ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Věc T-435/05

Danjaq, LLC

v.

Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

„Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Dr. No — Námitky majitele nezapsaných slovních ochranných známek a označení Dr. No a Dr. NO — Nesplnění podmínky starších ochranných známek — Neexistence rozlišovacího označení užívaného v obchodním styku — Článek 8 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. c) a odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. c) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 nařízení č. 40/94 [nyní článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009]“

Rozsudek Soudu (druhého senátu) ze dne 30. června 2009 II ‐ 2100

Shrnutí rozsudku

Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Relativní důvody pro zamítnutí – Námitky majitele nezapsané ochranné známky nebo jiného označení užívaného v obchodním styku (Nařízení Rady č. 40/94, čl. 8 odst. 4) Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Relativní důvody pro zamítnutí – Námitky majitele nezapsané ochranné známky nebo jiného označení užívaného v obchodním styku (Nařízení Rady č. 40/94, čl. 8 odst. 4) Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Relativní důvody pro zamítnutí – Námitky majitele nezapsané ochranné známky nebo jiného označení užívaného v obchodním styku (Nařízení Rady č. 40/94, čl. 8 odst. 4 a čl. 52 odst. 2) Ochranná známka Společenství – Definice a nabytí ochranné známky Společenství – Relativní důvody pro zamítnutí – Námitky majitele nezapsané ochranné známky nebo jiného označení užívaného v obchodním styku (Nařízení Rady č. 40/94, čl. 8 odst. 4)
4)

Ve věci T-397/05 se společnosti ArchiMEDES ukládá, aby Komisi zaplatila částku 148256,86 eur zvýšenou o úroky z prodlení v zákonné výši stanovené francouzským právem, a to až do úplného zaplacení dluhu, aniž by tato sazba mohla přesáhnout 5,5 % ročně.
58

Narozdíl od toho, co tvrdí žalobkyně, se okolnosti této věci liší od okolností věci, ve kterých byl vydán výše uvedený rozsudek EUROCOOL. V té věci totiž odvolací senát z úřední povinnosti uplatnil nový absolutní důvod pro zamítnutí, aniž by dal přihlašovateli možnost vyjádřit se k jeho použití. V projednávaném případě naproti tomu odvolací senát vzal v úvahu každý z absolutních důvodů pro zamítnutí, a zejména absolutní důvod pro zamítnutí vycházející z čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, který byl prozkoumán zrušovacím oddělením. Odvolací senát založil své úvahy na všech vlastnostech výrobků zahrnujících jejich povahu imitace dřeva, které jsou posuzovacími kritérii spadajícími do působnosti čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94.
2

