STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA

L. A. GEELHOEDA

přednesené dne 15. září 2005( )

Věc C‑122/04

Komise Evropských společenství

proti

Evropskému parlamentu

a

Radě Evropské unie

„Zrušení čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus) v rozsahu, v němž podřizuje přijetí prováděcích opatření k plánu Forest Focus regulativnímu postupu podle článku 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi – Omezení výběru Rady mezi postupy stanovenými rozhodnutím 1999/468/ES“

I – Úvod

1. Komise Evropských společenství požaduje na základě čl. 230 druhého pododstavce ES zrušení čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus)( ) (dále jen „nařízení Forest Focus“). Komise napadá dotčené ustanovení v rozsahu, v němž podřizuje přijetí prováděcích opatření k plánu Forest Focus regulativnímu postupu podle článku 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (dále jen „druhé rozhodnutí o komitologii“)( ).

2. Komise v podstatě tvrdí, že pro tato pravidla měl být zvolen řídicí postup podle článku 4 druhého rozhodnutí o komitologii. Když už Rada a Parlament nezvolily tento postup, měly alespoň svůj výběr řádně odůvodnit. Komise se na podporu svého stanoviska dovolává rozsudku LIFE( ).

II – Právní rámec

A – Smlouva o ES

3. Článek 202 ES se týká úkolů Rady a stanoví:

„K dosažení cílů vytyčených touto smlouvou a za podmínek jí vymezených Rada:

[…]

– svěřuje Komisi v aktech, které přijímá, pravomoci k provádění předpisů, které vydá. Rada může upravit určité podmínky výkonu těchto pravomocí. Rada si může rovněž ve zvláštních případech vyhradit právo vykonávat tyto prováděcí pravomoci přímo. Výše uvedené podmínky musí být v souladu se zásadami a pravidly, které předem Rada přijala na návrh Komise a po obdržení stanoviska Evropského parlamentu jednomyslně.“

B – Druhé rozhodnutí o komitologii

4. Druhé rozhodnutí o komitologii bylo přijato na základě čl. 202 třetí odrážky ES a nahrazuje rozhodnutí Rady 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (dále jen „první rozhodnutí o komitologii“)( ).

5. Podle pátého, devátého, desátého a jedenáctého bodu odůvodnění druhého rozhodnutí o komitologii usiluje toto rozhodnutí s cílem zajistit větší spojitost a předvídatelnost při výběru druhu výboru především o vymezení kritérií, která se použijí pro výběr postupu projednávání ve výboru, přičemž však tato kritéria nejsou závazná, na druhém místě o zjednodušení postupů výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi, jakož i o zajištění větší účasti Parlamentu v případech, kdy byl základní akt svěřující prováděcí pravomoci Komisi přijat postupem podle článku 251 ES, na třetím místě o zajištění lepšího informování Evropského parlamentu a na čtvrtém místě o zajištění lepšího informování veřejnosti o projednávání ve výborech.

6. Podle článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii:

„Výběr procedurálních podmínek pro přijetí prováděcích opatření vychází z těchto kritérií:

a) řídící [řídicí] opatření, například ta, která se vztahují na provádění společné zemědělské politiky a společné politiky rybolovu nebo která se vztahují na zavádění programů se značným dopadem na rozpočet, se přijímají řídícím [řídicím] postupem;

b) opatření obecného významu [s obecnou působností], která provádějí podstatné prvky základního aktu, včetně opatření na ochranu zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat nebo rostlin, se přijímají regulativním postupem; pokud základní akt stanoví, že některé jiné než podstatné prvky tohoto aktu mohou být upraveny nebo aktualizovány prováděcím postupem, přijímají se tato opatření regulativním postupem.

c) aniž jsou dotčena písmena a) a b), použije se poradní postup pokaždé, kdy je považován za nejvhodnější.“

7. Články 3 až 6 druhého rozhodnutí o komitologii definují čtyři postupy nazvané „poradní postup“ (článek 3), „řídící [řídicí] postup“ (článek 4), „regulativní postup“ (článek 5) a „ochranný postup“ (článek 6). Zde jsou důležité především články 4 a 5:

„Článek 4

Řídící [řídicí] postup

1. Komisi je nápomocen řídící výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.

2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit s ohledem na naléhavost věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje.

