ROZSUDEK SOUDU (kasačního senátu)

8. července 2008

Věc T-56/07 P

Komise Evropských společenství

v.

Ioannis Economidis

„Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Zrušení rozhodnutí Komise, o jmenování na pracovní místo vedoucího odboru, v prvním stupni – Zamítnutí žádosti žalobce o pracovní místo – Jmenování jiného uchazeče – Určení úrovně pracovního místa, které má být obsazeno, v oznámení o výběrovém řízení – Zásada oddělení platové třídy a funkcí – Opodstatněný kasační opravný prostředek – Věc, ve které soudní řízení dovoluje rozhodnout – Zamítnutí žaloby“

Předmět: Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006, Economidis v. Komise (F‑122/05, Sb.VS s. I-A-1-179 a II-A-1-725), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

Rozhodnutí: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 14. prosince 2006, Economidis v. Komise (F‑122/05, Sb. VS s. I-A-1-179 a II-A-1-725), se zrušuje. Žaloba podaná Ioannisem Economidisem k Soudu pro veřejnou službu ve věci F‑122/05 se zamítá. Ioannis Economidis a Komise ponesou vlastní náklady řízení jak před Soudem pro veřejnou službu, tak v tomto řízení. Evropský parlament, Rada Evropské unie a Účetní dvůr Evropských společenství, vedlejší účastníci na podporu návrhových žádání Komise, ponesou vlastní náklady řízení.

Shrnutí

1. Úředníci – Zaměstnání – Shoda mezi platovou třídou a funkcemi – Vedoucí odboru – Neexistence

(Služební řád úředníků, příloha I, bod A)

2. Úředníci – Organizační struktura – Určení úrovně pracovního místa – Vedoucí odboru – Posuzovací pravomoc správního orgánu – Kritéria – Povinnost stanovit úroveň pracovního místa před přezkumem žádostí o pracovní místo – Neexistence

(Služební řád úředníků, příloha I, bod A)

3. Úředníci – Přijímání – Postupy – Volba – Posuzovací pravomoc správního orgánu

(Služební řád úředníků, čl. 29 odst. 1 a 45a)

1. Služební řád nestanoví žádnou shodu mezi funkcí vedoucího odboru a určitou platovou třídou. Naopak pro funkci vedoucího odboru výslovně odděluje platovou třídu a funkci.

(viz bod 59)

2. Jestliže v rámci přijímacího řízení na obsazení pracovního místa vedoucího odboru prostřednictvím převedení nezávisí určení úrovně pracovního místa, které má být obsazeno, na žádném samostatném rozhodnutí přijatém orgánem oprávněným ke jmenování, ale vyplývá automaticky z platové třídy úspěšného žadatele o pracovním místo a nepředstavuje tedy kritérium pro volbu žadatele, a pokud nezměnilo oznámení o volném pracovním místě a došlo k němu po konečném výběru žadatele v důsledku srovnávacího přezkumu zásluh v souladu s podmínkami uloženými oznámením o volném pracovním místu, nemůže toto určení vyloučit žadatele o pracovní místo, kteří dodrželi podmínky oznámení o volném pracovním místě, ani ovlivnit objektivitu řízení.

Příloha I bod A služebního řádu stanoví, že platové třídy AD 9 až AD 12 (A*9 až A*12 během přechodného období) a platové třídy AD 13 a AD 14 (A*13 a A*14 během přechodného období) mohou odpovídat, bez jakéhokoliv rozlišení, pracovnímu místu druhu „administrátor pracující jako vedoucí odboru“. Vůlí zákonodárce je tedy jasně ponechat orgánům širokou volbu ke stanovení přiměřené platové třídy při přijímání vedoucího odboru.

Krom toho přijímací řízení na pracovní místo vedoucího odboru je objektivní, pokud dovoluje v souladu se zájmem služby vybrat nejzpůsobilejší osobu pro výkon požadovaných funkcí. Pokud by existovala povinnost orgánů stanovit v oznámení o volném pracovním místu přesnou platovou třídu pro pracovní místo vedoucího odboru, které má být obsazeno, tato povinnost nejen že by se nezakládala na ustanoveních služebního řádu, ale rovněž by značně snižovala počet žádostí o dotčené pracovní místo. V důsledku toho by taková povinnost mohla bránit orgánu oprávněnému ke jmenování vybrat nejlepšího žadatele mezi všemi úředníky, kteří mají srovnatelný a odpovídající profil a kteří spadají pod širokou škálu platových tříd způsobilých pro takové pracovní místo v souladu s ustanoveními služebního řádu.

(viz body 66, 67, 81 a 85)

3. Článek 29 služebního řádu neukládá orgánu oprávněnému ke jmenování žádnou povinnost, aby před obsazením volného místa vedoucího odboru zkoumal zároveň tři možnosti stanovené v jeho odstavci 1 písm. a), a sice možnosti převedení, jmenování v souladu s článkem 45a služebního řádu a povýšení, jestliže se tento orgán domnívá, že pouhý přezkum možností převedení umožní najít pro sporné pracovní místo žadatele s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti. Z čl. 29 odst. 1 služebního řádu totiž vyplývá, že pouze v případě, kdy orgán považuje za nezbytné zkoumat žádosti o převedení úředníků jiných orgánů nebo vypsat vnitřní či vnější výběrové řízení, musí předběžně zajistit, že přezkum třech možností stanovených v odstavci 1 písm. a) tohoto článku neumožňuje najít v rámci orgánu nejvhodnější žadatele pro dotčené pracovní místo.

(viz bod 89)