ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. listopadu 2017 – Rumunsko v. Komise

(Věc T‑391/17 R)

„Řízení o předběžných opatřeních – Institucionální právo – Evropská občanská iniciativa – Ochrana národnostních a jazykových menšin a posílení kulturní a jazykové rozmanitosti Unie – Zásada svěření pravomocí – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“

1. Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky poskytnutí–Fumus boni juris–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Kumulativní charakter–Zvážení všech dotčených zájmů–Pořadí přezkumu a způsob ověřování–Posuzovací pravomoc soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních (Článek 256 odst. 1 SFEU, články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz body 16, 18, 19)

2. Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky poskytnutí–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Důkazní břemeno–Čistě hypotetická újma podmíněná vznikem budoucích a nejistých událostí–Nedostatečnost pro odůvodnění naléhavosti (Články 278 SFEU a 279 SFEU) (viz body 22, 23)

3. Řízení o předběžných opatřeních–Podmínky přípustnosti–Žaloba–Formální požadavky–Popis žalobních důvodů odůvodňujících na první pohled nařízení navrhovaných opatření (Články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz bod 25)

4. Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Předběžná opatření–Podmínky poskytnutí–Naléhavost–Vážná a nenapravitelná újma–Újma, které se může dovolávat členský stát–Újma týkající se podniků a nikoliv celého odvětví národního hospodářství–Vyloučení (Články 256 SFEU, 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz bod 26)

5. Řízení o předběžných opatřeních–Odklad vykonatelnosti–Podmínky poskytnutí–Vážná a nenapravitelná újma–Újma spočívající ve správním břemenu, které vyplývá pro členský stát z registrace návrhu občanské inciativy–Neprokázání rizika, že vznikne vážná újma–Nedostatek naléhavosti (Článek 278 SFEU; Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 211/2011, čl. 8 odst. 2 a příloha VI) (viz body 32, 36–38)

6. Akty orgánů–Odůvodnění–Povinnost–Dosah–Posouzení povinnosti uvést odůvodnění v závislosti na okolnostech případu (Art. 296 TFUE) (viz body 52, 53)

7. Akty orgánů–Odůvodnění–Povinnost–Dosah–Rozhodnutí Komise zaregistrovat návrh občanské iniciativy–Obecná povaha odůvodnění, pokud jde o legislativní pravomoci Komise ve vztahu k navrženým opatřením–Přípustnost [Článek 278 SFEU; Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 211/2011, čl. 10 odst. 1 písm. c)] (viz body 55, 56)

Předmět

Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise (EU) 2017/652 ze dne 29. března 2017 o návrhu evropské občanské iniciativy nazvané „Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe“ (Úř. věst. 2017, L 92, s. 100).

Výrok

1) Návrh na předběžná opatření se zamítá.
Vzhledem k požadavkům vyplývajícím z účinné ochrany, jež musí být ve věcech veřejných zakázek zaručena, nelze v případě, že vyloučený uchazeč prokáže existenci zvláště závažného fumus boni juris, od tohoto vyžadovat, aby prokázal, že by mu zamítnutí jeho návrhu na nařízení předběžného opatření mohlo způsobit nenapravitelnou újmu, neboť jinak by to nepřiměřeně a neoprávněně zasahovalo do práva na účinnou soudní ochranu, které mu zaručuje článek 47 Listiny základních práv Evropské unie. Toto zmírnění podmínek pro posouzení existence naléhavosti, odůvodněné právem na účinnou soudní ochranu, však připadá v úvahu pouze v předsmluvní fázi a za předpokladu, že bude dodržena odkladná lhůta plynoucí z čl. 118 odst. 2 a odst. 3 nařízení č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie, a z čl. 171 odst. 1 nařízení č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení č. 966/2012. Pokud veřejný zadavatel uzavřel s úspěšným uchazečem smlouvu po uplynutí této lhůty a před podáním návrhu na nařízení předběžného opatření, výše uvedené zmírnění již není odůvodněné.