3. Aniž je dotčen článek 8, přijme Komise opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla, na dobu, která bude upřesněna v každém základním aktu, ale která v žádném případě nepřesáhne tři měsíce ode dne tohoto sdělení.

4. Rada může kvalifikovanou většinou v období stanoveném v odstavci 3 přijmout jiné rozhodnutí.

Článek 5

Regulativní postup

1. Komisi je nápomocen regulativní výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.

2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda určit s ohledem na naléhavost věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje.

3. Aniž je dotčen článek 8, přijme Komise zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.

4. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.

5. Pokud má Evropský parlament za to, že návrh Komise na základě základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu, uvědomí Radu o svém postoji.

6. Rada se může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě, která bude stanovena v každém základním aktu, ale která v žádném případě nepřesáhne tři měsíce ode dne, kdy jí věc byla předložena.

Pokud se Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou usnese, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná. Může Radě na základě Smlouvy předložit pozměněný návrh, původní návrh nebo návrh právního předpisu.

Pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.“

C – Nařízení Forest Focus

8. Nařízení Forest Focus bylo přijato na základě čl. 175 odst. 1 ES.

9. Nařízení Forest Focus podle svého článku 1 „zřizuje […] program Společenství pro široce založené, harmonizované a komplexní dlouhodobé monitorování stavu lesů (dále jen „program“) s cílem:

a) pokračovat v

– monitorování znečištění ovzduší a vlivů znečištění ovzduší a ostatních činitelů a faktorů, které mají dopad na lesy, jako jsou biotické a abiotické faktory a faktory antropogenního původu,

– monitorování lesních požárů a jejich příčin a následků,

– prevenci lesních požárů a dále je rozvíjet;

b) posuzovat požadavky na monitorování půdy, vázání uhlíku, vlivů klimatických změn a biologické rozmanitosti, jakož i ochranných funkcí lesů, a toto monitorování rozvíjet;

c) průběžně vyhodnocovat účinnost monitorovacích činností při posuzování stavu lesů a další rozvoj těchto monitorovacích činností.

Program má poskytovat spolehlivé a srovnatelné údaje a informace o stavu lesů a škodlivých vlivech na lesy na úrovni Společenství. Rovněž má pomoci vyhodnocovat stávající opatření pro zachování a ochranu lesů v zájmu udržitelného rozvoje se zvláštním důrazem na opatření přijatá za účelem omezení účinků negativně ovlivňujících lesy. Program zohledňuje stávající a plánované vnitrostátní, evropské a celosvětové monitorovací mechanismy a v případě potřeby na ně navazuje a je ve shodě s příslušnými mezinárodními dohodami.“

10. Článek 2 odst. 1 nařízení stanoví:

„Program stanoví opatření určená na:

a) podporu harmonizovaného sběru, zpracování a vyhodnocování údajů;

b) zlepšení vyhodnocování údajů a podporu integrovaného vyhodnocování údajů na úrovni Společenství;

c) zlepšení kvality údajů a informací shromažďovaných v rámci programu;

d) další rozvoj monitorovacích činností programu;

e) lepší porozumění lesům, a zejména vlivu přirozených a antropogenních stresových faktorů;

f) studium dynamiky lesních požárů a jejich příčin a účinků na lesy;

g) rozvoj ukazatelů a metod posuzování rizika týkajících se rozmanitých stresových faktorů, kterým jsou lesy z časového a prostorového hlediska vystaveny.“

11. Dvacátý čtvrtý bod odůvodnění zní následovně:

„Opatření obecného významu [s obecnou působností], která jsou nezbytná k provádění tohoto nařízení, by měla být přijata v souladu s [druhým rozhodnutím o komitologii].“

12. Článek 17 odst. 2, jehož zrušení Komise žádá, stanoví:

„Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.

Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.“

13. Ustanovení nařízení Forest Focus, na které odkazuje čl. 17 odst. 2, obsahují následující programy:

– udržování a další rozvoj pozorovacích činností již zavedených nařízením Rady (EHS) č. 3528/86 ze dne 17. listopadu 1986 o ochraně lesů Společenství před důsledky znečištění ovzduší( ) a nařízení Rady (EHS) č. 2158/92 ze dne 23. července 1992 o ochraně lesů Společenství před požáry( ) (články 4 a 5);

– provádění studií, experimentů, demonstračních projektů, pilotního zkoušení za účelem rozvoje programu ve spolupráci s členskými státy (články 6 a 7);

– přijetí pravidel pro schvalování národních programů, kterými se provádějí činnosti, Komisí, a stanovení finančních příspěvků na náklady programů způsobilých obdržet podporu (článek 8);

– zřízení Komisí vědecké poradní skupiny, která je nápomocna Stálému lesnickému výboru při přípravě jeho práce, zejména při rozvoji programu podle článku 6 (článek 9);

– zlepšení, pro zajištění porovnatelnosti údajů, příruček, ve kterých jsou uvedeny povinné a nepovinné parametry, monitorovací metody, jakož i formáty údajů používané pro přenos údajů. (články 10 a 15);

– schválení Komisí subjektů určených členskými státy, které jsou příslušné k řízení činností, které jsou součástí schválených národních programů, a ke kontrole správy financování Společenství (článek 14);

– přijetí pokynů pro podávání zpráv o vnitrostátní situaci, které každý stát vypracuje, a pro zpravodajské období (článek 16).

14. Podle článku 12 běží program po dobu čtyř let od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2006.

15. Článek 13 stanoví, že finanční rámec pro provádění programu v období 2003 až 2006 představuje 61 milionů eur, z nichž 9 milionů eur může být použito na opatření na protipožární ochranu. Pravidla týkající se finančních aspektů nestanoví zvláštní postup pro přijetí prováděcích opatření.

16. Při přijetí nařízení Forest Focus učinila Komise následující prohlášení( ):

„Komise bere na vědomí dohodu, ke které dospěly Evropský parlament a Rada při druhém čtení návrhu nařízení o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus).

Komise má nicméně povinnost pamatovat na prohlášení, které učinila při přijetí společného stanoviska, které zní následovně:

Komise bere na vědomí, že nařízení Evropského parlamentu a Rady stanoví pro provádění opatření popsaných v návrhu regulativní postup, a nikoliv řídicí postup navrhovaný Komisí.

S ohledem na rozsudek Soudního dvora ze dne 21. ledna 2003 týkající se nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1655/2000 o finančním nástroji pro životní prostředí (LIFE), považuje Komise za nezbytné připomenout, že je zásadní dodržovat kritéria článku 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi.

Vzhledem k tomu, že opatření uvedená v návrhu se týkají zavádění programů, které mají značné rozpočtové důsledky, zastává Komise názor, že musejí být přijata prostřednictvím řídicího postupu. Jelikož opatření jsou pro program zcela specifická, nemají obecný dosah a jejich účelem není provést, přizpůsobit nebo aktualizovat prvky dotyčného nástroje. Z těchto různých důvodů se Komise domnívá, že použití regulativního postupu není vhodné.

V souladu s výše uvedeným rozsudkem Soudního dvora musí být výběr postupu, pokud nesplňuje kritéria, ze kterých by měla vycházet na základě článku 2 rozhodnutí Rady o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, jasně odůvodněn.

Komise se domnívá, že v tomto případě znění bodu odůvodnění, které uvádí komitologický postup, který se má použít, nepostačuje k odůvodnění odchýlení se od kritérií uvedených v rozhodnutí Rady.

