25

Za těchto okolností se Oberlandesgericht Düsseldorf (Vrchní zemský soud v Düsseldorfu) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: „1) Je nutno ‚přiměřenou náhradu‘, kterou musí porušitel zaplatit držiteli odrůdového práva Společenství na základě čl. 94 odst. 1 písm. a) nařízení [č. 2100/94], provede-li úkony uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení, aniž je k tomu oprávněn, a která se stanoví s ohledem na obvyklý poplatek požadovaný v rámci licence běžné na trhu v témže regionu za úkony uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení [2100/94], vždy navýšit o paušální ‚přirážku pro porušovatele‘? Vyplývá to z čl. 13 odst. 1 druhé věty směrnice [2004/48]? 2) Je nutno ‚přiměřenou náhradu‘, kterou musí porušitel zaplatit držiteli odrůdového práva Společenství na základě čl. 94 odst. 1 písm. a) nařízení [č. 2100/94], provede-li úkony uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení, aniž je k tomu oprávněn, a která se stanoví s ohledem na obvyklý poplatek požadovaný v rámci licence běžné na trhu v témže regionu za úkony uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení [č. 2100/94], stanovit tak, že se v konkrétním případě za účelem navýšení částky náhrady škody navíc zohlední následující úvahy či okolnosti: a) stanoví-li se licenční poplatek obvyklý na trhu na základě licenčních smluv a vyúčtování vyhotovených v souvislosti s předmětnou odrůdou, okolnost, že předmětná odrůda měla v době protiprávního jednání vzhledem ke svým specifickým vlastnostem jedinečné postavení na trhu? Pokud v projednávaném případě připadá zohlednění této okolnosti v úvahu: je navýšení částky náhrady přípustné pouze tehdy, pokud jsou znaky, které odůvodňují jedinečnost předmětné odrůdy, uvedeny v popisu odrůdového práva? b) stanoví-li se licenční poplatek obvyklý na trhu na základě licenčních smluv a vyúčtování vyhotovených v souvislosti s předmětnou odrůdou, okolnost, že předmětná odrůda byla již v okamžiku uvedení odrůdy, kterou bylo porušeno odrůdové právo, na trh s velkým úspěchem prodávána, takže porušitel ušetřil na nákladech na samotné uvedení odrůdy, kterou bylo porušeno odrůdové právo, na trh; c) okolnost, že rozsah porušení práv k předmětné odrůdě byl z časového hlediska a s ohledem na počet prodaných kusů nadprůměrný; d) úvaha, že porušitel se – na rozdíl od držitele licence – nemusí obávat, že zaplatí licenční poplatek (a nebude moci požadovat jeho vrácení), ačkoliv dotčená odrůda, která je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti, bude později prohlášena za neplatnou; e) okolnost, že porušitel – na rozdíl od toho, co je obvyklé v případě držitelů licence – nebyl povinen provádět čtvrtletní vyúčtování; f) úvaha, že na držitele odrůdového práva dopadá riziko inflace, a to v důsledku délky soudních řízení; g) úvaha, že držitel odrůdového práva nemůže proto, že je nucen vést soudní řízení, počítat s příjmy z předmětné odrůdy, zatímco s příjmy z licencí udělených k této odrůdě počítat může; h) úvaha, že držitel odrůdového práva nese v případě porušení práv k předmětné odrůdě všeobecné riziko spojené se všemi soudními řízeními i riziko, že rozhodnutí nakonec nebude možno vůči porušiteli vykonat; i) úvaha, že držitel odrůdového práva se nemůže v případě porušení práv k předmětné odrůdě z důvodu svévolného jednání porušitele svobodně rozhodnout, zda vůbec chce porušiteli dát souhlas s užíváním předmětné odrůdy? 