ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 61/17

Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — 9Flats v. OHIM — Tibesoca (9flats.com)

(Věc T-713/13)

2014/C 61/30

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: 9Flats GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: H. Stoffregen, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tibesoca, SL (Valencie, Španělsko)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. října 2013 ve věci R 1671/2012-2;

— zrušil rozhodnutí námitkového oddělení Úřadu ze dne 13. července 2012 vydané v řízení o námitkách č. B 1 898 686;

— zamítl námitky proti přihlášce ochranné známky „9flats.com“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 832 635.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „9flats.com“ pro služby zařazené do tříd 36, 38, 39 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 832 635

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Tibesoca, SL

Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka, které obsahuje číslice a slovní prvky „40 flats apartments“, pro služby zařazené do třídy 43, španělská slovní ochranná známka, která obsahuje číslice a slovní prvky „11 flats apartments“, pro služby zařazené do třídy 43 a španělská obrazová ochranná známka, která obsahuje číslice a slovní prvek „50 flats“, pro služby zařazené do třídy 43

Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno

Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009
CS Úřední věstník Evropské unie C 45/35

Žaloba podaná dne 6. listopadu 2013 — Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries v. Komise

(Věc T-578/13)

2014/C 45/60

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nicosia, Kypr) a Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Izrael) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

— zrušil napadené rozhodnutí a

— uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise ze dne 8. října 2013 doručeného žalobkyním dne 9. října 2013, které se týká zveřejnění některých částí zprávy o srovnávacím přezkoumání (peer review report) a konečného dodatku týkajících se fosfonátů draselných, u nichž žalobkyně požádaly o důvěrné zacházení podle směrnice Rady 91/414/EHS (1) a podle nařízení Komise (EU) č. 188/2011 (2) (dále jen „napadené rozhodnutí“).

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

1) První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila článek 14 směrnice Rady 91/414/EHS a základní právo na ochranu obchodního tajemství, které je zakotveno v článku 339 Smlouvy o fungování Evropské unie, v článku 7 Listiny základních práv Evropské unie a v článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod tím, že uvedená ustanovení nesprávně vyložila a tím, že nesprávně posoudila žádost žalobkyň o důvěrné zacházení.

2) Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila základní zásady unijního práva, zásadu řádné správy a práva žalobkyň na obhajobu tím, že žalobkyním neposkytla dostatečnou možnost obhájit a vysvětlit důvod jejich žádostí o důvěrné zacházení.

(1) Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s. 1).

(2) Nařízení Komise (EU) č. 188/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o postup posuzování účinných látek, které nebyly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení uvedené směrnice (Úř. věst. L 53, s. 51).
5)

Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávných právních posouzení, neboť SVS měl za to, že žalobkyně v prvním stupni ztratila šanci být přijata na pracovní místo a měla by jí být za to poskytnuta náhrada škody (bod 74 napadeného rozsudku).
—

následně zrušil rozhodnutí ze dne 27. února 2012 o neprodloužení pracovní smlouvy navrhovatelky a o jejím přeřazení do jiného oddělení; uložil další účastnici řízení náhradu hmotné újmy, kterou utrpěla navrhovatelka v odhadované výši 1 320 eur měsíčně od září 2012, ke které je nutné připočítat úroky z prodlení ve výši odpovídající klíčové sazbě Evropské centrální banky navýšené o dva procentní body; a uložil další účastnici řízení náhradu morální újmy navrhovatelky, vyčíslené ex aequo et bono na částku 50 000 eur; a
C 71/24

Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Gat Microencapsulation v. OHIM — BASF (KARIS)

(Věc T-720/13)

(2014/C 71/45)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Rakousko) (zástupci: S. Soler Lerma a M. C. March Cabrelles, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Německo)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž bylo zamítnuto odvolání žalobkyně;

— uložil OHIM a další účastnici řízení náhradu nákladu řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Gat Microencapsulation AG

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „KARIS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 5 a 35

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: BASF SE

Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství „CARYX“ pro výrobky zařazené do tříd 1 a 5; mezinárodní ochranná známka „CARYX“ pro výrobky zařazené do tříd 1 a 5; maďarská, italská ochranná známka a ochranná známka Beneluxu „AKRIS“ pro výrobky zařazené do třídy 5

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
Žaloba podaná dne 27. prosince 2013 — Chair Entertainment Group v. OHIM — Libelle (SHADOW COMPLEX)

(Věc T-717/13)

(2014/C 71/43)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Chair Entertainment Group LLC (Utah, Spojené státy americké) (zástupce: E. Armijo Chávarri, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Libelle AG (Stuttgart, Německo)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. října 2013 ve věci R 776/2011-2;

— uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SHADOW COMPLEX“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 9 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 235 434

Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „DBShadow“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 1 457 944, slovní ochranná známka „BusinessShadow“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 3 749 439, německá slovní ochranná známka „BusinessShadow“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42 a německá slovní ochranná známka „FSShadow“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42

Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce

Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
1)

První žalobní důvod Žalobkyně má za to, že napadené rozhodnutí porušuje článek 107 SFEU tím, že kvalifikuje údajný SEAF a individuální opatření, která jej tvoří, jako státní podporu. Žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila pochybené, když posuzovala celek, a když Španělskému království přičetla soubor veřejných a soukromých nezávislých a samostatných opatření. Žalobkyně také popírá, že by dotčená opatření mohla mí za následek selektivní hospodářskou výhodu pro údajné příjemce, jakož i možnost, by mohla narušit hospodářskou soutěž mezi uvedenými příjemci a dalšími subjekty a jejich údajný dopad na obchod mezi členskými státy.
CS Úřední věstník Evropské unie C 194/25

Žaloba podaná dne 20. prosince 2013 – K. Chrysostomides & Co. a další v. Rada a další

(Věc T-680/13)

2014/C 194/33

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nicosia, Kypr) a 50 dalších žalobců (zástupce: P. Tridimas, Barrister)

Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská unie zastoupená Evropskou komisí, Eurogroup zastoupená Radou Evropské unie, Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— uložil žalovaným zaplatit žalobcům částky uvedené v příloze k žalobě včetně úroků od 26. března 2013 do data vydání rozsudku Soudního dvora;

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Subsidiárně žalobci navrhují, aby Tribunál:

— určil, že Evropské unii a/nebo žalovaným orgánům vznikla mimosmluvní odpovědnost;

— rozhodl, jak má být postupováno pro účely určení ztráty, která žalobcům skutečně vznikla a která má být nahrazena;

— uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobci (celkem 51) jsou majitelé vkladů a/nebo akcionáři Bank of Cyprus Public Company Ltd a/nebo Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Domáhají se náhrady podle článku 268, čl. 340 odst. 2 a čl. 340 odst. 3 SFEU upravujících mimosmluvní odpovědnost EU za ztráty, které utrpěli v důsledku opatření, kterými žalované orgány uložily Kyperské republice režim odepisování závazků (bail-in scheme).

Žalobci jsou toho názoru, že žalované orgány přijaly režim odepisování závazků pro Kyperskou republiku, který přímo vedl ke ztrátě na jejich vkladech a akciích. Podle žalobců byla opatření na odepisování závazků přijatá Kyperskou republikou zavedena pouze za účelem provedení opatření, která přijaly žalované a která žalované orgány schválily.

Žalobci mají za to, že režim odepisování závazků porušuje právo na vlastnictví chráněné čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv EU a článek 1 protokolu 1 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Žalobci taktéž tvrdí, že režim odepisování závazků je v rozporu se zásadou proporcionality, zásadou ochrany legitimních očekávání a zásadou zákazu diskriminace.
CS Úřední věstník Evropské unie C 112/34

Žaloba podaná dne 25. listopadu 2013 – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe a další v. Komise

(Věc T-646/13)

2014/C 112/46

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobci: Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe a další (zástupci: E. Johansson, J. Lund a C. Lund, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— prohlásil za neplatné rozhodnutí Komise C(2013)5969 final ze dne 13. září 2013, oznámené dne 16. září 2013,

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí — Žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje formální náležitosti plynoucí z čl. 296 odst. 2 SFEU a z čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 211/2011 (1). — Žalobci v této souvislosti mimo jiné uvádějí, že Komise nejmenuje jedenáct témat, které jsou předmětem občanské iniciativy a která nespadají podle jejího názoru do rámce, ve kterém má pravomoc předložit návrh na právní akt Unie, aby provedla Smlouvy. Komise ani neuvádí, proč tato témata údajně do tohoto rámce nespadají. — Žalobci dále v rámci tohoto žalobního důvodu tvrdí, že Komise neuvádí, proč nařízení č.. 211/2011 nezmocňuje k tomu, registrovat část nebo části plánované občanské iniciativy.