Pravidlo 16, pravidlo 17 odst. 2 a pravidlo 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení č. 40/94 (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189, dále jen „prováděcí nařízení“), stanoví: „Pravidlo 16 Skutečnosti, důkazy a argumenty uváděné na podporu námitky 1. Každé sdělení o námitce může obsahovat podrobnosti o skutečnostech, důkazech a argumentech předkládaných na podporu námitky, doplněné příslušnou podpůrnou dokumentací. 2. Je-li námitka podána na základě starší známky, která není ochrannou známkou Společenství, je třeba sdělení o námitce pokud možno doložit důkazem o zápisu nebo podání přihlášky starší známky, jako je osvědčení o zápisu. Je-li námitka podána na základě obecně známé známky ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení nebo na základě známky mající dobré jméno ve smyslu čl. 8 odst. 5 nařízení, sdělení o námitce je třeba zpravidla doložit důkazem svědčícím o tom, že jde o obecně známou známku nebo o známku mající dobré jméno. Je-li námitka podána na základě jiného staršího práva, je třeba sdělení o námitce zpravidla doložit příslušným důkazem o získání a rozsahu ochrany tohoto práva. 3. Nejsou-li podrobnosti o skutečnostech, důkazech a argumentech a jiná podpůrná dokumentace uvedené v odstavci 1 a důkazy uvedené v odstavci 2 předloženy spolu se sdělením o námitce nebo následně, mohou být předloženy i po zahájení námitkového řízení ve lhůtě, kterou může úřad stanovit podle pravidla 20 odst. 2. Pravidlo 17 Užívání jazyků v námitkovém řízení […] 2. Nejsou-li důkazy na podporu námitky ve smyslu pravidla 16 odst. 1 a 2 podány v jazyce námitkového řízení, předloží osoba, která podává námitky, překlad těchto důkazů do tohoto jazyka do jednoho měsíce od uplynutí lhůty k podání námitek, nebo případně ve lhůtě stanovené úřadem podle pravidla 16 odst. 3. […] Pravidlo 20 Přezkoumání námitky […] 2. Neobsahuje-li sdělení o námitce podrobnosti o skutečnostech, důkazech a argumentech uvedené v pravidle 16 odst. 1 a 2, vyzve úřad osobu, která podala námitky, aby tyto podrobnosti sdělila ve lhůtě, kterou jí úřad stanoví. Každé sdělení osoby, která podala námitky, se doručí přihlašovateli, který dostane příležitost odpovědět ve lhůtě úřadem stanovené.“
Impetus Symvouloi Michanikoi – Kainotomia kai Technologia EPE se ukládá na základě smlouvy Ausias (Att in Urban Sites with Integration and Standardisation), s číslem TR 1006, vrátit Komisi částku ve výši 14 678,41 eur včetně úroků z prodlení podle roční zákonné sazby platné ve Španělsku, a to od 15. listopadu 2002 až do úplného zaplacení dluhu.
15

Pokud jde o srovnání označení, odvolací senát měl v bodu 14 napadeného rozhodnutí za to, že prvek „omega 3“ má, pokud jde o výrobky, na které se vztahuje přihlašovaná ochranná známka, běžnou rozlišovací způsobilost, a že je tedy třeba jej zohlednit při srovnání kolidujících ochranných známek. Odvolací senát upřesnil, že průměrný španělský spotřebitel v okamžiku podání přihlášky k zápisu přihlašované ochranné známky nevnímá, že tento prvek popisuje základní vlastnosti dotčených výrobků z důvodu, že je málo pravděpodobné, že by si průměrný španělský spotřebitel spojoval prvek „omega 3“ s nenasycenými mastnými kyselinami, jejichž nutriční hodnota přispívá k prevenci kardiovaskulárních chorob. Co se týče výňatků z různých internetových stránek, které předložila žalobkyně a které odkazují na prvek „omega 3“, odvolací senát upřesnil, že pozorný přezkum nepodpírá argumenty žalobkyně, podle kterých je prvek „omega 3“ součástí běžného jazyka a podle nichž velká část španělské veřejnosti zná jeho léčebné nebo nutriční vlastnosti.
15

Zadruhé žalobkyně uplatňuje, že vzhled dotčeného výrobku, stejně jako vzhled některých z jejích jiných výrobků, není určen technickými funkcemi, ale estetickými hledisky a že je výsledkem zvláštního záměru, aby byl rozlišovací a zaujal pozornost. Odvolací senát to uznal v bodech 12 až 14 napadeného rozhodnutí. Podle žalobkyně jediným rozumným důsledkem, který vyplývá z popisu dotčeného výrobku ve výše uvedených bodech napadeného rozhodnutí, by mělo být to, že přihlášená ochranná známka byla považována za rozlišovací.
5

