ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 235/9

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 12. května 2014 – Portmeirion Group UK Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-232/14)

2014/C 235/12

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Účastníci původního řízení

Žalobce: Portmeirion Group UK Ltd

Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Předběžné otázky

Je napadené nařízení (nařízení Rady č. 412/2013 (1)) v rozporu s unijním právem z důvodu, že

(i) je založeno na zjevně nesprávném posouzení, pokud jde o definici dotčeného výrobku, což znamená, že závěry antidumpingového šetření jsou neplatné; a dále

(ii) postrádá řádné odůvodnění, které je vyžadováno článkem 296 SFEU?

(1) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 412/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky

Úř. věst. L 131, s. 1
A –

Důležitost unijních pravidel, které jsou předmětem porušení, a sice články 3 a 4 směrnice Rady 91/271/EHS (1) ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, která se týká sběru, čištění a vypouštění městských odpadních vod a vypouštění odpadních vod z určitých průmyslových odvětví a jejímž cílem je chránit životní prostředí před nepříznivými vlivy výše uvedeného vypouštění odpadních vod. Komise tvrdí, že vypouštění odpadních vod, které nebyly čištěné (tedy které nebyly nijak zpracované z důvodu nedostatků v integrovaných stokových soustavách nebo v čističkách), do povrchových vod způsobuje znečištění, které se vyznačuje nerovnováhou kyslíku, zatímco přísun živin (zejména sloučenin dusíku a fosforu) výrazně zasahuje do kvality těchto vod a souvisejících ekosystémů (čímž ohrožuje například populace ryb). Navíc, pokud jde o městské odpadní vody, které nebyly dostatečně čištěné (zařízení pro zpracování, která neprovádí sekundární čištění nebo provádí sekundární čištění, které není v souladu se směrnicí), samotný odkaz na primární čištění není dostatečný k zabránění jakémukoliv riziku znečištění a snížení kvality vody a souvisejících ekosystémů. Rozsáhlé vypouštění živin (sloučenin dusíku a fosforu) do povrchových vod je totiž základním činitelem zvyšování tzv. eutrofizace (rozmnožení řas a vodních rostlin), která zvyšuje riziko nerovnováhy kyslíku ve vodě, vymizení rybích populací a jiných vodních organizmů a újmy, kterou mohou utrpět sousedící pozemní ekosystémy. To je přesně důvod, pro který článek 4 směrnice 91/271/EHS stanoví, že všechny městské odpadní vody z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE budou před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění. Komise tvrdí, že s ohledem na výše uvedené má sběr a čistění veškerých městských odpadních vod z řeckých aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE primární význam při ochraně a zlepšení kvality povrchových vod, vodních ekosystémů a pozemních ekosystémů, které přímo závisí na dotčených vodách, ale i pro zabezpečení celkového a správného použití směrnic Evropské unie. Navzdory vynaloženému úsilí a opatřením přijatým řeckými orgány v posledních letech je však k dnešnímu dni jasné, že šest aglomerací s populačním ekvivalentem více než 15 000 PE z celkového počtu 23 aglomerací, kterých se týká rozsudek ze dne 25. října 2007 (z toho pět z východní oblasti Atiky, která je jednou z oblastí s největší demografickou hustotou v Řecku), není v souladu s články 3 a 4 směrnice 91/271/EHS. V těchto aglomeracích je populační ekvivalent 1 24 000 (16 000 v Lefkimmi, 25 000 v Nea Makri, 17 000 v Markopoulos, 20 000 v Koropi, 18 000 v Rafina a 28 000 v Artemida).
1.

Může být fyzická osoba, která s jinými fyzickými osobami uzavře smlouvu o sdružení bez právní subjektivity, které není zřízeno, ani registrováno pro daňové účely, jehož cílem je provedení budoucích prací (stavba) na pozemku patřícím do osobního vlastnictví některé ze smluvních stran, považována z hlediska okolností původního řízení za osobu povinnou k dani pro účely DPH ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice o DPH (1), jestliže z hlediska daňového režimu považoval správce daně dodání budov na pozemku patřícím do osobního vlastnictví některých smluvních stran původně za prodej, který spadá do správy soukromého majetku uvedených osob?
CS Úřední věstník Evropské unie C 282/19

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional (Španělsko) dne 12. června 2014 — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) v. Tyco Integrated Security S.L. a Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

(Věc C-266/14)

2014/C 282/25

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Audiencia Nacional – Sala de lo Social

Účastníci původního řízení

Žalobce: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)

