3

Právní rámec je v bodech 3 až 12 napadeného usnesení vymezen takto: „Primární právo 3 Článek 114 odst. 1, 3, 4, 6 a 7 SFEU stanoví toto: ‚1. Není-li ve Smlouvách stanoveno jinak, použijí se k dosažení cílů uvedených v článku 26 následující ustanovení. Evropský parlament a Rada […] přijímají opatření ke sbližování ustanovení právních a správních předpisů členských států, jejichž účelem je vytvoření a fungování vnitřního trhu. […] 3. Komise bude ve svých návrzích podle odstavce 1 týkajících se zdraví, bezpečnosti, ochrany životního prostředí a ochrany spotřebitele vycházet z vysoké úrovně ochrany a přihlédne přitom zejména k novému vývoji založenému na vědeckých poznatcích. V rámci svých pravomocí usilují o tento cíl též Evropský parlament a Rada. 4. Pokládá-li členský stát poté, co […] [byla] přija[ta] harmonizační opatření, za nezbytné ponechat si vlastní vnitrostátní předpisy ze závažných důvodů uvedených v článku 36 […], oznámí je Komisi spolu s důvody pro jejich ponechání. […] 6. Komise do šesti měsíců po oznámení podle odstavc[e] 4 […] dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu. Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavc[i] 4 […] za schválené. Je-li to opodstatněné složitostí věci a neexistuje-li nebezpečí pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců. 7. Je-li členský stát oprávněn podle odstavce 6 zachovat nebo zavést vnitrostátní předpisy, které se odchylují od harmonizačního opatření, přezkoumá Komise neprodleně, zda má navrhnout přizpůsobení tohoto opatření.‘ Sekundární právo Původní směrnice o hračkách 4 Podle článku 2 původní směrnice o hračkách mohou být hračky uvedeny na trh pouze tehdy, jestliže neohrožují bezpečnost nebo zdraví uživatelů nebo třetích osob při používání určeným způsobem nebo způsobem předvídatelným s ohledem na obvyklé chování dětí. Za podmínek, za kterých se uvádí na trh, a se zřetelem na běžnou a předvídatelnou dobu používání musí hračka vyhovovat bezpečnostním a zdravotním podmínkám podle této směrnice. 5 Příloha II (nazvaná ‚Základní požadavky na bezpečnost hraček‘) v části II (nazvané ‚Zvláštní nebezpečí‘) bodu 3 (nazvaném ‚Chemické vlastnosti‘) původní směrnice o hračkách stanoví jako cíl mezní hodnoty celkové přípustné denní biologické dostupnosti, zejména pro antimon, arsen, baryum, olovo a rtuť. Mezní hodnoty biologické dostupnosti stanoví maximální přípustné množství chemické látky, které může být při používání hraček absorbováno lidským tělem a účastnit se jeho biologických pochodů. Tyto mezní hodnoty biologické dostupnosti nerozlišují v závislosti na konzistenci materiálu hračky. Příloha II část II bod 3 odst. 2 první věta uvedené směrnice stanoví konkrétně následující mezní hodnoty, které uvádějí maximální přípustnou denní biologickou dostupnost v μg: antimon: 0,2; arsen: 0,1; baryum: 25,0; olovo: 0,7 a rtuť: 0,5. Pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky původní směrnice o hračkách nestanoví žádné mezní hodnoty. 6 Na tomto základě a s pověřením od Komise vypracoval Evropský výbor pro normalizaci evropskou harmonizovanou normu EN 71-3 ‚Bezpečnost hraček‘ (dále jen ‚EN 71-3‘), která odvozuje mezní hodnoty biologické dostupnosti z ‚mezních hodnot migrace‘ pro materiály hraček a popisuje postup umožňující jejich určení. Mezní hodnoty migrace uvádí maximální přípustné množství chemické látky, které může migrovat, tedy přejít z produktu do vnějšího prostředí, například proniknout do kůže nebo zažívacích šťáv. Pokud jsou hodnoty EN 71-3 dodržovány, má se za to, že jsou dodrženy také mezní hodnoty biologické dostupnosti původní směrnice o hračkách. Norma EN 71-3 zejména stanoví následující mezní hodnoty migrace: antimon: 