Rozhodnutím 96-1 ze dne 9. července 1996 zavedl CIVDN mezioborový příspěvek pro financování plánu Rivesaltes. Příspěvek stanovený na 50 francouzských franků (FRF) na hektolitr vyrobený v dotčeném regionu byl určený na financování vyplácení prémie za vynětí ploch za každou parcelu, která v roce 1995 vyráběla „Rivesaltes“ nebo „Grand Roussillon“ a která by pak v období od sklizně 1996 do sklizně 2000 včetně vyráběla stolní víno nebo zemské víno („vin de pays“). Prémie za vynětí ploch byla skutečně udělována výrobcům, kteří se zavázali, že po dobu pěti let nebudou pro svá vína vyžadovat chráněné označení původu vína (CHOP) „Rivesaltes“ nebo „Grand Roussillon“. Prémie nepočítala s ukončením výroby nebo jejím omezením, ale představovala pouze kompenzaci za to, že výroba bude využita bez chráněného označení původu vína (CHOP). Výše prémie za vynětí ploch představovala 5000 FRF ročně na „vyňatý“ hektar (body 8 až 11 odůvodnění rozhodnutí).
176

Krom toho mají žalobkyně za to, že v napadeném rozhodnutí je dvojí rozpor. Jednak Komise v bodě 167 napadeného rozhodnutí (viz bod 163 výše), v rozporu s tím, co uvedla v bodě 164 téhož rozhodnutí (bod 161 výše), uznává, že je samozřejmě schopna ověřit úroveň pokrytí nákladů La Poste. A jednak v bodě 167 napadeného rozhodnutí Komise tvrdí, v rozporu s tím, co uvedla v bodě 164 téhož rozhodnutí, že důvodem, proč neověřila úroveň pokrytí nákladů La Poste s ohledem na článek 82 ES, nebylo, že tak nemohla učinit, ale spíše, že by to znamenalo opakování práce Komise, jelikož tvrdí, že tak musí učinit ohledně části stížnosti týkající se státních podpor. Žalobkyně mají za to, že to je rozpor rovnocenný nedostatku odůvodnění.
65

Co se týče klasických inspekcí (viz bod 26 výše), řecká vláda zdůrazňuje, že se týkaly více než 10 % žádostí o podporu, a že se tedy jedná o procentní poměr vyšší než poměr požadovaný právní úpravou Společenství. Nadto více než 200000 ha uvedených ploch představuje jarní kultury (kukuřice), které se sklízí až do poloviny podzimu, což údajně vysvětluje možnost provedení inspekcí po 31. srpnu. Z důvodu suchého a teplého podnebí v Řecku je ostatně lepší udržovat zbytky kultur v relativně identifikovatelném stavu po dosti dlouhé období, což umožňuje identifikaci kultury tvrdé pšenice. V případě, že by se kontrola uskutečnila po sklizni, příslušné orgány by producenty požádaly, aby zbytky nezničili za účelem dokončení inspekcí. Vytýkaná skutečnost Komise týkající se klasických inspekcí tak nemůže odůvodnit ani účinně podpořit použité paušální opravy.
8

Článek 12 přílohy XIII služebního řádu stanoví: „1. V období od 1. května 2004 do 30. dubna 2006 se odkazy na platové třídy ve funkční skupině AST a AD v čl. 31 odst. 2 a 3 služebního řádu provádějí takto: — AST 1 až AST 4: C *1 až C *2 a B *3 až B *4 — AD 5 až AD 8: A *5 až A *8 — AD 9, AD 10, AD 11, AD 12: A *9, A *10, A *11, A *12. 2. V případě úředníků přijatých na základě seznamů vhodných kandidátů, kteří absolvovali výběrová řízení vyhlášená před 1. květnem 2004, se nepoužije čl. 5 odst. 3 služebního řádu. 3. Úředníci, kteří byli před 1. květnem 2006 zařazeni do seznamu vhodných kandidátů a byli přijati do služebního poměru v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2006, budou zařazeni: — v případě, že byl seznam sestaven pro kategorii A*, B* nebo C*, do platové třídy vyhlášené ve výběrovém řízení; — v případě, že byl seznam sestaven pro kategorii A, LA, B nebo C, do platové třídy v souladu s následující tabulkou: Platová třída při výběrovém řízení Platová třída při přijetí do služebního poměru A8/LA8 A*5 A7/LA7 a A6/LA6 A*6 A5/LA5 a A4/LA4 A*9 A3/LA3 A*12 A2 A*14 A1 A*15 B5 a B4 B*3 B3 a B2 B*4 C5 a C4 C*1 C3 a C2 C*2“
42

