Účastníci řízení

Odůvodnění rozsudku

Výrok



Účastníci řízení

Ve věci T-46/09,

Řecká republika, zastoupená V. Kontolaimosem, I. Chalkiasem, S. Charitaki a S. Papaïoannou, jako zmocněnci,

žalobkyně,

proti

Evropské komisi, zastoupené A. Markoulli a H. Tserepa-Lacombe, jako zmocněnkyněmi, ve spolupráci s N. Korogiannakisem, avocat,

žalované,

jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/960/ES ze dne 8. prosince 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), v rozsahu, v němž vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené Řeckou republikou,

TRIBUNÁL (druhý senát),

ve složení N. J. Forwood, předseda, F. Dehousse (zpravodaj) a J. Schwarcz, soudci,

vedoucí soudní kanceláře: S. Spyropoulos, rada,

s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 5. června 2012,

vydává tento

Rozsudek

Odůvodnění rozsudku

Právní rámec

1. Obecná právní úprava financování společné zemědělské politiky

1. Nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky (SZP) (Úř. věst. L 94, s. 13) zavedlo obecnou úpravu pro financování SZS. Toto nařízení bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Rady č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414), které upravuje výdaje vynaložené v rámci financování SZP od 1. ledna 2000 do 16. října 2006.

2. Článek 7 odst. 2 nařízení č. 1258/1999 stanoví, že Komise Evropských společenství rozhoduje o měsíčních zálohách na základě zaúčtování výdajů uskutečněných schválenými platebními agenturami, a čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení se týká rozhodnutí o schválení účetní závěrky platebních agentur.

3. Článek 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999 stanoví:

„Komise rozhoduje, které výdaje mají být vyloučeny z financování z prostředků Společenství podle článků 2 a 3, pokud shledá, že tyto výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Společenství.

Před vydáním rozhodnutí o zamítnutí financování oznámí Komise písemně výsledky ověřování a dotyčné členské státy písemně oznámí své odpovědi; poté se obě strany pokusí dosáhnout dohody o opatřeních, která mají být učiněna.

Není-li dosaženo dohody, může členský stát ve lhůtě čtyř měsíců požádat o zahájení řízení směřujícího ke smíření jejich postojů, jehož výsledky budou předmětem zprávy zaslané Komisi, která ji před vydáním rozhodnutí o zamítnutí financování posoudí.

Komise zváží částky, které mají být vyloučeny z financování, zejména s ohledem na význam zjištěného nesouladu. Komise vezme v úvahu povahu a závažnost porušení předpisů a finanční ztrátu, kterou Společenství utrpělo.

Zamítnutí financování se nemůže vztahovat na:

a) výdaje uvedené v článku 2 uskutečněné alespoň 24 měsíců před písemným oznámením Komise dotyčnému členskému státu o výsledcích ověřování;

[…]“

4. Článek 8 odst. 1 nařízení č. 1258/1999 stanoví:

„1. Členské státy přijmou v souladu se svými právními a správními předpisy opatření nezbytná k

a) zajištění toho, že operace financované fondem jsou prováděny skutečně a řádně;

b) předcházení nesrovnalostem a jejich stíhání;

c) zpětnému získání částek ztracených v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti.

[…]“

5. Nařízením Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování SZP (Úř. věst. L 209, s. 1), které se použije se od 1. ledna 2007 (článek 49 nařízení č. 1290/2005), se zrušuje nařízení č. 1258/1999. Stanoví však mimo jiné, že článek 31 týkající se schvalování souladu se použije od 16. října 2006 na výdaje vzniklé od 16. října 2006.

6. Článek 31 nařízení č. 1290/2005 v podstatě obsahuje tatáž ustanovení jako čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999.

7. Nařízení Komise (ES) č. 1663/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF (Úř. věst. L 158, s. 6; Zvl. vyd. 03/18, s. 31), mimo jiné ve znění nařízení Komise (ES) č. 2245/1999 ze dne 22. října 1999 (Úř. věst. L 273, s. 5; Zvl.vyd. 03/26, s. 335), v článku 8 stanoví:

„1. Dojde-li Komise na základě šetření k závěru, že výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Společenství, sdělí dotyčnému členskému státu výsledky svého šetření a uvede nápravná opatření, která je třeba učinit pro zajištění souladu s těmito předpisy v budoucnosti.

Sdělení obsahuje odkaz na toto nařízení. Členský stát odpoví ve lhůtě dvou měsíců a Komise může následně upravit svůj postoj. V odůvodněných případech může Komise tuto lhůtu prodloužit.

Po uplynutí lhůty stanovené pro odpověď pozve Komise členský stát k dvoustrannému jednání a obě strany se pokusí dosáhnout dohody o opatřeních, která mají být přijata, a ohledně posouzení závažnosti protiprávního jednání a finanční ztráty Společenství. Po jednání a po uplynutí lhůty pro dodání dalších informací, kterou stanoví Komise po tomto jednání v dohodě s daným členským státem, nebo pokud členský stát nepřijme pozvání k jednání ve lhůtě stanovené Komisí, sdělí Komise formálně po uplynutí této lhůty své závěry členskému státu, přičemž odkáže na rozhodnutí Komise 94/442/ES. Aniž je dotčen čtvrtý pododstavec tohoto odstavce, obsahuje toto oznámení posouzení veškerých výdajů, které má Komise v úmyslu vyloučit z financování podle čl. 5 odst. 2 [písm.] c) nařízení […] č. 729/70.

Členský stát uvědomí Komisi co nejdříve o nápravných opatřeních přijatých k zajištění souladu s předpisy Společenství a o dni jejich skutečného použití. Až do dne skutečného použití nápravných opatření přijme Komise případně jedno nebo více rozhodnutí podle čl. 5 odst. 2 [písm.] c) nařízení […] č. 729/70 pro vyloučení výdajů, kterých se týká nedodržení předpisů Společenství.

2. Rozhodnutí uvedená v čl. 5 odst. 2 [písm.] c) nařízení […] č. 729/70 musí být přijata po prověření případné zprávy vypracované smírčím orgánem podle ustanovení stanovených v [rozhodnutí] 94/442/ES.“

8. Nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení […] č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (Úř. věst. L 171, s. 90), se použije od 16. října a jeho čl. 11 odst. 1 až 3 v podstatě stanoví postup, který je tentýž jako postup stanovený v článku 8 nařízení č. 1663/95.

2. Pokyny Komise

9. Pokyny pro použití finančních oprav byly definovány v dokumentu Komise č. VI/5330/97 ze dne 23. prosince 1997 nazvaném „Pokyny týkající se výpočtu finančních důsledků při přípravě rozhodnutí o schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF“ (dále jen dokument Komise č. VI/5330/97).

10. Podle přílohy 2 dokumentu č. VI/5330/97, nazvané „Finanční důsledky nedostatků v kontrolách prováděných členskými státy pro schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF“, se finanční opravy počítají zejména s ohledem na rozsah zjištěného nedostatku, přičemž Komise za tímto účelem zohlední povahu a závažnost porušení, jakož i finanční ztrátu vzniklou Společenství (příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97, druhý pododstavec).

11. Příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 upravuje na prvním místě metodu posuzování finanční opravy na základě „chyb v dokumentaci jednotlivých případů“. Tato metoda zachycuje ojedinělé nesrovnalosti, které jsou případně extrapolované, a vede k jednorázové opravě. Táž příloha upravuje na druhém místě metodu vyčíslení finanční opravy založenou na riziku finanční ztráty. Tato metoda zachycuje systematické nesrovnalosti a vede k uplatnění paušální opravy (příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 osmý a dvacátý pátý pododstavec).

12. Podle této posledně uvedené metody, která je relevantní při auditu systémů, Komise uplatní paušální opravy ve výši 2 %, 5 %, 10 % či 25 % vykázaných výdajů v závislosti na velikosti rizika finanční ztráty pro Společenství plynoucího z nedostatků v kontrolních systémech (příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 osmý pododstavec).

13. Komise rozlišuje dva druhy kontrol prováděných členskými státy (příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 čtrnáctý pododstavec).

14. „Klíčovými kontrolami“ jsou na jedné straně fyzická a správní ověření požadovaná pro kontrolu materiálních hledisek, zejména existence předmětu žádosti, množství a kvalitativních podmínek, včetně dodržování lhůt, požadavků na sklizeň, retenčních lhůt atd. Jsou prováděny na místě a prověřením za pomoci nezávislých informací, jako například katastrů nemovitostí.

15. „Sekundárními kontrolami“ jsou na druhé straně správní úkony nezbytné pro řádné nakládání se žádostmi, jako například ověření dodržování lhůt k podání, identifikace dvojích žádostí pro jeden předmět, analýza rizik, použití sankcí a přiměřený dohled nad postupy.

16. Pro účely výpočtu nezpůsobilých výdajů stanoví dokument č. VI/5330/97 čtyři typy paušálních oprav:

– opravu ve výši 25 % výdajů, pokud není vůbec zaveden kontrolní systém nebo je značně nefunkční a pokud existují důkazy o velmi častých nesrovnalostech a nedbalosti v boji proti nesprávným nebo podvodným postupům, a hrozí tudíž riziko zvláště vysokých ztrát pro EZOZF);

– opravu ve výši 10 % výdajů, pokud jedna nebo více klíčových kontrol nejsou provedeny nebo jsou prováděny tak špatně nebo zřídka, že jsou neúčinné pro určení přípustnosti žádosti nebo pro předejití nesprávnostem, a lze tedy odůvodněně mít za to, že hrozí zvýšené riziko značných ztrát pro EZOZF;

– opravu ve výši 5 % výdajů, pokud jsou všechny klíčové kontroly provedeny, aniž by byl dodržen jejich počet, častost nebo přísnost předepsaná nařízeními, a lze tedy mít odůvodněně za to, že kontroly neposkytují očekávanou úroveň záruky správnosti žádostí a že riziko ztrát pro EZOZF je významné;

– opravu ve výši 2 % výdajů, pokud členský stát provedl správně klíčové kontroly, ale zcela opomenul provést jednu nebo více sekundárních kontrol, a riziko ztrát pro EZOZF je tudíž nižší a závažnost přestupku menší.

17. Příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 konečně stanoví, že „[z]ávažnost nedostatku se zvýší, neprovede-li členský stát nápravu kontrol, ačkoli jej Komise na nezbytnou nápravu již upozornila“ (příloha 2 šestnáctý pododstavec in fine ).

18. Dokument AGRI/61495/2002 upravuje postup Komise v rámci schvalování účetní závěrky záruční sekce EZOZF v případě opakovaného výskytu nedostatků v kontrolních systémech a upřesňuje zásadu opakovaného výskytu nedostatků stanovenou v dokumentu č. VI/5330/97. Stanoví následující:

„V případě, že

– v rámci schvalování účetních závěrek záruční sekce EZOZF bylo jednou či vícekrát vydáno rozhodnutí o finanční opravě týkající se neexistence či nedostatku kontrolního systému či jeho části, a

– bylo zjištěno, že tytéž nedostatky přetrvávají i v období následujícím po období, kdy byla provedena oprava,

má Komise za to, že s výhradou přezkumu případných opravných či kompenzačních opatření přijatých členským státem, je obvykle odůvodnitelné navýšit vzhledem ke zvýšení rizika finanční ztráty pro EZOZF paušální opravný koeficient, který byl použit při předchozí opravě.

[…]

Nelze-li určit skutečnou výši neoprávněných výdajů, a tím i výši finančních ztrát vzniklých Společenství, slouží následující procentní sazby jako orientační body, aby byla zajištěna paušálnost oprav podle dokumentu C 3909 ze dne 8. prosince 1997 (VI/5330/97):

[...]

– v případě předchozí opravy ve výši 5 % se pro nové posuzované období použije opravný koeficient ve výši 10 %;

– v případě předchozí opravy ve výši 10 % se pro nové posuzované období použije opravný koeficient ve výši minimálně 15 % v závislosti na míře zvýšení rizika;

[…]“

Skutečnosti předcházející sporu

19. Rozhodnutím ze dne 8. prosince 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce EZOZF a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 340, s. 99, dále jen „napadené rozhodnutí“) vyloučila Komise v případě Řecké republiky z financování Společenství v odvětvích ovoce a zeleniny, bavlny, hovězího a telecího masa, olivového oleje a finanční kontroly částku v celkové výši 179 140 594,66 eur za hospodářské roky 2002 až 2006.

20. Důvody pro finanční opravy provedené Komisí byly shrnuty v souhrnné zprávě AGRI-63130-00-2008 ze dne 11. září 2008 o výsledcích kontrol provedených Komisí v rámci schvalování účetní závěrky v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999 a článkem 31 nařízení č. 1290/2005 (dále jen „souhrnná zpráva“).

21. Komise provedla napadeným rozhodnutím následující opravy:

– v odvětví „ovoce a zelenina – zpracování citrusových plodů“ byly provedeny dvě 10 % paušální opravy ve výši 2 289 213 eur za rozpočtový rok 2005 a ve výši 385 748 eur za rozpočtový rok 2006 za platby šekem a nedostatky ve správních a účetních kontrolách;

– v odvětví bavlny provedla Komise kromě dvou jednorázových oprav ve výši 4 870 264,97 eur za rozpočtový rok 2003 a 2 143 945,63 eur za rozpočtový rok 2004 za překročení způsobilé produkce, které nejsou zpochybňovány, i dvě 5 % paušální opravy ve výši 27 731 557,37 eur za rozpočtový rok 2002 a ve výši 32 655 464,17 eur za rozpočtový rok 2003;

– v odvětví prémií za hovězí a telecí maso provedla Komise paušální opravy ve výši 10 % za rozpočtový rok 2003, 5 % a 10 % za rozpočtový rok 2004, 5 % a 10 % za rozpočtový rok 2005 a 5 % a 10 % za rozpočtový rok 2006, tj. opravu v celkové výši 14 341 429,92 eur za nedostatky zjištěné v databázi pro identifikaci a registraci skotu a při kontrolách na místě;

– v odvětví podpory pro produkci olivového oleje provedla Komise dvě paušální opravy ve výši 10 % a 15 % za rozpočtový rok 2003 až 2006, tj. v celkové výši 83 641 370,78 eur za opakující se nedostatky při kontrole olivovníků, lisoven a výnosů;

– v odvětví finanční kontroly za rozpočtový rok 2005 provedla Komise jednorázovou opravu ve výši 4 521 536,62 eur za nedodržení platebních lhůt; provedla též jednorázovou opravu ve výši 6 326 450,77 eur za rozpočtový rok 2004 a 233 613,43 eur rozpočtový rok 2005 za překročení finančních stropů.

