4

Skutečnosti předcházející sporu jsou popsány v bodech 2 až 19 napadeného rozsudku takto: „2. Žalobkyně, Usha Martin Ltd, je společnost založená podle indického práva, která vyrábí ocelová lana a kabely a vyváží je zejména do Evropské unie. Spolu se společností Wolf založila společný podnik Brunton Wolf Wire & Ropes se sídlem v Dubaji (Spojené arabské emiráty). Brunton Wolf Wire & Ropes rovněž vyrábí ocelová lana a kabely, které vyváží do Unie. 3. Dne 12. srpna 1999 přijala Rada Evropské unie nařízení (EHS) č. 1796/1999 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z tohoto dovozu a o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu z Korejské republiky (Úř. věst. L 217, s. 1; Zvl. vyd. 11/32, s. 106). […] 5. Individuální sazba antidumpingového cla uloženého žalobkyni v bodě 86 odůvodnění nařízení č. 1796/1999 a v jeho čl. 1 odst. 2 činila 23,8 %. V souladu s článkem 2 nařízení č. 1796/1999 byla od dotčeného cla osvobozena ocelová lana a kabely, které vyvážejí společnosti, mezi něž patří žalobkyně, jejichž závazky byly přijaty Evropskou komisí. 6. Ve svém závazku nabídnutém v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení se žalobkyně mimo jiné zavázala, že bude respektovat minimální ceny stanovené pro vývoz ocelových lan a kabelů do Unie, aby zajistila odstranění poškozujících účinků dumpingu. 7. Žalobkyně se rovněž zavázala, že každý prodej dotyčného výrobku bude doprovázen fakturou, která je v souladu se závazkem (dále jen ‚závazková faktura‘), tj. fakturou obsahující údaje uvedené v příloze VI závazku (bod 4.1 závazku). Podle bodu 4.2 závazku se žalobkyně zavázala, že nebude vystavovat závazkové faktury pro ‚výrobky, na něž se závazek nevztahuje‘. Podle bodu 4.3 závazku si je žalobkyně ‚vědoma toho, že pokud vyjde najevo, že vystavila závazkové faktury, které nejsou v souladu s ustanoveními [uvedeného] závazku, je Komise oprávněna prohlásit, že prohlášení o shodě vydané [Komisí] ve vztahu k dotčené faktuře je neplatné, a uvědomit o tom příslušné celní orgány členských států, aniž je dotčena možnost orgánů Společenství přijmout jakékoli opatření stanovené [v bodu] 8 [uvedeného] závazku‘. 8. Žalobkyně se dále zavázala, že v souladu s požadovanými technickými specifikacemi oznámí Komisi každé čtvrtletí v podrobné zprávě všechny prodeje ocelových lan a kabelů do Unie, včetně prodejů ocelových lan a kabelů, na něž se závazek nevztahuje, a že bude spolupracovat s Komisí tak, že jí poskytne veškeré informace, které bude Komise považovat za nezbytné k zajištění dodržování závazku (bod 5 a příloh II, III, IV a V závazku). 9. Kromě toho se žalobkyně podle bodu 6 závazku zavázala neobcházet ustanovení závazku například tak, že se svými odběrateli v Unii nebude uzavírat přímé či nepřímé kompenzační dohody. 10. Konečně bod 8 závazku, nazvaný ‚Porušení nebo odvolání‘, stanoví, že: ‚Aniž je dotčen [bod] 8.3, [žalobkyně] si je vědoma toho, že: — nesplnění tohoto závazku nebo neposkytnutí spolupráce [...] Komisi při sledování tohoto závazku se považuje za jeho porušení; toto porušení zahrnuje nepředložení zprávy požadované podle [bodu] 5 v předepsané lhůtě, s výjimkou případů vyšší moci; — má-li [...] Komise důvod k domněnce, že závazek byl porušen, může na základě nejspolehlivějších dostupných informací okamžitě uložit prozatímní antidumpingové clo podle čl. 8 odst. 10 základního nařízení; — podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení, jestliže byl závazek porušen nebo odvolán [...] Komisí nebo [žalobkyní], může být konečné antidumpingové clo uloženo na základě skutečností zjištěných v rámci šetření, které vedlo k přijetí závazku, za předpokladu, že [žalobkyně] měla příležitost se k věci vyjádřit, s výjimkou případu, kdy sama závazek odvolala.