Zaprvé, výrobky spadající do třídy 25 a výrobky spadající do třídy 18 jsou často vyráběny ze stejné suroviny, a sice z kůže nebo z imitace kůže. Tato skutečnost může být vzata v úvahu při posuzování podobnosti výrobků. Nicméně s ohledem na rozmanitost výrobků, které mohou být vyráběny z kůže nebo z imitace kůže, tento faktor sám o sobě nestačí pro to, aby byla prokázána podobnost výrobků [viz v tomto smyslu rozsudek Soudu ze dne 1. března 2005, Sergio Rossi v. OHIM – Sissi Rossi (SISSI ROSSI), T-169/03, Sb. rozh. s. II-685, bod 55].
306

Komise tak dala jasně do souvislosti jména žalobců a tvrzené nesrovnalosti v rámci věci Eurostat. To se opakovalo dne 21. června 2003, kdy Komise vydala tiskovou zprávu s názvem „Komise jedná s cílem ochránit zájmy orgánu a svých zaměstnanců proti obviněním týkajícím se Eurostatu (IP/03/723)“, kterou žalobci předložili v odpovědi na písemnou otázku Soudu, a podle které: „Komise se dnes zabývala situací vyvolanou obviněními týkajícími se Evropského statistického úřadu, Eurostatu. V tomto kontextu přijala čtyři opatření k ochraně zájmů orgánu a svých zaměstnanců. Komise zaprvé vyhověla žádosti generálního ředitele Eurostatu Y. Francheta a ředitele Eurostatu D. Byka o jejich převedení na jinou práci po dobu vyšetřování. Tato převedení na jinou práci nejsou v žádném případě disciplinárním opatřením, ale byla přijata proto, aby byly chráněny zájmy orgánu a aby dotčeným osobám byly dány adekvátní prostředky k obhajobě proti těmto obviněním. Od dnešního dne jsou tedy oba dočasně jmenováni do funkcí poradců generálního ředitelství pro administrativu. Komise rovněž rozhodla o jmenování [M.V.A], současného generálního ředitele překladatelské služby, na přechodnou dobu generálním ředitelem Eurostatu, aby tak byla zajištěna kontinuita řízení Eurostatu. Komise podotýká, že [OLAF] má v úmyslu vypracovat do konce letošního června v rámci svých vyšetřování zprávu o možném zapojení úředníků Komise do tohoto případu. Zadruhé, Komise se vzhledem k situaci vyvolané okolo Y. Francheta a D. Byka, zejména pak ve sdělovacích prostředcích, rozhodla poskytnout oběma pomoc při obraně jejich dobré pověsti a jejich práva na obhajobu. Zatřetí, Komise pověřila generální ředitelství pro rozpočet provedením analýzy Eurostatem vypracovaných auditorských zpráv s cílem ověřit, [že] v případě, který je předmětem vyšetřování OLAF, byla dodržena ustanovení finančního nařízení. Konečně, Komise se rozhodla uplatnit občanskoprávní nárok v rámci trestního řízení zahájeného státním zastupitelstvím v Paříži, s cílem hájit jak občanskoprávní, tak finanční zájmy orgánu. Komise zdůrazňuje, že vyšetřování OLAF probíhají, a dodává, že OLAF jednak poskytne úředníkům, kteří jsou vyšetřováním potenciálně dotčeni, příležitost k tomu, aby se k záležitosti vyjádřili, a jednak se pokusí dovést svá vyšetřování co nejrychleji do konce. Komise by rovněž chtěla zdůraznit právo každého na presumpci neviny a připomíná, že informace, kterou má k dispozici v tomto stadiu, neumožňuje učinit závěr ohledně odpovědnosti konkrétních úředníků. OLAF byl vytvořen právě k tomu, aby hájil finanční zájmy Společenství, a je zaručena jeho funkční nezávislost a nezávislost v oblasti vyšetřování. Komise respektuje výsady OLAF. Zdrží se proto jakýchkoli kroků, které by mohly oslabit výsledek jeho vyšetřování, a nepředjímá výsledky vyšetřování. To však znamená, že Komise není schopna učinit vlastní závěry, dokud OLAF nedokončí svoji práci a nepředloží zprávu.“
11

