Věc C-18/11

The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

v.

Philips Electronics UK Ltd

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)]

„Svoboda usazování — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Snížení daní — Vnitrostátní právní předpisy, které vylučují převádění ztrát vzniklých v tuzemsku stálé provozovně-nerezidentovi, která patří společnosti usazené v jiném členském státě, na společnost, náležející do stejné skupiny společností, usazenou v tuzemsku“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 6. září 2012

Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Ustanovení Smlouvy – Působnost (Články 43 ES, 43 ES a 48 ES) Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Daňové právní předpisy – Korporační daň – Odečet ztrát – Snížení daní skupiny – Vnitrostátní právní předpisy, které vylučují převádění ztrát vzniklých v tuzemsku stálé provozovně-nerezidentovi, která patří společnosti usazené v jiném členském státě, na společnost, náležející do stejné skupiny společností, usazenou v tuzemsku – Nepřípustnost – Odůvodnění – Naléhavé důvody obecného zájmu vycházejícími z cíle zamezení dvojímu zohlednění ztrát nebo zachování vyváženého rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členské státy – Neexistence (Článek 43 ES) Právo Evropské unie – Přímý účinek – Přednost – Rozpor mezi unijním právem a vnitrostátním právem – Povinnosti a pravomoci vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen – Nepoužití vnitrostátního práva (Články 43 ES, 10 ES a 43 ES)

Viz znění rozhodnutí. (viz body 12, 14) Článek 43 ES musí být vykládán v tom smyslu, že pokud podle vnitrostátních předpisů možnost převodu ztrát, jež vznikly stálé provozovně v tomto členském státě, která patří společnosti-nerezidentovi, na společnost-rezidenta prostřednictvím snížení daní skupiny, podléhá podmínce spočívající v nemožnosti využít tyto ztráty pro účely zahraniční daně, zatímco převod ztrát vzniklých v tomto členském státě společnosti-rezidentovi žádné rovnocenné podmínce nepodléhá, jedná se o omezení svobody společnosti-nerezidenta usadit se v jiném členském státě. Takové rozdílné zacházení činí totiž výkon práva usazování prostřednictvím stálé provozovny pro společnosti, které mají sídlo v jiných členských státech méně atraktivním. Mimoto, pokud jde o možnost převodu ztrát vzniklých v tomto členském státě na jinou společnost této skupiny prostřednictvím snížení daní skupiny, je situace společnosti-nerezidenta, která má na vnitrostátním území pouze stálou provozovnu a situace společnosti-rezidenta s ohledem na cíl daňového systému převodu ztrát objektivně srovnatelná. Takové omezení nemůže být odůvodněno naléhavými důvody obecného zájmu vycházejícími z cíle zamezení dvojímu zohlednění ztrát, zachování vyváženého rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členské státy nebo kombinace těchto dvou důvodů. V této souvislosti, zaprvé, pokud jde o zachování rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členskými státy, není zdaňovací pravomoc hostitelského členského státu na území, na kterém je vykonávána hospodářská činnost, ze které vyplynuly ztráty stálé provozovny, nijak dotčena možností převodu ztrát, které vznikly stálé provozovně nacházející se na jeho území, na společnost-rezidenta prostřednictvím snížení daní skupiny, neboť zdaňovací pravomoc tohoto členského státu není ve vztahu k případným ziskům vyplývajícím z činnosti stálé provozovny na jeho území dotčena. Zadruhé, pokud jde o riziko dvojího zohlednění ztrát, nemá vliv na zdaňovací pravomoc členského státu, ve kterém se nachází stálá provozovna. Ztráty převedené stálou provozovnou, která patří společnosti usazené v jiném členském státě, na společnost usazenou v tuzemsku, se v každém případě váží ke zdaňovací pravomoci tohoto členského státu. Tato zdaňovací pravomoc není zpochybněna okolností, že převedené ztráty mohly být popřípadě zohledněny rovněž v jiném členském státě. (viz body 16, 19–20, 25–26, 30–31, 35, výrok 1–2) Vnitrostátnímu soudu přísluší, aby v rámci svých pravomocí jakožto orgán členského státu uplatňoval na základě zásady spolupráce uvedené v článku 10 ES přímo použitelné právo Unie jako celek a zajistil ochranu práv, která unijní právo přiznává jednotlivcům, a nesmí tedy použít žádné ustanovení vnitrostátního práva, jež je v rozporu s ustanovením unijního práva. (viz body 38, 40, výrok 3)

Věc C-18/11

The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

v.

Philips Electronics UK Ltd

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)]

„Svoboda usazování — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Snížení daní — Vnitrostátní právní předpisy, které vylučují převádění ztrát vzniklých v tuzemsku stálé provozovně-nerezidentovi, která patří společnosti usazené v jiném členském státě, na společnost, náležející do stejné skupiny společností, usazenou v tuzemsku“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 6. září 2012

Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Ustanovení Smlouvy — Působnost (Články 43 ES, 43 ES a 48 ES) Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Odečet ztrát — Snížení daní skupiny — Vnitrostátní právní předpisy, které vylučují převádění ztrát vzniklých v tuzemsku stálé provozovně-nerezidentovi, která patří společnosti usazené v jiném členském státě, na společnost, náležející do stejné skupiny společností, usazenou v tuzemsku — Nepřípustnost — Odůvodnění — Naléhavé důvody obecného zájmu vycházejícími z cíle zamezení dvojímu zohlednění ztrát nebo zachování vyváženého rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členské státy — Neexistence (Článek 43 ES) Právo Evropské unie — Přímý účinek — Přednost — Rozpor mezi unijním právem a vnitrostátním právem — Povinnosti a pravomoci vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen — Nepoužití vnitrostátního práva (Články 43 ES, 10 ES a 43 ES)