30

V tomto kontextu se Corte d’appello di Torino rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Je nařízení č. 1347/2001 […] neplatné, či nikoli, mimo jiné případně v důsledku neplatnosti vyplývající z neplatnosti jiných aktů, s ohledem na: Porušení obecných zásad — z důvodu, že ustanovení čl. 1 odst. 1 ve spojení s přílohou I nařízení č. 2081/92 jsou neplatná v rozsahu, v němž umožňují zápis zeměpisných označení týkajících se ‚piva‘, které je alkoholickým nápojem (chybně) zahrnutým do výše uvedené přílohy I mezi ‚potraviny‘ uvedené v čl. 1 odst. 1, a není zahrnuto mezi ‚zemědělské produkty‘ uvedené v příloze I Smlouvy o ES a článcích 32 ES a 37 ES, z nichž Rada vycházela při přijetí nařízení č. 2081/92; — z důvodu, že článek 17 nařízení č. 2081/92 je neplatný v rozsahu, v němž stanoví zrychlený postup zápisu, který může omezit práva dotčených subjektů a poškodit je podstatným způsobem tím, že nestanoví žádné právo vznést námitky, čímž dochází ke zjevnému porušení zásad transparentnosti a právní jistoty, a to zvláště jak ve světle složitosti samotného postupu týkajícího se zápisu CHZO ‚Bayerisches Bier‘, který trval více než sedm let od roku 1994 do roku 2001, tak výslovného uznání uvedeného ve třináctém bodě odůvodnění nařízení č. 692/2003, jehož článek 15 zrušil z výše uvedených důvodů článek 17 nařízení č. 2081/92. Nesplnění formálních podmínek — z důvodu, že označení ‚Bayerisches Bier‘ nesplňuje podmínky vyžadované v článku 17 nařízení č. 2081/92 k tomu, aby mohlo být zapsáno zjednodušeným postupem, který tento článek stanoví, neboť toto označení nebylo v okamžiku podání žádosti o zápis v Německu ‚právně chráněné‘ ani ‚vžité‘; — z důvodu, že německá vláda před podáním žádosti o zápis Komisi ani samotná Komise po obdržení žádosti řádně nepřezkoumaly existenci podmínek pro zápis označení ‚Bayerisches Bier‘, což je v rozporu s tím, co stanoví judikatura Soudního dvora (rozsudek ze dne 6. prosince 2001, [Carl Kühne a další, C-269/99, Recueil, s. I-9517]); — z důvodu, že německá vláda žádost o zápis označení ‚Bayerisches Bier‘ nepodala včas v souladu s tím, co stanoví čl. 17 odst. 1 nařízení č. 2081/92 (ve lhůtě 6 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost), neboť žádost původně podaná žadatelem uváděla osm různých označení s možností dodatečných a nespecifikovaných variací, která splynula do stávajícího jediného označení ‚Bayerisches Bier‘ až dlouho po uplynutí konečné lhůty dne 24. ledna 1994. Nesplnění věcných podmínek — z důvodu, že označení ‚Bayerisches Bier‘ nesplňuje věcné podmínky stanovené v čl. 2 odst. 2 písm. b) nařízení č. 2081/92 pro jeho zápis jako [CHZO] s ohledem na druhový charakter tohoto označení, které historicky označovalo pivo vyráběné zvláštním výrobním postupem vyvinutým v průběhu XIX. století v Bavorsku, odkud se rozšířil do zbývající části Evropy a do celého světa (tzv. ‚bavorská metoda‘ spodního kvašení), které je v současné době také v několika evropských jazycích (dánštině, švédštině, finštině) druhovým výrazem pro pivo, a které v každém případě může pouze a druhově označit ‚pivo vyráběné v německém Bavorsku‘ jakéhokoli druhu mezi mnoha a velmi odlišnými existujícími druhy piv, aniž by bylo možno identifikovat jakoukoli ‚přímou vazbu‘ (rozsudek Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2000, [Warsteiner Brauerei, C-312/98, Recueil, s. I-9178]) mezi určitou jakostí, pověstí nebo jinými vlastnostmi produktu (piva) a jeho zvláštním zeměpisným původem (Bavorsko) a aniž by se jednalo o ‚výjimečné případy‘, které jsou podle výše uvedeného ustanovení vyžadovány k tomu, aby bylo možné zapsat zeměpisné označení obsahující název země; z důvodu, že s ohledem na úvahy uvedené v předcházejícím odstavci je označení ‚Bayerisches Bier‘‚druhovým‘ označením, které jako takové nemůže být předmětem zápisu ve smyslu čl. 3 odst. 1 a čl. 17 odst. 2 nařízení 2081/92; — z důvodu, že označení ‚Bayerisches Bier‘ nemělo být zapsáno ve smyslu čl. 14 odst. 3 nařízení č. 2081/92, jelikož označení ‚Bayerisches Bier‘ s ohledem na‚dobrou pověst, proslulost a dobu užívání‘ ochranných známek Bavaria ‚může uvést spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečnou totožnost produktu‘[?] 2) Podpůrně v případě, že by bylo rozhodnuto, že [první] otázka […] je nepřípustná nebo neopodstatněná, má být nařízení č. 1347/2001 […] vykládáno v tom smyslu, že uznáním CHZO ‚Bayerisches Bier‘, které je v něm obsaženo, není dotčena platnost a možnost užívat starší ochranné známky třetích osob, ve kterých se vyskytuje slovo ‚Bavaria‘?“