Řízení a návrhová žádání účastníků řízení

22. Řecká republika podala tuto žalobu návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 6. února 2009.

23. Jelikož došlo ke změně ve složení senátů Tribunálu, byla věc dne 30. září 2010 přidělena pátému senátu. Dne 15. února 2011 byl určen nový soudce zpravodaj, který byl přidělen k druhému senátu, a v důsledku toho byla věc přidělena právě tomuto senátu.

24. Na základě zprávy soudce zpravodaje Tribunál (druhý senát) rozhodl zahájit ústní část řízení a v rámci organizačních procesních opatření upravených článkem 64 jednacího řádu Tribunálu položil účastníkům řízení písemné otázky. Účastníci řízení na tyto otázky odpověděli ve stanovených lhůtách. Řeči účastníků řízení a jejich odpovědi na otázky Tribunálu byly vyslechnuty na jednání konaném dne 5. června 2012.

25. Řecká republika navrhuje, aby Tribunál:

– zrušil či změnil napadené rozhodnutí v souladu s jejími písemnými vyjádřeními;

– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

26. Komise navrhuje, aby Tribunál:

– žalobu zamítl;

– uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

Právní otázky

1. K rozsahu žaloby

27. Řecká republika v žalobě uvádí na podporu zrušení napadeného rozhodnutí dvanáct žalobních důvodů. První dva žalobní důvody se týkají odvětví zpracování citrusových plodů. Třetí žalobní důvod se týká odvětví bavlny. Čtvrtý, pátý a šestý důvod se týkají odvětví hovězího a telecího masa. Sedmý, osmý a devátý žalobní důvod se týkají odvětví olivového oleje a desátý, jedenáctý a dvanáctý žalobní důvod se týkají oblasti finančního auditu.

28. Řecká republika vzala na jednání zpět čtvrtý a sedmý žalobní důvod týkající se odvětví hovězího a telecího masa a olivového oleje, kteréžto důvody vychází z nedostatku pravomoci Komise ratione temporis a z porušení zásady právní jistoty z důvodu nadměrné délky řízení.

29. Dále vzala zpět pátý a osmý důvod týkající se odvětví hovězího a telecího masa a olivového oleje, kteréžto důvody vychází z nerespektování 24 měsíční lhůty stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999.

30. Stran oblasti finančního auditu vzala zpět dvanáctý žalobní důvod týkající se šetření pod číslem FA/2006/137/GR, který vychází z nedostatečného odůvodnění. Pokud jde dále o desátý žalobní důvod týkající se šetření pod číslem FA/2005/70/GR a oprav vztahujících se zaprvé ke znevýhodněným oblastem, zadruhé k restrukturalizaci a přeměně vinic a zatřetí k doplňujícím platbám v odvětví hovězího a telecího masa, trvá na tomto žalobním důvodu pouze ve vztahu ke znevýhodněným oblastem.

31. Řecká republika konečně vzala zpět návrhové žádání znějící na změnu napadeného rozhodnutí.

32. Výše uvedené skutečnosti byly na jednání zaneseny do protokolu.

2. K prvnímu a druhému žalobnímu důvodu, týkajícím se oprav v odvětví „ovoce a zelenina – zpracování citrusových plodů“

Právní předpisy Společenství

33. Nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů, zavedlo finanční podporu producentů spočívající zejména v uzavírání smluv vážících organizace producentů uznaných či předběžně povolených z titulu nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, s. 1; Zvl. vyd. 03/20, s. 103), a zpracovatele či sdružení či svazy zpracovatelů založené v souladu s předpisy.

34. Nařízení Komise (ES) č. 2111/2003 ze dne 1. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2202/96 (Úř. věst. L 317, s. 5; Zvl. vyd. 03/41, s. 232), stanoví v čl. 7 odst. 1 písm. f), že smlouvy budou obsahovat zejména cenu, kterou má zaplatit organizace producentů za suroviny [a která se může] lišit podle odrůdy a/nebo jakosti a/nebo období dodávek [a platí se] pouze bankovním nebo poštovním převodem.

35. Článek 24 odst. 1 písm. d) nařízení č. 2111/2003 stanoví, že členské státy přijmou opatření nezbytná k ověření záznamů organizací producentů a zpracovatelů uvedených v článcích 25 a 26 nařízení a jejich shody s účetnictvím podléhajícím vnitrostátním právním předpisům u organizací producentů a zpracovatelů.

36. Článek 27 nařízení č. 2111/2003 týkající se kontrol stanoví:

„1. U každé organizace producentů, která dodává sladké pomeranče, mandarinky, klementinky, satsumy, citrony, grapefruity a šedoky (pomela) ke zpracování, se pro každý produkt a hospodářský rok provádějí tyto kontroly:

[…]

b) správní a účetní kontroly alespoň:

i) 5 % producentů, na které se vztahuje smlouva, zejména za účelem kontroly, že u každého producenta plochy se celková sklizeň, množství dodané organizaci producentů a množství dodané ke zpracování shodují s platbami podpory uvedenými v článku 23 a s platbami, které obdržel;

[…]

c) správní a účetní kontroly pro ověření, že se celkové množství produktů, dodaných organizaci producentů producenty uvedenými v čl. 15 odst. 1 a 2, množství dodaná ke zpracování, osvědčení o dodání podle čl. 17 odst. 2 a množství uvedená v žádostech o podporu shodují s podporou vyplacenou podle článku 23 a s platbami přijatými od zpracovatele;

2. U zpracovatelů sladkých pomerančů, mandarinek, klementinek, satsum, citronů, grapefruitů a pomel musí být prováděny pro každý podnik, produkt a hospodářský rok tyto kontroly:

a) správní a účetní kontroly alespoň:

i) 5 % šarží přijatých v rámci každého typu smlouvy (krátkodobé a víceleté) pro ověření, že dotyčná množství jsou kryta smlouvou a potvrzeními o dodávce podle čl. 17 odst. 2, přesného určení použitých dopravních prostředků a souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I;

[…]

c) správní a účetní kontroly pro ověření, na základě vystavených faktur a podle účetních údajů, že se množství hotových produktů získané z přijatých surovin a množství zakoupených hotových produktů shodují s prodanými množstvími hotových produktů.

[…]“

37. Příloha 16 dokumentu č. 17933/2000 Komise vymezuje klíčové a sekundární kontroly v odvětví citrusů. Předmětná příloha konkrétně vymezuje šest klíčových kontrol, mezi něž patří zejména kontroly řádného vedení záznamů a jejich shody s účetnictvím podléhajícím vnitrostátním právním předpisům u organizací producentů a zpracovatelů.

Souhrnná zpráva

38. V rámci šetření pod číslem FV/2006/315/GR provedli pracovníci Komise ve dnech 3. až 7. dubna 2006 místní šetření v Řecku. Po následné korespondenci se Komise a řecké orgány sešly dne 27. února 2007 k dvoustrannému jednání. Dopisem ze dne 10. ledna 2008 zaslala Komise řeckým orgánům své závěry. Dne 19. června 2008 vydal smírčí orgán své stanovisko a Komise poté v dopise ze dne 21. srpna 2008 zaslala své konečné stanovisko.

39. V souhrnné zprávě byly odhaleny nedostatky ve správních a účetních kontrolách stanovených v čl. 27 odst. 1 písm. b) bod i) a odst. 1 písm. c) nařízení č. 2111/2003, jakož i v čl. 27 odst. 2 písm. a) bod i) a odst. 2 písm. c) nařízení č. 2111/2003. V souhrnné zprávě se dále uvádí, že minimálně v jednom případě nebyla provedena ověření podle čl. 24 odst. 1 písm. d) téhož nařízení v souladu s ustanoveními předpisů Společenství. Dále se zde uvádí, že doklady, které mají být přiloženy k těmto kontrolám, v mnohých případech chyběly. K těmto nedostatkům došlo především proto, že neexistovaly jednoznačné pokyny a příslušní inspektoři měli omezené vědomosti v oblasti účetnictví. Pracovníci Komise dospěli k závěru, že se tyto nedostatky týkaly podstatných náležitostí kontrolního systému a že absence či nedostatečnost splnění těchto náležitostí vedla ke zvýšenému riziku pro EZOZF. Komise konstatovala, že obdobné nedostatky byly zjištěny mimo jiné při šetření týkajícím se zpracování citrusových plodů v roce 2003.

40. Ze zjištění pracovníků Komise dále vyplývá, že jedna z plateb organizaci producentů od zpracovatele byla provedena šekem, ačkoli tento druh platby musí probíhat bankovním či poštovním převodem, k čemuž se Komise vyjádřila již v minulosti. Podle souhrnné zprávy nebyli inspektoři, kteří prováděli kontroly, v tomto ohledu seznámeni s požadavky v této oblasti na vnitrostátní úrovni a úrovni Společenství.

41. Komise dospěla k závěru, že podle pokynů vymezených v dokumentu č. VI/5330/97 nebyly klíčové kontroly provedeny v počtu a rozsahu stanoveném v použitelných nařízeních a že se tento nedostatek vyskytl opětovně. Konstatovala, že předchozí oprava činila 5 % a v projednávaném případě použila opravný koeficient ve výši 10 % za rozpočtové roky 2005 a 2006, přičemž dotčené období trvalo od 30. srpna 2004 do hospodářského roku 2004/2005 včetně.

Závěry Tribunálu

42. Řecká republika uplatňuje první žalobní důvod, vycházející z nesprávného výkladu a aplikace pokynů Komise vymezených v dokumentech č. VI/5330/97 a 17933/2000, a druhý žalobní důvod, vycházející z nesprávného posouzení skutkového stavu a z nepřiměřenosti oprav.

K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z nesprávného výkladu a aplikace pokynů Komise vymezených v dokumentech č. VI/5330/97 a 17933/2000

43. Řecká republika na prvním místě tvrdí, že klíčové kontroly byly provedeny. Ze zjištěných nedostatků se podle ní týkaly klíčových kontrol pouze nedostatky v kontrole řádného vedení spisů a jejich souladu s účetní kontrolou. Podle ní tudíž oprava neměla být vyšší než 2 %.

44. Tribunál konstatuje, že Komise v projednávaném případě uplatnila předmětné finanční opravy zejména kvůli nedostatkům ve správních a účetních kontrolách stanovených v článcích 24 a 27 nařízení č. 2111/2003.

45. Podle souhrnné zprávy totiž byly tyto nedostatky zjištěny zaprvé u ověření podle čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení č. 2111/2003 týkajících se vedení záznamů organizací producentů a zpracovatelů a jejich shody s účetnictvím podléhajícím vnitrostátním právním předpisům. Je nutno uvést, že tento druh kontroly je v příloze 16 dokumentu č. 17933/2000 vymezen jako klíčová kontrola, což Řecká republika ostatně nezpochybňuje.

46. Paušální opravy byly zadruhé uloženy rovněž za nedostatky ve správních a účetních kontrolách podle článku 27 nařízení č. 2111/2003. Tyto kontroly jsou přitom rovněž klíčovými kontrolami. Jejich cílem je totiž ověřit, že množství produktů dodaných ke zpracování souhlasí s vyplacenými podporami, a na základě vydaných a přijatých faktur a účetních údajů ověřit, že množství hotových získaných či nakoupených produktů souhlasí s množstvím prodaných hotových produktů. Jedná se tedy o ověření potřebná ke kontrole souladu věcného stavu.

47. Z hlediska přílohy 2 dokumentu č. VI/5330/97 a přílohy 16 dokumentu č. 17933/2000 Komise tedy oprávněně dospěla k závěru, že se nedostatky odhalené v tomto případě týkaly klíčových kontrol.

48. Pokud jde o výši uplatněné opravy, nedostatky v klíčových kontrolách byly podle Komise předmětem dřívější opravy ve výši 5 % a vzhledem k opětnému výskytu těchto nedostatků zvýšila opravný koeficient na 10 %.

49. V tomto ohledu je třeba ve světle pokynů vymezených v dokumentu č. VI/5330/97 připomenout, že není-li možné přesně vyčíslit ztráty vzniklé Společenství, může Komise uvažovat o paušální opravě (rozsudek Soudního dvora ze dne 24. dubna 2008, Belgie v. Komise, C-418/06 P, Sb. rozh. s. I-3047, bod 136).

50. Pro účely výpočtu nezpůsobilých výdajů stanoví dokument č. VI/5330/97 5% paušální opravu, pokud jsou všechny klíčové kontroly provedeny, aniž je dodržen jejich počet, frekvence nebo přísnost předepsaná nařízeními, a lze tedy mít odůvodněně za to, že kontroly neposkytují očekávanou úroveň záruky správnosti žádostí a že riziko ztrát pro EZOZF je významné (viz body 14 a 16 výše).

51. Tak je tomu právě v projednávaném případě, jelikož jde o nedostatky v klíčových kontrolách, které nebyly provedeny v rozsahu stanoveném nařízením, nikoli pouze o opomenutí při sekundárních kontrolách.