60 mg/kg; arsen: 25 mg/kg; baryum: 1000 mg/kg; olovo: 90 mg/kg a rtuť: 60 mg/kg. Nová směrnice o hračkách 7 V roce 2003 Komise rozhodla o revizi původní směrnice o hračkách. Na základě početných konzultací řady návrhů s odborníky na začátku roku 2008 představila návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o bezpečnosti hraček, který byl navzdory námitkám německé vlády dne 11. května 2009 přijat Radou, a dne 18. června 2009 byl přijat jako nová směrnice o hračkách. Příloha II (nazvaná ‚Zvláštní požadavky na bezpečnost‘) v části III (nazvané ‚Chemické vlastnosti‘) bodu 13 uvedené směrnice přímo stanoví mezní hodnoty migrace. Nově rozlišuje v závislosti na třech konzistencích materiálu hračky, podle toho, jestli je materiál hračky ‚suchý, drobivý, práškový nebo poddajný‘, ‚tekutý nebo viskózní‘ nebo ‚seškrábnutý‘. 8 Příloha II část III bod 13 nové směrnice o hračkách stanoví následující mezní hodnoty migrace: Prvek mg/kg v suchém, drobivém, práškovitém nebo poddajném materiálu hračky mg/kg v tekutém nebo viskózním materiálu hračky mg/kg v seškrábnutém materiálu hračky antimon 45 11,3 560 arsen 3,8 0,9 47 baryum 4 500 1 125 56 000 olovo 13,5 3,4 160 rtuť 7,5 1,9 94 9 Článek 54 nové směrnice o hračkách ukládá členským státům uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. ledna 2011 a používat tyto předpisy ode dne 20. července 2011. Článek 55 však stanoví výjimku pro přílohu II části II bodu 3 původní směrnice o hračkách, která se zrušuje s účinkem ode dne 20. července 2013. Mezní hodnoty biologické dostupnosti stanovené původní směrnicí o hračkách, jakož i mezní hodnoty migrace, které jsou z nich odvozeny pro materiály sloužící k výrobě hraček, tedy zůstávají v platnosti až do 20. července 2013, zejména pokud jde o antimon, arsen, baryum, olovo a rtuť. 10 Podle německé vlády je článek 55 nové směrnice o hračkách lex specialis zrušující článek 54, takže podle ní příloha II část III bod 13 uvedené směrnice – ustanovení dotčené v projednávané věci – musí být provedeno až 20. července 2013. Komise se naopak domnívá, že lhůta pro provedení stanovená v článku 54 nové směrnice o hračkách se vztahuje také na těžké kovy, kterých se týká projednávaný spor. Pouze v zájmu systematiky stanovil článek 55 přechodnou lhůtu končící 20. července 2013, přičemž během této lhůty mohou být nadále vyráběny a uváděny na trh hračky, jejichž chemické vlastnosti jsou v souladu s požadavky původní směrnice o hračkách. Toto ustanovení nemá za cíl poskytnout členským státům delší přechodnou lhůtu. Německé vnitrostátní právo 11 Původní směrnice o hračkách byla do německého vnitrostátního práva provedena nařízením z roku 1989. Prováděcí nařízení odkazuje na bezpečnostní požadavky stanovené v příloze II původní směrnice o hračkách, která uvádí použitelné mezní hodnoty biologické dostupnosti, zejména pro pět těžkých kovů, kterými jsou antimon, arsen, baryum, olovo a rtuť. 12 Německé vnitrostátní právo bylo přizpůsobeno nové právní situaci, která nastala po zveřejnění nové směrnice o hračkách v roce 2011. Avšak u mezních hodnot výše uvedených pěti těžkých kovů nebyly provedeny žádné změny, jelikož příloha II část III bod 3 původní směrnice o hračkách zůstala v platnosti. Z toho důvodu Komise na základě článku 258 SFEU zahájila prostřednictvím výzvy dopisem ze dne 22. listopadu 2012 proti Spolkové republice Německo řízení pro nesplnění povinnosti z důvodu částečného neprovedení nové směrnice o hračkách. Na výzvu dopisem odpověděla německá vláda dopisem ze dne 21. března 2013, v němž se bránila proti nařčení z nesplnění povinnosti, protože příloha II část III nové směrnice o hračkách nabude účinnosti až od 20. července 2013.“