2. Druhý žalobní důvod vycházející z porušení smluv nebo právní normy použitelné při jejich provádění — Žalobci zde uplatňují porušení článku 11 SEU, čl. 24 odst. 1 SFEU a čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení č. 211/2011. — Žalobci v této souvislosti uvádějí, že žádné z témat, ke kterému má být Komise vyzvána k podání návrhu, neleží zjevně mimo rámec, ve kterém má Komise pravomoc předložit návrh právního aktu Unie k provedení Smluv. Dodávají, že i v případě, pokud by některá z témat nespadala do tohoto rámce, měla Komise s omezením na témata, která podle jejího názoru zjevně tento rámec nepřekračují, tuto občanskou iniciativu registrovat.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (Úř. věst. L 65, s. 1).
—

Úvahy vycházejí z chybného předpokladu: sloupec 1 bodu 8.7.2 přílohy X neukládá jako standardní požadavek studii vývojové toxicity u dalšího druhu (viz první žalobní důvod) a z toho plyne, že neexistuje požadavek jeho uplatnění na přílohu IX (a to i za předpokladu, že by takový přístup byl jinak správný).
CS Úřední věstník Evropské unie C 93/25

Žaloba podaná dne 27. prosince 2013 — Kinnarps v. OHIM (MAKING LIFE BETTER AT WORK)

(Věc T-697/13)

2014/C 93/44

Jednací jazyk: švédština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kinnarps AB (Falköping, Švédsko) (zástupce: M. Wahlin, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 28. října 2013 vydané ve věci R 2272/2012-2,

— prohlásil, že ochranná známka žalobkyně, MAKING LIFE BETTER AT WORK, má, pokud jde o výrobky a služby, jichž se tato věc týká, rozlišovací způsobilosti dostatečnou k tomu, aby mohla být zapsána jako ochranná známka Společenství,

— uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci řízení před Tribunálem a OHIM.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MAKING LIFE BETTER AT WORK“ pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 20, 35 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 887 982

Rozhodnutí průzkumových referentů: zamítnutí přihlášky

Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství
CS Úřední věstník Evropské unie C 85/21

Žaloba podaná dne 20. prosince 2013 — Bilbaina de Alquitranes a další v. Komise

(Věc T-689/13)

2014/C 85/37

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španělsko); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španělsko); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené království); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Nizozemsko); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Německo); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgie); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Polsko); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Spojené království); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Španělsko); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Německo); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Rakousko); SGL Carbon (Passy, Francie); SGL Carbon, SA (La Coruña, Španělsko); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Polsko) a ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Německo) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— určil, že je žaloba přípustná a opodstatněná;

— zrušil napadnutý akt v rozsahu, v němž klasifikuje látku pitch, coal tar, high temp (smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní) do kategorií H400 a H410;

— uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobci se domáhají částečného zrušení nařízení Komise (EU) č. 944/2013 ze dne 2. října 2013, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí („nařízení CLP“) (Úř. věst. L 261, s. 5), v rozsahu, v němž klasifikuje látku pitch, coal tar, high temp (smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní) číslo CAS 65996-93-2 („CTPHT“) do kategorií Aquatic Acute 1 (H400) a Aquatic Chronic 1 (H410) („napadený akt“).

Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody:

1) První žalobní důvod spočívá v tom, že napadený akt je protiprávní, jelikož porušuje ustanovení REACH a CLP o klasifikaci látek jakožto toxických pro vodní prostředí a o studiích, které musí být akceptovány pro tento účel, jakož i zásadu rovného zacházení, jelikož neakceptuje studie provedené v souladu s pokyny REACH a OECD a vyžaduje testování, aniž stanoví akceptovanou standardizovanou metodu.

2) Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že je napadený akt protiprávní, jelikož se zakládá na zjevně nesprávném posouzení, neboť nezohledňuje inertní vlastnosti, jimiž se vyznačuje CTPHT, které mají zejména značný vliv na testování UV záření a uplatnění sumační metody; jelikož stanovilo multiplikační faktory pro složky PAH (polychlorované aromatické uhlovodíky) bez řádného posouzení studií, na něž je odkazováno, a neakceptovalo informace poskytnuté žalobci bez řádného odůvodnění.
—

Žalobci konečně tvrdí, že jejich opětovné zařazení do seznamů osob a subjektů, které podléhají omezujícím opatřením, porušuje jejich vlastnické právo a svobodu podnikání, jakož i právo žalobce č. 2 na respektování rodinného života. Mají za to, že jejich zařazení do seznamů osob a subjektů, které podléhají omezujícím opatřením, představuje nepřiměřený zásah, je zjevně nezpůsobilé k dosažení účelů sledovaných napadenými právními akty a v každém případě jde nad rámec toho, co je pro dosažení těchto účelů nezbytné.
Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines a další v. Rada

(Věc T-14/14)

(2014/C 71/49)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Írán), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teherán), Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Írán), IRISL Europe GmbH (Hamburg, Německo), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Írán), Irano — Misr Shipping Co. (Teherán), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherán), Shipping Computer Services Co. (Teherán), Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teherán), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teherán) a Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teherán) (zástupci: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, a M. Taher, Solicitor)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

— zrušil rozhodnutí Rady 2013/497/SZBP ze dne 10. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 272, s. 46), a nařízení Rady (EU) č. 971/2013 ze dne 10. října 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 272, s. 1),

— uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

1) První žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření, která uvádějí mezi kritérii pro zápis na seznam spojení s první žalobkyní (společností IRISL), krátce poté, co uvedená společnost uspěla se žalobou na neplatnost, nemají řádný právní základ.

2) Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila legitimní očekávání žalobkyň a zásady účelnosti, právní jistoty, non bis in idem, res judicata a zákazu diskriminace.

3) Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila právo žalobkyň na obhajobu tím, že neinformovala společnost IRISL ani ostatní žalobkyně o tom, že má v úmyslu přijmout sporná opatření, a nedala žalobkyním možnost vyjádřit se.

4) Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření porušují základní práva žalobkyň, včetně jejich práva na respektování jejich dobrého jména a vlastnictví.
—

zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 5. listopadu 2013, kterým se odmítá registrace občanské iniciativy „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“ (dále jen „iniciativa“) podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (Úř. věst. 2011, L 65, s. 1), jak bylo sděleno zástupcům a náhradním zástupcům žalobců dne 5. listopadu 2013 v dopise se spisovou značkou „C(2013) 7612 final“ (dále jen „napadené rozhodnutí“); a
—

zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu R 1254/2013-4 ze dne 22. listopadu 2013, pokud jde o výrobky zařazené do třídy 6 (stavební materiál z kovu, kovové zámky, drobné železářské zboží, upevňovací materiál, montážní materiál, šrouby, díly a příslušenství pro všechny výše uvedené výrobky, všechny výše uvedené výrobky z kovu), do třídy 19 (stavební materiál, upevňovací materiál, montážní materiál, šrouby, díly a příslušenství pro všechny výše uvedené výrobky, všechny výše uvedené výrobky z jiného materiálu než z kovu) a do třídy 20 (upevňovací materiál, montážní materiál, šrouby);
CS Úřední věstník Evropské unie C 112/47

Žaloba podaná dne 24. ledna 2014 – Bredenkamp a další v. Rada a Komise

(Věc T-66/14)

2014/C 112/60

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe), Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Ile de Man), Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare) a Fodya (Private) Ltd (Harare) (zástupci: P. Moser, QC (Queen's Counsel) a G. Martin (Solicitor)

Žalované: Evropská komise a Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

— stanovil organizační procesní opatření, kterým by žalovaným bylo nařízeno, aby vydaly všechny informace nebo důkazy, které by tyto orgány mohly mít, pokud jde o zařazení žalobců na seznam;

— nařídil Radě nebo Komisi, aby žalobcům zaplatily náhradu materiální a nemateriální újmy utrpěné žalobci z důvodu protiprávního uvalení unijních sankcí tím, že jména žalobců byla přidána na seznam uvedený v příloze nařízení Rady (ES) č. 314/2004 společným postojem Rady 2009/68/SBZP a nařízením Komise (ES) č. 77/2009, rozhodnutím Rady 2010/92/SBZP, nařízením Komise (EU) č. 173/2010 a nařízením Komise (ES) č. 174/2011 (a byla na tomto seznamu ponechána do roku 2012);

— nařídil, aby žalované zaplatily žalobcům složené úroky se sazbou Euribor + 2% (nebo jinou sazbou, která bude stanovena), a to ode dne vydání rozsudku;

— uložil žalobcům náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

1. První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že dotčené akty postrádaly jakýkoliv právní základ, jelikož byly přijaty pouze na základě článků 60 a 301 ES, které se týkají výlučně právní úpravy vůči třetím státům, a nikoliv jednotlivcům a společnostem.

2. Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že dotčené akty vykazovaly zjevná skutková pochybení, pokud jde o absenci jakýchkoliv pevných vazeb k zimbabwské vládě nebo finanční nebo jiné podpoře režimu, čímž žalované neunesly důkazní břemeno a rozhodovací proces byl protiprávní.

3. Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že dotčené akty nesplnily zásadní procesní náležitosti tím, že neuvedly žádné nebo dostatečné důvody a žalobcům neumožnily, aby byli vyslechnuti nebo aby se vyvinili.
—

zrušil rozhodnutí Komise C (2013) 6261 ze dne 16. října 2013 týkající se státní podpory č. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) adresované Slovenské republice, a
3.

Třetí žalobní důvod je představován tvrzením, že existuje přímá příčinná souvislost mezi protiprávním jednáním Komise a újmou žalobkyň. Žalobkyně tvrdí, že pokud by Komise bývala respektovala právo Evropské unie, nedošlo by k předčasnému ukončení SNE, takže k újmě žalobkyň plynoucí z chybného rozhodnutí SNE by nedošlo.