Komise si tedy vyhrazuje právo použít právních prostředků, které jsou jí k dispozici.“ (neoficiální překlad)

III – Řízení

17. Žaloba byla zapsána do rejstříku Soudního dvora dne 5. března 2004.

18. Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

– zrušil čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus), jelikož podřizuje přijetí prováděcích opatření programu Forest Focus regulativnímu postupu podle článku 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června;

– zachoval účinky výše uvedeného nařízení až do jeho změny, k níž dojde co nejdříve v návaznosti na rozsudek Soudního dvora;

– uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

19. Rada navrhuje prohlásit žalobu za neopodstatněnou a uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

20. Parlament navrhuje zamítnout žalobu a uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

21. Usnesením ze dne 15. července 2004 předseda Soudního dvora povolil vedlejší účastenství Španělskému království a Finské republice na podporu návrhových žádání Parlamentu a Rady. Jednání k přednesu řečí se konalo dne 30. června 2005.

IV – Posouzení

A – Předběžná poznámka

22. Z toho, co jsem již uvedl ve svých úvodních poznámkách, vyplývá, že k posouzení žaloby Komise je nutno odpovědět na dvě nebo tři otázky.

23. Nejprve je třeba odpovědět na otázku vzájemného vymezení působnosti řídicího postupu a regulativního postupu. Dále je třeba přezkoumat, zda pravidla pro provádění programu Forest Focus zavedeného nařízením č. 2152/2003 vykazují řídicí, nebo regulativní charakter. V tomto druhém případě zvolily Evropský parlament a Rada správný postup, a Komise tedy ve své žalobě nebude mít úspěch. Oproti tomu, pokud by se ukázalo, že pravidla pro provádění programu vykazují svou povahou a účelem charakter řídicí, bylo by nutno odpovědět na otázku, zda Parlament a Rada řádně odůvodnily skutečnost, že zvolily regulativní postup přesto, že program má řídicí charakter.

B – Řídicí postup, nebo regulativní postup: kritéria výběru

24. Je překvapující, že účastníci řízení se ve svých spisech ani řečech obecně nedotkli vzájemného vymezení působnosti řídicího postupu a postupu regulativního, i když odpověď na tuto otázku má zásadní vliv na odpověď na ostatní otázky. V určitém smyslu byli ve svém stanovisku vedeni koncepcí výběru, který byl podle jejich názoru přijat pro dotčená prováděcí opatření.

25. Znění článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii poskytuje cenné údaje o nezbytném vymezení, i když v něm nelze nalézt vyčerpávající definice.

26. Zmiňuje-li se čl. 2 písm. a) druhého rozhodnutí o komitologii o „řídících [řídicích] opatřeních“, například těch, která se vztahují na provádění společné zemědělské politiky nebo na zavádění programů se značným dopadem na rozpočet, je možno z tohoto znění vyvodit, že dotčená opatření se hodí především k řídicím programům nebo programům, jejichž provádění je postupné a jejichž uskutečnění je financováno z velké části z rozpočtu Společenství. Prováděcí pravidla mohou mít obecnou působnost, ale jsou podřízena programu, k jehož provedení jsou určena. Po ukončení programu pozbývají své platnosti. Za tento typ pravidel je možno považovat ustanovení, která jsou určena členským státům a jednotlivcům, kteří se chtějí takového programu účastnit, nebo klíče pro rozdělení prostředků spojených s programem.

27. Zmiňuje-li se čl. 2 písm. b) druhého rozhodnutí o komitologii o „opatřeních obecného významu [s obecnou působností], která provádějí podstatné prvky základního aktu, včetně opatření na ochranu zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat nebo rostlin“, je nutno ze zvolených pojmů vyvodit, že se má za to, že samotný základní akt již má normativní obsah nebo normativní působnost a že prováděcí akty mohou zavazovat fyzické a právnické osoby. Nepřítomnost pojmů, které by mohly odkázat na určitou dynamiku v provádění ukazuje, že se jedná o opatření, která mají regulativní charakter.