Pokud jde o návrh na nařízení předběžného opatření podaný poté, co byla podepsána smlouva s úspěšným uchazečem, zmírnění podmínky týkající se naléhavosti ve věcech veřejných zakázek nelze uplatnit, jestliže, jak dokazuje dopis, který navrhovatelka zaslala veřejnému zadavateli v předsmluvní fázi s cílem, aby veřejný zadavatel znovu zvážil své rozhodnutí o zadání zakázky, navrhovatelka měla dostatečné informace k tomu, aby za účelem podání návrhu na nařízení předběžného opatření před uzavřením smlouvy mezi veřejným zadavatelem a úspěšným uchazečem určila, zda je toto rozhodnutí případně protiprávní. Takovým včas podaným návrhem na nařízení předběžného opatření by mohla navrhovatelka dosáhnout vydání usnesení na základě čl. 157 odst. 2 jednacího řádu, jímž by byla odložena vykonatelnost rozhodnutí o zadání zakázky před samotným vyjádřením druhé strany a po dobu řízení o předběžném opatření.

(viz body 25, 26, 31, 32, 34, 37)
4)

Společnost Naftogaz of Ukraine, Komise, společnosti OPAL Gastransport GmbH & Co. KG, Gazprom Eksport LLC a Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.
Pokud se chce podnik vyhnout cestou předběžného opatření zpřístupnění informací, které údajně podléhají profesnímu tajemství, závisí rozsah, v němž by mu zpřístupnění takových informací způsobilo vážnou a nenapravitelnou újmu, na kombinaci okolností, jako jsou jejich význam z hlediska profesního a obchodního pro podnik, který je poskytuje, a užitečnost těchto informací pro další podniky působící na trhu, jež se s nimi mohou seznámit a následně je využívat.

Řešení přijatá soudcem příslušným pro rozhodování o předběžných opatřeních, zejména pokud jde o nevyčíslitelnou povahu, a tudíž nenapravitelnou finanční újmu způsobenou zveřejněním údajně důvěrných informací, se naproti tomu neuplatní, pokud navrhovatel neurčí v návrhu na předběžné opatření informace, které by v případě úplného zveřejnění dotčených dokumentů mohly mít význam specificky pro jeho konkurenty, stávající či potenciální, neboť by tyto informace mohly být využívány k obchodním a soutěžním účelům, a konkrétně pokud navrhovatel neuplatňuje žádnou specifickou informaci, která by pro něj představovala nehmotný statek využitelný ke konkurenčním účelům, jehož hodnota by byla snížena, ba dokonce zmařena, pokud by došlo ke ztrátě jeho tajné povahy. Tak je tomu v případě, že se navrhovatel spokojí s tvrzením, že úplné zveřejnění dotčených dokumentů představuje riziko vzniku újmy spočívající v zásahu do její pověsti, podílu na trhu a obratu, jelikož tyto dokumenty obsahují látku, která je kvalifikována, podle něj, jako nebezpečná pro zdraví, a to ve vztahu k jeho klientům, uživatelům této látky, veřejnosti obecně a regulačním orgánům.

(viz body 38–40)
2)

Není důvodné rozhodnout o návrzích podaných Polska Grupa Energetyczna S.A. (PGE), Francouzskou republikou, Elektrárny Opatovice, a.s. a Saale Energie GmbH, Sev.en EC, a.s., Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, a.s., European Environmental Bureau (EEB) a Client Earth na vstup vedlejšího účastníka do řízení.
(viz body 19, 21)

Pokud se akt nevyhlašuje nebo neoznamuje, běží lhůta pro podání žaloby až od okamžiku, kdy se dotyčný plně seznámí s obsahem a odůvodněním dotčeného aktu, za podmínky, že si úplné znění vyžádá v přiměřené lhůtě. S touto výhradou může lhůta pro podání žaloby běžet až od okamžiku, kdy se dotyčná třetí osoba plně seznámí s obsahem a odůvodněním dotčeného aktu tak, aby mohla účelně využít svého práva na podání žaloby.

Přiměřená lhůta pro vyžádání si rozhodnutí poté, co se dotyčný o existenci rozhodnutí dozvěděl, není pevně stanovenou promlčecí lhůtou, která by se automaticky odvíjela od lhůty pro podání žaloby na neplatnost, nýbrž lhůtou závislou na okolnostech dané věci. K pojmu přiměřená lhůta bylo rozhodnuto, že lhůta dvou měsíců pro vyžádání si rozhodnutí počítaná ode dne, kdy se dotyčný o existenci tohoto rozhodnutí dozvěděl, překračuje přiměřenou lhůtu. Bylo rovněž judikováno, že žádost o poskytnutí úplného znění rozhodnutí podaná déle než čtyři měsíce poté, co se žalobce o existenci aktu dozvěděl, musí být považována za podanou po přiměřené lhůtě.

