CS Úřední věstník Evropské unie C 301/42

Žaloba podaná dne 28. srpna 2008 – IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds v. Komise

(Věc T-362/08)

(2008/C 301/72)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: S. Crosby a S. Santoro, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

— nařídit Komisi, aby Soudu předložila dopis německého spolkového kancléře, pana Schrödera, předsedovi Komise, panu Prodimu, ze dne 15. března 2000,

— určit, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným právním posouzením a zjevně nesprávnými posouzeními skutkového stavu a toto rozhodnutí zrušit, a

— uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souladu s článkem 87 jednacího řádu Soudu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Rozsudkem ze dne 18. prosince 2007 vydaným ve věci C-64/05 P (1) Soudní dvůr zrušil rozsudek Soudu ze dne 30. listopadu 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds v. Komise (T-168/02, Sb. rozh. s. II-4135), kterým se zrušuje rozhodnutí Komise ze dne 26. března 2002, kterým byl odepřen přístup k dokumentům požadovaný žalobkyní v dopise ze dne 20. prosince 2001, týkajícím se deklasifikace lokality Labe v Hamburku, přírodní rezervace chráněné na základě programu Natura 2000, vytvořeného směrnicí Rady 92/43/EHS (2), pro rozšíření závodu Daimler Chrysler Aerospace Airbus za účelem finální montáže Airbusu A3XX. V důsledku rozsudku vydaného Soudním dvorem o kasačním opravném prostředku obnovila žalobkyně, dopisem ze dne 13. února 2008, svou žádost o přístup k dotčeným dokumentům a dne 29. dubna 2008 předložila potvrzující žádost podle čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (3).

Touto žalobou se žalobkyně podle článku 230 ES domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2008, které částečně vyhovělo její žádosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001, avšak odepřelo jí přístup k jednomu z dokumentů, na nějž se tato žádost vztahovala.

Žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když použila čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 na čistě interní vztah EU. Mimoto žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že se domnívala, že obsah dopisu pana Schrödera je důvěrný do té míry, že by jeho zveřejnění ohrozilo hospodářskou politiku Německa a dalších států EU. Mimoto žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávných posouzení skutkového stavu tím, že měla za to, že by zveřejnění dopisu narušilo rozhodovací proces, a konečně tím, že veřejný zájem nepovažovala za důležitější nežli důvěrnou povahu jejího rozhodovacího procesu.

(1) Rozsudek ze dne 18. prosince 2007, Švédsko v. Komise a další (C-64/05 P, Sb. rozh. s. I-11389).

(2) Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).

(3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).