52. Řecká republika tedy nesprávně tvrdí, že v projednávaném případě měl být použit 2% opravný koeficient. Výtce založené na nesprávném výkladu a aplikaci pokynů Komise vymezených v dokumentech č. VI/5330/97 a 17933/2000 tedy v tomto ohledu nelze vyhovět.

53. Řecká republika na druhém místě tvrdí, že ke zdvojnásobení opraveného koeficientu není dán právní základ, a zpochybňuje, že došlo k opětovnému výskytu zjištěných nedostatků.

54. Řecká republika zaprvé tvrdí, že žádný právní předpis nevymezuje pojem „recidiva“, který byl podle ní poprvé zaveden v dokumentu AGRI/60637/2006, jenž se pro rozpočtové roky 2005/2006 nepoužije.

55. Tento argument nelze přijmout.

56. Je totiž nutno připomenout, že podle čl. 7 odst. 4 čtvrtého pododstavce nařízení č. 1258/1999 a čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 (viz body 3 a 6 výše) zohlední Komise při určování částky, která má být vyloučena po zjištění nedostatků, závažnost porušení.

57. Opětovný výskyt předmětných nedostatků tedy lze v této souvislosti považovat za přitěžující okolnost, která je důvodem pro zvýšení uplatňovaného opravného koeficientu. Předmětné navýšení lze v tomto ohledu považovat za úkon v rámci stanovení celkového opravného koeficientu pro Řeckou republiku (v tomto smyslu viz rozsudek Soudního dvora ze dne 21. ledna 1999, Německo v. Komise, C-54/95, Recueil, s. I-35, bod 13).

58. Výtku, podle níž v ustanoveních použitelných právních předpisů není dán odpovídající právní základ k zohlednění opětného výskytu zjištěných nedostatků, je tedy nutno odmítnout.

59. Pravidla, která Komise stanovila ve svých pokynech, tj. v dokumentech č. VI/5330/97, AGRI/61495/2002 a AGRI/60637/2006, navíc umožňují dát rámec důsledkům vyplývajícím z konstatování, že došlo k opětnému výskytu zjištěných nedostatků.

60. Tvrzení Řecké republiky, že institut „recidivy“ byl jakožto přitěžující okolnost poprvé zaveden dokumentem AGRI/60637/2006, není správné. Příloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 totiž stanoví, že „[z]ávažnost nedostatku se zvýší, neprovede-li členský stát nápravu kontrol, ačkoli jej Komise na nezbytnou nápravu již upozornila“. Dokument AGRI/61495/2002, na nějž Řecká v žalobě odkazuje, se dále týká postupu Komise v rámci schvalování účetní závěrky v záruční sekci EZOZF v případě opakovaného výskytu nedostatků v kontrolních systémech a upřesňuje zásadu opakovaného výskytu nedostatků upravenou v dokumentu č. VI/5330/97. V podstatě stanoví, že opravný koeficient uplatněný při předchozí opravě lze navýšit, přetrvávají-li tytéž nedostatky, a pokud výše předchozí opravy činila 5 %, uplatní se pro nové dotčené období koeficient ve výši 10 % (viz bod 18 výše).

61. Výtku založenou na neexistujícím právním základu pro navýšení opravy v případě opakovaného výskytu zjištěných nedostatků je tudíž nutno odmítnout.

62. Řecká republika zadruhé tvrdí, že o opětný nedostatek se jedná v případě, že je zjištěn naprosto totožný nedostatek jako v minulosti. Podle ní k tomu v tomto případě nedošlo, jelikož systém jako celek se zlepšil, a oprava nemůže být zvýšena, pokud některé z důvodů k jejímu provedení přestaly existovat.

63. V tomto ohledu je nutno uvést, že Komise poukázala pro účely závěru, že došlo k opětovnému výskytu zjištěných nedostatků, zejména na šetření FV/302/2003 týkající se režimu pro zpracování citrusových plodů (příloha 4 žaloby) ve věci, v níž byl vydán rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2009 (Řecko v. Komise, T-33/07, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, body 56 až 58). V rámci šetření FV/302/2003 byly zjištěny zejména nedostatky ve správních a účetních kontrolách, konkrétně v ověřeních, že záznamy organizací producentů a zpracovatelů souhlasí s účetnictvím podléhajícím vnitrostátním právním předpisům, a to zejména z důvodu chybějících pokynů pro prefektury (nomoi) ze strany Opekepe (řecká agentura pro vyplácení a kontrolu orientačních a garančních podpor Společenství) a kvůli nedostatečným zkušenostem personálu provádějícího kontroly (viz dokument Komise ze dne 4. března 2003 týkající se závěrů šetření FV/302/2003, zejména bod 8, jakož i výše uvedený rozsudek Řecko v. Komise, bod 58).

64. Jak přitom plyne ze souhrnné zprávy (viz bod 39 výše) a jak uvedl smírčí orgán, nedostatky zjištěné v rámci šetření FV/302/2003 a nedostatky zjištěné v projednávaném případě jsou podobné.

65. Jak dále uvedli pracovníci Komise, nedostatky odhalené ve správních a účetních kontrolách se týkají podstatných náležitostí kontrolního systému, přičemž absence či nedostatečnost splnění těchto náležitostí zvyšuje riziko pro EZOZF (viz bod 39 výše). Tyto nedostatky tedy byly rozhodující pro uplatnění navýšeného opravného koeficientu (v tomto smyslu viz rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2011, Řecko v. Komise, T-352/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 327).

66. Z toho plyne, že nedostatky jsou podobné, týkají se téhož odvětví (citrusové plody), jsou přičitatelné témuž členskému státu a byly považovány za rozhodující pro uplatnění navýšeného opravného koeficientu. Komise tudíž správně konstatovala, že šlo o opětovný výskyt těchto nedostatků.

67. Stran skutečnosti, že Řecká republika vychází za účelem zpochybnění opakovaných nedostatků z výsledků šetření FV/2004/312 týkajícího se režimu podpory pro zpracování rajčat, je nutno uvést – jak zdůrazňuje Komise a jak plyne ze souhrnné zprávy shrnující stanovisko Komise před smírčím řízením – že onen opětovný výskyt není dokládán výsledky uvedeného šetření, ale výsledky šetření FV/302/2003 týkajícího se zpracování citrusových plodů.

68. Argument Řecké republiky, podle něhož nedošlo k opětnému výskytu nedostatků, je tudíž v tomto případě třeba odmítnout.

69. Dále je nutno odmítnout i argument založený na tom, že existence zlepšení brání závěru, že se nedostatky vyskytly opakovaně. Řecká republika totiž obecně tvrdí, že došlo ke zlepšení systému, avšak neprokazuje, že se toto zlepšení týkalo konkrétně rozhodujících nedostatků, které byly předmětem v projednávané věci. Navíc cituje stanovisko pracovníků Komise uvedené v rámci šetření FV/2004/312 týkajícího se zpracování rajčat, které není v tomto případě relevantní (viz bod 67 výše).

70. Argumenty, podle nichž nelze v projednávaném případě navýšit finanční opravy, je nutno odmítnout.

71. Řecká republika zatřetí tvrdí, že navýšení opravy nemůže být automatické a musí být odůvodněno, což se podle ní v tomto případě nestalo.

72. K přípustnosti tohoto argumentu Tribunál uvádí, že tento argument byl uveden v bodě 18 žaloby, a je tedy přípustný, ačkoli Komise tvrdí v duplice opak.

73. Stran opodstatněnosti je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury v konkrétním kontextu vypracovávání rozhodnutí o schválení účetní závěrky musí být odůvodnění rozhodnutí považováno za dostatečné, pokud byl stát, jenž je jeho příjemcem, úzce zapojen do procesu vypracovávání tohoto rozhodnutí a pokud znal důvody, proč Komise měla za to, že nesmí zatížit EZOZF spornou částkou (viz rozsudky Soudního dvora ze dne 20. září 2001, Belgie v. Komise, C-263/98, Recueil, s. I-6063, bod 98; ze dne 9. září 2004, Řecko v. Komise, C-332/01, Sb. rozh. s. I-7699, bod 67; rozsudek Tribunálu ze dne 30. září 2009, Nizozemsko v. Komise, T-55/07, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 125).

74. V tomto případě ze spisu vyplývá, že Řecká republika byla zapojena do procesu vypracovávání napadeného rozhodnutí a že otázka opětného výskytu předmětných nedostatků byla nadnesena v rámci smírčího řízení, a to konkrétně v dopise Komise ze dne 10. ledna 2008, v zápisu z jednání ze dne 4. dubna 2007, ve stanovisku smírčího orgánu a v souhrnné zprávě. Ze spisu tak vyplývá, že Řecká republika byla se seznámena se skutečnostmi, které byly důvodem pro předmětné navýšení, a to konkrétně s nedostatky, které byly předmětem oprav, s předchozím rozhodnutím o finanční opravě, s výší předchozí opravy a uplatněným navýšením, jakož i s existencí rizika finanční ztráty pro EZOZF.

75. Argument založený na nedostatečném odůvodnění pro navýšení oprav je tudíž rovněž nutno odmítnout a s ním i celý žalobní důvod.

K druhému žalobnímu důvodu, založenému na nesprávném posouzení skutkového stavu a potažmo na nepřiměřenosti uplatněných oprav

76. Řecká republika zaprvé tvrdí, že správní a účetní kontroly stanovené v článcích 24 a 27 nařízení č. 2111/2003 byly provedeny ve větším počtu než stanoví předpisy, ačkoliv nejsou prokazatelně dohledatelné.

77. Tribunál připomíná, že EZOZF financuje pouze intervence prováděné v souladu s předpisy Společenství v rámci společné organizace zemědělských trhů (rozsudky Soudního dvora ze dne 6. března 2001, Nizozemsko v. Komise, C-278/98, Recueil, s. I-1501, bod 38, a ze dne 24. února 2005, Řecko v. Komise, C-300/02, Sb. rozh. s. I-1341, bod 32; rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2008, Španělsko v. Komise, T-266/04, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 97).

78. Pokud jde dále o pravidla týkající se důkazního břemene v oblasti schvalování účetní závěrky, je nutno připomenout, že Komise není povinna za účelem prokázání existence porušení předpisů společné organizace zemědělských trhů vyčerpávajícím způsobem prokázat nedostatečnost kontrol uskutečněných vnitrostátními správními orgány nebo nesprávnosti v číselných údajích jimi předložených, nýbrž musí předložit důkaz o vážných a rozumných pochybnostech, které má vzhledem k těmto kontrolám nebo číselným údajům. Toto zmírnění důkazního požadavku kladeného na Komisi se vysvětluje skutečností, že tím, kdo má nejlepší předpoklady ke shromáždění a ověření údajů nezbytných pro schválení účetních závěrek EZOZF, je členský stát, takže je na něm, aby předložil co nejpodrobnější a nejúplnější důkaz o reálnosti svých kontrol nebo číselných údajů, popřípadě i o nesprávnosti tvrzení Komise (rozsudek Soudního dvora ze dne 11. ledna 2001, Řecko v. Komise, C-247/98, Recueil, s. I-1, body 7 až 9, a ze dne 19. června 2003, Španělsko v. Komise, C-329/00, Recueil, s. I-6103, bod 68).

79. V projednávaném případě ze spisu a konkrétně ze zápisu z dvoustranného jednání vyplývá, že nedostatky ve správních a účetních kontrolách zjištěné v tomto případě nebyly zpochybněny listinnými důkazy, jež by podložily argumenty Řecké republiky.

80. Ze stanoviska smírčího orgánu též vyplývá, že vysvětlení poskytnutá Řeckou republikou, podle nichž byly tyto kontroly provedeny, avšak byly špatně zdokumentovány, nejsou podložena hmatatelnými důkazy. Sama Řecká republika připouští, že dohledatelnost kontrol není na první pohled zřejmá. Připouští též nedostatky ve vyšetřovací povinnosti u účetních kontrol.

81. Řecká republika dále zdůrazňuje, že v roce 2006 přijala nové pokyny k nápravě zjištěných nedostatků.

82. Postačí však konstatovat, že takový argument není s to napravit zjištěný nedostatek v kontrolách za předcházející hospodářské roky, o něž se jedná v tomto případě.

83. Nebylo tedy prokázáno, že konstatování Komise stran nedostatků odhalených ve správních a účetních kontrolách jsou nesprávná a že opravy jsou v tomto ohledu neodůvodněné.

84. Řecká republika zadruhé tvrdí, že k platbě šekem došlo v izolovaném případě a že 10 % paušální oprava je nepřiměřená.

85. Vzhledem ke zjištěním stran správních a účetních kontrol přezkoumaným výše postačí v projednávaném případě uvést, že zjištění o platbě šekem nebylo v tomto případě jediným důvodem pro opravu.

86. Argumenty Řecké republiky, kterými se snaží prokázat nepřiměřenost opravy uplatněné za platbu šekem, je tudíž nutno odmítnout.

87. Druhý žalobní důvod je tudíž nutno zamítnout v celém rozsahu.

88. Z výše uvedeného vyplývá, že Řecká republika nepředložila žádný argument, který by byl s to zpochybnit legalitu napadeného rozhodnutí v tom, že ukládá paušální opravu ve výši 10 % v odvětví zpracování citrusových plodů.

3. Ke třetímu žalobnímu důvodu, týkajícímu se oprav uplatněných v odvětví bavlny

Právní úprava Společenství

89. Podpora pro produkci bavlny je upravena zejména nařízením Rady (ES) č. 1051/2001 ze dne 22. května 2001 o podpoře pro produkci bavlny (Úř. věst. L 148, s. 3; Zvl. vyd. 03/32, s. 332), kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1554/95, kterým se stanoví obecná pravidla pro režim podpor pro bavlnu a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 2169/81 (Úř. věst. L 148, s. 48). Podle jeho článku 23 vstupuje nařízení č. 1051/2001 v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství , tj. k 1. červnu 2001, a použije se od 1. září 2001.

90. Podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1051/2001 trvá hospodářský rok od 1. září do 31. srpna.

91. Článek 11 písm. d) a čl. 12 odst. 1 písm. d) nařízení č. 1051/2001 stanoví, že vyzrňovací stanice musí prokázat, že bavlna dodaná na základě smlouvy je předmětem prohlášení o pěstebních plochách podle čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení, aby měly nárok na podporu pro produkci bavlny.

92. Článek 16 odst. 2 nařízení č. 1051/2001 stanoví, že producentské členské státy zavedou režim prohlášení o osetých plochách, aby zajistily, že u bavlny, která je předmětem žádosti o podporu, je uveden její skutečný původ.

93. V zájmu respektování životního prostředí by členské státy měly stanovit a přijmout taková environmentální opatření, která považují za účelná, pokud jde o využívání zemědělské půdy pro produkci bavlny (bod 13 odůvodnění nařízení č. 1051/2001). Článek 17 nařízení č. 1051/2001 tak stanoví:

„1. Producentské členské státy stanoví pro odvětví bavlny:

– opatření ke zlepšení životního prostředí, zejména pěstitelské postupy snižující negativní účinky na životní prostředí,

– výzkumné programy pro rozvoj pěstitelských postupů, které nezatěžují životní prostředí,

– prostředky pro informování producentů o výsledcích těchto výzkumných programů a o výhodách příslušných pěstitelských postupů.

2. Členské státy přijmou environmentální opatření, která považují za nezbytná z hlediska zvláštní situace zemědělských pozemků využívaných pro produkci bavlny. Členské státy se také postarají o to, aby byli producenti upozorněni na nezbytnost dodržování právních předpisů pro životní prostředí.

3. Členské státy případně omezí pozemky splňující podmínky pro získání podpory pro nevyzrněnou bavlnu, a to na základě objektivních kritérií s ohledem na:

– zemědělské hospodářství regionů, pro které je pěstování bavlny důležité,

– půdní a klimatické podmínky příslušných pozemků,

– hospodaření s vodami na zavlažování,

– střídání plodin a pěstitelských postupů, které mohou zlepšit ochranu životního prostředí.

4. Řecká republika a Španělské království předají Komisi do 31. prosince 2004 zprávu o stavu životního prostředí v odvětví bavlny a o účincích vnitrostátních opatření přijatých podle odstavců 1, 2 a 3.“

94. Nařízení Komise (ES) č. 1591/2001 ze dne 2. srpna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu (Úř. věst. L 210, s. 10; Zvl. vyd. 03/33, s. 237),zrušuje nařízení Komise (EHS) č. 1201/86 ze dne 3. května 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim podpor pro bavlnu (Úř. věst. L 123, s. 23), a v souladu s jeho článkem 19 se použije od 1. září 2001.

95. Článek 9 odst. 1 nařízení č. 1591/2001 o prohlášení o osetých plochách stanoví:

„Za účelem prohlášení o plochách osetých bavlnou předloží každý producent bavlny ve Společenství pro následující hospodářský rok a do konečného termínu stanoveného členským státem formulář žádosti o podporu na ,plochu‘ stanovenou v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. Příslušný zemědělský pozemek či příslušné zemědělské pozemky se identifikují v souladu s identifikačním systémem zemědělských pozemků stanoveným integrovaným administrativním a kontrolním systémem. Producent případně předloží k datu stanovenému členským státem a nejpozději do 31. května předcházejícího příslušný hospodářský rok opravené prohlášení, kde jsou uvedeny skutečně oseté plochy.“

96. Článek 17 nařízení č. 1591/2001 stanoví, že pro hospodářský rok 2001/2002 se prohlášení o osetých plochách podle článku 8 nařízení (EHS) č. 1201/89 podaná do 1. září 2001 považují za rovnocenná prohlášením o osetých plochách, smlouvám a prohlášením o vyzrnění na účet třetích stran podle článku 9 nařízení č. 1591/2001.

97. Článek 13 nařízení č. 1594/2001 týkající se kontrol stanoví ve znění použitelném k 1. září 2001 do 23. srpna 2002 následující:

„Kontrolní subjekt určený producentským členským státem ověřuje:

a) správnost prohlášení o plochách osetých bavlnou, a to prostřednictvím kontroly na místě, která se týká nejméně 5 % prohlášení;

[…]

f) křížovou kontrolou, zda zemědělské pozemky uvedené ve smlouvách odpovídají pozemkům uvedeným producenty v prohlášeních o plochách osetých bavlnou.

2. Pokud se objeví nesrovnalosti týkající se prohlášení o plochách podle článku 9, s výhradou sankcí uvedených v čl. 14 odst. 1 se podpora poskytne pro množství bavlny, které splňuje všechny stanovené podmínky.

3. Pokud je prováděním kontrolních opatření pověřeno několik subjektů, zavede členský stát režim koordinace jejich činnosti.“

98. Nařízení Komise (ES) č. 1486/2002 ze dne 19. srpna 2002, kterým se mění nařízení č. 1591/2001 (Úř. věst. L 223, s. 3), použitelné k datu 23. srpna 2002 nahrazuje v čl. 13 odst. 1 nařízení č. 1591/2001 ustanovení v písm. a) následovně:

„správnost prohlášení o plochách osetých bavlnou, a to prostřednictvím kontroly na místě, která se týká nejméně 5 % prohlášení, provedené do 15. listopadu dotčeného hospodářského roku.“

Souhrnná zpráva

99. V rámci šetření pod čísly OT/2003/01/GR a OT/2003/03/GR provedla Komise v Řecku ve dnech 31. března až 4. dubna 2003 a 20. října až 24. října 2003 ověřování týkající se podpor pro produkci bavlny za hospodářské roky 2001/2002 a 2002/2003. Po výměně korespondence proběhlo dne 8. prosince 2005 dvoustranné jednání Komise a řeckých orgánů. Dopisem ze dne 3. července 2007 zaslala Komise řeckým orgánům své stanovisko. Po vydání stanoviska smírčího orgánu ze dne 21. ledna 2008 zaslala Komise své konečné stanovisko dopisem ze dne 6. srpna 2008.

100. Kromě zjištění stran překročení způsobilé produkce uvedli pracovníci Komise nedostatky v kontrolách shrnuté v souhrnné zprávě.

101. Co se zaprvé týče integrovaného administrativního a kontrolního systému (dále jen „IAKS“), pracovníci Komise dospěli k závěru, že prohlášení o plochách osetých bavlnou sice byla obsažena v prohlášení IAKS o plochách, avšak kompatibilita obou systémů nebyla dostatečně zajištěna, což bylo konstatováno již u hospodářských roků 1997/98 až 2000/2001. Konkrétně bylo zjištěno, že:

– jednotlivé dokumenty navzájem nesouhlasí (smlouvy mezi zemědělci a vyzrňovacími stanicemi, prohlášení IAKS o plochách bavlny), což řecké orgány zjevně nezjistily a což zpochybňuje účinnost křížových kontrol, a tedy i spolehlivost informací použitých vyzrňovacími stanicemi k ověření toho, že dodaná bavlna byla zahrnuta do prohlášení o plochách;

– komunikace mezi pracovníky odpovědnými za databázi IAKS a pracovníky odpovědnými za podporu pro produkci bavlny byla považována za značně nedostatečnou; pracovníci Opekepe totiž měli k dispozici pouze informace a bavlně z prohlášení o plochách, což znemožnilo zohlednit riziko vykázání menších ploch osetých bavlnou; v roce 2001/2002 a 2002/2003 neoznámili odpovědní pracovníci IAKS žádné nedostatky pracovníkům odpovědným za bavlnu, ačkoli dálkový průzkum ukázal nevykázané či nesprávně vykázané plochy.

102. Pokud jde zadruhé o kontrolu environmentálních opatření, souhrnná zpráva zdůrazňuje, že reformou režimu podpory pro produkci bavlny v roce 2001 byla zavedena environmentální opatření, jejichž povahu, kontrolní i sankční mechanismy měl vymezit členský stát. Bylo konstatováno, že Řecká republika zavedla v rámci těchto opatření omezení plochy pro produkci, stanovila maximální výnos a povinnost dodržovat pravidla správné praxe, mj. povinné střídání plodin.

103. Pracovníci Komise kritizovali neexistenci kontrolního systému těchto environmentálních opatření a skutečnost, že nebyla uplatňována sankční opatření. Administrativní kontrola dodržování maximálního výnosu stanoveného pro každého producenta byla považována za nedostatečnou. Místní kontroly ploch prováděné po poslední sklizni, tj. příliš pozdě pro ověření pravdivosti vykázaného výnosu, se měly zaměřit na odhalení nevykázaných ploch bavlny a na kontrolu dodržování pravidel správné praxe. Zkontrolovány byly například pouze vykázané plochy bavlny, což neumožnilo zjistit parcely s bavlnou vykázané jako parcely s pšenicí či jinou plodinou. Nakonec bylo uvedeno, že nebyla provedena kontrola dodržování pravidel správné praxe.

104. Ve stanovisku ze dne 21. ledna 2008 vyzval smírčí orgán Komisi k tomu, aby se ujistila, že s ohledem na datum vstupu environmentálních podmínek tohoto režimu podpor v platnost lze soulad s těmito ustanoveními považovat za právně závazné kritérium pro poskytnutí podpory Společenství pro bavlnu pěstovanou v hospodářském roce 2001/2002.

105. Pracovníci Komise v dopise ze dne 6. srpna 2008 zaslali své konečné stanovisko, v němž byla navrhovaná oprava ponechána. Zdůraznili, že datum 1. září je datem počátku hospodářského roku, což neznamená, že opatření ke kontrole ploch (a konkrétně environmentální omezení) jsou v prvním roce dobrovolná, přičemž všechna kritéria způsobilosti u všech operací, které předcházely uvedení na trh, musí být zkontrolována před uvedením na trh. Zdůraznili též, že rozsah diskuze o reformě týkající se bavlny byl znám před 1. červnem 2001 a že řecké orgány se dobrovolně rozhodly aplikovat čl. 17 odst. 3 nařízení č. 1051/2001 od prvního hospodářského roku, když k od únoru 2001 přijaly ministerské rozhodnutí, které stanoví zejména povinné střídání plodin a snížení počtu ploch osetých bavlnou, na což však nenavazovala kontrola na úrovni zemědělců.

106. Pokud jde na třetím místě o místní kontroly ploch, pracovníci Komise dospěli zaprvé k závěru, že výběr zemědělských podniků, které měly být zkontrolovány z důvodu podpory pro produkci bavlny, se pro hospodářský rok 2001/2002 nezakládal na analýze rizika, přičemž metoda náhodného výběru není přizpůsobena rizikům souvisejícím s tímto hospodářským rokem (odhalení nevykázaných ploch s bavlnou, zjištění, že byly porušeny správné zemědělské postupy). Ačkoli se mohlo jevit, že způsob výběru zemědělských podniků byl v hospodářském roce 2002/2003 změněn, byl tento způsob shledán nevyhovujícím, jelikož zohledňoval rizika nesouvisející s bavlnou (výběr IAKS) a neumožňoval zohlednit dostatečným způsobem atypické výnosy zjištěné během hospodářského roku. Byl tedy učiněn závěr, že změna způsobu výběru nepřinesla dostatečné zlepšení na to, aby byla pokryta rizika související s vykazováním menších ploch.

107. Místní kontroly byly zadruhé provedeny příliš pozdě a nebylo z nich možné určit hranice mnohých malých pozemků s bavlnou viditelné mnohdy jen díky střídajícím se odrůdám bavlny, jejichž listy a plody se vizuálně liší, přičemž v souladu s normami zavedenými v rámci IAKS lze obdělávané plochy dostatečně kvalitně změřit pouze tehdy, je-li plodina stále na poli. Řecké orgány dále poskytly údaje o datech místních kontrol až dne 22. ledna 2008 na výzvu smírčího orgánu a podle pracovníků Komise z nich nelze spolehlivě určit počet opožděně provedených kontrol, jelikož uvedené vysoké číslo kontrol (minimálně 16 případů) je nepravděpodobné. Kromě těchto nesrovnalostí je skutečnost, že byly kontroly provedeny příliš pozdě (po měsíci lednu), zjevně potvrzena i u pěti nomoi pro rok 2001/2002 a sedmi nomoi pro rok 2002.

108. Zatřetí bylo též konstatováno, že pokyny pro kontrolory neobsahovaly v roce 2001/2002 ustanovení stran formalizace měření či dohledatelnosti přijatelných technických odchylek a že v roce 2002/2003, kdy Opekepe započal provádět místní kontroly, nedošlo k téměř žádnému zlepšení.

Závěry Tribunálu

109. Pokud jde o odvětví bavlny, Řecká republika předkládá žalobní důvod vycházející z toho, že 5% paušální oprava uplatněná pro rozpočtové roky 2002 a 2003 je neodůvodněná a nepřiměřená, a z nesprávného posouzení skutkového stavu.

110. Tento žalobní důvod má pět částí. První a druhá část vycházejí z nepřiměřenosti finanční opravy, třetí, čtvrtá a pátá část vycházejí z údajně nesprávných konstatování Komise o nedostatcích IAKS, environmentálních opatření a místních kontrol ploch.

111. Tribunál se bude nejprve zabývat třetí, čtvrtou a pátou část a poté prvními dvěma částmi tohoto žalobního důvodu.

Ke třetí části, vycházející z údajně nesprávných konstatování Komise o nedostatcích IAKS

112. Řecká republika zpochybňuje konstatování Komise o nedostatcích IAKS a tvrdí, že křížové kontroly byly účinné. Popisuje postup, jakým producenti vykazují obdělávané plochy v IAKS a zdůrazňuje, že podpora pro bavlnu není vázána na plochu, ale vyplácí se v závislosti na množství bavlny dodané producenty do vyzrňovacího závodu, které je kontrolováno. Dodává, že skutečnost, že IAKS má několik nedostatků popsaných v dopise ze dne 26. listopadu 2004 zaslaném Komisi, nemá podle ní žádný vliv na oprávněnost plateb příjemcům podpory.