C – Program Forest Focus: charakter prováděcích pravidel

28. Komise na jedné straně a Rada a Parlament, jakož i španělská a finská vláda na straně druhé zastávají v odpovědi na otázku, jaký charakter mají pravidla k provedení programu Forest Focus, opačná stanoviska.

29. Komise tvrdí, že ustanovení mají charakter řídicích opatření, kterými se provádí program. Na podporu svého tvrzení odkazuje na různá ustanovení nařízení Forest Focus, jako například na články 4 až 8 a články 10, 15 a 16. Z těchto ustanovení vyvozuje, že prováděcí opatření, která musí přijmout, jsou opatření k provedení programu Forest Focus a opatření s nimi úzce související. Ze skutečnosti, že nařízení stanoví, že Společenství spolufinancuje programy stanovené v základním aktu, které mohou mít značný dopad na rozpočet, navíc vyplývá, že pro prováděcí pravidla měl být zvolen řídicí postup.

30. Žalovaní, jakož i španělská a finská vláda se domnívají, že prováděcí pravidla programu Forest Focus jsou regulativního charakteru. Na podporu tohoto tvrzení se dovolávají dvacátého čtvrtého bodu odůvodnění, který uvádí, že opatření nezbytná k provádění nařízení mají obecnou působnost( ). Rada dodává, že opatření pokrývají objektivně vymezené situace bez časového omezení a mají právní důsledky pro obecně a abstraktně vymezené kategorie osob. Navíc cíl nařízení Forest Focus – ochrana lesů – odpovídá znění i účelu čl. 2 písm. b) druhého rozhodnutí o komitologii, a sice ochraně rostlin.

31. Ve svých vyjádřeních účastníci řízení odkazují na jednotlivá ustanovení nařízení Forest Focus, která ukazují, že prováděcí pravidla mají řídicí, nebo regulativní charakter. Nicméně pro vyřešení otázky výkladu, která zde vyvstává, je třeba nezaměřovat se na obsah konkrétních prováděcích ustanovení, ale spíše na strukturu a cíl nařízení.

32. Nařízení Forest Focus upravuje program Společenství pro široce založené, harmonizované a komplexní dlouhodobé monitorování stavu lesů. Program se skládá z řady činností, jejichž cílem je podporovat výměnu informací o stavu lesů ve Společenství a faktorech poškození a umožnit vyhodnocovat stávající opatření pro zachování a ochranu lesů z pohledu udržitelného rozvoje se zvláštním důrazem na opatření přijatá za účelem omezení poškozování lesů.

33. Nařízení specifikuje činnosti, které program zahrnuje, a upravuje podrobná pravidla pro jeho provádění. Komise je pověřena koordinací, sledováním a rozvojem programu.

34. Program zahrnuje jednak konkrétní činnosti, které jsou pokračováním dvou již ukončených programů, programu na ochranu lesů ve Společenství před důsledky znečištění ovzduší a programu na ochranu lesů Společenství před požáry (články 4 a 5). Krom toho zahrnuje program činnosti, které musí být za účelem uskutečnění cílů uvedených v článku 1 rozvinuty a prováděny Komisí ve spolupráci s členskými státy (články 6 a 7).

35. Programový, postupný a řídicí charakter činností upravených v článcích 5 až 7 vyplývá, pokud nevyplývá již z účelu a obsahu těchto činností, alespoň z použité terminologie:

– článek 4 písm. a) a b) a čl. 5 odst. 1 zmiňují informační síť a systém, které musí být vyvinuty nejdříve;

– článek 6 odst. 1 se týká rozvíjení programu studiemi, experimenty a demonstračními projekty, pro prohloubení poznatků o stavu lesů;

– článek 7 zmiňuje spolupráci Komise a členských států za účelem podpoření a zlepšení sběru a vyhodnocování údajů.