Žalovaní: Tyco Integrated Security S.L. a Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

Předběžné otázky

Má být článek 2 směrnice 2003/88/ES (1) vykládán v tom smyslu, že doba, po kterou trvají cesty, jež uskuteční na počátku a na konci pracovní doby pracovník, jemuž nebylo přiděleno žádné stálé pracoviště a jenž se musí každý den přemisťovat z místa svého bydliště do prostor zákazníka podniku, a to každý den jiného, a vrátit se do místa svého bydliště z prostor jiného zákazníka, rovněž každý den jiného (podle trasy či seznamu, jež mu určí podnik předchozího dne), přičemž tyto prostory se vždy nacházejí v určité více či méně rozlehlé zeměpisné oblasti, má být za okolností sporu v původním řízení upřesněných v odůvodnění této otázky považována za „pracovní dobu“ ve smyslu definice tohoto pojmu obsažené ve výše uvedeném článku směrnice, nebo má být naopak považována za „dobu odpočinku“?

(1) Směrnice 2003/88/ES Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9).
1)

Musí být čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Evropské komise 2011/5/ES (1) ze dne 28. října 2009 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykládán v tom smyslu, že legitimní očekávání, které je ve výše uvedeném ustanovení uznáno, může být ve smyslu, v jakém je uvedeno ve zmíněném ustanovení, uplatněno na odpočet finančního goodwillu, který byl zaveden prostřednictvím čl. 12 odst. 5 přepracovaného znění zákona o dani z příjmu právnických osob (Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades, dále jen „TRLIS“), v souvislosti s nabytím nepřímých podílů v zahraničních společnostech, které je provedeno nabytím přímých podílů v zahraniční holdingové společnosti?
CS Úřední věstník Evropské unie C 315/37

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 16. června 2014 – ADM Hamburg AG v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Věc C-294/14)

2014/C 315/60

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht Hamburg

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: ADM Hamburg AG

Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Předběžná otázka

Je naplněn zákonný požadavek obsažený v čl. 74 odst. 1 první větě nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (1) ve znění nařízení Komise (EU) č. 1063/2010 ze dne 18. listopadu 2010 (2), podle kterého produkty deklarované k propuštění do volného oběhu v Evropské unii musí být stejné jako produkty vyvezené ze zvýhodněné země, ze které pocházejí, v případě jako je tento, kdy několik dílčích složek surového oleje z palmových jader z různých zemí vývozu se systémem všeobecných celních preferencí, ze kterých pocházejí, nebylo vyvezeno od sebe fyzicky odděleně a nebylo dovezeno fyzicky odděleně do Evropské unie, nýbrž při vývozu byly tyto složky vždy naplněny do společné nádrže na přepravní lodi a v této nádrži byly smíchané dovezeny do Evropské unie, přičemž je možné vyloučit, že by se v průběhu přepravy do nádrže před jejich propuštěním do volného oběhu dostaly jiné produkty – zejména produkty bez preferenčního zacházení?

(1) Úř. věst. L 253, s. 1.

(2) Úř. věst. L 307, s. 1.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Ger ichtshof (Rakousk o) dne 13. června 
2014 – Gebhar t Hiebler v. Walter Schlagbauer
(Věc C-293/14)
(2014/C 303/27)
Jednací jazyk: němčina
Předkládající soud
Oberster Gerichtshof
Účastní ci pův odního řízení
Žalobce: Gebhar t Hiebler
Žalo vaný: Walter Schlagbauer
Předběžné otázky
1) Je celá podnikate lská činnost kominíka vyjmuta z oblasti působnosti směr nice Evropsk ého parlamentu a Rady 2006/ 
123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1) na základě jejího čl. 2 odst. 2 písm. i) z důvodu, že 
kominíci plní také úkoly v oblasti požár ní policie (protipožár ní prohlídky , vydávání odbor ných posudků v rámci 
stave bních řízení atd.)?
Bude-li na první otázku odpo vězeno zápor ně:
2) Je právní úprava vnitrostátního práva , podle níž je živnostensk é oprávnění kominíka zásadně omezeno na určitý „obv od 
čištění“, slučitelná s čl. 10 odst. 4 a čl. 15 odst. 1, čl. 15 odst. 2 písm. a) a čl. 15 odst. 3 směr nice 2006/123/ES?
(1) Úř. věst. L 376, s. 36.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsk o) dne 16. června 2014 – 
DO W Benelux a další v. Staatssecret aris van Infrast ructuur en Milieu
(Věc C-295/14)
(2014/C 303/28)
Jednací jazyk: nizozemština
Předkládající soud
Raad van State
Účastní ci pův odního řízení
Žalobkyně: DOW Benelux BV, Esso Nederland BV en ExxonMobil Chemical Holland BV, Kuwait Petroleum Europoor t BV, 
Rütgers Resins BV en Koppers Netherlands BV, Yara Sluiskil BV, BP Raff inader ij Rotterd am BV, Zeeland Refiner y NV, ESD- 
SIC BV, DSM Delf t Permit BV, SABIC Inno vative Plastics BV, Shell Nederland Raff inader ij BV en Shell Nederland Chemie BV, 
Akzo Nobel Chemicals BV en Akzo Nobel Industr ial Chemicals BV, Emerald Kala ma Chemical BV, Nedmag Industr ies 
Mining & Manufa ctur ing Holding BV, Rosier Nederland BV, Nederlandse Aardolie Maatschap pij BV, Tata Steel IJmuiden BV, 
Chemelot Site Perm it BV, Eska Graphic Board BV, Koch HC Partnership BV
Žalo vaný: Staatssecretar is van Infrastr uctuur en Milieu8.9.2014 CS Úřední věstník Evropsk é unie C 303/21
1)

