Podle bodu 11 odůvodnění nařízení č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise je tedy nutné umožnit orgánům Společenství, aby chránily své vnitřní konzultace a porady tam, kde je to třeba k zabezpečení jejich způsobilosti provádět své úkoly, zejména v rámci výkonu jejich správních rozhodovacích pravomocí, jako je tomu v oblasti kontroly spojování podniků.

Zpráva pracovní skupiny pověřené provedením analytické, problematizující a kritické studie – která měla být předložena k projednání členovi Komise pověřenému problematikou hospodářské soutěže za účelem přípravy jeho rozhodnutí týkajícího se podání kasačního opravného prostředku nebo navržení případných zdokonalení správního postupu v oblasti kontroly spojování podniků nebo v jiných oblastech práva hospodářské soutěže – je ve smyslu čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1049/2001 dokumentem, který obsahuje stanoviska pro vnitřní použití v rámci porad a předběžných konzultací uvnitř Komise ve smyslu čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1049/2001.

Zpřístupnění takové zprávy veřejnosti by vážně ohrozilo možnost uvedeného člena Komise mít k dispozici svobodný a úplný názor služeb Komise ohledně kroků, které je třeba podniknout v příslušné věci.

Nejenže by zpřístupněním tohoto dokumentu mohlo být odhaleno stanovisko, a to případně i stanovisko kritické, které zaujali úředníci Komise, ale rovněž by tím bylo umožněno srovnat obsah zprávy s rozhodnutím přijatým nakonec v těchto věcech členem Komise pověřeným problematikou hospodářské soutěže nebo Komisí, a tedy zpřístupnit vnitřní diskusi vedenou v rámci Komise. Krom toho kdyby byla tato zpráva zpřístupněna, znamenalo by to, že autoři zprávy tohoto typu by v budoucnu zohledňovali toto riziko zpřístupnění natolik, že by to mohlo vést k jejich autocenzuře a k tomu, že by již nepředkládali stanoviska, která by mohla pro adresáta uvedené zprávy znamenat riziko. Komise by tak neměla k dispozici svobodný a úplný názor vyžadovaný od jejích zaměstnanců a úředníků a byla by připravena o vnitřní konstruktivní kritiku, bez jakéhokoliv omezení nebo vnějšího tlaku, která jí má usnadnit přijetí rozhodnutí, pokud jde o podání kasačního opravného prostředku proti rozsudku Soudu nebo zdokonalení jejích správních postupů v oblasti kontroly spojování podniků, nebo obecněji v oblasti práva hospodářské soutěže.

Toto riziko vážného ohrožení rozhodovacího procesu v případě zpřístupnění takových dokumentů je důvodně předvídatelné, a ne čistě hypotetické. V případě, že by takové zprávy nebyly ve vztahu k veřejnosti důvěrné, a s ohledem na riziko jejich zpřístupnění se totiž jeví jako pravděpodobné, že člen Komise pověřený problematikou hospodářské soutěže bude veden k tomu, aby již od svých spolupracovníků nevyžadoval písemné, případně i kritické, stanovisko k otázkám, které patří do jeho pravomoci nebo pravomoci Komise. Konání pouze ústních a neformálních jednání, která přitom nevyžadují vyhotovení „dokumentu“ ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení č. 1049/2001, by značně poškodilo efektivitu vnitřního rozhodovacího procesu Komise zejména v oblastech, v nichž musí Komise provádět složitá právní, skutková a hospodářská posouzení a přezkoumávat obzvláště obsáhlé spisy, jako je tomu v rámci kontroly spojování podniků.

Pokud je zpráva chráněna na základě čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1049/2001, pak se tato výjimka vztahuje i na dokumenty, které umožnily její vypracování a které obsahují přípravná posouzení nebo prozatímní závěry k vnitřnímu použití.

Rovněž zpřístupnění veřejnosti sdělení komisaři pro ochranu hospodářské soutěže, sdělení dalším službám a písemných odpovědí jiných služeb než právní služby, vyměněných uvnitř Komise s cílem umožnit vypracování dokumentů, které budou formalizovat stanovisko orgánu veřejné správy, by mohlo vážně ohrozit rozhodovací proces Komise, ať už jde o dotčené řízení o spojení, nebo o budoucí řízení o spojení v téže oblasti, mezi týmiž účastníky, nebo s ohledem na zásady uplatněné při sporném řízení, jelikož tyto dokumenty pouze vyznačují určitou fázi řízení, která není dosud formalizována v konečném dokumentu. Tyto přípravné dokumenty totiž mohou uvádět názory, pochybnosti nebo názorové změny služeb Komise, které se – po skončení dotčeného rozhodovacího procesu – již možná neobjeví v konečných verzích rozhodnutí.

Jeví se přitom jako pravděpodobné, že takové dokumenty, pokud by byly zpřístupněny, by mohly být použity – ačkoliv nevyjadřují nutně konečné stanovisko Komise – k ovlivnění stanoviska služeb, které musí zůstat svobodné a nesmí podléhat žádnému vnějšímu tlaku, při přezkumu podobných věcí týkajících se stejného odvětví činnosti nebo stejných hospodářských pojmů.

(viz body 42, 48, 50–52, 54, 59, 95–96, 100)