Odvolací senát dospěl v podstatě k závěru, že se čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 v projednávané věci neuplatní. Na rozdíl od námitkového oddělení odvolací senát shledal, že předložené důkazy nijak nedokládají závěr, že by skupina ochranných známek, jejichž společným jmenovatelem je prvek „citi“, měla dobré jméno a že by veřejnost vnímala starší ochrannou známku CITIBANK jako součást skupiny ochranných známek náležejících žalobkyním. Podle odvolacího senátu mají žalobkyně pouze jednu ochrannou známku s dobrým jménem, a to starší ochrannou známku CITIBANK pouze pro finanční služby. Podle odvolacího senátu si však tato starší ochranná známka a přihlašovaná ochranná známka CITI nebyly navzájem podobné ve smyslu čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94. Odvolací senát měl tudíž za to, že není nutné případ dále zkoumat ve světle naposled uvedeného ustanovení.
33

V projednávaném případě je pro posouzení právního zájmu žalobkyně na podání žaloby třeba zajímat se o prospěch, který by jí přineslo zrušení napadeného rozhodnutí. V tomto ohledu i když zrušení posledně uvedeného rozhodnutí nemůže v žádném případě vést k situaci, ve které by žalobkyně měla nárok na to, aby jí Komise poskytla podporu na základě její žádosti o finanční příspěvek z Evropského sociálního fondu podané v rámci druhého cyklu nabídek, nic to nemění na skutečnosti, že takové zrušení by žalobkyni poskytlo další šanci, aby mohla získat takovou podporu. V případě zrušení totiž Komise musí opět vzít v úvahu nabídku žalobkyně, jak byla předložena dne 21. ledna 2005, a zohlednit posouzení učiněné Soudem. Žalobkyně by tedy nemusela provést ve své nabídce změny ani ji aktualizovat, na rozdíl od případu, kdy by musela opět předložit svou nabídku v rámci třetího cyklu nabídek.
192

Ohledně cíle sledovaného každým ze dvou bloků dohod z bodů 64 až 68 a 150 až 153 odůvodnění rozhodnutí vyplývá, že Komise uplatnila existenci jediného protisoutěžního cíle sestávajícího z dosažení uměle zvýšených cen. Ačkoli je pravda, že světová dohoda pro výrobce stanovila minimální použitelné ceny (viz například body 77, 79, 85, 88, 90, 91 a 92 odůvodnění rozhodnutí), nic to však nemění na tom, že toto opatření mělo jediný cíl, zachovat klíčový prvek dohody, tedy zabránit vývozům z Evropy do Severní Ameriky a naopak, a nikoli provést rozdělení evropského trhu mezi evropské výrobce. Pokud by se totiž výrobci rozhodli prodávat evropským zpracovatelům a distributorům za příliš nízké ceny (kvůli svým nadbytečným kapacitám), umožnilo by to posledně uvedeným, podle bodu 151 odůvodnění rozhodnutí, vyvážet cholinchlorid do Spojených států za soutěžní ceny. Severoameričtí výrobci by evidentně museli jako protiopatření přijmout vhodné chování ve smyslu dohody vůči svým zákazníkům (zpracovatelům a distributorům) ve Spojených státech.
Je třeba upřesnit, že podle úvodní části programů řízení:

„Podrobné pravomoci a pokyny (pravděpodobně pro otázky neuvedené v programech řízení Akzo Nobel) jsou stanoveny ve zvláštních směrnicích anebo statutech nebo jsou dohodnuty mezi řediteli jednotlivých obchodních jednotek či podjednotek a odpovědným členem rady.

