Spojené věci C-468/06 až C-478/06

Sot. Lélos kai Sia EE a další

v.

GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, dříve Glaxowellcome AEVE

(žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané Efeteio Athinon)

„Článek 82 ES — Zneužití dominantního postavení — Léčivé přípravky — Odmítnutí zásobovat velkoobchodníky uskutečňující paralelní vývozy — Obvyklý charakter objednávek“

Stanovisko generálního advokáta Ruiz-Jaraba přednesená dne 1. dubna 2008 I - 7144

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. září 2008 I - 7174

Shrnutí rozsudku

Odmítnutí podniku v dominantním postavení na trhu daného výrobku vyhovět objednávkám bývalého zákazníka je zneužitím tohoto dominantního postavení ve smyslu článku 82 ES, jestliže toto chování, aniž by bylo objektivně odůvodněné, může vyloučit hospodářskou soutěž ze strany obchodního partnera. Co se týče odmítnutí podniku dodávat své výrobky v členském státě velkoobchodníkům, kteří vyvážejí tyto výrobky do jiných členských států, účinek na hospodářskou soutěž může nastat nejen tehdy, když zmíněné odmítnutí brání činnosti těchto velkoobchodníků na trhu uvedeného členského státu, ale i tehdy, jestliže vede k vyloučení účinné hospodářské soutěže mezi nimi v rámci distribuce těchto stejných výrobků na trzích jiných členských států. (viz body 34–35)

Podnik, který má dominantní postavení pro distribuci výrobku – který těží z prestiže známé značky, která je oblíbená u spotřebitelů – nemůže ukončit dodávky bývalému zákazníkovi, který dodržuje obchodní zvyklosti, jestliže objednávky tohoto zákazníka nemají neobvyklý charakter. Takové chování by bylo v rozporu s cíli uvedenými v čl. 3 odst. 1 písm. g) ES, rozvinutými článkem 82 ES, zejména v jeho druhém pododstavci písm. b) a c), neboť odmítnutí prodeje by omezilo odbyt na úkor spotřebitelů a vytvořilo diskriminaci, která by mohla vést až k vyloučení obchodního partnera z relevantního trhu. (viz bod 49)

Za účelem vymezení, zda se na odmítnutí farmaceutického podniku v dominantním postavení na vnitrostátním trhu distribuce některých léčivých přípravků dodávat velkoobchodníkům uskutečňujícím paralelní vývoz do jiných členských států, ve kterých jsou prodejní ceny těchto léčivých přípravků stanoveny na vyšší úrovni, skutečně vztahuje zákaz uvedený v článku 82 ES, zejména v druhém pododstavci písm. b) tohoto článku, je třeba přezkoumat, zda, existují objektivní důvody, na základě kterých takové jednání nemůže být považováno za zneužití dominantního postavení tohoto podniku. Takový podnik nemůže vycházet z předpokladu, že paralelní vývozy, které se tento podnik snaží omezit, mají pouze nepatrný užitek pro konečné spotřebitele. Paralelní vývozy, které se snaží omezit, léčivých přípravků z členského státu, kde jsou jejich ceny nižší, do jiných členských států, ve kterých jsou ceny vyšší, umožňují v zásadě kupujícím léčivých přípravků v posledně uvedených státech využít alternativního zdroje zásobování, což nezbytně vede k některým výhodám pro konečného spotřebitele těchto léčivých přípravků. Přitažlivost jiného zdroje zásobování, kterým je paralelní obchod v členském státě dovozu spočívá ve skutečnosti, že tento obchod může na trhu tohoto členského státu nabídnout stejné výrobky za ceny nižší, než jsou ceny uplatňované na stejném trhu farmaceutickými podniky. Z tohoto důvodu může paralelní obchod i v členských státech, kde jsou ceny léčivých přípravků předmětem státní regulace, vyvíjet tlak na ceny, a vytvářet tedy finanční výhody nejen pro zdravotní pojišťovny, ale i pro dotčené pacienty, pro které zbývající část ceny léčivých přípravků, kterou musí zaplatit, bude nižší. Paralelní obchod s léčivými přípravky směřující z jednoho členského státu do jiného členského státu může stejně tak rozšířit výběr subjektům posledně uvedeného státu, které se zásobují léčivými přípravky prostřednictvím nabídkového řízení, v rámci kterého mohou paralelní dovozci nabídnout léčivé přípravky za nižší ceny. (viz body 38–39, 51, 53, 55–57)

V rámci uplatnění článku 81 ES by mohla být dohoda mezi výrobcem a distributorem, která by směřovala k obnovení oddělování vnitrostátních trhů v obchodě mezi členskými státy, v rozporu s cílem Smlouvy směřujícím k uskutečnění spojení vnitrostátních trhů zavedením jednotného trhu. Dohody směřující k oddělování vnitrostátních trhů podle vnitrostátních hranic nebo ke ztěžování vzájemného prolínání vnitrostátních trhů, zejména dohody, které směřují k zákazu nebo omezení paralelních vývozů, tedy byly soudem Společenství kvalifikovány jako dohody, jejichž cílem je omezení hospodářské soutěže ve smyslu uvedeného článku Smlouvy. Praktiky podniku v dominantním postavení směřující k zamezení všem paralelním vývozům z jednoho členského státu do jiných členských států, tedy praktiky, které oddělováním vnitrostátních trhů odstraňují výhody účinné hospodářské soutěže v oblasti zásobování a cen, které tyto vývozy přinášejí konečným spotřebitelům v těchto jiných členských státech, proto nemohou být ve světle uvedeného cíle Smlouvy a cíle zajištění nenarušené hospodářské soutěže na vnitřním trhu vyňaty ze zákazu uvedeného v článku 82 ES. (viz body 65–66)

Okolnost, že existuje stupeň státní cenové regulace v odvětví léčivých přípravků nemůže vyloučit uplatnění pravidel hospodářské soutěže Společenství. Kontrola vykonávaná členskými státy nad prodejními cenami nebo hrazením cen těchto přípravků totiž nevyjímá ceny těchto výrobků celkově ze zákona nabídky a poptávky.Krom toho když je léčivý přípravek chráněn patentem, který jeho držiteli dává dočasný monopol, hospodářská soutěž na základě cen, která může existovat mezi výrobcem a jeho distributory nebo mezi paralelními obchodníky a vnitrostátními distributory, je až do uplynutí doby platnosti tohoto patentu jedinou možnou formou hospodářské soutěže. (viz body 61, 64, 67)