34

Za těchto podmínek se Consiglio di Stato (Státní rada) rozhodl přerušit řízení ve věcech C‑54/17 a C‑55/17 a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Brání články 8 a 9 směrnice 2005/29/ES výkladu odpovídajících vnitrostátních prováděcích ustanovení (články 24 a 25 italského spotřebitelského zákoníku), podle něhož lze kvalifikovat jako ‚nepatřičné ovlivňování‘, tedy jako ‚agresivní obchodní praktiku‘, která může ‚výrazně‘ zhoršit svobodnou volbu nebo chování průměrného spotřebitele, postup telefonního operátora spočívající v neposkytnutí informací o přednastavení určitých telefonních služeb (například služba hlasového záznamu či internet) na SIM kartách, a to zejména v situaci, kdy dotčený telefonní operátor není povinen učinit žádný další konkrétní úkon 2) Lze bod 29 přílohy I směrnice 2005/29/ES [provedené do vnitrostátního práva čl. 26 odst. 1 písm. f) spotřebitelského zákoníku] vykládat v tom smyslu, že se o ‚setrvačný prodej‘ jedná tehdy, jestliže mobilní operátor požádá zákazníka o zaplacení ceny za službu hlasového záznamu a internet, a to v situaci, kterou charakterizují následující skutečnosti: – při uzavírání smlouvy o poskytování mobilních telefonních služeb telefonní operátor neinformoval řádně spotřebitele o tom, že služba hlasového záznamu a internet jsou na SIM kartě předem nastavené a spotřebitel může proto uvedené služby případně využívat, aniž učinil zvláštní úkon (setting); – spotřebitel musí v každém případě učinit příslušné úkony, které jsou nutné k využívání uvedených služeb (například zadat číslo služby hlasového záznamu nebo aktivovat příkazy spouštějící prohlížení internetu); – operátorovi nejsou vytýkány skutečnosti týkající se technických a provozních podmínek, na základě kterých spotřebitel dané služby konkrétně využívá, ani informací o těchto podmínkách a o ceně samotných služeb, přičemž operátorovi se vyčítá jen neoznámení skutečnosti, že služby jsou na SIM kartě předem nastavené? 3) Brání účel ‚obecné‘ směrnice č. 2005/29 jakožto ‚záchranné sítě‘ sloužící k ochraně spotřebitelů, jakož i bod 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 uvedené směrnice vnitrostátní právní úpravě, podle níž spadá posuzování dodržování zvláštních povinností na ochranu spotřebitelů stanovených odvětvovou směrnicí [o univerzální službě] do působnosti obecné směrnice č. 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách, v důsledku čehož je vyloučen zásah orgánu příslušného k potírání porušování odvětvové směrnice, a to ve všech případech, kdy toto porušení může být rovněž nekorektní nebo nekalou obchodní praktikou? 4) Má být zásada speciality zakotvená v čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29 vykládána jako zásada upravující vztahy mezi systémy právní úpravy (obecnou a odvětvovou právní úpravou) nebo vztahy mezi právními předpisy (obecnými a zvláštními předpisy) či vztahy mezi orgány odpovědnými za regulaci a dohled v příslušných odvětvích? 5) Lze mít za to, že o ‚rozpor‘ podle čl. 3 odst. 4 směrnice č. 2005/29/ES se jedná, pouze pokud nastane podstatný nesoulad mezi ustanoveními právních předpisů týkajících se nekalých obchodních praktik a jinými unijními předpisy upravujícími zvláštní odvětvové aspekty obchodních praktik, nebo stačí, že dotčené právní předpisy a právní předpisy o nekalých obchodních praktikách obsahují v souvislosti se zvláštnostmi příslušného odvětví natolik odlišnou právní úpravu, že to vede ke kolizi předpisů (Normenkollision) v konkrétní situaci? 6) Vztahuje se pojem ‚[unijní] pravidla‘ uvedený v čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29 jen na ustanovení obsažená v unijních nařízeních a směrnicích nebo také na předpisy, kterými se uvedená ustanovení přímo provádějí, anebo zahrnuje daný pojem také právní a správní předpisy, kterými se provádějí zásady [unijního] práva? 7) Brání zásada speciality podle bodu 10 odůvodnění a čl. 3 odst. 4 směrnice 2005/29, jakož i články 20 a 21 směrnice [o univerzální službě] a články 3 a 4 [rámcové] směrnice výkladu odpovídajících vnitrostátních provádějících předpisů, podle něhož vždy, když v některém regulovaném odvětví, na které se vztahuje odvětvová ‚spotřebitelská‘ právní úprava přiznávající regulační a sankční pravomoci příslušnému odvětvovému orgánu, dojde k chování, které spadá pod pojem ‚agresivní praktika‘ ve smyslu článků 8 a 9 směrnice 2005/29 nebo ‚za všech okolností‘ agresivní podle přílohy I směrnice 2005/29, je třeba uplatnit obecný právní předpis o nekalých praktikách, a to i tehdy, když existuje odvětvový právní předpis přijatý na ochranu (právě těchto) spotřebitelů a založený na ustanoveních unijního práva, který v plném rozsahu upravuje tytéž ‚agresivní praktiky‘ nebo ‚agresivní praktiky za všech okolností‘ nebo každopádně tytéž ‚nekalé praktiky?“