21.

Komise pro regulaci podala proti těmto rozsudkům kasační opravný prostředek k Augstākā tiesa (Senāts) (Nejvyšší soud), předkládajícímu soudu. Tento soud se rozhodl v obou věcech přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky, které jsou totožné v obou věcech: „1) Je třeba mít za to, že povinnost veřejného poskytovatele vykupovat elektřinu za vyšší než tržní cenu od výrobců, kteří vyrábějí elektřinu z obnovitelných zdrojů, na základě povinnosti konečných spotřebitelů platit úměrně své spotřebě, představuje zásah státu nebo podporu poskytnutou ze státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 [SFEU]? 2) Je třeba pojem ‚liberalizace trhu s elektřinou‘ vykládat v tom smyslu, že liberalizaci lze považovat za uskutečněnou v okamžiku, kdy se objeví určité znaky volného trhu, jako například smlouvy, jež uzavírá veřejný poskytovatel s dodavateli z jiných členských států? Lze mít za to, že liberalizace trhu s elektřinou začíná v okamžiku, kdy právní předpisy přiznávají některým uživatelům elektřiny (například uživatelům elektřiny připojeným k přenosové síti nebo uživatelům elektřiny jiným než domácnostem, připojeným k distribuční síti) právo na změnu dodavatele elektřiny? Jaký dopad má vývoj regulace trhu s elektřinou v Lotyšsku, konkrétně situace existující před rokem 2007, na posouzení podpor poskytnutých výrobcům elektřiny ve světle čl. 107 odst. 1 [SFEU] (pro účely odpovědi na první otázku)? 3) Pokud z odpovědí na první a druhou otázku vyplyne, že podpora poskytnutá výrobcům elektřiny nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 [SFEU], znamená skutečnost, že žalobkyně aktuálně působí na liberalizovaném trhu s elektřinou a že zaplacení náhrady škody by jí v současnosti přiznalo výhodu v porovnání s ostatními hospodářskými subjekty působícími na dotčeném trhu, že náhrada škody musí být považována za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 [SFEU]? 4) Pokud z odpovědí na první a druhou otázku vyplyne, že podpora poskytnutá výrobcům elektřiny představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 [SFEU], je třeba mít za to, že na žalobu, kterou se žalobkyně domáhá náhrady škody, kterou utrpěla v důsledku neúplného naplnění zákonného práva na získání vyšší platby za vyrobenou elektřinu, je třeba v rámci kontroly státních podpor stanovené ve výše uvedeném ustanovení nahlížet jako na žádost o novou státní podporu nebo žádost o část státní podpory, kterou předtím neobdržela? 5) Jestliže z odpovědi na čtvrtou předběžnou otázku vyplyne, že žaloba, kterou se žalobkyně domáhá náhrady škody, musí být s přihlédnutím k předchozím okolnostem posuzována jako žádost o poskytnutí části státní podpory, která nebyla předtím poskytnuta, vyplývá z čl. 107 odst. 1 [SFEU], že v současnosti musí být o vyplacení výše uvedené státní podpory rozhodnuto na základě analýzy současného stavu trhu a s ohledem na platnou právní úpravu (včetně omezení, jež v současnosti existují s cílem zamezit nadměrným vyrovnávacím platbám)? 6) Je pro účely výkladu čl. 107 odst. 1 [SFEU] relevantní skutečnost, že větrným elektrárnám na rozdíl od vodních elektráren byla v minulosti vyplacena podpora v plné výši? 7) Je pro účely výkladu čl. 107 odst. 1 [SFEU] relevantní skutečnost, že náhrada škody je v současnosti vyplácena pouze některým z vodních elektráren, jež nezískaly podpory v plné výši? 8) Musí být čl. 3 odst. 2 a čl. 7 odst. 1 [nařízení č. 1407/2013] vykládán v tom smyslu, že je třeba mít za to, že podpora dotčená v projednávané věci splňuje kritéria stanovená pro podpory de minimis, neboť její výše nepřesahuje práh stanovený pro podpory de minimis? Musí se čl. 5 odst. 2 tohoto nařízení vykládat v tom smyslu, že by kvalifikace dotčených ztrát jako podpory de minimis v projednávaném případě mohla vést k zakázané kumulaci s přihlédnutím k podmínkám pro zamezení nadměrných vyrovnávacích plateb uvedeným v rozhodnutí Komise SA.43140? 9) Pokud bude v projednávané věci konstatováno, že byla poskytnuta/vyplacena státní podpora, musí se čl. 1 písm. b) a c) [nařízení 2015/1589] vykládat v tom smyslu, že takové okolnosti, jako jsou okolnosti projednávaného případu, odpovídají poskytnutí nové státní podpory, a nikoli poskytnutí existující státní podpory? 10) Pokud bude devátá předběžná otázka zodpovězena kladně, musí se pro účely posouzení, zda je situace žalobkyně srovnatelná s poskytnutím existující podpory podle čl. 1 písm. b) bod iv) nařízení 2015/1589, zohlednit jako počátek běhu promlčecí lhůty ve smyslu čl. 17 odst. 2 tohoto nařízení výlučně den, kdy došlo ke skutečnému vyplacení podpory? 11) Pokud bude konstatováno, že byla státní podpora poskytnuta/vyplacena, musí se čl. 108 odst. 3 [SFEU], čl. 2 odst. 1 a článek 3 nařízení 2015/1589 vykládat v tom smyslu, že takový postup oznámení státní podpory, jako je postup dotčený v projednávané věci, je považován za přiměřený, pokud vnitrostátní soud vyhoví žalobě na náhradu škody s podmínkou, že bude vydáno rozhodnutí Komise, jímž bude podpora schválena, a že tento soud nařídí, aby ministerstvo hospodářství Komisi do dvou měsíců od vyhlášení rozsudku oznámilo podporu na obchodní činnost? 12) Je pro účely výkladu čl. 107 odst. 1 [SFEU] relevantní skutečnost, že je náhrada škody požadována po orgánu veřejné moci (Komise pro regulaci), který v minulosti nemusel takové náklady nést, jakož i skutečnost, že je rozpočet tohoto orgánu tvořen poplatky, jež odvádí státu poskytovatelé veřejných služeb patřící do regulovaných odvětví a které jsou určeny výhradně k zajištění činnosti regulačního orgánu? 13) Je takový režim náhrady škody, jako je režim dotčený v projednávané věci, slučitelný se zásadami zakotvenými v unijním právu, jež jsou použitelné na regulovaná odvětví, včetně článku 12 a bodu 30 odůvodnění [směrnice 2002/20]?“