8

Wet op het primair onderwijs (zákon o základním vzdělávání) v článku 4, nadepsaném „Náklady na školní dopravu“, stanoví: „1. Pro účely školní docházky přiznají starosta a členové obecní rady na základě žádosti rodičům žáka s bydlištěm na území jejich obce náhradu nákladů na dopravu, které považují za nezbytné. Obecní rada nařízením stanoví podmínky této náhrady a přihlédne přitom k následujícím ustanovením: [...] 4. Nařízení zohlední spoluúčast, kterou lze po rodičích přiměřeně požadovat a stanoví, že se přeprava může uskutečňovat způsobem, který je pro žáka vhodný. Nařízení stanoví podmínky, za kterých starosta a členové obecní rady konzultují odborníky na tuto problematiku. 5. Nařízení stanoví náhradu nákladů na dopravu podle vzdálenosti mezi bydlištěm žáka a a) nejbližší základní školou, která je pro něj dostupná nebo, pokud žák musí navštěvovat speciální základní školu, nejbližší speciální základní školou, která je pro něj dostupná; b) jinou základní školou nebo speciální základní školou, pokud doprava do takové školy přestavuje pro obec nižší náklady než doprava do základní školy nebo speciální základní školy uvedené v písmeni a) a rodiče s dopravou do této jiné školy souhlasí; c) nejbližší pro žáka dostupnou speciální základní školou, která je součástí sdružení škol spolu se základní školou, kterou žák navštěvoval, pokud rodiče s dopravou do této speciální základní školy souhlasí, nebo d) jinou speciální základní školou ze sdružení škol podle písmene c), pokud doprava do této školy představuje pro obec nižší náklady, než jsou náklady na dopravu do speciální základní školy podle písmene c) a rodiče s dopravou do této jiné školy souhlasí. [...] 7. Nařízení může stanovit, že rodičům, jejichž společný příjem přesáhne 17700 eur, může být náhrada nákladů na dopravu přiznána pouze tehdy, pokud náklady na dopravu přesáhnou náklady na veřejnou dopravu na vzdálenost stanovenou obecní radou na základě odstavce 8, přičemž tato vzdálenost nesmí být větší než 6 kilometrů. Výpočet příjmu je založen na příjmu dosaženém v průběhu druhého kalendářního roku předcházejícího kalendářnímu roku, ve kterém začal školní rok, za který je požadována náhrada nákladů na školní dopravu. Náklady na veřejnou dopravu uvedené v první větě odpovídají nákladům na veřejnou dopravu, které jsou přiměřeně vynaloženy vzhledem k ujeté vzdálenosti, s přihlédnutím k rozčlenění do zón provedenému nařízením na základě čl. 27 odst. 1 zákona o osobní dopravě, a to bez ohledu na existenci veřejné dopravy nebo její skutečné využívání. V případě použití odstavce 10 stanoví nařízení finanční příspěvek rodičů vypočtený na základě třetí věty. Od 1. ledna 1999 se částka uvedená v první větě každoročně upraví podle vývoje indexu smluvních platů dospělých zaměstnanců ve srovnání s předchozím rokem a zaokrouhlí se na násobek částky 450 eur. Upravená částka nahradí částku uvedenou v první větě. 8. Nařízení může stanovit, že neexistuje nárok na náhradu nákladů na základě vzdálenosti mezi školou, která je pro žáka dostupná, a jeho bydlištěm, měřeno podle nejkratší trasy, která je pro žáka dostatečně praktická a bezpečná. [...] 10. Nařízení může stanovit, že obec sama poskytuje dopravu nebo tuto dopravu zajistí namísto přiznání peněžité náhrady nákladů. 11. Nařízení může stanovit, že v případě žáků, u kterých vzdálenost uvedená v odstavci 5 přesahuje 20 kilometrů, závisí výše náhrady nákladů na platební schopnosti rodičů, nebo že se doprava, kterou obec poskytuje nebo zajišťuje, poskytuje za příspěvek, jehož výše závisí na platební schopnosti rodičů, a nemůže být vyšší než náklady na dopravu dotyčného žáka. V takovém případě nařízení obsahuje rovněž ustanovení týkající se výpočtu platební schopnosti rodičů. První věta se nevztahuje na žáky speciálních základních škol s bydlištěm ve vzdálenosti větší než 20 kilometrů od nejbližší veřejné nebo soukromé speciální základní školy. […]“