C 378/46

Žaloba podaná dne 29. září 2020 – Tirrenia di navigazione v. Komise

(Věc T-601/20)

(2020/C 378/56)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Tirrenia di navigazione SpA (Řím, Itálie) (zástupci: B. Nascimbene a F. Rossi Dal Pozzo, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil napadené rozhodnutí, pokud jde o jeho čl. 1 odst. 3;

— podpůrně zrušil článek 2 rozhodnutí, který nařizuje navrácení údajných podpor, přičemž toto navrácení prohlašuje za okamžité a účinné;

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Projednávaná žaloba zní na zrušení rozhodnutí Komise C(2020) 1108 final ze dne 2. března 2020 o státní podpoře č. C 64/99 (ex NN 68/99) poskytované Itálií námořním společnostem Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar a Toremar (skupina Tirrenia) v rozsahu, v němž čl. 1 odst. 3 prohlašuje podporu poskytnutou společnosti Adriatica za období od ledna 1992 do července 1994 v souvislosti se spojem Brindisi–Korfu–Igoumenitsa–Patrasso za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem, a v článku 2 nařizuje Itálii, aby tuto podporu získala od příjemce zpět.

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vycházející z porušení procesních pravidel týkajících se promlčecí lhůty pro navrácení podpor, které byly prohlášeny za protiprávní a neslučitelné. — Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že žalovaná svým rozhodnutím porušila článek 17 procesního nařízení (nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie), podle kterého pravomoci Komise v oblasti navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě deseti let. Žalobkyně tvrdí, že tato promlčecí lhůta uplynula.

2. Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného použití pravidel v oblasti státních podpor, nesprávné kvalifikace podpory jako nové podpory, protiprávnosti rozhodnutí, kterým Komise prohlašuje státní podporu za novou a neslučitelnou, jakož i z porušení povinnosti uvést odůvodnění a zásady proporcionality — Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že žalovaná nesprávně kvalifikovala náhradu za závazky veřejné služby poskytnutou společnosti Adriatica jako novou podporu. Podle žalobkyně financování závazků veřejné služby přijatých společností Adriatica spadá do režimu podpor, který byl vytvořen v roce 1936 a následné změny tohoto režimu podpor nezměnily jeho skutečnou povahu tak, aby se změnil na nový režim podpor. — Žalovaná mimoto nesprávně kvalifikovala náhradu za závazky veřejné služby poskytnutou společnosti Adriatica za období od ledna 1992 do července 1994 v souvislosti se spojem Brindisi–Korfu–Igoumenitsa–Patrasso jako neslučitelnou s vnitřním trhem. Žalovaná tvrdí, že neslučitelnost podpory poskytnuté společnosti Adriatica vyplývá z její účasti v tomto období na dohodě o stanovení cen, která se měla uplatňovat na užitková vozidla na trase Brindisi–Korfu–Igoumenitsa–Patrasso. — Pokud jde o druhý žalobní důvod, žalobkyně tvrdí, že žalovaná nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění, která pro ni vyplývá z čl. 296 odst. 2 SFEU a z čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Podle žalobkyně je tedy napadené rozhodnutí stiženo vadou spočívající v nedostatečném odůvodnění, která brání Tribunálu přezkoumat jeho legalitu. — Žalobkyně rovněž uplatňuje porušení zásady proporcionality.