Žaloba podaná více než rok poté, co se žalobce o rozhodnutí dozvěděl, tedy musí být považována za zjevně opožděnou a musí být odmítnuta jako zjevně nepřípustná.

(viz boy 33, 39-41, 47)
25

Z judikatury totiž vyplývá, že vzhledem k požadavkům vyplývajícím z účinné ochrany, jež musí být ve věcech veřejných zakázek zaručena, nelze v případě, že vyloučený uchazeč prokáže existenci zvláště závažného fumus boni juris, od tohoto vyžadovat, aby prokázal, že by mu zamítnutí jeho návrhu na nařízení předběžného opatření mohlo způsobit nenapravitelnou újmu, neboť jinak by to nepřiměřeně a neoprávněně zasahovalo do práva na účinnou soudní ochranu, které mu zaručuje článek 47 Listiny základních práv Evropské unie [v tomto smyslu viz usnesení ze dne 23. dubna 2015, Komise v. Vanbreda Risks & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 41].
42

Má přitom za to, že jelikož napadené rozhodnutí povede ke zvýšení přepravní kapacity prostřednictvím plynovodu OPAL, sníží se užívání jiných plynovodů umožňující vývoz plynu společností Gazprom do západní Evropy, zejména plynovodů Jamal-Evropa a Bratrství. Tento pokles užívání by vedl ke zvýšení cen za přepravu ze západu. Zvýšení cen za přepravu by tak snížilo konkurenceschopnost alternativních dodavatelů plynu ze západu a z jihu v porovnání se společností Gazprom, která na východě využívá „monopolizovaných“ vstupních bodů polské přepravní sítě. Tím by se snížila možná diverzifikace zdrojů pro nákup plynu společností PGNiG, což by se dotklo bezpečnosti a kontinuity dodávek, neboť podle navrhovatelky by společnost Gazprom mohla na základě napadeného rozhodnutí z roku 2016 omezit své dodávky plynovodem Jamal-Evropa. PGNiG zdůrazňuje, že by tím automaticky vzniklo bezprostřední riziko pro plnění jejích úkolů směřujících zejména k zajištění bezpečnosti a kontinuity dodávek, včetně dodávek chráněným zákazníkům ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES (Úř. věst. 2010, L 295, s. 1). Navrhovatelka by navíc musela učinit řadu kroků (najít nové dodavatele, uzavřít nové smlouvy), které by podstatně změnily její postavení na trhu.
6

Rozhodnutím ze dne 16. února 2017 (dále jen „napadené rozhodnutí“) pátý odvolací senát EUIPO toto odvolání zamítl. Odvolací senát měl nejprve v podstatě za to, že přihlášené označení je popisné v rozsahu, v němž toto označení, pokud jde o anglicky hovořící veřejnost, jejíž úroveň pozornosti je vyšší, než je průměrná úroveň, popisuje vlastnosti požadovaných služeb. Dále měl odvolací senát za to, že uvedené označení postrádá rovněž rozlišovací způsobilost. Konečně měl odvolací senát za to, že důkazy předložené žalobkyní nepodporují tvrzení, že se prvek „expressvpn“ stal rozpoznatelným jakožto ochranná známka majitele mezinárodního zápisu.
25

Pokud jde konkrétně o návrhová žádání účastnic řízení, je třeba zdůraznit, že vymezují předmět sporu. Je tudíž třeba, aby uváděla výslovně a jednoznačně to, co účastnice řízení navrhují (viz usnesení ze dne 27. března 2017, Frank v. Komise, T‑603/15, nezveřejněné, EU:T:2017:228, bod 39 a citovaná judikatura).
27