113. Tribunál připomíná, že harmonizace režimu podpory pro produkci bavlny s IAKS byla zavedena nařízením Komise (ES) č. 1201/89 ve znění nařízení Komise (ES) č. 1740/97 ze dne 5. září 1997 (Úř. věst. L 244, s. 1), aby bylo zajištěno řízení a kontrola režimu podpory pro bavlnu a předešlo se riziku dvojích plateb za tytéž plochy. Devátý bod odůvodnění nařízení č. 1591/2001, kterým se zrušilo nařízení č. 1201/89, taktéž stanoví, že k zaručení toho, že u bavlny, která je předmětem žádosti o podporu, bude uveden její skutečný původ, musí být možné identifikovat plochy oseté bavlnou prostřednictvím identifikačního systému zemědělských pozemků podle nařízení Rady (EHS) č. 3508/92 ze dne 27. listopadu 1992 o zavedení IAKS pro některé režimy podpor Společenství (Úř. věst. L 355, s. 1; Zvl. vyd. 03/13, s. 223). To znamená, že oba systémy spolu komunikují a umožňují výměnu údajů zejména prostřednictvím křížových kontrol upravených v čl. 13 odst. 1 písm. f) nařízení č. 1591/2001 (viz bod 97 výše).

114. Podle judikatury dotčený členský stát nemůže vyvrátit zjištění Komise, aniž podloží svá vlastní tvrzení skutečnostmi, které dokládají existenci spolehlivého a operativního kontrolního systému. Nepodaří-li se mu tedy prokázat, že zjištění Komise jsou nesprávná, pak tato zjištění představují skutečnosti způsobilé vzbudit závažné pochybnosti ohledně zavedení systému odpovídajících a účinných opatření dozoru a kontroly (rozsudek Soudního dvora ze dne 13. července 2000, Řecko v. Komise, C-46/97, Recueil, s. I-5719, bod 58).

115. Řecká republika v projednávaném případě podrobněji nezpochybňuje nedostatky zjištěné v předmětném kontrolním systému. Tvrdí pouze to, že nedostatky v IAKS neměly vliv na oprávněnost plateb příjemcům podpory a že kontroly, které provedla, byly dostatečné, jelikož se týkaly množství bavlny dodané producenty do vyzrňovacích závodů a výnosů.

116. Existence takových kontrol však nepostačuje k nápravě nedostatků uvedených v souhrnné zprávě (viz bod 101 výše). V tomto ohledu je třeba připomenout, že v případech, kdy určité nařízení zavádí specifická kontrolní opatření, jsou členské státy povinny je uplatňovat, aniž je nezbytné posuzovat opodstatněnost jejich teze, podle níž by jiný kontrolní systém byl účinnější (rozsudek Soudního dvora ze dne 21. března 2002, Španělsko v. Komise, C-130/99, Recueil, s. I-3005, bod 87).

117. Pokud jde dále o nedostatky zjištěné v kontrole parcel, Řecká republika odkazuje na dopis ze dne 26. listopadu 2004 zaslaný Komisi. V tomto dopise mimo jiné uvádí, že tyto nedostatky lze vysvětlit chybami při přepisu ploch při zadávání výsledků místních kontrol do souhrnného formuláře o kontrole sloužícího následně k aktualizaci elektronického formuláře o místních kontrolách (bod 27 dopisu ze dne 26. listopadu 2004).

118. Je tudíž nutno konstatovat, že Řecká republika uvádí důvody stojící za zjištěnými chybami, avšak neprokazuje, že jsou zjištění Komise nesprávná, a neodstraňuje pochybnosti ohledně účinnosti kontrolního systému.

119. Řecká republika konečně tvrdí, že „přesnost prohlášení o plochách“ je kritériem způsobilosti od vstupu nařízení č. 1486/2002 v platnost, jež se použije až od hospodářského roku 2002/2003, takže se projednávaném případě neuplatní.

120. Tribunál k tomuto uvádí, že prohlášení o plochách osetých bavlnou upravoval článek 9 nařízení č. 1591/2001 (viz bod 95 výše) již před změnou uvedeného nařízení nařízením č. 1486/2002 a kromě toho je upraveno již v článku 8 nařízení č. 1201/89 ve znění nařízení č. 1740/97 (viz bod 96 výše). Kontrolu přesnosti prohlášení o plochách osetých bavlnou prostřednictvím kontroly na místě minimálně u 5 % prohlášení stanovil rovněž článek 13 nařízení č. 1591/2001 (viz bod 97 výše) již před změnou uvedeného nařízení nařízením č. 1486/2002 a před ním i článek 12 nařízení č. 1201/89. Změna provedená v tomto ohledu nařízením č. 1486/2002 spočívá pouze v upřesnění, že tato místní kontrola se má provést do 15. listopadu dotčeného hospodářského roku (viz bod 98 výše).

121. Tento argument je tudíž nepodložený.

122. Třetí část tohoto žalobního důvodu tudíž musí být zamítnuta.

Ke čtvrté části, vycházející z údajně nesprávných konstatování Komise o environmentálních opatřeních

123. Je nutno připomenout, že reforma režimu podpory pro produkci bavlny v roce 2001 na základě článku 17 nařízení č. 1051/2001 zavedla pro členské státy povinnost přijmout environmentální opatření, která považují za účelná (viz bod 93 výše). Řecká republika z titulu těchto opatření omezila velikost plochy produkce, stanovila maximální výnos a povinnost dodržovat zásady správné praxe, zejména povinné střídání plodin. Jak Řecká republika zdůrazňuje, tato opatření vedla k přijetí ypourgikes apofaseis (ministerské vyhlášky) ze dne 28. února 2001 a 4. a 10. května 2001 po velké diskuzi s producenty.

124. Řecká republika úvodem tvrdí, že výsledky kontrol nebylo možné identifikovat okamžitě, jelikož environmentální opatření byla přijata v roce 2001.

125. Tribunál v tomto případě uvádí, že Komise prostřednictvím 5% paušální opravy uložené za nedostatečnost kontrol environmentálních podmínek nekritizuje účinnost či opodstatněnost přijatých environmentálních opatření, ale absenci kontroly jejich dodržovaní poté, co byly přijaty. Argumentace Řecké republiky, podle níž byl účinnost přijatých environmentálních opatření vyžadovala určitý čas, je tedy v projednávaném případě irelevantní.

126. Řecká republika dále tvrdí, že kontrola dodržování environmentálních opatření proběhla odpovídajícím způsobem.

127. Tribunál však uvádí, že toto tvrzení není podloženo informacemi ze spisu.

128. Pokud jde na prvním místě o kontrolu výnosů, Řecká republika uvedla, že dálkovým průzkumem kontrolovala výnosy v oblastech, kde bylo zjištěno překročení limitů. Podle souhrnné zprávy však nebyl za hospodářský rok 2001/2002 poskytnut žádný údaj a údaje poskytnuté za hospodářský rok 2002/2003 prokazují, že kontrola proběhla pouze u 7,5 % případů atypických výnosů. Řecká republika dále poukázala na metodu zprůměrování výnosů za poslední tři roky a na kontrolu výnosů na jitro. Tyto argumenty však neprokazují existenci kontrol umožňujících v individuálních případech ověřit, zda příjemci podpory splnili povinnosti uložené v uvedených opatřeních. Jak zdůrazňuje Komise, podpory tak mohly být poskytnuty producentům, kteří nemuseli dodržet environmentální opatření.

129. Totéž platí i ohledně zmenšení ploch osazených bavlnou uváděného na druhém místě, u něhož Řecká republika neprokázala existenci individualizovaných kontrol.

130. Pokud jde zatřetí o kontrolu správné praxe, sama Řecká republika během smírčího řízení uvedla, že ji lze obtížně přímo kontrolovat, resp. je to nemožné. Tvrdí, že zavedla ukazatele, jako na příklad míra „orientační produkce nastojato“ (povolená orientační produkce), které má sloužit k úplné kontrole pro účely omezení užívání pesticidů a hnojiv. Jedná se však o obecná opatření k vylepšení environmentálních ukazatelů, která neprokazují individualizovanou kontrolu dodržování zavedených opatření u jednotlivých producentů.

131. Argument Řecké republiky, podle něhož kontrola dodržování environmentálních opatření proběhla odpovídajícím způsobem, je tudíž nutno odmítnout.

132. Řecká republika dále v žalobní odpovědi zdůrazňuje výhrady smírčího orgánu, které má stran možnosti použít environmentální opatření zavedená článkem 17 nařízení č. 1051/2001 použitelným od 1. září 2001 na již vysetou bavlnu.

133. Tribunál připomíná, že smírčí orgán ve stanovisku ze dne 21. ledna 2008 vyzval Komisi, aby se s ohledem na datum vstupu environmentálních podmínek tohoto režimu podpor v platnost ujistila, že soulad s těmito ustanoveními lze považovat za právně závazné kritérium pro poskytnutí podpory Společenství pro bavlnu pěstovanou v hospodářském roce 2001/2002.

134. Komise v konečném stanovisku setrvala na tom, že se článek 17 nařízení použije na environmentální opatření přijatá Řeckou republikou pro hospodářský rok 2001/2002. Datum 1. září 2001 je podle ní počátkem hospodářského roku pro bavlnu vysetou v roce 2001 a prodávanou na podzim 2001, což však nemění nic na tom, že předtím musí být zkontrolována všechna kritéria způsobilosti u operací, které předcházely uvedení na trh včetně vysetí.

135. Tribunál konstatuje, že Řecká republika tuto úvahu nezpochybňuje. V rámci své žalobní odpovědi totiž pouze odkazuje na výhrady smírčího orgánu a v odpověď na argumenty Komise nepředkládá žádné podložené argumenty.

136. Nelze než konstatovat, že i kdyby její argument, který nevyplývá ze žaloby, mohl být považován za argument pojící se k výtce týkající se environmentálních opatření, a tedy za přípustný argument ve smyslu čl. 48 odst. 2 jednacího řádu nařízení, je tento nepodložený.

137. Argument, podle něhož nebyla přesná opatření vyplývající z nařízení č. 1051/2001 dosud známa, je navíc nutno odmítnout. Řecká republika totiž sama přijala environmentální opatření a nezpochybňuje, že tato opatření byla bezprostředně použitelná. Tvrdí naopak, že uvedená opatření již byla dostatečně zkontrolována, což znamená, že jsou použitelná. Jelikož se rozhodla přijmout tato opatření s cílem provést nařízení č. 1051/2001 od hospodářského roku 2001/2002, měla zkontrolovat, že je producenti bavlny dodržují. Jak navíc Komise zdůraznila v odpověď na písemnou otázku Tribunálu, podle odůvodnění nařízení Komise (ES) č. 1398/2002 ze dne 31. července 2002, kterým se pro hospodářský rok 2001/2002 stanoví produkce nevyzrněné bavlny a snižuje se s tím související cílová cena a kterým se ruší některá pravidla pro správu a způsoby poskytování podpory v Řecku (Úř. věst. L 203, s. 24), samy řecké orgány považovaly dodržování environmentálních opatřeních v souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení č. 1051/2001 za kritérium způsobilosti pro vyplacení podpory za hospodářský rok 2001/2002.

138. Otázka kontroly environmentálních opatření za období před 1. zářím 2001 se dále týká pouze hospodářského roku 2001/2002, a není tedy součástí výtky týkající se environmentálních opatření, o níž se opírá paušální oprava, která se týká rovněž hospodářského roku 2002/2003.

139. Komise totiž na rozdíl od toho, co tvrdí Řecká republika – a svůj argument nepodložila – oprávněně dospěla k závěru, že kontroly environmentálních opatření jsou klíčovými kontrolami ve smyslu přílohy 2 dokumentu č. VI/5330/97. Takové kontroly se totiž týkají fyzických a správních ověření, která jsou vyžadována k ověření materiálních hledisek týkajících se plochy produkce, stanovení maximálního výnosu a dodržování zásad správné praxe zavedených Řeckou republikou v souladu s článkem 17 nařízení č. 1051/2001.

140. Z toho plyne, že čtvrtá část tohoto žalobního důvodu musí být zamítnuta.

K páté části, vycházející z údajně nesprávných konstatování Komise o místní kontrole ploch

141. Řecká republika zaprvé zpochybňuje, že byly místní kontroly provedeny pozdě. Tvrdí, že nařízení č. 1051/2001 a 1591/2001 nestanoví konečné datum pro provedení místních kontrol u 5 % ploch, jelikož datum 15. listopadu je nařízením č. 1486/2002 stanoveno jako konečné až od roku 2003. Má-li být kontrola provedena k příslušnému dni, tj. k okamžiku, kdy je zaručeno, že je kontrolovaná plocha oseta bavlnou, lze ji podle ní provést, pokud se na poli nacházejí lodyhy bavlny, tj. v srpnu, říjnu či dokonce až v lednu nebo až do výsevu na jaře následujícího roku. Dodává, že databáze místních kontrol neuvádí datum, jelikož to nařízení nevyžadují. Zdůrazňuje, že zápisy uvádějí datum, k němuž byly kontroly provedeny, přičemž podle těchto zápisů proběhly hlavně v období od srpna do listopadu a jen minimum z nich proběhlo později.

142. V tomto ohledu je nutno připomenout, že na základě čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1591/2001 je správnost prohlášení o plochách osetých bavlnou nutno ověřit prostřednictvím kontroly na místě.

143. Jak Řecká republika zdůrazňuje, před 23. srpnem 2002, tj. datem vstupu nařízení č. 1486/2002 v platnost, které stanoví, že místní kontroly musí být provedeny do 15. listopadu dotčeného hospodářského roku, nestanovilo nařízení č. 1591/2001 lhůtu k provedení těchto kontrol. Tato lhůta 15. listopadu se tedy použije od hospodářského roku 2002/2003.