‘ […] 12. Rozhodnutím 1999/572/ES ze dne 13. srpna 1999, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Korejské republiky, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny (Úř. věst. L 217, s. 63; Zvl. vyd. 11/32, s. 119), Komise mimo jiné přijala závazek nabídnutý žalobkyní. 13. V rámci šetření směřujícího k ověření dodržování závazku, v souladu s body 5.1 a 5.4 závazku, Komise v lednu a únoru roku 2005 navštívila prostory žalobkyně v Indii a ve Spojených arabských emirátech. 14. Dopisem ze dne 12. května 2005 informovala Komise žalobkyni, že v návaznosti na šetření má za to, že žalobkyně ve třech případech porušila závazek, a že v důsledku toho má Komise v úmyslu odvolat přijetí závazku. 15. V dopisech ze dne 20. května, 29. srpna a 6. září 2005 se žalobkyně vyjádřila ke zjištění porušení závazku a k zamýšlenému odvolání ze strany Komise. 16. Dne 8. listopadu 2005 přijala Rada nařízení (ES) č. 1858/2005 ze dne 8. listopadu 2005, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie, Jihoafrické republiky a Ukrajiny na základě přezkumu nařízení před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení (Úř. věst. L 299, s. 1). Nařízením č. 1858/2005 Rada rozhodla, že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Indie, která byla zavedena nařízením č. 1796/1999, by měla být prodloužena o dalších pět let. 17. [Sporným] rozhodnutím Komise rozhodla o odvolání přijetí závazku týkajícího se dovozu ocelových lan a kabelů nabídnutého žalobkyní, a v důsledku toho o změně rozhodnutí 1999/572, kterým se tento závazek přijímá. Zároveň Komise dne 23. prosince 2005 předložila Radě návrh nařízení směřujícího k odvolání přijetí závazku a k uložení konečných antidumpingových cel žalobkyni [COM(2005) 541 final]. 18. Komise ve [sporném] rozhodnutí konstatovala tři případy porušení závazku. Zaprvé z šetření účetních záznamů společnosti vyplynulo, že značné objemy dotčeného výrobku, na něž se závazek nevztahoval, nebyly na rozdíl od toho, co bylo stanoveno v bodě 5.2 a v prvním odstavci přílohy IV závazku, zahrnuty do čtvrtletních zpráv o prodejích předkládaných v rámci závazku Komisi. Komise zadruhé konstatovala, že dotčené zboží bylo žalobkyní v rozporu s body 4.2 a 4.3 závazku prodáno dovozcům, kteří jsou s ní ve spojení, usazeným ve Spojeném království a v Dánsku, a bylo zahrnuto do závazkových faktur. Zatřetí ověření provedená v prostorách společnosti Brunton Wolf Wire & Ropes v Dubaji odhalila, že některá ocelová lana a kabely byly ze Spojených arabských emirátů vyvezeny do Unie a při dovozu v celním prohlášení uvedeny jako pocházející ze Spojených arabských emirátů, i když byly ve skutečnosti indického původu. 19. Rada tak dne 23. ledna 2006 přijala [sporné] nařízení. Podle článku 1 [sporného] nařízení byla žalobkyně vyřazena ze seznamu společností osvobozených od konečného dumpingového cla. V důsledku toho se na dovozy dotčených výrobků vyráběných žalobkyní a vyvážených do Unie uplatnilo konečné antidumpingové clo ve výši 23,8 %, uložené žalobkyni podle bodu 86 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 nařízení č. 1796/1999, jehož platnost byla prodloužena na základě čl. 1 odst. 2 nařízení č. 1858/2005.“