Konečně, i když návrh na předběžné opatření může být doplněn ve specifických bodech odkazem na písemnosti, které jsou k němu připojeny, tyto písemnosti nemohou zhojit to, že uvedený návrh postrádá základní prvky. Není věcí soudce příslušného k rozhodování o předběžných opatřeních, aby za dotčeného účastníka vyhledával skutečnosti obsažené v přílohách návrhu na předběžné opatření, v žalobě podané ve věci v hlavním řízení nebo v přílohách této žaloby, které by mohly podložit návrh na předběžné opatření. Taková povinnost soudce příslušného k rozhodování o předběžných opatřeních by navíc zbavila účinku čl. 156 odst. 5 jednacího řádu, který stanoví, že návrh na předběžné opatření se předkládá samostatným podáním (v tomto smyslu viz usnesení ze dne 20. června 2014, Wilders v. Parlament a další, T‑410/14 R, nezveřejněné, EU:T:2014:564, bod 16 a citovaná judikatura).
37

Podle judikatury musí žaloby v zásadě směřovat proti autorovi napadeného aktu (viz usnesení ze dne 22. července 2015, European Children’s Fashion Association a Instituto de Economía Pública v. Komise a EACEA, T‑724/14, nezveřejněné, EU:T:2015:550, bod 21 a citovaná judikatura, a ze dne 15. listopadu 2017, Pilla v. Komise a EACEA, T‑784/16, nezveřejněné, EU:T:2017:806, bod 54). To platí zejména v případě, pokud akt nelze přičíst jinému orgánu, instituci nebo subjektu Unie, než je ten, od kterého tento akt pochází (v tomto smyslu viz usnesení ze dne 16. prosince 2008, Itálie v. Komise a EHSV, T‑117/08, nezveřejněné, EU:T:2008:582, body 16 až 19, a ze dne 15. listopadu 2017, Pilla v. Komise a EACEA, T‑784/16, nezveřejněné, EU:T:2017:806, body 55 až 60).
39

Řešení přijatá ve věcech, ve kterých byla vydána tato usnesení, zejména pokud jde o nevyčíslitelnou povahu, a tudíž nenapravitelnou finanční újmu způsobenou zveřejněním údajně důvěrných informací, se naproti tomu neuplatní, pokud navrhovatel neurčí v návrhu na předběžné opatření informace, které by v případě úplného zveřejnění dotčených dokumentů mohly mít význam specificky pro jeho konkurenty, stávající či potenciální, neboť by tyto informace mohly být využívány k obchodním a soutěžním účelům, a konkrétně pokud navrhovatel neuplatňuje žádnou specifickou informaci, která by pro něj představovala nehmotný statek využitelný ke konkurenčním účelům, jehož hodnota by byla snížena, ba dokonce zmařena, pokud by došlo ke ztrátě jeho tajné povahy (usnesení ze dne 29. února 2016 – Chemtura Netherlands v. EFSA, T‑725/15 R, nezveřejněné, EU:T:2016:128, body 34 a 35).
10

Z tohoto důvodu bylo projednávání návrhů na vstup vedlejšího účastníka do řízení podaných Ipab di Vicenza dne 13. října 2017, Ipab Casa Gino e Pierina Marani dne 23. října 2017, Ipab Centro Residenziale per Anziani di Cittadella dne 9. listopadu 2017, Azienda Pubblica dei Servizi alla Persona „Grimani Buttari – residenze per Anziani in Osimo“ dne 10. listopadu 2017 na podporu návrhových žádání žalobkyně, a Italskou republikou dne 22. listopadu 2017 na podporu návrhových žádání Komise, přerušeno v souladu s čl. 144 odst. 3 jednacího řádu.
48

Zadruhé je třeba konstatovat, že unijní sekundární právo nestanovilo v projednávaném případě žádnou povinnost vyhlášení. V tomto ohledu je nejprve třeba poukázat na to, že přestože podle čl. 13 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43) musí být prováděcí rozhodnutí zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie, neboť spadá do kategorie „rozhodnutí jiná než uvedená v čl. [297 odst. 1 SFEU]“, toto zveřejnění se provede jen, „pokud je to možné“. Je třeba konstatovat, že byť dotčené zveřejnění představuje cíl, který je třeba respektovat, není přesto kogentní povahy (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 27. listopadu 2003, Regione Siciliana v. Komise, T‑190/00, EU:T:2003:316, bod 139).
18