3) Je nutno ‚přiměřenou náhradu‘, kterou musí porušitel zaplatit držiteli odrůdového práva Společenství na základě čl. 94 odst. 1 písm. a) nařízení [č. 2100/94], provede-li úkony uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení, aniž je k tomu oprávněn, stanovit tak, že se zohlední také úročení náhrady dlužné za daný rok, a to obvyklou sazbou úroků z prodlení, je-li nutné vycházet z toho, že rozumně si počínající smluvní strany by si takové úročení upravily? 4) Je nutno další škody vzniklé držiteli odrůdového práva, které je porušitel ‚povinen kromě toho nahradit‘ na základě čl. 94 odst. 2 první věty nařízení [č. 2100/94], provede-li úkony uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení, aniž je k tomu oprávněn, vypočítat na základě obvyklého poplatku požadovaného v rámci licence běžné na trhu v témže regionu, která je běžná v tomtéž tržním odvětví za [uvedené] úkony [...]? 5) Je-li třeba na čtvrtou otázku odpovědět kladně: a) Je nutno při výpočtu dalších škod, které je porušitel ‚povinen kromě toho nahradit‘, na základě licence běžné na trhu podle čl. 94 odst. 2 první věty nařízení [č. 2100/94] zohlednit v konkrétním případě úvahy či okolnosti uvedené ve druhé otázce písmenech a) až i), nebo okolnost, že držitel odrůdového práva je proto, že musí vést soudní řízení, nucen věnovat určitý svůj čas řešení této záležitosti a tomu, aby dané protiprávní jednání prokázal, a provést šetření porušení práv k odrůdě odpovídající tomuto druhu protiprávního jednání, a to způsobem, který odůvodňuje navýšení licenčního poplatku obvyklého na trhu? b) Je třeba při výpočtu dalších škod, které je porušitel ‚povinen kromě toho nahradit‘, na základě licence běžné na trhu podle čl. 94 odst. 2 první věty nařízení [č. 2100/94] vždy navýšit částku náhrady o paušální ‚přirážku pro porušovatele‘? Vyplývá to z čl. 13 odst. 1 druhé věty směrnice [2004/48]? c) Je třeba při výpočtu dalších škod, které je porušitel ‚povinen kromě toho nahradit‘, na základě licence běžné na trhu podle čl. 94 odst. 2 první věty nařízení [č. 2100/94] zohlednit úročení náhrady dlužné za daný rok […], a to obvyklou sazbou úroků z prodlení, je-li nutné vycházet z toho, že rozumně si počínající smluvní strany by si takové úročení upravily? 6) Je nutno vykládat čl. 94 odst. 2 první větu nařízení [č. 2100/94] v tom smyslu, že zisk porušitele je další škodou, kterou je porušitel ‚povinen kromě toho nahradit‘ ve smyslu tohoto ustanovení a jejíž náhradu lze požadovat navíc k přiměřené náhradě podle čl. 94 odst. 1 nařízení [č. 2100/94], nebo je náhrada zisku, který musí zaplatit porušitel, jenž jednal ve špatné víře, na základě čl. 94 odst. 2 první věty nařízení [č. 2100/94], pouhou alternativou ve vztahu k přiměřené náhradě podle čl. 94 odst. 1? 7) Jsou vnitrostátní právní předpisy, podle nichž držitel odrůdového práva, jemuž byla v řízení o předběžném opatření zahájeném v důsledku protiprávního jednání pravomocně uložena náhrada nákladů tohoto řízení, nemůže požadovat s odvoláním na hmotné právo náhradu těchto nákladů, i když následně uspěl v řízení ve věci samé souvisejícím s týmž protiprávním jednáním, v rozporu s nárokem na náhradu škody podle čl. 94 odst. 2 nařízení [č. 2100/94]? 8) Jsou vnitrostátní právní předpisy, podle nichž poškozený nemůže nad rámec striktně stanovených mezí řízení o určení výše nákladů řízení požadovat náhradu za čas vynaložený v rámci řízení a v souvislosti s ním na uplatnění nároku na náhradu škody, v rozporu s nárokem na náhradu škody podle čl. 94 odst. 2 nařízení [č. 2100/94], pokud takto strávený čas nepřesahuje obvyklý rámec?“