36. Podle článku 8 jsou činnosti monitorování a sběru údajů, jakož i studie, experimenty a demonstrační projekty uskutečňovány členskými státy v rámci dvouletých národních programů. Úkolem Komise je schvalovat tyto národní programy a podávat o nich zprávy Stálému lesnickému výboru. Nařízení obsahuje navíc další pravidla upřesňující další provádění činností, zasílání, rozšiřování a zpracovávání údajů, řízení financování Společenství a shrnutí jednotlivých hodnotících činností. Rovněž zde vyplývá postupný a řídicí charakter činností Komise nesporně ze znění nařízení.

37. Nařízení stanoví finanční prostředky pro celou dobu trvání programu – čtyři roky, od 1. ledna 2003 až do 31. prosince 2006 včetně. Případní příjemci finanční podpory jsou uvedeni v článku 12, který stanoví maximální úroveň financování pro jednotlivé činnosti. Upravena jsou dále ostatní kritéria pro řízení a kontrolu financování Společenství.

38. Článek 14 má zvláštní význam také s ohledem na finanční a věcná ustanovení článků 12 a 13, která předmět nařízení kvalifikují zcela jako program s rozpočtovým dopadem. Ustanovení tohoto článku vymezují procesní povinnosti členských států s ohledem na spolehlivé a efektivní řízení financování Společenství. Ostatní pravidla upravující provedení těchto povinností stanovená v čl. 14 odst. 5 nemohou mít jinou než řídicí působnost s ohledem na obsah a výslovné znění předchozích odstavců tohoto článku. Skutečnost, že upravují činnosti členských států při používání prostředků Společenství, nemění nic na jejich programovém a řídicím dosahu.

39. Z výše uvedeného vyplývá, že prováděcí pravidla programu Forest Focus upraveného nařízením Forest Focus mají řídicí charakter. Program obsahuje řadu činností, které jsou prováděny za účelem uskutečnění cílů popsaných v článku 1 nařízení. Tyto činnosti spočívají v monitorování lesů, sběru údajů, které z něj vyplývají, a vyhodnocování těchto údajů. Nařízení poskytuje jasné, konkrétní a programově orientované údaje umožňující provedení programu.

40. Program má postupný charakter. Navazuje na dva již ukončené programy. Současný program trvá čtyři roky a po jeho vyhodnocení je přijato rozhodnutí o pokračování těchto činností po roce 2006 (článek 18). Vyhodnocení umožňuje ještě zlepšit systém monitorování stavu lesů a pokračování programu zajišťuje kontinuitu monitorovacích činností.

41. S ohledem na výše uvedené je nutno konstatovat, že opatření, která může Komise přijmout na základě prováděcích pravomocí, které jí přiznává nařízení Forest Focus, jsou řídicí opatření ve smyslu čl. 2 písm. a) druhého rozhodnutí o komitologii.

D – Dodržení povinnosti odůvodnění

42. Komise tvrdí, že nařízení Forest Focus není řádně odůvodněno, pokud jde o výběr postupu projednávání ve výboru, a že dvacátý čtvrtý bod odůvodnění, který uvádí, že prováděcí pravidla jsou pravidly s obecnou působností( ), nepostačuje k tomu, aby mohl být učiněn závěr, že nařízení je v tomto ohledu dostatečně odůvodněno.

43. Rada a Parlament, jakož i španělská a finská vláda uvádějí, že zákonodárce Společenství dostatečně odůvodnil svůj výběr regulativního výboru ve dvacátém čtvrtém bodě odůvodnění.

44. Dvacátý čtvrtý bod odůvodnění uvádí, že opatření s obecnou působností nezbytná k provedení nařízení Forest Focus je namístě přijmout v souladu s druhým rozhodnutím o komitologii.

45. V tomto ohledu je namístě uvést následující. Jelikož odpověď na druhou otázku (viz bod 23) je taková, že kritéria druhého rozhodnutí o komitologii určují pro prováděcí opatření k nařízení Forest Focus řídicí postup, musí být výběr regulativního postupu výslovně odůvodněn v bodech odůvodnění nařízení. To vyplývá z bodů 52 až 62 rozsudku LIFE( ).