Na druhé straně prohlásil, že zápis přihlášené ochranné známky byl povolen pro „[p]očítačový hardware; příručky pro použivatele a instrukce uvedené do elektronické podoby“, náležející do třídy 9, [i]nstruktážní a uživatelské manuály“, náležející do třídy 16, „[s]bírání, skladování, analýzy a vyhledání dat a informací; uchovávání informačních materiálů, vytváření jejich rejstříků a jejich elektronická distribuce; vytváření rejstříků informací, webových stránek a jiných informačních zdrojů; vytváření rejstříků informací, stránek a jiných zdrojů dostupných v globální počítačové síti“, náležející do třídy 35, a pro „[p]očítačové služby; počítačové programování; výzkum a návrhy týkající se počítačového hardwaru a softwaru (služby); grafické návrhy“, náležející do třídy 42.
2)

Není již důvodné rozhodnout o návrzích podaných Justice Pesticides, Valonského regionu, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), společností Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK Ltd. na vstup vedlejšího účastníka do řízení.
4.

Úředníci – Rozhodnutí nepříznivě zasahující do právního postavení – Povinnost uvést odůvodnění – Rozhodnutí vydané v souvislostech, které jsou adresátovi známy [Listina základních práv Evropské unie, čl. 41 odst. 2 písm. c); služební řád úředníků, čl. 25 druhý pododstavec] (viz body 78-82, 87, 88)
3.

Ochranná známka Evropské unie – Definice a nabytí ochranné známky Evropské unie – Relativní důvody pro zamítnutí – Námitky majitele starší totožné nebo podobné ochranné známky zapsané pro totožné nebo podobné výrobky nebo služby – Nebezpečí záměny se starší ochrannou známkou – Obrazová ochranná známka The Inner Circle a slovní ochranná známka InnerCircle [Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001, čl. 8 odst. 1 písm. b)] (viz body 22, 23, 28, 38, 40, 44, 45, 47)
Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. února 2019 –

BRF a SHB Comercio e Industria de Alimentos v. Komise

(věc T-429/18 R)

„Návrh na předběžné opatření – Veřejné zdraví – Prováděcí nařízení (EU) 2018/700 – Změna seznamu třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu, pokud jde o jistá zařízení v Brazílii – Nedostatek naléhavosti – Vážení zájmů“

1. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Podmínky přiznání – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná újma – Důkazní břemeno – Finanční újma – Povinnost poskytnout konkrétní a přesné údaje podepřené podrobnými a ověřenými listinnými důkazy – Situace, jež může ohrozit existenci společnosti-navrhovatelky nebo nenávratně změnit její postavení na trhu – Posouzení s ohledem na velikost, obrat a znaky příslušnosti ke skupině – Požadavek konkrétních a objektivních důkazů (Jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4 a 5) (viz body 34-45)

2. Řízení o předběžných opatřeních – Návrh znějící na nařízení každého jiného nebo dodatečného opatření, které je považováno za nezbytné nebo přiměřené – Návrh, který spadá mimo pravomoc soudce příslušného k rozhodování o předběžných opatřeních (Články 278, 279 a čl. 256 odst. 1 SFEU; jednací řád Tribunálu, čl. 156 odst. 4) (viz bod 65)

Předmět

Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad provádění prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/700 ze dne 8. května 2018, kterým se mění seznam třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu, pokud jde o jistá zařízení v Brazílii (Úř. věst. 2018, L 118, s. 1), buď do data konečného rozhodnutí o žalobě, kterou žalobkyně podaly na základě článku 263 SFEU, nebo do data určeného předsedou Tribunálu, a podpůrně na odklad uplatňování uvedeného nařízení, pokud jde o zařízení žalobkyň uvedená na seznamu zařízení schválených k dovozu masa drůbeže a zajícovců z Brazílie (oddíl II), na seznamu zařízení schválených k dovozu mletého masa, masných polotovarů a strojně odděleného masa z Brazílie (oddíl V), jež v období od 1. března 2017 do 19. dubna 2018 nevyvolala prostřednictvím systému včasné výměny informací pro potraviny a krmiva více než dvě oznámení, jakož i na seznamu zařízení schválených k dovozu masných výrobků z Brazílie (oddíl VI), nebo na přijetí jakýchkoliv jiných nebo doplňujících opatření, která by předseda Tribunálu považoval za nezbytná nebo vhodná.

