Pokud jde o účel pravidla uvedeného v čl. 33 odst. 2 první větě nařízení č. 6/2002, je třeba mít za to, že cílem nemožnosti uplatnit vůči třetím stranám právní úkony uvedené v článcích 28, 29 a 30 tohoto nařízení, které nebyly zapsány do rejstříku, je chránit toho, kdo má nebo může mít práva k (průmyslovému) vzoru Společenství jako předmětu vlastnictví. Z toho vyplývá, že čl. 33 odst. 2 první věta uvedeného nařízení se nepoužije na takovou situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, kdy majitel licence vytýká třetí straně, že neoprávněným užíváním (průmyslového) vzoru porušila práva vyplývající ze zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství.

Článek 32 odst. 3 nařízení Rady č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že nabyvatel licence může v rámci řízení ve věci porušení (průmyslového) vzoru Společenství, které podle tohoto ustanovení zahájil, uplatnit náhradu škody, která mu náleží.

Odstavce 3 a 4 článku 32 nařízení č. 6/2002, které vytváří systém procesních prostředků, jejž má k dispozici nabyvatel licence k (průmyslovému) vzoru Společenství proti tomu, kdo tento (průmyslový) vzor Společenství porušuje, je nutno vykládat společně. Tato ustanovení umožňují nabyvateli licence buď prostřednictvím žaloby zahájit se souhlasem majitele (průmyslového) vzoru řízení ve věci porušení, nebo, v případě výlučné licence, zahájit řízení po vyzvání tohoto majitele, pokud sám v přiměřené lhůtě řízení ve věci porušení nezahájí, nebo vstoupit do řízení ve věci porušení zahájeného majitelem (průmyslového) vzoru. Tento poslední prostředek je jediným prostředkem, který má k dispozici majitel nevýlučné licence, který nezískal souhlas majitele (průmyslového) vzoru, aby jednal sám.

Může-li nabyvatel licence uplatnit náhradu škody, která mu náleží, tím, že vstoupí do řízení ve věci porušení zahájeného majitelem (průmyslového) vzoru Společenství, nebrání nic tomu, aby tak mohl učinit, i pokud sám podá žalobu pro porušení práv se souhlasem majitele (průmyslového) vzoru Společenství, nebo pokud je držitelem výlučné licence, bez tohoto souhlasu, pokud tento majitel po výzvě, aby zahájil řízení, řízení nezahájil.

Systém procesních prostředků, které má k dispozici nabyvatel licence, by kromě toho postrádal soudržnost, kdyby nabyvatel licence mohl vlastní zájmy hájit jen tím, že vstoupí do řízení, které zahájil majitel (průmyslového) vzoru Společenství, zatímco za účelem obrany jejich společných zájmů může zahájit řízení sám prostřednictvím podání žaloby se souhlasem tohoto majitele, nebo v případě výlučné licence dokonce bez tohoto souhlasu.

Kromě toho je možnost nabyvatele licence uplatnit v rámci žaloby podle čl. 32 odst. 3 nařízení č. 6/2002 náhradu škody, která mu náleží, v souladu s cílem uvedeným v bodě 29 odůvodnění tohoto nařízení, který spočívá v zajištění toho, aby práva z (průmyslových) vzorů Společenství mohla být vynucována účinným způsobem na celém území Unie, jakož i s účelem tohoto ustanovení a čl. 32 odst. 4 uvedeného nařízení, kterým je poskytnout nabyvateli licence procesní prostředky, aby mohl zahájit řízení ve věci porušení a bránit tak uvedená práva, která mu byla přiznána. Pokud by se mu v rámci této žaloby zakázalo takto jednat, stal by se i v případě výlučné licence, pokud jde o uplatnění náhrady škody, která mu náleží, zcela závislým na majiteli (průmyslového) vzoru Společenství a bylo by mu tak bráněno ve vymáhání těchto práv v případě, že majitel nejedná. Takovýto zákaz by proto byl v rozporu s cílem nařízení č. 6/2002 i s účelem čl. 32 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.

(viz body 28 až 32, výrok 2)