144. Pro hospodářský rok 2001/2002 však měly být tyto kontroly provedeny ve vhodnou dobu – jak Řecká republika připouští (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 11. června 2009, Řecko v. Komise, bod 63 výše, bod 196) – tj. k okamžiku, který lze s jistotou určit a k němuž je zaručeno, že kontrolovaná plocha byla oseta bavlnou, tedy před sklizní či během ní.

145. V projednávaném případě řecké orgány poskytly dne 22. ledna 2008 na výzvu smírčího orgánu údaje o datech kontrol na místě. Jak však konstatovala Komise, z těchto údajů nelze zjistit chronologický sled místních kontrol a neuvádí spolehlivě počet kontrol, které proběhly se zpožděním. Některá uvedená data navíc nesouhlasí a některé kontroly byly provedeny zvlášť pozdě (po lednu) u pěti nomoi v roce 2001/2002 a u sedmi nomoi v roce 2002.

146. Podle judikatury (rozsudek ze dne 9. září 2004, Řecko v. Komise, bod 73 výše, bod 51) přísluší dotčenému členskému státu, aby předložil co nejpodrobnější a nejúplnější důkaz o skutečném provádění svých kontrol a případně o nepřesnosti tvrzení Komise.

147. Řecká republika přitom nejprve uvedla, že v databázi místních kontrol nebyly údaje o datu, načež uvedla data kontrol, z nichž vyplývá, že v nich jsou určité rozpory (některé údaje uvádí roky 1901 či 1902), a dále to, že kontroly jsou mnohdy datovány k pozdějšímu datu než v lednu dotčeného hospodářského roku.

148. Ačkoli lodyhy bavlny mohou v tomto ohledu nasvědčovat, že se bavlna skutečně pěstuje, jak tvrdí Řecká republika, Komise právem konstatovala, že podle těchto lodyh bavlny nelze s jistotou určit ani přesné hranice parcel, ani jejich výnos. Nejzazší datum pro provedení místních kontrol bylo ostatně nařízením č. 1486/2002 stanoveno k 15. listopadu dotčeného hospodářského roku.

149. Řecká republika kromě toho v příloze 2 žalobní odpovědi připojuje údaje, které prokazují, že většina kontrol proběhla do listopadu u obou hospodářských roků. Komise však tvrdí, že tyto údaje jí nebyly předány během správního řízení, v němž bylo přijato napadené rozhodnutí, což potvrzují odpovědi Řecké republiky na procesní organizační opatření a na otázky Tribunálu během jednání. Legalitu rozhodnutí Komise je přitom nutno posuzovat na základě informací, které měla Komise k dispozici v okamžiku, kdy je vydala (v tomto smyslu viz rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2011, Lucembursko v. Komise, T-232/08, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, body 54 a 55, a ze dne 14. února 2012, Itálie v. Komise, T-267/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, body 46 až 48; obdobně viz rozsudek Soudního dvora ze dne 22. prosince 2008, Regie Networks, C-333/07, Sb. rozh. s. I-10807, bod 81). Tyto údaje poskytnuté Řeckou republikou proto nemohou být zohledněny pro účely posouzení legality napadeného rozhodnutí.

150. Z toho vyplývá, že Řecká republika neprokázala, že jsou tvrzení Komise učiněná v tomto ohledu nesprávná. Jak zdůrazňuje Komise, otázka opožděnosti kontrol je v každém případě jen jednou z výtek týkajících se klíčových kontrol, na nichž se zakládá paušální oprava (viz body 101 až 108 výše).

151. Řecká republika zadruhé tvrdí, že proběhla analýza rizik, která vyloučila množství bavlny neznámého původu. Zlepšení informačního administrativního a kontrolního systému v reálném čase dodání bavlny do vyzrňovacích závodů podle ní zlepšilo proces výběru vzorků, a tedy i analýzu rizik.

152. Tento argument však nevyvrací konstatování Komise, že analýza rizik pro hospodářský rok 2001/2002 spočívala v náhodném výběru různorodého souboru neodpovídajícímu rizikům spojeným s dotčeným hospodářským rokem. Pro hospodářský rok 2002/2003, Řecká republika rovněž neprokázala, že jsou konstatování Komise shrnutá v bodech 106 a 108 výše nesprávná.

153. Pátá část tohoto žalobního důvodu proto musí být rovněž zamítnuta.

154. Z toho plyne, že zpochybňovaná 5% paušální oprava nemůže být za těchto podmínek považována za opravu učiněnou na základě nesprávného posouzení skutkového stavu.

K první a druhé části, vycházející z nepřiměřenosti finanční opravy

155. V rámci první části tohoto žalobního důvodu Řecká republika tvrdí, že 5% paušální oprava, která je více než dvojnásobná v porovnání s předchozími 2% opravami, je nepřiměřená, jelikož nebyla zohledněna pozdní změna režimu podpory pro bavlnu v roce 2001 na základě nařízení č. 1051/2001 zveřejněného v červnu, tj. uprostřed vegetačního období. Zdůrazňuje, že neexistovalo žádné přechodné ustanovení, které by snížilo náklady na nový způsob výpočtu spoluodpovědnosti, a tvrdí, že náklady vyvolané přijatými opatřeními byly značné.

156. Tribunál připomíná, že Komise může odmítnout uhradit veškeré vzniklé náklady, pokud konstatuje, že chybí dostatečné kontrolní mechanismy (viz zejména rozsudek Soudního dvora ze dne 18. května 2000, Belgie v. Komise, C-242/97, Recueil, s. I-3421, bod 122).

157. V projednávaném případě se jeví, že nedostatky odhalené pracovníky Komise se týkají důležitých aspektů kontrolního systému, jakož i provádění kontrol, které hrají zásadní roli při určování oprávněnosti výdajů, takže lze důvodně dospět k závěru, že riziko ztrát pro EZOZF bylo značné.

158. Z toho plyne, že Komise neporušila zásadu proporcionality, když v projednávané věci uložila paušální opravu, která dosahovala výše pouhých 5 % z dotčených výdajů, jestliže kontroly provedené řeckými orgány byly v rozporu s požadavky právních předpisů Společenství (v tomto smyslu viz rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011, Řecko v. Komise, T-184/09, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 72 a citovaná judikatura).

159. Argument vycházející ze změny provedené nařízením č. 1051/2001 toto konstatování nevyvrací. Postačí totiž uvést, že povinnosti týkající se IAKS a místních kontrol ploch byly obsaženy v dřívějších právních předpisech (viz bod 113 výše). Nařízení č. 1051/2001 tedy nezměnilo aspekty, kvůli nimž došlo v tomto případě ke konstatování nedostatků. Jak bylo dále uvedeno výše (viz bod 137 výše), Řecká republika se rozhodla přijmout environmentální opatření s cílem uplatňovat nařízení č. 1051/2001 od hospodářského roku 2001/2002, a měla proto povinnost zkontrolovat jejich dodržování ze strany producentů bavlny.

160. Argument Řecké republiky vycházející ze změny předmětného režimu tudíž musí být odmítnut.

161. Náklady na opatření přijatá vzhledem k tomto novému nařízení konečně nejsou s to odůvodnit odhalené nedostatky, takže je nelze zohlednit pro účely posouzení přiměřenosti či nepřiměřenosti předmětné finanční opravy.

162. Argumenty uvedené na podporu této první části tudíž neprokazují, že je předmětná oprava nepřiměřená.

163. V rámci druhé části tohoto žalobního důvodu Řecká republika tvrdí, že sama Komise konstatovala, že během let 2002 až 2003 došlo ke zlepšení, a že oprava za uvedené období tudíž měla být nižší než oprava uložená za období od roku 2001 do roku 2002.

164. Je nutno uvést, že i když Komise v dopise ze dne 17. července 2004 konstatovala zlepšení v případě hospodářského roku 2002/2003, pracovníci Komise v tomtéž dopise zároveň konstatovali zásadní nedostatky v místních kontrolách ploch. Tyto nedostatky plynou též ze souhrnné zprávy.

165. Pouhá okolnost, že bylo zjištěno zlepšení, tedy neumožňuje Řecké republice tvrdit, že měla být 5% oprava snížena.

166. Řecká republika tedy neprokázala nepřiměřenost 5% paušální opravy dotčených výdajů.

167. Z výše uvedeného vyplývá, že třetí důvod týkající se finanční opravy uplatněné v odvětví bavlny, musí být zamítnut v celém rozsahu.

4. K šestému žalobnímu důvodu, týkajícímu se oprav uplatněných v odvětví prémií pro skot a extenzifikačních prémií

Právní předpisy Společenství

168. Nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (Úř. věst. L 160, s. 21; Zvl. vyd. 03/25, s. 339) upravuje poskytování prémií v tomto odvětví.

Kontroly

169. Nařízení č. 3508/92 stanoví, že každý členský stát zavede IAKS týkající se některých režimů podpory Společenství. Podle šestého bodu odůvodnění si správa dat a jejich využívání k ověřování žádostí o podporu vyžádá vytvoření vysoce výkonných informatizovaných databází umožňujících zejména provádění křížových kontrol.

170. Článek 1 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení stanoví mimo jiné, že každý členský stát zavede IAKS, který se použije na režim prémií a podpory, které jsou poskytovány producentům hovězího a telecího masa.

171. V souladu s článkem 2 nařízení č. 3508/92 zahrnuje integrovaný systém zejména počítačovou databázi, alfanumerický systém identifikace a registrace zvířat, žádosti o podporu, integrovaný kontrolní systém. Článek 3 nařízení č. 3508/92 mimo jiné stanoví, že do počítačové databáze se zaznamenávají pro každý zemědělský podnik údaje získané z žádostí o podporu.

172. Podle čl. 8 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení členské státy provedou administrativní kontrolu žádostí o podporu a administrativní kontroly doplní kontroly na místě zaměřené na vybrané zemědělské podniky.

173. Ohledně kontrol článek 15 nařízení Komise (ES) č. 2419/2001 ze dne 11. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství zavedený nařízením Rady (EHS) č. 3508/92 (Úř. věst. L 327, s. 11; Zvl. vyd. 03/34, s. 308), stanoví následující:

„Správní kontroly a kontroly na místě se provádějí způsobem, který zajistí spolehlivé ověření dodržování podmínek pro poskytnutí podpor.“

174. Článek 16 nařízení č. 2419/2001 stanoví:

„Správní kontroly uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení […] č. 3508/92 zahrnují zejména:

a) křížové kontroly vykázaných zemědělských pozemků a zvířat, jejichž účelem je zabránit nepřípustnému několikanásobnému poskytování stejné podpory v rámci téhož kalendářního nebo hospodářského roku a zamezit jakýmkoli nepřípustným kumulacím podpor poskytovaným v rámci režimů podpory Společenství, které zahrnují prohlášení ploch;

b) křížové kontroly pomocí počítačové databáze k ověření oprávněnosti pro poskytnutí podpory.“

175. Článek 25 nařízení č. 2419/2001 stanoví:

„1. Kontroly na místě zahrnují všechna hospodářská zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu v rámci režimů podpory, které podléhají kontrole a v případě kontrol režimů podpory skotu také skot, pro který nebyly podány žádosti.

2. Kontroly na místě zahrnují zejména:

a) ověření, zda počet zvířat přítomných v podniku, pro něž byly podány žádosti o podporu, a počet kusů skotu, pro který nebyly podány žádosti o podporu, odpovídají počtu zvířat uvedených v registrech, a – v případě skotu – počtu zvířat nahlášených do počítačové databáze;

b) ve vztahu k režimům podpory chovu skotu:

– ověření správnosti zápisů do registru a hlášení do počítačové databáze na základě kontrol výběrového souboru podpůrných dokladů, jako například dokladů o nákupu a prodeji, osvědčení o porážce, veterinárních osvědčení a případně zvířecích pasů zvířat, pro něž byla podána žádost o podporu v posledních 12 měsících předcházejících kontrole na místě,

– ověření, že informace uložené v počítačové databázi odpovídají informacím uvedeným v registru na základě kontrol výběrového souboru týkajícího se zvířat, pro něž byla podána žádost o podporu v posledních 12 měsících předcházejících kontrole na místě,

– ověření, že na všechna zvířata přítomná v podniku, na která se vztahuje retenční povinnost lze poskytnout požadovanou podporu,

– ověření, že veškerý skot v podniku je identifikován ušními značkami a případně též doprovázen zvířecími pasy, že je veden v registru a byl řádně nahlášen do počítačové databáze. Tato ověření se budou provádět u každého jednotlivce samčího pohlaví drženého podle retenční povinnosti, pro kterého byla podána žádost o zvláštní prémii, s výjimkou žádostí podaných v souladu s čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1254/1999. Ve všech ostatních případech mohou být ověření řádného záznamu do zvířecích pasů, registrů a hlášení do počítačové databáze prováděny na základě výběrového souboru;

[…]“

Porážková prémie

176. Článek 11 odst. 1 nařízení č. 1254/1999 stanoví:

„Producent, který chová ve svém zemědělském podniku skot, může na základě žádosti získat nárok na porážkovou prémii. Tato prémie se poskytuje při porážce zvířat, na která se poskytnutí prémie vztahuje, nebo při jejich vývozu do třetích zemí, a to v rámci vnitrostátních stropů, které mají být stanoveny.