Výrok

1) Návrh na předběžné opatření se zamítá.
86

Zaprvé, co se týče argumentu vycházejícího z neexistence rizika pro veřejné zdraví, navrhovatelka zdůrazňuje, že dotčená látka a výrobky na její bázi se na trhu vyskytují po dobu delší než 20 let a dosud nedošlo k žádné události dotýkající se veřejného zdraví v důsledku jejich uvádění na trh. Mimoto tvrdí, že v opačném případě by prodloužení původního schválení na dobu 6 let, od roku 2013 až do roku 2019, v očekávání zkoumání látky, Komise nepovolila.
29

Podle tvrzení žalobkyně vyvolává napadené rozhodnutí vůči ní právní účinky, neboť zaprvé prohlášení žadatele o přístup ze dne 25. dubna 2018 nemohlo během sedmi týdnů před přijetím závazku obsaženého v tomto prohlášení zbavit zpřístupnění předmětných dokumentů účinku erga omnes a zadruhé uvedené prohlášení stejně jako rozhodnutí ze dne 7. června 2018 mohlo mít závazný účinek pouze ve vztahu ke Komisi a žadateli o přístup. V průběhu výše uvedených sedmi týdnů se předmětné dokumenty mohly dostat do rukou jejích konkurentů a mohly být použity ve vnitrostátních soudních řízeních, které vedly k podání stejných předběžných otázek, jako jsou otázky položené ve spojených věcech Mobit a Autolinee Toscane (C‑350/17 a C‑351/17). Žalobkyně sice nemůže odhadnout rozsah tohoto předání, avšak má za to, že podle zásady řádné správy měla Komise prošetřit využití předmětných dokumentů žadatelem o přístup za účelem případného zrušení, za předpokladu, že to bylo možné, faktického účinku erga omnes napadeného rozhodnutí. Opatření přijatá Komisí k nápravě jejího pochybení byla podle tvrzení žalobkyně zjevně nezpůsobilá napravit jejich zpřístupnění, jehož účinek erga omnes byl jistý a definitivní. Žalobkyně uvádí, že skutečnost, že v rozhodnutí ze dne 7. června 2018 Komise rozhodla o nezpřístupnění předmětných dokumentů, jelikož by toto zpřístupnění mělo vliv na soudní řízení zahájená proti Komisi ve věcech T‑250/18 R a T‑250/18, nejen že nemá dopad na účinek erga omnes daného zpřístupnění, ale potvrzuje, že zpřístupnění, které již vedlo k zásahu do uvedených soudních řízení, musí být považováno za příčinu dalších zásahů v budoucnosti. Z tohoto důvodu má žalobkyně za to, že měla vždy právní zájem na zrušení napadeného rozhodnutí.
23

Pokud jde o první námitku nepřípustnosti uplatněnou ECB, žalobkyně uvádí řadu argumentů na podporu tvrzení, že napadené akty mění její právní postavení. Zaprvé tyto akty formálně zjišťují, že nebyly splněny regulační povinnosti, přičemž taková zjištění musí být možné soudně přezkoumat. Zadruhé napadené akty obsahují negativní skutková zjištění o jednotlivých bankách, přičemž taková zjištění musí být možné soudně přezkoumat. Zatřetí napadené akty vedou k tomu, že budou vůči bankám přijata opatření k řešení krize, která by nebylo možné přijmout bez jejich existence. Závaznost této analýzy pro SRB, kterou ECB podle žalobkyně podle všeho uznává, podle ní znamená, že jednotlivé banky nemohou zabránit tomu, aby byla vůči nim přijata opatření k řešení krize, s poukazem na to, že na jejich straně nedošlo k selhání či pravděpodobnému selhání, a to ani v případě, že SRB zastává stejný názor. Začtvrté napadené akty přenáší do velké míry odpovědnost na SRB, což mění právní postavení dotčeného orgánu. Zapáté napadené akty mění právní postavení bank, takže musí být možné je soudně přezkoumat. Konečně zašesté napadené akty povedou podle ní k uzavření bank, a tudíž zasahují do práv jednotlivých bank a jejich akcionářů.