9

Skutečnosti předcházející sporu jsou shrnuty v bodech 1 až 14 napadeného rozsudku následovně: „1 Společnost [Larko] je velký podnik, který se zabývá těžbou a zpracováním lateritu, těžbou lignitu a výrobou feroniklu a vedlejších produktů. 2 Uvedená společnost byla založena v roce 1989 jako nový podnik po likvidaci společnosti Hellenic Mining and Metallurgical SA. V době rozhodné z hlediska skutkových okolností hlavního sporu měla tři akcionáře: řecký stát, který vlastnil 55,2 % akcií prostřednictvím společnosti Hellenic Republic Asset Development Fund, soukromou finanční instituci, National Bank of Greece SA (dále jen ‚ETE‘), která vlastnila 33,4 % akcií, a společnost Public Power Corporation (hlavní výrobce elektrické energie v Řecku, jehož většinovým akcionářem je stát), která vlastnila 11,4 % akcií. 3 V březnu 2012 společnost Hellenic Republic Asset Development Fund informovala [Komisi] o programu privatizace společnosti Larko. 4 V dubnu 2012 Komise z úřední moci zahájila předběžné posouzení uvedené privatizace v souladu s pravidly v oblasti státních podpor. 5 Předmětem posouzení bylo následujících šest opatření: – první opatření se týkalo jednak dohody o splacení pohledávek z roku 1998 mezi společností Larko a jejími hlavními věřiteli, na jejímž základě měly být pohledávky uvedené společnosti vůči věřitelům splaceny s úrokem ve výši 6 % ročně, a jednak toho, že řecký stát tuto pohledávku nevymáhal (dále jen ‚opatření č. 1‘); – druhé opatření se týkalo záruky, kterou poskytl řecký stát v roce 2008 za půjčku ve výši 30 milionů eur poskytnutou společností ATE Bank společnosti Larko (dále jen ‚opatření č. 2‘ […]). Tato záruka kryla 100 % půjčky po dobu maximálně tří let a stanovila záruční prémii ve výši 1 % ročně; – třetí opatření se týkalo navýšení základního kapitálu o 134 milionů eur navrženého v roce 2009 správní radou společnosti Larko, které bylo schváleno jejími třemi akcionáři a jehož se plně účastnil řecký stát a částečně společnost ETE (dále jen ‚opatření č. 3‘ […]); – čtvrté opatření se týkalo záruky poskytnuté státem v roce 2010 na dobu neurčitou, která v plné výši kryla záruční listinu poskytnutou společností ETE ve prospěch společnosti Larko na částku přibližně 10,8 milionu eur a která stanovila záruční prémii ve výši 2 % ročně (dále jen ‚opatření č. 4‘ […]). Dotčená záruční listina zaručuje odklad vykonatelnosti, ze strany Areios Pagos (Kasační soud, Řecko), rozsudku, kterým Efeteio Athinon (odvolací soud v Athénách, Řecko) konstatoval existenci pohledávky ve výši 10,8 milionu eur jednoho z věřitelů vůči společnosti Larko; – páté opatření se týkalo záručních listin, které na základě rozhodnutí řeckých soudů nahrazovaly povinnost předem zaplatit 25 % daňové pokuty (dále jen ‚opatření č. 5‘); – šesté opatření se týkalo dvou záruk poskytnutých státem v roce 2011 za dvě půjčky ve výši 30 milionů eur a 20 milionů eur, které poskytla společnost ATE Bank; tyto záruky kryly 100 % uvedených půjček a stanovily záruční prémii ve výši 1 % ročně (dále jen ‚opatření č. 6‘ […]). 6 Během předběžného posouzení Komise požádala řecké orgány o doplňující informace, které uvedené orgány poskytly v letech 2012 a 2013. Rovněž došlo k setkání služeb Komise a zástupců řeckých orgánů. 7 Rozhodnutím ze dne 6. března 2013 (Úř. věst. 2013, C 136, s. 27, […]) Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU týkající se státní podpory SA.34572 (13/C) (ex 13/NN). 8 Během řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU Komise vyzvala řecké orgány a zúčastněné třetí strany, aby předložily vyjádření k opatřením uvedeným v bodě 5 výše. Komise obdržela vyjádření řeckých orgánů dne 30. dubna 2013; od třetích zúčastněných stran žádné vyjádření neobdržela. 9 Dne 27. března 2014 Komise přijala [sporné] rozhodnutí. 10 Ve [sporném] rozhodnutí měla Komise úvodem za to, že v době poskytnutí šesti dotčených opatření byla společnost Larko podnikem v obtížích ve smyslu [pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci]. 11 Pokud jde o posouzení opatření uvedených v bodě 5 výše, měla Komise především za to, že opatření č. 2 až 4 a 6 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, dále za to, že poskytnutím uvedených opatření byla porušena oznamovací povinnost a zákaz provádění stanovené v čl. 108 odst. 3 SFEU, a konečně za to, že uvedená opatření byla podporami neslučitelnými s vnitřním trhem a podléhala povinnosti navrácení ve smyslu čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [108 SFEU] (Úř. věst. 1999, L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339). 12 Komise měla rovněž za to, že […] opatření […] č. 1 a 5 […], nepředstavovala státní podpory. 13 Výrok [sporného] rozhodnutí zní takto: ‚[…] Článek 2 Státní podpora ve výši 135820824,35 EUR ve formě státních záruk pro společnost [Larco] poskytnutých v letech 2008, 2010 a 2011 a účast státu na navýšení základního kapitálu společnosti v roce 2009 protiprávně poskytnutá Řeckem v rozporu s článkem 108 odst. 3 [SFEU] jsou neslučitelné s vnitřním trhem. Článek 3 1. Řecko od příjemce zajistí navrácení neslučitelné podpory uvedené v článku 2. 2. Částky, které mají být navráceny, se úročí ode dne, kdy byly dány k dispozici příjemci, až do okamžiku jejich skutečného navrácení. […] Článek 6 Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.‘ 14 Příloha [sporného] rozhodnutí uváděla ‚informace o výši obdržené podpory, o výši podpory, která má být vrácena, a o výši podpory již vrácené‘ a je uvedena níže: Totožnost příjemce – opatření Celková výše obdržené podpory Celková částka podpory, která má být vrácena (jistina) Celková částka, která již byla vrácena Jistina Úrok do okamžiku vrácení podpory Lar[k]o opatření [č.] 2 30 000 000 30 000 000 0 0 Lar[k]o opatření [č.] 3 44 999 999,40 44 999 999,40 0 0 Lar[k]o opatření [č.] 4 10 820 824,95 10 820 824,95 0 0 Lar[k]o opatření [č.] 6 50 000 000 50 000 000 0 0 “