Ohledně dceřiných společností, které nejsou přímo ani nepřímo zcela vlastněny Akzo Nobel, se toto rozdělení pravomocí uplatní celistvě v největším možném rozsahu.“

[Detailed authorities and instructions (possibly also for items not mentioned in the Akzo Nobel Authority Schedules) are laid down in separate directives and/or charters or are agreed upon between the BU/SU manager and the responsible Board Member.

As to subsidiaries not wholly owned by Akzo Nobel, either directly or indirectly, this allocation of authorities shall be integrally enforced as much as possible.]
59

V tomto ohledu je třeba připomenout, že jestliže je Komisi předložena žádost o platbu přípustná ve smyslu čl. 32 odst. 3 obecného nařízení, není oprávněna setrvávat v nečinnosti. Komise totiž musí provést průběžné platby odpovídající této žádosti s výhradou rozpočtových prostředků, jež má k dispozici, nejpozději do dvou měsíců po obdržení příslušné žádosti o platbu v souladu s čl. 32 odst. 1 čtvrtým pododstavcem obecného nařízení. Pokud tedy Komise v projednávaném případě tuto povinnost konat porušila, jak tvrdí Italská republika, měla to Italská republika zpochybnit podáním žaloby pro nečinnost (viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 26. května 1982, Německo v. Komise, 44/81, Recueil, s. 1855, bod 6, a rozsudek Soudu ze dne 14. prosince 2006, Německo v. Komise, T-314/04 a T-414/04, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 48). V případě, že by tato žaloba pro nečinnost byla prohlášena za opodstatněnou, příslušelo by Komisi podle článku 233 ES přijmout opatření vyplývající z rozsudku (výše uvedený rozsudek ze dne 14. prosince 2006, Německo v. Komise, bod 48).
21

Pravidlo 71 odst. 1 druhá věta nařízení č. 2868/95 uvádí, že „[OHIM] může, je-li to vzhledem k okolnostem vhodné, prodloužit stanovenou lhůtu, požádá-li o to účastník a je-li žádost podána před uplynutím původní lhůty“. Z toho plyne, že prodloužení lhůt není automatické, nýbrž závisí na okolnostech každého konkrétního případu, které ho mohou odůvodnit, jakož i na podání žádosti o prodloužení. To platí tím spíše v řízení inter partes, v rámci kterého představuje výhoda poskytnutá jednomu z účastníků řízení znevýhodnění druhého. V takovém případě musí tedy OHIM dbát na zachování své nestrannosti ve vztahu k účastníkům řízení.
35

Komise tvrdí, že je v každém případě třeba se zbavit dojmu, který by mohl pramenit z některých rozsudků, že při zkoumání přípustnosti žaloby má rozhodující význam existence příkazu k navrácení. Takovýto přístup by podle ní vedl k tomu, že by se skuteční beneficienti režimu podpor, který nebyl oznámen, nacházeli, pokud jde o přípustnost žaloby, v příznivějším postavení než potenciální beneficienti oznámeného režimu podpor, což by členské státy motivovalo k tomu, aby podpory neoznamovaly, čímž by byl zpochybněn kontrolní mechanismus upravený Smlouvou. Komise dále uvádí, že to, zda skutečně existuje povinnost vybrat od podniků podporu, může být určeno až po provedení šetření, jejichž povaha se může v závislosti na okolnostech různit. Krom toho tím, že by byla uznána přípustnost žaloby podané skutečnými příjemci podpor přiznaných v rámci neoznámeného režimu, byly by tyto podniky vystaveny riziku, že následně přijdou o jakoukoli soudní ochranu před vnitrostátním soudem na základě judikatury vycházející z rozsudku Soudního dvora ze dne 9. března 1994, TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, Recueil, s. I-833). Komise mimoto upozorňuje Soud na praktické nežádoucí účinky, které by mohla mít přípustnost uvedených žalob, zejména pak nárůst počtu žalob, v případech, kdy se rozhodnutí týká výhodného daňového režimu nebo jakéhokoli jiného zmírnění povinností, z nichž plyne výhoda velkému počtu podniků.
Rozsudek Soudu (pátého senátu) ze dne 18. prosince 2008 – Componenta v. Komise

