Keywords

Summary



Keywords

1. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Předložení případu žádosti o vrácení cla Komisi – Nedostatečnost informací poskytnutých vnitrostátním orgánem – Žádost o doplňující informace – Lhůta použitelná pro rozhodnutí Komise – Možnost žadatele očekávat schválení jeho žádosti na základě pouhého uplynutí lhůty – Neexistence

(Nařízení Komise č. 2454/93, čl. 907)

2. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Předložení případu žádosti o vrácení cla Komisi – Nedostatečnost informací poskytnutých vnitrostátním orgánem – Žádost o doplňující informace – Povinnost Komise žadatele neprodleně informovat – Neexistence

(Nařízení Komise č. 2454/93, čl. 905 odst. 2 a čl. 906a)

3. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Předložení případu žádosti o vrácení cla Komisi – Sdělení námitek žadateli – Přístup k dokumentům – Dosah

(Nařízení Komise č. 2454/93, čl. 906a)

4. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Ustanovení o ekvitě zavedené článkem 905 nařízení č. 2454/93 – Dosah – Rozhodovací pravomoc Komise – Pravidla uplatňování

(Nařízení Rady č. 2913/92, čl. 239; nařízení Komise č. 2454/93, čl. 905)

5. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla Předložení případu žádosti o vrácení cla Komisi – Rozhodnutí Komise nepřihlédnout k závažnosti hospodářské škody způsobené hospodářským subjektem – Porušení zásady proporcionality – Neexistence

(Nařízení Rady č. 2913/92, čl. 239; nařízení Komise č. 2454/93)

6. Vlastní zdroje Evropských společenství – Vrácení či prominutí dovozního nebo vývozního cla – Článek 239 celního kodexu Společenství – Ustanovení o ekvitě zavedené článkem 905 nařízení č. 2454/93 – Dosah – Pravomoc Komise – Meze – Použití celního práva hmotného –Výlučná pravomoc vnitrostátních orgánů

(Čl. 234 ES; nařízení Rady č. 2913/92, čl. 239; nařízení Komise č.2454/93, čl. 905)

Summary

1. Druhý pododstavec článku 907 nařízení č. 2454/93, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, stanoví, že v rámci řízení týkajícího se vrácení nebo prominutí dovozních nebo vývozních cel musí být rozhodnutí Komise o vrácení nebo prominutí cla přijato do devíti měsíců ode dne, kdy Komise obdrží spis s žádostí o prominutí cla a že pokud Komise k rozhodnutí považuje za nezbytné vyžádat si od členského státu doplňující informace, prodlužuje se tato devítiměsíční lhůta o dobu, která uplyne ode dne, kdy Komise odešle tuto žádost, do dne, kdy obdrží odpověď vnitrostátních orgánů.

Vzhledem k tomu, že lhůta, kterou disponuje Komise, může být takto prodloužena, nemůže mít žadatel o prominutí cla jistotu, že pouhým uplynutím devítiměsíční lhůty je jeho žádost schválena, přestože nebyl sám informován o prodloužení této lhůty.

(viz body 54–55)

2. Celní právní úprava nestanoví v rámci řízení týkajícího se vrácení nebo prominutí dovozního nebo vývozního cla, že zúčastněná osoba musí být neprodleně informována o žádostech o doplňující informace, které Komise vyhotovila, zaslaných vnitrostátním orgánům podle čl. 905 odst. 2 třetího pododstavce nařízení č. 2454/93, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, jakož i o odpovědích těchto orgánů, ani jí nemusí být okamžitě sdělen obsah těchto dopisů.

V souladu s článkem 906a prováděcího nařízení totiž pouze tehdy, kdy Komise po svém přezkumu žádosti o prominutí cla došla k předběžnému závěru nepříznivému vůči žadateli, musí mu předat své námitky písemně spolu s veškerými doklady, na nichž se uvedené námitky zakládají.

Ostatně článek 905 odst. 2 první pododstavec prováděcího nařízení, který stanoví, že spis zaslaný Komisi vnitrostátními orgány musí zejména obsahovat prohlášení podepsané žadatelem, jež osvědčuje, že se se spisem seznámil, a buď potvrzuje, že nemá co dodat, nebo uvádí veškeré dodatečné informace, které by v něm měly podle jeho názoru být zahrnuty, směřuje pouze k zaručení hospodářskému subjektu, který žádá o prominutí cla a který nemusel být nezbytně účasten na přípravě spisu příslušnými vnitrostátními orgány, možnost účinně vykonávat své právo být vyslechnut již v první fázi správního řízení, která probíhá na vnitrostátní úrovni.

