CS Úřední věstník Evropské unie C 300/12

Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2017 Mast-Jägermeister SE proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 9. února 2017 ve věci T-16/16, Mast-Jägermeister SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

(Věc C-217/17 P)

(2017/C 300/15)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mast-Jägermeister SE (zástupce: C. Drzymalla, advokát)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

— zrušil v plném rozsahu rozsudek Tribunálu ve věci T-16/16 ze dne 9. února 2017, kterým byla zamítnuta žaloba a žalobkyni byla uložena náhrada nákladů řízení;

— pro případ, že bude kasační opravný prostředek prohlášen za opodstatněný, vyhovět prvnímu a třetímu návrhovému žádání vyplývajícímu z žaloby podané v řízení v prvním stupni.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Kasační opravný prostředek navrhovatelky směřuje proti rozsudku Tribunálu ze dne 9. února 2017 ve věci T-16/16, který se zabývá požadavky na vyobrazení (průmyslového) vzoru pro přiznání dne podání, a sice v souvislosti s přihláškou (průmyslového) vzoru č. 002683615-0001 a 002683615-002 (Becher).

Napadený rozsudek Tribunálu podle navrhovatelky porušuje právní úpravu obsaženou v čl. 46 odst. 2 a čl. 46 odst. 3 nařízení č. 6/2002 ve spojení s článkem 36 a článkem 38 téhož nařízení v rozsahu, v jakém se Tribunál domnívá, že z účelu této právní úpravy vyplývá, že s přihláškami nelze nakládat jako s přihláškami (průmyslového) vzoru, pokud z pohledu úřadu existuje nejistota a nejednoznačnost týkající se předmětu ochrany přihlašovaného (průmyslového) vzoru. Z významu dne podání pro přihlašovatele (průmyslového) vzoru je však třeba dovodit, že na vyobrazení (průmyslového) vzoru nelze klást vysoké požadavky a že čl. 36 odst. 1 písm. c) požaduje pouze to, aby bylo vyobrazení (průmyslového) vzoru fyzicky možné reprodukovat za účelem přiznání dne podání ve smyslu článku 38 nařízení č. 6/2002.

Na rozdíl od toho, co se domnívá Tribunál, nic jiného nevyplývá ani z čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení č. 2245/2002 ve spojení s čl. 10 odst. 1 písm. c) a čl. 10 odst. 2 nařízení č. 2245/2002. Co se týče toho, že vyobrazení (průmyslového) vzoru musí mít určitou kvalitu, která jasně umožňuje rozpoznat všechny detaily, pro které je požadována ochrana, i v rámci tohoto ustanovení se tím rozumí jen fyzická možnost vyobrazení reprodukovat. To platí zejména vzhledem k okolnosti, že pouze přihlašovatel určuje předmět přihlášky, tedy to, pro co požaduje ochranu. Definitivní určení oblasti ochrany (průmyslového) vzoru je nakonec stanoveno beztak výlučně soudem zabývajícím se porušením v rámci řízení o porušení.

Pokud by zápis (průmyslového) vzoru mohl vést z hlediska svého vyobrazení k právním nejistotám, může být jeho zápis zamítnut, nikoli však přiznání dne podání, který má pro přihlašovatele na základě právní úpravy týkající se účinku prvního podání, na jehož základě vzniká právo přednosti, podle čl. 4 písm. A) Pařížské úmluvy obrovský význam.

V této souvislosti Tribunál přehlédl jednoznačné znění rozlišných právních úprav v čl. 46 odst. 2 a čl. 46 odst. 3. Přihláška se podle čl. 46 odst. 2 nařízení č. 6/2002 nepovažuje za přihlášku (průmyslového) vzoru, jen pokud se nedostatky přihlášky týkají náležitostí podle čl. 36 odst. 1 téhož nařízení. Článek 36 odst. 1 však ohledně vyobrazení (průmyslového) vzoru požaduje pouze to, aby toto vyobrazení umožňovalo reprodukci. Všechny ostatní nedostatky, zejména nedostatky vyplývající z použití nařízení 2245/2002, mohou podle čl. 46 odst. 3 nařízení č. 6/2002 vést pouze k zamítnutí přihlášky, a to poté, co byl přiznán dne podání. To vyplývá z odkazu v čl. 46 odst. 3 na ustanovení čl. 45 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 36 odst. 5 nařízení č. 6/2002.