(Věc T-455/05)

„Státní podpory – Odvětví hutnictví – Nabytí podílu podniku na realitní společnosti a vrácení půjčky, kterou tento podnik poskytl realitní společnosti jako protiplnění za investici uvedeného podniku – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení – Kritérium soukromého investora – Ocenění akcií realitní společnosti – Ocenění nemovitostí společnosti – Povinnost uvést odůvodnění – Uplatnění i bez návrhu“

1. Řízení – Návrh na zahájení řízení – Formální požadavky – Stručný popis žalobních důvodů [Jednací řád Soudu, čl. 44 odst. 1 písm. c)] (viz body 44-45)

2. Podpory poskytované státy – Pojem – Pravomoc svěřená Komisi a vnitrostátnímu soudu kvalifikovat vnitrostátní opatření jako státní podporu – Neexistence široké posuzovací pravomoci Komise (Článek 87 odst. 1, ES) (viz bod 97)

3. Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí Komise v oblasti státních podpor (Článek 87 odst. 1 ES a článek 253 ES) (viz body 98-100)

4. Podpory poskytované státy – Správní řízení – Vnitrostátní opatření provedená, aniž by byla oznámena – Možnost Komise přikázat dotčenému členskému státu, aby jí poskytl informace, které považuje za nezbytné – Rozhodnutí přijaté Komisí, aniž by uložila příkaz, na základě informací, které považuje za kusé (Nařízení Rady č. 659/1999, článek 10) (viz body 105-108)

5. Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Zhojení chybějícího odůvodnění v průběhu soudního řízení – Nepřípustnost (Článek 253 ES) (viz bod 121)

Předmět

Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/900/ES ze dne 20. října 2005 o státní podpoře, kterou Finsko uplatnilo jako investiční podporu ve prospěch společnosti Componenta Oyj (Úř. věst. L 353, s. 36)

Výrok

1) Rozhodnutí Komise 2006/900/ES ze dne 20. října 2005 o státní podpoře, kterou Finsko uplatnilo jako investiční podporu ve prospěch společnosti Componenta Oyj se zrušuje.

2) Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Componenta.
137

V daném případě se v rozhodnutí uvádí, že oznámení o volných pracovních místech vyšších vedoucích pracovníků určená externím kandidátům budou v Úředním věstníku od tohoto okamžiku zveřejňována výlučně v angličtině, francouzštině a němčině. Rozhodnutí tedy vylučuje, že ve vydáních Úředního věstníku v ostatních jazycích Společenství budou zveřejněna předmětná oznámení o volném pracovním místě, a to i přesto, že nepočítá s tím, že by v těchto ostatních vydáních bylo zveřejněno upozornění, které by informovalo o tom, že takovéto oznámení o volném pracovním místě existuje, a které by odkázalo na jeho úplné znění v anglickém, francouzském a německém vydání, ani nepočítá s přijetím rovnocenného opatření.
41

Co se týče možnosti bránit činnosti Evropského parlamentu, která by údajně byla ponechána vnitrostátnímu soudu, kdyby tento soud mohl kontrolovat pohyb žalobce, Parlament připomíná, že vztahy mezi členskými státy a orgány Společenství se řídí zásadou loajální spolupráce podle článku 10 ES. Vnitrostátní soudní orgány jsou povinny v maximální možné míře podporovat řádné fungování orgánů Společenství a dodržovat jejich výsady, jak to učinil soud Spojeného království, a pokud tak neučiní, členský stát by se za to mohl zodpovídat před soudy Společenství.