Porážková prémie se vztahuje na tato zvířata:

a) býky, voly, krávy a jalovice od osmi měsíců věku;

b) telata od jednoho do sedmi měsíců věku o hmotnosti jatečně upraveného těla nižší než 160 kilogramů;

pokud je producent choval během období, které má být stanoveno.“

177. Článek 26 nařízení č. 2419/2001 stanoví:

„1. Pokud se jedná o zvláštní prémii pro skot podle čl. 4 odst. 6 nařízení […] č. 1254/1999 a porážkovou prémii podle článku 11 uvedeného nařízení, budou kontroly na místě prováděny také na jatkách. Členské státy provádějí kontroly na místě buď:

a) u nejméně 30 % všech jatek, vybraných na základě analýzy rizik; v tomto případě musí kontroly na místě zahrnovat výběrový soubor nejméně 5 % veškerého skotu, který byl na dotyčných jatkách poražen během 12 měsíců předcházejících kontrole na místě, nebo

b) u nejméně 20 % jatek, které byly předem schváleny podle zvláštních kritérií spolehlivosti stanovených členskými státy a byly vybrány na základě analýzy rizik; v tomto případě zahrnují kontroly na místě výběrový soubor nejméně 2 % veškerého skotu, který byl na dotyčných jatkách poražen během 12 měsíců předcházejících kontrole na místě:

Tyto kontroly na místě zahrnují následná přezkoumání dokumentů, porovnání se záznamy v počítačové databázi a kontrolu přehledů osvědčení o porážce (nebo jim rovnocenných informací), které byly zaslány ostatním členským státům v souladu s čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 2342/1999.

2. Kontroly na místě na jatkách zahrnují fyzické kontroly výběrového souboru jatečních postupů prováděných v den konání kontroly na místě na základě. Je-li to nezbytné, ověřuje se, zda lze na vykazovaná jatečně upravená těla k vážení poskytnout podporu.“

178. Nařízení Komise (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1254/1999, ve znění [nařízení Komise (ES) č. 1042/2000 ze dne 18. května 2000 (Úř. věst. L 118, s. 4; Zvl. vyd. 03/29, s. 99)] stanoví v článku 37, že porážková prémie je vyplacena producentovi, který choval zvíře během retenčního období nejméně dvou měsíců, které končí dříve než jeden měsíc před porážkou nebo vývozem zvířete, a pro telata poražená do tří měsíců věku je retenční období stanoveno na jeden měsíc.

Extenzifikační prémie

179. Článek 13 odst. 1 nařízení č. 1254/1999 stanoví:

„Producenti, kteří mají nárok na zvláštní prémii a/nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, mohou mít nárok i na extenzifikační prémii.“

180. Článek 13 odst. 2 uvedeného nařízení stanoví, že extenzifikační prémie činí 100 EUR na zvláštní prémii a prémii na krávy bez tržní produkce mléka, pokud je pro příslušný kalendářní rok intenzita chovu příslušného zemědělského podniku nejvýše 1,4 VDJ na hektar (nestanoví-li členské státy nižší částky v souladu s čl. 13 odst. 2 druhým pododstavcem uvedeného nařízení).

181. V souladu s čl. 12 odst. 1 nařízení č. 1254/1999 se intenzita chovu vyjadřuje ve VDJ na jednotku krmné plochy zemědělského podniku využívanou pro krmení zvířat.

182. Při stanovení intenzity chovu na zemědělský podnik se podle čl. 12 odst. 2 nařízení č. 1254/1999 zohlední:

„[…]

a) skot samčího pohlaví, krávy bez tržní produkce mléka a jalovice, ovce a/nebo kozy, pro které byly podány žádosti o prémii, a dojnice nezbytné k produkci celkového referenčního množství mléka přiděleného chovateli. Počet zvířat se převede na VDJ podle převodní tabulky v příloze III;

b) krmná plocha ve smyslu plochy zemědělského podniku, kterou lze po celý kalendářní rok využívat pro chov skotu, ovcí a/nebo koz. Krmná plocha nezahrnuje:

– budovy, lesy, rybníky, cesty,

– plochy využívané pro jiné plodiny, které mají nárok na prémii Společenství, nebo pro trvalé plodiny nebo zahradnické plodiny, s výjimkou stálých pastvin, pro které se platby na plochu poskytují podle článku 17 tohoto nařízení a podle článku 19 nařízení […] č. 1255/1999,

– plochy, na které se vztahuje režim podpor pro producenty některých plodin na orné půdě a které se v rámci režimu podpor využívají pro sušené krmivo nebo se na ně vztahuje vnitrostátní program nebo program Společenství pro vynětí zemědělské plochy z produkce.

Krmná plocha zahrnuje společně užívané plochy a plochy se smíšenými kulturami.“

183. Článek 13 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1254/1999 stanoví:

„[O]dchylně od čl. 12 odst. 2 [písm.] a) se intenzita chovu zemědělského podniku stanoví na základě počtu skotu samčího pohlaví, krav a jalovic, které se během příslušného kalendářního roku v zemědělském podniku nacházejí, a ovcí a/nebo koz, pro které byly podány žádosti o prémie pro tentýž kalendářní rok. Počet zvířat se převede na VDJ podle převodní tabulky v příloze III.“

184. Článek 32 odst. 3 nařízení č. 2342/1999 stanoví, že aby mohly členské státy ověřit, zda celkový počet zvířat vypočítaný podle ustanovení nařízení (ES) č. 1254/1999 splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v uvedeném nařízení, stanoví každý rok nejméně pět sčítacích dní a informují o nich Komisi.

185. Sčítání zvířat v těchto dnech lze provést dvěma způsoby stanovenými v čl. 32 odst. 3 nařízení č. 2342/1999, mezi nimiž si členské státy mohou vybrat. Podle prvního členský stát požádá producenta, aby na základě své dokumentace nahlásil do data, které má být stanoveno členským státem, počet velkých dobytčích jednotek (VDJ) nebo počet zvířat z obou kategorií skotu podle přílohy III nařízení (ES) č. 1254/1999 (tj. skot samčího pohlaví a jalovice o stáří více než 24 měsíců a dále skot samčího pohlaví a jalovice o stáří od 6 do 24 měsíců). Podle druhého způsobu vyhrazeného pro členské státy, které disponují elektronickou databází v souladu s požadavky nařízení Rady (ES) č. 820/97 ze dne 21. dubna 1997, kterým se stanoví systém identifikace a evidence skotu a které se týká označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa (Úř. věst. L 117, s. 1) a podle nichž tato databáze s dostatečnou přesností zaručuje uplatnění režimu extenzifikační prémie, se k určení počtu VDJ použijí informace obsažené v této databázi.

186. Pokud se členský stát na základě čl. 32 odst. 3 čtvrtého pododstavce nařízení č. 2342/1999 rozhodne, že sčítací den může být kterýkoli den v roce, může stanovit, že výpočet intenzity chovu provede pro rata temporis pro období, kdy jsou zvířata chována v zemědělském podniku.

187. Článek 32 odst. 4 nařízení č. 2342/1999 stanoví:

„Odchylně od odstavce 3 může členský stát poskytnout producentovi možnost zvolit si zjednodušený režim.

V tom případě musí producent ve své žádosti o podporu na plochu:

a) prohlásit, že každý den až do okamžiku podání žádosti o podporu na plochu dodržoval maximální intenzitu chovu stanovenou v článku 13 nařízení [...] č. 1254/1999,

a

b) učinit závazek, že intenzitu chovu dodrží každý den mezi dnem podání žádosti o podporu na plochu a 31. prosincem.

[…]

Prohlášení a závazek uvedené v tomto odstavci podléhají ustanovením o kontrole a penalizaci v rámci integrovaného systému.

[…]“

Souhrnná zpráva

188. V rámci šetření pod čísly ΑΡ/2003/09a, ΑΡ/2003/11, ΑΡ/2004/04 a ΑΡ/2005/05 provedla Komise v Řecku ověřování v květnu 2003, září 2003, březnu 2004 a v dubnu 2005. Vyjádření Komise na základě článku 8 nařízení č. 1663/95 byla formulována v dopisech ze dne 19. září 2003, 22. ledna 2004, 5. srpna 2004 a 29. července 2005. Dne 1. října 2004 proběhlo dvoustranné jednání týkající se prvních dvou šetření, dne 11. března 2005 jednání stran třetího šetření a dne 7. června 2006 jednání stran čtvrtého šetření. Komise zaslala řeckým orgánům zápisy z těchto jednání dne 30. listopadu 2004, 22. června 2005 a 22. září 2006. Řecké orgány na ně odpověděly dne 28. prosince 2004, 21. července 2005 a 20. října 2006. Dne 3. května 2007 Komise řeckým orgánům formálně sdělila své stanovisko ke všem čtyřem šetřením.

189. V návaznosti na stanovisko smírčího orgánu ze dne 8. ledna 2008 a informace poskytnuté řeckými orgány Komise zaslala své konečné stanovisko ze dne 16. června 2008, které je obsaženo v souhrnné zprávě.

190. Ze souhrnné zprávy zaprvé vyplývá, že u prémií za skot zjistili pracovníci Komise nedostatky v křížových a místních kontrolách.

191. Pokud jde o křížové kontroly (viz body 169 a 174 výše), podle souhrnné zprávy byly elektronické křížové kontroly identifikační a evidenční databáze s databází žádostí o prémii pro skot v Řecku poprvé využity jako administrativní kontroly od hospodářského roku 2002. Toto bylo sice považováno za pokrok, avšak provedení bylo kvalifikováno jako nedostatečné. Bylo konkrétně zjištěno, že v roce 2002 nebyla křížovou kontrolou zkontrolována zásadní kritéria způsobilosti. Hrozilo tedy, že by mohly být nárokovány platby za nezpůsobilá zvířata. Pracovníci Komise dále zjistili nesrovnalosti (chybějící záznamy či nesprávné záznamy v identifikační a evidenční databázi) u velkého počtu zvířat, u nichž bylo žádáno o podporu, a dospěli k závěru, že mnohé změny v identifikační a evidenční databázi bez příslušných dokladů měly vliv na způsobilost pro podporu u všech zvířat, u nichž o ni bylo požádáno. Bylo též uvedeno, že řecké orgány nebyly s to poskytnout číselné údaje o počtu zvířat, u nichž byly zjištěny nesrovnalosti, včetně listinných důkazů odůvodňujících změnu jejich statusu. Přetrvávalo tedy riziko, že v systému došlo k neodůvodněným změnám, které vedly k přeplatkům.

192. Pokud jde o místní kontroly, jejich kvalita byla považována za nedostatečnou. Ze souhrnné zprávy konkrétně vyplývá, že tyto kontroly odhalily mnohé mezery a nebyly v souladu s čl. 25 nařízení č. 2419/2001 (viz bod 175 výše). Pracovníci Komise uvedli, že nebyla zkontrolována zvířata, u nichž nebylo žádáno o podporu, nebyly ověřeny příslušné doklady a informace o zvířatech, u nichž bylo žádáno o podporu v posledních 12 měsících předcházejících kontrole, nebyla provedena místní kontrola retenční povinnosti, nebyly dostatečně ověřeny dokumenty z kontroly a status kontrolovaných zvířat a bylo rovněž obtížné provést srovnání s výsledky z předchozích kontrol.

193. Pracovníci Komise dále konstatovali, že nebyly provedeny místní kontroly zvířat, u nichž bylo žádáno o porážkovou prémii. Smírčí orgán v tomto ohledu navrhl přezkoumat zamýšlenou opravu a zdůraznil, že místní kontroly mají u porážkových prémií omezený význam, jelikož u poraženého skotu jsou nejdůležitější kontroly provedené na jatkách a kontroly záznamů zemědělského podniku provedené ex post .

194. Komise však setrvala na svém stanovisku s odůvodněním, že kombinace řady nedostatků měla dopad na klíčové kontroly u všech prémií za skot včetně porážkové prémie. Neprovedení místních kontrol porážkových prémií v zemědělských podnicích podle ní představuje z hlediska tohoto režimu riziko pro EZOZF, které nelze zcela kompenzovat kontrolami na jatkách a administrativními kontrolami (jež musí být v každém případě provedeny v rámci jakéhokoli kontrolního systému porážkových prémií), a to tím spíše že kontroly provedené na jatkách během šetření AP/2003/09 odhalily významné nedostatky. Komise připustila, že místní kontroly v zemědělských podnicích jsou méně důležité než u jiných režimů podpor a obvykle se omezují na kontroly dokladů, což vys větluje, proč oprava u porážkové prémie není vyšší než u ostatních prémií za skot.

195. Pracovníci Komise taktéž poukázali na to, že nebyl zkontrolován status zvířat a poměr krav a jalovic u prémie za krávy bez tržní produkce mléka.

196. Pokud jde zadruhé o extenzifikační prémie, považuje se za klíčovou kontrola toho, zda byla správně určena krmná plocha a počet VDJ zemědělského podniku. Pracovníci Komise zjistili, že v roce 2003 sice došlo k určitému pokroku vzhledem ke zvýšenému využívání identifikační a evidenční databáze, avšak řecký kontrolní systému počtu VDJ v letech 2002 a 2003 stále nevyhovoval normám (ať už jde o způsob výpočtu pro rata temporis na základě identifikační a evidenční databáze či zjednodušený systém vycházející z pěti dat sčítání), jelikož se netýkal 100 % žadatelů pětkrát do roka, jak Řecká republika stanovila. V roce 2003 došlo k mírnému zlepšení situace, avšak reálně nedošlo k prokazatelnému pokroku v případě měření krmné plochy, na niž se vztahuje prémie v období 2002/2003. Pokud jde o určení VDJ, pracovníci Komise zdůraznili, že Řecko pokračovalo v zavádění alternativního kontrolního systému (pravděpodobně dotčeného nedostatky zjištěnými při místních kontrolách v Řecku).

197. Komise tedy za hospodářský rok 2002 uplatnila paušální opravu ve výši 10 % vzhledem k mezerám v klíčových kontrolách u hlavních prémií za skot a za hospodářský rok 2003 opravu ve výši 5 % vzhledem k nedostatečnému počtu kontrol u zvířat, pro něž nebyla žádána podpora, a k nedostatkům v místních kontrolách, a to pro celé Řecko, jelikož tyto problémy byly pozorovány v řadě oblastí. Za hospodářské roky 2002 a 2003 byla uplatněna 10 % paušální oprava z důvodu nedostatků zjištěných u extenzifikačních prémií. Opravy však byly upraveny tak, aby byly zohledněny opravy, které již byly provedeny u týchž rozpočtových položek z důvodu prodlení s platbami.

