Článek 32 služebního řádu — Články 2, 5 a 12 p řílohy XIII služebního řádu — 
Diskriminace na základě věku — Stejná odměna za rovnocennou práci — Zásada ř ádné správy — 
Povinnost řádné péče“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se G. Schulze domáhá: zrušení 
zaprvé r ozhodnutí Komise ze dne 8. února 2005 z amítajícího její stížnost a zadruhé 
rozhodnutí Komise ze dne 11. října 2004 o zařazení žalobkyně do platové třídy A*6 , 
stupně 2; podpůrně návrh uložit Komisi zaplatit žalobkyni náhradu škody.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.
Sh rnutí
1. Úředníci — Postavení úředníka — Podmínky pro získání
(Služební řád úředníků, článek 3)
2. Úředníci — Přijímání — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové struktury služebních p ostupů 
nařízením č. 723/2004 — Přechodná ustanovení pro zařazení do platové třídy
(Služební řád úředníků, čl. 7 odst. 1, čl. 27 p rvní pododstavec a čl. 29 o dst. 1; příloha XIII, čl. 12 o dst. 3; 
nařízení Rady č. 723/2004 )
3. Úředníci — Přijímání — Jmenování do platové třídy — Zavedení nové struktury služebních p ostupů 
nařízením č. 723/2004 — Přechodná ustanovení pro zařazení do platové třídy
(Služební řád, příloha XIII, čl. 12 o dst. 3; nařízení Rady č. 723/2004 )
4. Úředníci — Přidělení — Přiměřenost mezi platovou třídou a pracovním m ístem — Určení úrovně 
obsazovaného pracovního místa
(Služební řád, čl. 5 odst. 4, čl. 7 odst. 1 a čl. 62 p rvní pododstavec; příloha I; nařízení Rady č. 723/2004 )
5. Úředníci — Zásady — Povinnost péče příslušející správě — Zásada řádné správy — Meze
(Služební řád, příloha VIII, čl. 12 o dst. 3)
2 ECLI:EU:F:2010 :115SHRNU TÍ–VĚCF-36/05
SCHULZEv. KOMISE
1. Z článku 3 služebního řádu vyplývá, že jmenování úředníka m á nutně původ v jednostranném a ktu 
orgánu oprávněného ke j menování, který upřesňuje datum, kdy toto jmenování nabývá účinnosti, jakož 
i pracovní místo, na které je dotčená osoba přidělena. Úspěšný uchazeč otevřeného výběrového řízení 
se až poté, co bylo ve v ztahu k němu přijato takové rozhodnutí, může dovolávat postavení úředníka, 
a domáhat se tedy použití ustanovení služebního řádu.
(viz bod 48)
Odkazy:
Tribunál: 11. července 2007 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, T-58/05, Sb. rozh. s . II-2523 , body 54 a 55
2. Zásada r ovnosti nemůže omezit svobodu zákono dárce kd ykoli provést v pravidlech služebního řádu 
změny, které považuje za slučitelné se zájmem s lužby, a to i tehdy, pokud se tato pravidla jeví mé ně 
příznivými než dřívější, neboť jinak by bylo bráněno ve škerému legislativnímu vývoji.
Zákono dárce proto m ohl v rámci reformy služebního řádu na jedné straně stanovit, že úspěšní 
uchazeči výběrových řízení, pro něž se před 1. květnem 2004 p očítalo s přijetím d o služby v platové 
třídě A 7 nebo A 6, budou napříště přijímáni do služby v platové třídě A*6 , a na druhé straně při této 
příležitosti snížit odměny přiřazené platovým třídám.
Zákono dárce tímto postupem n eporušil zásadu rovnosti a zvláště zákaz ve škeré di skriminace na 
základě věku, jelikož srovnávací tabulka p latových tříd o bsažená v čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII 
služebního řádu a základní m ěsíční platy zjevně nijak n esouvisejí s přímým n ebo n epřímým 
zohledněním věku d otyčných osob.