Je třeba nařízení č. 261/2004 (1) s přihlédnutím k 15. bodu jeho odůvodnění vykládat v tom smyslu, že vznik mimořádné okolnosti, která leteckého dopravce přivede k tomu, že po jejím vzniku záměrně přesměruje lety a dodatečně uskuteční nejdříve lety, které byly přímo ovlivněny mimořádnou okolností, odůvodňuje zpoždění ve smyslu článku 5 nařízení a letecký dopravce se může osvobodit od své povinnosti poskytnout cestujícím náhradu škody podle čl. 5 odst. 1 písm. c) nařízení č. 261/2004, jejichž let se uskutečnil až poté, co byly odstraněny výše uvedené okolnosti a mohly být dodatečně uskutečněny všechny lety?
CS Úřední věstník Evropské unie C 303/30

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 8. července 2014 – Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma v. Republika Slovenija – Ministrstvo za finance

(Věc C-331/14)

2014/C 303/38

Jednací jazyk: slovinština

Předkládající soud

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Účastníci původního řízení

Žalobce: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

Žalovaná: Slovinská republika – Ministerstvo financí

Předběžnáotázka

Musí být ustanovení čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 šesté směrnice (1) vykládána v tom smyslu, že za okolností, jako jsou okolnosti v projednávaném případě – ve kterém určitá osoba koupí pozemky jako fyzická osoba, aniž by vůči ní byla v tomto kontextu uplatněna na vstupu DPH, a později na těchto pozemcích postaví jako nezávislý podnikatel nákupní centrum, zapíše do majetku svého podniku na základě vnitrostátních účetních předpisů pouze část pozemků, na kterých staví nákupní centrum, aby poté toto centrum spolu se všemi pozemky prodala kupujícímu –, je třeba mít za to, že tato osoba již z důvodu, že nezapsala pozemky mezi majetek jejího podniku, nezahrnuje tyto pozemky do systému DPH a tudíž není při prodeji těchto pozemků osobou povinnou k dani, která je povinna vypočíst a poté zaplatit DPH na výstupu?

(1) Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (77/388/EHS), Úř. věst. L 145, s. 1
CS Úřední věstník Evropské unie C 303/19

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Timiș (Rumunsko) dne 12. června 2014 – Silvia Ciup v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

(Věc C-288/14)

2014/C 303/25

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul Timiș

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Silvia Ciup

Žalovaná: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

Předběžná otázka

Lze zásady rovnocennosti a efektivity nápravných opatření v případě porušení práva Evropské unie, zakotvené v judikatuře Soudního dvora, jakož i právo na vlastnictví uvedené v článku 17 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že brání ustanovením vnitrostátního práva, která vrácení daní vybraných s rozporu s právem Společenství a vrácení souvisejících úroků odkládají rozložením platby do splátek na dobu 5 let, přičemž taková vrácení byla nařízena rozsudky vykonatelnými do 31. prosince 2015?
CS Úřední věstník Evropské unie C 329/9

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) dne 23. července 2014 – ERGO Insurance SE, jednající prostřednictvím své litevské pobočky ERGO Insurance SE v. If P&C Insurance AS, jednající prostřednictvím své pobočky If P&C Insurance AS