Závěry Tribunálu

198. Pokud jde o odvětí hovězího a telecího masa, Řecká republika vznáší šestý žalobní důvod vycházející z údajně nesprávných oprav u prémií za skot a extenzifikačních prémií, jakož i z nedostatečného odůvodnění.

199. Pokud jde o výtku Řecké republiky vycházející z nedostatečného odůvodnění, je nutno nejprve uvést, že tato výtka je zcela nepodložená a že odůvodnění napadeného rozhodnutí týkající se oprav v odvětví skotu je v tomto případě rozhodně nutno považovat za dostatečné na základě výše citované judikatury (viz bod 73 výše), jelikož Řecká republika byla úzce zapojena do procesu vypracovávání tohoto rozhodnutí a znala důvody, které vedly Komisi k závěru, že sporná částka nebude hrazena z EZOZF. Tato výtka tudíž musí být odmítnuta.

200. Řecká republika dále zpochybňuje opravy v odvětví hovězího a telecího masa a argumentuje, že došlo k nesprávnému výkladu a aplikaci nařízení č. 1258/1999 a dokumentu č. VI/5330/97, jakož i k nesprávnému posouzení skutkových okolností. Zpochybňuje v podstatě závěry Komise o kontrolách týkajících se prémie za skot a dále extenzifikační prémie.

201. V projednávaném případě je tedy nutno zkoumat, zda Řecká republika v souladu s výše připomenutou judikaturou (viz bod 78 výše) prokázala nesprávnost posouzení Komise.

Ke kontrolám v odvětví prémií za skot

– Ke křížovým kontrolám

202. Řecká republika připouští, že vzhledem ke složitosti systému zaváděného poprvé v roce 2002 přinesla realizace křížových kontrol určité technické problémy spočívající v tom, že identifikační a evidenční databáze nesouhlasila s databází žádostí o podporu pro skot. Tvrdí však, že v roce 2003 došlo ke zlepšení veterinární databáze a byly přidány další křížové kontroly.

203. V tomto ohledu však postačí konstatovat, že zlepšení, k nimž došlo v roce 2003, nepostačují k prokázání nesprávnosti zjištění, která v tomto případě učinili pracovníci Komise a která jsou shrnuta v souhrnné zprávě (viz bod 191 výše).

204. Řecká republika dále tvrdí, že procento zvířat odmítnutých v roce 2003 na základě dodatečných kontrol přidaných ke kontrolám z roku 2002 činí pouze 8,04 %, což podle ní prokazuje, že většina odmítnutých zvířat byla výsledkem kontrol existujících již v roce 2002.

205. Takový argument, který patrně potvrzuje nedostatky v předchozích kontrolách, však neprokazuje, že jsou zjištění Komise nesprávná.

206. Komise tudíž oprávněně dospěla k závěru, že neprovedení určitých klíčových kontrol vedlo k riziku, že budou do plateb zahrnuta zvířata nezpůsobilá pro podporu.

207. Řecká republika dále tvrdí, že neexistuje riziko pro EZOZF. Při provádění křížových kontrol za rok 2004 a 2005 byl do elektronické kontroly zahrnut i rok 2002 a neoprávněně vyplacené částky byly započteny oproti platbám podpory pro rozpočtové roky 2004 a 2005.

208. Podle ustálené judikatury je na Komisi, aby prokázala existenci porušení předpisů Společenství, jakmile je však toto porušení prokázáno, je opět na členském státu, aby případně prokázal, že se Komise dopustila nesprávného posouzení jeho finančních důsledků. Mimoto Komise není povinna prokázat existenci skutečné ztráty, ale může se v tomto smyslu spokojit s předložením pádných nepřímých důkazů (v tomto smyslu viz rozsudek Soudního dvora ze dne 7. července 2005, Řecko v. Komise, C-5/03, Sb. rozh. s. I-5925, body 38 a 39 a citovaná judikatura).

209. V tomto případě přitom z informací ve spise nevyplývá, že by Řecká republika prokázala, že neoprávněně vyplacené částky byly získány zpět započtením oproti platbám podpory za rozpočtové roky 2004 a 2005.

210. Řecká republika v odpověď na organizační procesní opatření uvedla, že základem pro výpočet paušálních oprav byly výdaje ve výši 182 380 702,09 eur vykázané za období 2002/2003 Opekepe a že z nich nebyla odečtena částka ve výši 10,8 milionů eur.

211. Je však nutno konstatovat, že Řecká republika toto pouze tvrdí a uvedenou částku ve výši 10,8 milionů nijak nedokládá. Odkazuje v tomto ohledu na stanovisko smírčího orgánu. Smírčí orgán však ve stanovisku ze dne 8. ledna 2008 uvedl, že řecké orgány uvedly, že získaly zpět podpory ve výši 10,8 milionů eur neoprávněně vyplacené za období 2002/2003, a že pokud by tato informace byla ověřená a nebyla by dosud zohledněna, odůvodňovalo by to podle jeho názoru příslušnou úpravu opravy. Toto stanovisko tedy nijak neprokazuje, že byla tato částka skutečně získána zpět započtením oproti platbám podpor pro rok 2004 a 2005.

212. Komise kromě toho v konečném stanovisku zdůraznila, že při výpočtu finančních oprav zohlednila částky získané zpět do EZOZF vykázané řeckými orgány. Dodala, že zbývá vyjasnit určité skutečnosti jako způsob, kterým byly neoprávněně vyplacené částky vymoženy zpět od zemědělských podniků, které podaly žádost o podporu až po roce 2002. Ze spisu přitom nevyplývá, že by řecké orgány v tomto ohledu předložily konkrétnější důkazy.

213. Z toho plyne, že Řecká republika neprokázala za pomoci příslušných dokumentů, že neoprávněně vyplacené částky získala zpět započtením oproti platbám podpor pro rozpočtové roky 2004 a 2005. Nebylo tedy prokázáno, že základní teze jejího argumentu vycházejícího z neexistence rizika pro EZOZF, je podložená.

214. Argumentace týkající se klíčových kontrol, která není jiným způsobem podložena, tudíž musí být odmítnuta.

– K místním kontrolám

215. Řecká republika zpochybňuje závěry Komise ohledně místních kontrol.

216. Ze spisu zaprvé vyplývá, že kvalita kontrol na místě byla z hlediska ustanovení článku 25 nařízení č. 2419/2001 považována za nedostatečnou z několika důvodů (viz bod 192 výše).

217. Zvířata, pro něž nebylo žádáno o podporu, nebyla zkontrolována. Takovou kontrolu však výslovně stanoví čl. 25 odst. 1 nařízení č. 2419/2001. Řecká republika tvrdí, že v tomto směru dala kontrolorům od roku 2002 pokyny a že v roce 2003 a 2004 došlo ke zlepšení situace. Taková argumentace však neprokazuje nesprávnost závěrů Komise.

218. Pracovníci Komise též uvedli, že nebyly zkontrolovány doklady. Řecká republika v tomto ohledu uvádí, že jde o jednotlivé nedostatky, které nelze zobecnit na celou zemi, a tvrdí, že to, zda producenti dodržují své povinnosti, umožňují ověřit sekundární kontroly. Je však nutno konstatovat, že takový argument nepostačuje k odstranění pochybností Komise o kvalitě dotčených kontrol.

219. Pracovníci Komise dále uvedli, že nebyly ověřeny informace o zvířatech, pro něž bylo žádáno o podporu v posledních 12 měsících předcházejících kontrole. Řecká republika v tomto ohledu odkazuje na oběžníky týkající se prémií za hovězí a telecí maso z roku 2002 a 2003, které zaslala subjektům pověřeným prováděním kontrol, a zdůrazňuje, že upřesňují ustanovení článku 25 nařízení č. 2419/2001. Pokud jde o místní kontroly retence zvířat stanovené v čl. 25 odst. 2 písm. b) třetí odrážce nařízení, Řecká republika tvrdí že podle příslušného oběžníku uvedou producenti přesné umístění jejich chléva a bude zajištěna kontrola umístění zvířat.

220. Řecká republika však tímto pouze opakuje argumenty předložené v rámci sporného řízení a neopírá se o přesné a konkrétní důkazy o tom, že byla uvedená ověření provedena, a neodstraňuje tak pochybnosti, které má v tomto ohledu Komise.

221. Řecká republika dále zpochybňuje, že je obtížné provést srovnání s výsledky z předchozích kontrol, jelikož počáteční zjištěné rozdíly nejsou početné. Taková argumentace však neprokazuje nesprávnost zjištění Komise.

222. Vzhledem k výše uvedenému Řecká republika neprokázala nesprávnost zjištění Komise týkajících se nedostatečné kvality místních kontroly s ohledem na ustanovení článku 25 nařízení č. 2419/2001.

223. Pokud jde zadruhé konkrétně o porážkovou prémii, Řecká republika zpochybňuje závěry Komise a tvrdí, že od roku 2002 probíhaly místní kontroly na jatkách v souladu s článkem 26 nařízení č. 2419/2001 a ve větším měřítku, než požadují předpisy.

224. Tribunál v tomto ohledu konstatuje, že paušální opravy jsou v tomto případě uloženy za nedostatky v identifikační a evidenční databázi a za nedostatky v místních kontrolách. Jak zdůrazňuje Komise, nedostatky zjištěné dříve v identifikační a evidenční databázi a v křížových kontrolách (viz body 202 až 214 výše) a v místních kontrolách (viz body 215 až 222 výše) se týkají rovněž kontrol u zvířat, pro něž byly podány žádosti o porážkovou prémii.

225. Neprovedení místní kontroly bylo v této souvislosti konkrétně považováno za zvlášť znepokojivé u zemědělců, kteří požadovali pouze porážkové prémie, jelikož u těchto byly provedeny pouze křížové kontroly, které minimálně pro hospodářský rok 2002 nebyly zcela funkční.

226. Závěry uvedené výše ohledně nedostatečné kvality kontrol v odvětví podpor pro skot tedy platí i zde, a to i pro porážkové prémie. Skutečnost, že článek 26 nařízení č. 2419/2001 stanoví kontrolní opatření týkající se konkrétně místních kontrol na jatkách, neznamená, že se nepoužijí ověřování stanovená pro režim podpory pro skot v článku 25 uvedeného nařízení.

227. Ačkoli lze u porážkové prémie považovat za rozhodující kontroly dokladů, jak zdůraznil smírčí orgán a jak připouští Komise, na nedostatcích zjištěných v tomto případě to nic nemění.

228. Místní kontroly jatek mimoto zahrnují v souladu s čl. 26 odst. 2 nařízení č. 2419/2001 i fyzické kontroly vybraného souboru jatečních postupů prováděných v den konání kontroly na místě.

229. Argumenty Řecké republiky tento závěr nevyvrací. Tento stát tvrdí, že kontrolor srovnává žádost o porážku včetně zvířat, pro něž je žádána prémie, jakož i čísla jejich ušní značky a záznamy zemědělského podniku, aby ověřil, že bylo dodrženo retenční období. Upřesňuje, že kontrolu záznamů zemědělského podniku u porážkové prémie jasně stanoví již oběžník z roku 2003.

230. Tyto argumenty však nejsou s to odstranit pochybnosti Komise. Ze spisu ostatně vyplývá, že kontroly provedené pracovníky Komise na jatkách, která byla v provozu během šetření č. AP/2003/09a, odhalily závažné nedostatky, jejichž existence nebyla v tomto případě vyvrácena.

231. Ani skutečnost, že se kontroly na jatkách údajně provádí ve větším měřítku, než vyžadují předpisy, nemění nic na tom, že jsou z kvalitativního hlediska nedostatečné.

232. Komise tudíž správně dospěla k závěru, že neprovedení místních kontrol v zemědělských podnicích týkajících se porážkových prémií přestavovalo dalšího riziko pro EZOZF, které nemohlo být zcela kompenzováno kontrolami na jatkách a administrativními kontrolami.

233. Vzhledem k výše uvedenému argumenty Řecké republiky, jejichž cílem je zpochybnit závěry Komise ohledně prémií za skot včetně porážkové prémie, neprokazují, že jsou opravy provedené v tomto případě nesprávné.

K opravám týkajícím se extenzifikačních prémií

234. Podle článků 12 a 13 nařízení č. 1254/1999 mají producenti nárok na extenzifikační prémii pouze v případě, že jejich zemědělský podnik nepřesáhne míru intenzity chovu určenou v závislosti na počtu VDJ na jednotku krmné plochy využívané pro krmení zvířat chovaných v zemědělském podniku.

235. Pokud jde zaprvé o určení krmné plochy, Řecká republika tvrdí, že mapovací infrastruktura existuje od roku 2002 a od roku 2000 jsou vydány pokyny týkající se způsobilosti ploch kontrolované programem IAKS. Podle tohoto státu se kromě toho provádí místní kontroly.

236. Tribunál však uvádí, že podle informací ze spisu byly kontroly dostupných krmných ploch považovány za nedostatečné v roce 2002 i v roce 2003. Bylo zjištěno, že horské oblasti byly nesprávně vykázány jako způsobilé krmné plochy a že řecké orgány nepředložily důkazy o tom, že se kontroly v tomto ohledu zlepšily. Argumenty Řecké republiky a konkrétně skutečnost, že existují jasné pokyny pro místní kontroly, nijak neprokazují nesprávnost zjištění vztahujících se k dotčeným rokům.

237. Pokud jde zadruhé o kontrolu VDJ, je nutno připomenout, že členský stát si může vybrat jednu ze dvou metod, jak ověřit, že byla dodržena intenzita