46. Z tohoto pohledu je dvacátý čtvrtý bod odůvodnění nedostatečný. Je-li možno v něm spatřovat odůvodnění – v jiných jazykových zněních než nizozemském –, je toto odůvodnění založeno na představě, že opatření jsou opatřeními s obecnou působností, zatímco, jak bylo uvedeno výše, skutečnost, že prováděcí opatření mají obecnou působnost, nepostačuje sama o sobě k tomu, aby bylo možno „v důsledku toho“ použít regulativní postup.

47. Navíc, jelikož prováděcí opatření musí být především s ohledem na svůj kontext, předmět a znění považována za řídicí opatření, je bod odůvodnění založen na zjevně nesprávném posouzení a sám o sobě je nedostatečný pro odůvodnění regulativního postupu. Obrana Parlamentu a Rady tedy není úspěšná.

48. Pro všechny případy dále uvádím, že Parlament a Rada zaujímají stanovisko, které je vnitřně rozporuplné, pokud jde o otázku, zda byla v projednávané věci splněna povinnost odůvodnění. Jejich argument spočívá na představě, že podle druhého rozhodnutí o komitologii musí být prováděcí opatření přijímána podle regulativního postupu, neboť mají obecnou působnost. „Odůvodnění“ uvedené v dvacátém čtvrtém bodě odůvodnění je v souladu s touto představou. Jakmile je však prokázáno, že pro tato prováděcí opatření je předepsán řídicí postup, a nikoliv regulativní postup, ztrácí toto odůvodnění svůj základ, což vede také k tomu, že stanovisko Parlamentu a Rady je nelogické.

49. Z výše uvedeného vyplývá, že čl. 17 odst. 2 musí být zrušen, jelikož v tomto ustanovení provedený výběr regulativního postupu pro přijímání prováděcích opatření upravených v tomto nařízení není řádně odůvodněn.

E – Omezení účinků zrušení

50. Komise stejně tak, jak to učinila ve své žalobě na neplatnost nařízení č. 1655/2000, která vedla k vydání rozsudku LIFE( ), žádá také v této žalobě, aby byly zachovány účinky nařízení Forest Focus až do jeho změny, k níž má dojít co nejrychleji po vyhlášení tohoto rozsudku.

51. Z důvodů právní jistoty se domnívám, že je namístě, aby Soudní dvůr využil pravomoci, kterou mu přiznává čl. 231 druhý pododstavec ES, a uvedl účinky zrušeného nařízení, které musí být nadále považovány za zachované.

52. Analogicky s úvahami Soudního dvora v bodě 76 již několikrát uvedeného rozsudku LIFE( ) navrhuji, aby Soudní dvůr určil, že prováděcí opatření k nařízení Forest Focus již přijatá ke dni vydání rozsudku nejsou rozsudkem dotčena a že účinky čl. 17 odst. 2 nařízení Forest Focus se plně zachovávají až do doby, kdy Parlament a Rada přijmou nová ustanovení týkající se postupu projednávání ve výboru, která se použijí pro přijímání prováděcích opatření k uvedenému nařízení.

V – Náklady řízení

53. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Parlament a Rada neměly ve sporu úspěch, je namístě jim uložit náhradu nákladů řízení. V souladu s čl. 69 odst. 4 ponesou členské státy, které vstoupily do řízení jako vedlejší účastníci na podporu návrhových žádání Parlamentu a Rady, vlastní náklady řízení.

VI – Závěry

54. Z těchto důvodů navrhuji, aby Soudní dvůr:

„– zrušil čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus) v rozsahu, v němž podřizuje přijímání prováděcích opatření k programu Forest Focus regulativnímu postupu stanovenému v článku 5 rozhodnutí Rady č. 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi;

– zachoval účinky částečně zrušeného nařízení až do doby, než bude přijato nové pravidlo v této věci;

– uložil Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení;

– rozhodl, že Španělské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.“