Podle úpravy vyplývající z čl. 7 odst. 1, čl. 27 o dst. 1 a čl. 29 o dst. 1 služebního řádu, podle které je 
úroveň pracovních m íst stanovována na základě jejich povahy, důležitosti a šíře, bez ohledu na 
kvalifikaci dotyčných osob, srovnávací tabulka p latových tříd o bsažená v čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII 
služebního řádu m imoto rozlišuje základní platovou třídu A*5 o d vyšší platové t řídy A*6 , aby 
zohlednila zkušenosti požadované pro pracovní místo této úrovně.
Nelze proto tvrdit, že čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu brání zohlednění pracovních 
zkušeností; spíše orgánu oprávněnému ke j menování ukládá p ovinnost zohlednit při objektivním 
určení úrovně obsazovaných pracovních míst tuto zkušenost v zájmu služby.
(viz body 58 a ž 62)
Odkazy:
Soudní dvůr: 22. prosince 2008 , Centeno M ediavilla a další v. Komise, C-443/07 P, Sb. rozh. s . I-10945 , bod 83
Tribunál: 30. září 1998 , Ryan v. Účetní dvůr, T-121/97, Recueil, s. II-3885 , body 98 a 104; 29. listopadu 2006 , 
Campoli v. Komise, T-135/05, Sb. VS s. I-A-2-297 a II-A-2-1527 , bod 105; výše uvedený rozsudek C enteno 
Mediavilla a další v. Komise, body 86, 89 a 113
Soud pro veřejnou službu: 19. června 2007 , Davis a další v. Rada, F-54/06, Sb. VS s. I-A-1-165 a II-A-1-911, bod 81
3. Právo zaměstnanců, kteří jsou zaměstnáni u téhož zaměstnavatele, obdržet za rovnocennou práci 
stejnou odměnu představuje specifické vyjádření obecné zásady rovnosti, jejíž dodržování má Soud pro 
veřejnou službu zajišťovat. T oto p rávo je ostatně uvedeno v článku 7 me zinárodního p aktu 
o hospodářských, sociálních a kulturních právech a v úmluvě č. 111 M ezinárodní organizace práce.
Zásada r ovného zacházení však nezakazuje odlišně zacházet se srovnatelnými situacemi, pokud je toto 
odlišné zacházení odůvodněno o bjektivními a relevantními skutečnostmi, což je kon trolováno s oudy.
ECLI:EU:F:2010 :115 3SHRNU TÍ–VĚCF-36/05
SCHULZEv. KOMISE
V rámci reformy služebního řádu zákono dárce mohl změnit spojitost me zi platovými třídami a místy, 
zejména přijetím č l. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu, protože přechodnému ustanovení je 
vlastní, že s sebou nese výjimku z určitých pravidel služebního řádu, jejichž použití je nutně dotčeno 
změnou režimu.
Za těchto podmínek se nelze domnívat, že se osoby, které byly za úředníky jmenovány po reformě 
služebního řádu, nacházely ve s tejné právní situaci jako t y, které byly přijaty do služby před 
1. květnem 2004 a jejichž jmenování se řídilo předchozím služebním řádem.
Vzhledem k reformě struktury platových tříd z ákono dárce neporušil zásadu stejné odměny za 
rovnocennou práci ani tím, že úředníkům p řijatým p o uvedené reformě přiznal odměnu vázanou na 
platovou třídu, do níž byli zařazeni podle čl. 12 o dst. 3 přílohy XIII s lužebního řádu, která je mé ně 
příznivá než odměna příslušející starým platovým třídám, do kterých byli zařazeni úředníci přijatí před 
1. květnem 2004 .
V důsledku t oho okolnost, že asistenti nebo ad ministrátoři přijatí před 1. květnem 2004 m ají lepší 
odměnu než ti , kt eří byli jako ú ředníci přijati po tomto da tu, není porušením zásady stejné odměny 
za rovnocennou práci.