(Věc C-359/14)

2014/C 329/11

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Vilniaus miesto apylinkės teismas

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: ERGO Insurance SE, jednající prostřednictvím své litevské pobočky ERGO Insurance SE

Žalovaná: If P&C Insurance AS, jednající prostřednictvím své pobočky If P&C Insurance AS

Předběžné otázky

1) Musí být čl. 4 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. [června] 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (1), podle něhož „[n]ení-li možné určit rozhodné právo podle odstavce 1 nebo 2, řídí se smlouva právem země, s níž je nejúžeji spojena“, vykládán v tom smyslu, že se za takových okolností, jako jsou okolnosti v projednávané věci, použije německé právo?

2) V případě záporné otázky na první odpověď, musí být zásada zakotvená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (Řím II) (2) vykládána v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti v projednávané věci, musí být rozhodné právo pro spor mezi pojistitelem tahače a pojistitelem přívěsu určeno podle práva státu místa vzniku škody z dopravní nehody?

(1) Úř. věst. L 177, s. 6.

(2) Úř. věst. L 199, s. 40.
CS Úřední věstník Evropské unie C 315/39

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 24. června 2014 – Secretary of State for the Home Department v. CS

(Věc C-304/14)

2014/C 315/62

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Secretary of State for the Home Department

Odpůrkyně: CS

Předběžné otázky

1) Brání unijní právo, a zejména článek 20 SFEU, tomu, aby členský stát vyhostil ze svého území do země mimo EU státního příslušníka země mimo EU, který je rodičem dítěte, které je občanem tohoto členského státu (a tedy občanem Unie), a o toto dítě pečuje, když tím dané dítě, jež je občanem Unie, zbaví možnosti řádně využívat jeho práva občana Evropské unie?

2) V případě záporné odpovědi na otázku 1), za jakých okolností by bylo takové vyhoštění podle unijního práva přípustné?

3) V případě záporné odpovědi na otázku 1), do jaké míry, pokud vůbec, články 27 a 28 směrnice 2004/38/ES (1) („směrnice o občanech“) ovlivňují odpověď na otázku 2)?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. L 158, s. 77)
CS Úřední věstník Evropské unie C 315/41

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Holland (Nizozemsko) dne 7. července 2014 – Helm AG v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

(Věc C-323/14)

2014/C 315/66

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank Noord-Holland

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Helm AG

Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

Předběžná otázka

Je nařízení Rady (EU) č. 248/2011 (1) neplatné v rozsahu, v němž se týká Jushi Group, jelikož Komise ve lhůtě tří měsíců od zahájení šetření, kterou stanoví čl. 2 odst. 7 písm. c) druhá odrážka základního nařízení (2), nerozhodla o tom, zda Jushi Group, která byla zařazena do vzorku, splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážce základního nařízení?

(1) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011 ze dne 9. března 2011 , kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 67, s. 1).

(2) Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).
2)

Byl by výklad uvedených ustanovení, který by umožňoval soudu upravit odstupné v případě prohlášení propuštění za oprávněné na zákonné minimum stanovené vnitrostátní právní úpravou, v rozporu s uvedeným unijním právem a rozhodnutím Evropské komise v řízení „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?
1)

Může být právo Evropské unie a konkrétně článek 34 SFEU, čl. 31 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (1), a čl. 1 písm. t) a u) nařízení Evropské komise (ES) č. 1400/2002 (2), vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, jako jsou právní předpisy v čl. 1 odst. 2) O.G. (Ordonanţa Guvernului, nařízení vlády) č. 80/2000, protože by zavedly opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu, jelikož se v souladu s těmito právními předpisy pro volný pohyb (prodej, distribuci) výrobků a nových spotřebních materiálů, zařazených do kategorie těch, které se týkají bezpečnosti silničního provozu, ochrany životního prostředí, energetické účinnosti a ochrany proti krádeži silničních vozidel, od prodejce/distributora/obchodníka vyžaduje předložení certifikátu schválení nebo osvědčení pro účely uvedení na trh nebo obchodování, vydaného výrobcem, nebo pokud prodejce/distributor/obchodník tento dokument nezískal nebo jej nemá, je nezbytné provést postup schválení dotčených výrobků u Registrul Auto Român (rumunský registr vozidel; dále jen „RAR“) a získat certifikát schválení pro účely uvedení na trh nebo obchodování, vystavený RAR, a to vzhledem k tomu, že i tehdy, když má prodejce/distributor/obchodník osvědčení o souladu pro účely uvedení daných výrobků na trh nebo obchodování s nimi, který získal od distributora z jiného členského státu EU, který volně distribuuje dotčené díly na území tohoto členského státu EU, není uvedené osvědčení dostatečné pro umožnění volného pohybu/prodeje/distribuce dotčeného zboží?
2)