(viz body 61–63)

3. Na základě zásady dodržování práv obhajoby nepřísluší jen Komisi samé rozhodnout, v rámci řízení týkajícího se vrácení nebo prominutí dovozních nebo vývozních cel, které doklady jsou pro účely řízení o prominutí cla pro zúčastněnou osobu užitečné a ke kterým musí mít možnost přístupu podle článku 906 nařízení č. 2454/93, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, pokud Komise hodlá přijmout rozhodnutí nepříznivé vůči této osobě a předá jí své námitky.

Komise musí tedy žadateli umožnit v okamžiku doručení svých námitek přezkoumat všechny doklady, které mohou být relevantní pro podporu jeho žádosti o prominutí nebo vrácení cla, a za tímto účelem mu musí poskytnout minimálně taxativní výčet dokladů ze spisu, které nemají důvěrný charakter, obsahující informace dostatečně přesné k tomu, aby žadateli se vší znalostí věci umožnily určit, zda popsané doklady pro něj mohou být užitečné.

(viz body 72, 74)

4. Článek 905 nařízení nařízení č. 2454/93, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ustanovení, které upřesňuje a rozvádí pravidlo týkající se vrácení nebo prominutí dovozních nebo vývozních cel obsažené v článku 239 celního kodexu, představuje obecné ustanovení o ekvitě určené zejména k úpravě výjimečných situací, které jako takové nespadají pod jeden z případů stanovených v článcích 900 až 904 prováděcího nařízení. Vrácení dovozního cla podléhá splnění dvou kumulativních podmínek, a sice zaprvé existenci zvláštní situace a zadruhé neexistenci hrubé nedbalosti a podvodného jednání ze strany zúčastněné osoby. Kromě toho musí existovat souvislost mezi nedbalostí vytýkanou hospodářskému subjektu a zjištěnou zvláštní situací. Nicméně není nezbytné, aby zvláštní situace byla přímým a bezprostředním důsledkem nedbalosti zúčastněné osoby. V tomto ohledu postačuje, že nedbalost zjednodušila nebo přispěla k odnětí zboží celnímu dohledu.

Jestliže Komise přijímá rozhodnutí podle tohoto obecného ustanovení o ekvitě, disponuje posuzovací pravomocí. Kromě toho, protože vrácení nebo prominutí dovozního cla, které může být přiznáno pouze za určitých podmínek a ve zvláště stanovených případech, představuje výjimku z běžného režimu dovozů a vývozů, ustanovení stanovující takové vrácení nebo takové prominutí musí být vykládána striktně.

(viz body 103, 150, 154)

5. V rámci řízení týkajícího se vrácení nebo prominutí dovozního nebo vývozního cla, Komise neporušuje zásadu proporcionality tím, že nepřihlédne při svém přezkoumání žádosti o prominutí cla k závažnosti hospodářské škody, které by zamítavé rozhodnutí způsobilo dotyčnému hospodářskému subjektu. Částka celního dluhu uloženého hospodářskému subjektu má totiž souvislost s hospodářským významem zboží, jež bylo předmětem operací dotčeného tranzitu Společenství, obzvláště částky cel a daní, které zatěžují toto zboží. Skutečnost, že částka vymáhaná z titulu dovozního cla je značná, spadá do kategorie profesních rizik, kterým se vystavuje hospodářský subjekt. Tedy závažnost dluhu, jehož prominutí je žádáno, není sama o sobě skutečností, která by mohla ovlivnit posouzení podmínek, kterým je podřízeno toto prominutí celního dluhu.

(viz bod 161)

6. Jediným cílem ustanovení článku 239 nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství a článku 905 nařízení č. 2454/93, kterým se provádí celní kodex je umožnit, pokud jsou splněny některé zvláštní podmínky a při neexistenci hrubé nedbalosti či podvodného jednání, osvobození hospodářských subjektů od zaplacení cla, které dluží, a neumožnit zpochybnění samotné zásady vymahatelnosti celního dluhu. Určení existence a přesné částky dluhu totiž spadá do pravomoci vnitrostátních orgánů. Žádosti zaslané Komisi na základě výše uvedených ustanovení se však netýkají otázky, zda ustanovení celního práva hmotného byla vnitrostátními celními orgány správně použita. Soud připomíná, že rozhodnutí přijatá těmito orgány mohou být napadena u vnitrostátních soudů, přičemž tyto soudy mohou předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES.

(viz bod 165)