(viz body 74 a ž 79)
Odkazy:
Soudní dvůr: 26. června 2001 , Brunnhofer, C-381/99, Recueil, s. I-4961 , bod 28; výše uvedený rozsudek Centeno 
Mediavilla a další v. Komise, body 77 a ž 79 a 105
Tribunál: výše uvedený rozsudek Centeno M ediavilla a další v. Komise, body 75, 80,114, 126 a 129
4. Z článku 7 odst. 1 služebního řádu ve s pojení s čl. 62 p rvního pododstavce služebního řádu, podle 
kterého má úředník právo na odměnu odpovídající jeho platové třídě a stupni, vyplývá, že úředníkovi 
po určení jeho platové třídy a tím jeho platové ú rovně nemůže být poskytnuto m ísto neodpovídající 
této platové třídě. Jinak řečeno p latová třída, a tedy plat, na jaký m á úředník právo, určuje úkoly, 
kterými může být pověřen. V důsledku t oho zásada s pojitosti me zi platovou třídou a místem 
opravňuje ka ždého úředníka o dmítnout přidělení na místo neodpovídající jeho platové třídě a tedy 
v konečném d ůsledku funkce neodpovídajíc jeho odměně.
Předcházející úvahy nejsou vyvráceny skutečností, že čl. 5 odst. 4 služebního řádu a jeho příloha I, ve 
znění nařízení č. 723/2004 , kt erým s e m ění služební řád ú ředníků a pracovní řád o statních 
zaměstnanců, nezavádějí pev nou spojitost me zi určitou funkcí a určitou platovou třídou. Tato 
ustanovení totiž nemění zásadu vyplývající z čl. 7 odst. 1 služebního řádu, podle které rozhodnutí 
o úrovni obsazovaného pracovního m ísta musí být učiněno s ohledem n a důležitost úkolů svěřených 
dotčené funkci a pouze v zájmu služby. Pouze znamenají, že orgán oprávněný ke j menování nemá 
povinnost stanovit přesnou platovou třídu obsazovaného m ísta v oznámení o volném p racovním 
místě. Uvedený orgán m á však nadále povinnost dbát při výkonu své š iroké p osuzovací pravomoci 
zaprvé n a to, aby škála platových tříd, na kterou odkazuje v oznámení o volném p racovním m ístě 
dostatečně odrážela důležitost dotčených úkolů, a zadruhé na to, aby si jmenování do jedné z těchto 
platových tříd z achovalo objektivní povahu zvláště vzhledem k důležitosti úkolů, které m ají být 
zastávány.
(viz body 80 a 81)
Odkazy:
Tribunál: 7. května 1991 , Jon gen v. Komise, T-18/90, Recueil, s. II-187, bod 27; 8. červenec 2008 , Komise 
v. Economidis, T-56/07 P, Sb. VS s. I-B-1-31 a II-B-1-213, body 82 a ž 86; 18. června 2009 , Komise v. Traore, 
T-572/08 P, Sb. VS s. I-B-1-39 a II-B-1-223, body 38, 40 a 41
4 ECLI:EU:F:2010 :115SHRNU TÍ–VĚCF-36/05
SCHULZEv. KOMISE
5. Zásada ř ádné správy nemá závaznost přesahující závaznost nařízení. Stejné platí pro povinnost péče 
příslušející správě vzhledem ke s vým zaměstnancům, povinnost, kt erá o dráží rovnováhu me zi právy 
a odpovídajícími povinnostmi, kt eré služební řád v ytvořil ve v ztazích me zi ve řejnou správou 
a zaměstnanci veřejné služby, a která tudíž musí být stále v souladu s platnými normami.
Z důvodu postavení, jaké j ak zásada ř ádné správy, tak i povinnost pé če příslušející správě m ají 
v hierarchii no rem, se jich proto úředník, kt erý byl jmenován během o bdobí od 1. května 2004 d o 
30. dubna 2006 , nemůže dovolávat s cílem d osáhnout jiného výsledku n ež toho, který vyplývá z čl. 12 
odst. 3 přílohy XIII služebního řádu, neboť pravomoc orgánu je tímto ustanovením vázána.
(viz body 86 a 87)
Odkazy:
Tribunál: 27. března 1990 , Ch omel v. Komise, T-123/89, Recueil, s. II-131, bod 32; 17. června 1993 , Arauxo-Dumay 
v. Komise, T-65/92, Recueil, s. II-597, bod 37; 22. června 1994 , Rijnoudt a Hocken v. Komise, T-97/92 a T-111/92, 
Recueil FP, s. I-A-159 a II-511, bod 104; výše uvedený rozsudek Campoli v. Komise, bod 149
Soud pro veřejnou službu; 23. ledna 2007 , Ch assagne v. Komise, F-43/05, Sb. VS s. I-A-1-27 a II-A-1-139, bod 111