Do jaké míry představuje tento odkladný účinek překážku pro spotřebitele při podání návrhu na zrušení takovýchto nepřiměřených podmínek vložených do spotřebitelské smlouvy, a do jaké míry je tedy v rozporu s čl. 7 odst. 1 výše uvedené směrnice?
—

To platí, zejména pokud by „ochrana finančních zájmů Unie“, která by mohla být „základem odůvodnění Komise“, mohla být přiměřeně zajištěna prostřednictvím bankovní záruky, kterou navrhovatelky nabídly v dopise zaslaném Komisi dne 3. září 2010.
1)

Je možné, aby zboží nemající původ v EHP, které poté, co bylo dovezeno (nikoli majitelem ochranné známky ani s jeho souhlasem) na území EHP, bylo, za okolností daných v projednávané věci, v určitém členském státě Evropské unie převedeno do celního režimu vnějšího tranzitu nebo uskladnění v celním skladu (ve smyslu celního kodexu Společenství: nařízení (EHS) č. 2913/92 (1) (staré) a nařízení (ES) č. 450/2008 (2)) a následně zařazeno do režimu s podmíněným osvobozením od daně, bylo považováno za zboží dovezené ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. c) směrnice 89/104/EHS (3) (nyní směrnice 2008/95/ES (4)), takže by k „[užívání ochranné známky] v obchodním styku“ docházelo způsobem, který majitel této známky může podle čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice zakázat?
2.

Do jaké míry představuje tento odkladný účinek překážku pro spotřebitele při podání návrhu na zrušení takovýchto nepřiměřených podmínek vložených do spotřebitelské smlouvy, a do jaké míry je tedy v rozporu s čl. 7 odst. 1 výše uvedené směrnice?
CS Úřední věstník Evropské unie C 388/5

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Klagenævnet for Udbud (Dánsko) dne 20. srpna 2014 – MT Højgaard A/S a Züblin A/S v. Banedanmark

(Věc C-396/14)

2014/C 388/06

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Klagenævnet for Udbud

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: MT Højgaard A/S a Züblin A/S

Žalovaná: Banedanmark

Předběžná otázka

Musí být zásada rovného zacházení podle článku 10 ve spojení s článkem 51 směrnice 2004/17/ES (1) Evropského parlamentu a Rady, vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace, která nastala v projednávaném případě, brání zadavateli zadat veřejnou zakázku uchazeči, který nebyl vybrán v rámci předvýběru z důvodu, že se do něj nepřihlásil?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. 2004, L 134, s. 1).
CS Úřední věstník Evropské unie C 380/3

Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – Evropská komise v. Portugalská republika

(Věc C-398/14)

2014/C 380/03

Jednací jazyk: portugalština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a E. Manhaeve, zmocněnci)

Žalovaná: Portugalská republika

Návrhová žádání žalobkyně

— určit, že Portugalská republika tím, že nezajistila odpovídající úroveň čištění městských odpadních vod v 52 uvedených aglomeracích, u nichž bylo zjištěno porušení povinnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 4 směrnice 91/271/EHS (1) o čištění městských odpadních vod;

— uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Článek 4 směrnice 91/271/EHS stanoví mimo jiné, že nejpozději do 31. prosince 2005 musí být všechna vypouštění do sladkých vod a do ústí řek z aglomerací s populačním ekvivalentem v rozmezí 2000 až 10000 PE podrobena před vypuštěním sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění.

Komise má za to, že v Portugalsku existuje systematický problém, jelikož portugalský stát nepřijal ani na celostátní, ani na regionální úrovni žádná plánovací opatření vhodná k řádnému splnění ustanovení směrnice 91/271/EHS.

(1) Směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40).
1)

Brání obecná zásada unijního práva zakazující diskriminaci na základě věku uplatňování takového režimu, jaký je používán v Dánsku, v jehož rámci nemají zaměstnanci nárok na odstupné, mají-li současně nárok na starobní důchod od svého zaměstnavatele v rámci důchodového systému, jehož účastníky se stali před dovršením 50 let věku, a to bez ohledu na to, zda se rozhodnou zůstat na trhu práce nebo odejít do důchodu?