Věc C‑80/12

Felixstowe Dock and Railway Company Ltd a další

v.

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber)]

„Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Korporační daň — Daňová úleva — Skupiny společností a konsorcia — Vnitrostátní právní předpisy umožňující převedení ztrát mezi společností, která je členem konsorcia, a společností, která je členem skupiny, jež jsou mezi sebou propojeny prostřednictvím ‚propojující společnosti‘, která je zároveň členem dané skupiny i daného konsorcia — Podmínka, aby ‚propojující společnost‘ byla rezidentem — Diskriminace podle místa sídla společnosti — Mateřská zastřešující společnost skupiny, která je usazena ve třetím státě a která prostřednictvím společností usazených ve třetích státech vlastní společnosti usilující o vzájemné převádění ztrát“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. dubna 2014

Volný pohyb osob – Svoboda usazování – Daňové právní předpisy – Korporační daň – Daňová úleva – Vnitrostátní právní předpisy, které vylučují převádění ztrát mezi společností-rezidentem, která je členem skupiny, a jinou společností-rezidentem, která je členem konsorcia, jež jsou mezi sebou propojeny prostřednictvím „propojující společnosti“, která je zároveň členem této skupiny i tohoto konsorcia a která je rezidentem v jiném členském státě – Nepřípustnost – Odůvodnění – Vyvážené rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členskými státy – Boj proti zneužívajícím praktikám a proti vyhýbání se daňovým povinnostem – Neexistence

(Články 49 SFEU a 54 SFEU)

Články 49 SFEU a 54 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které připouštějí možnost, aby na společnost-rezidenta, která je členem skupiny, byly převedeny ztráty generované jinou společností-rezidentem, která je členem konsorcia, jestliže je i „propojující společnost“, která je zároveň členem této skupiny i tohoto konsorcia, rezidentem v uvedeném členském státě, bez ohledu na to, kde jsou rezidenty společnosti, jež samy nebo prostřednictvím zprostředkovatelských společností vlastní kapitál propojující společnosti a ostatních společností dotčených převáděním ztrát, ale které vylučují takovou možnost v případě, že propojující společnost je usazena v jiném členském státě.

Toto rozdílné zacházení totiž činí usazení propojující společnosti v jiném členském státě méně atraktivním z daňového hlediska, neboť použitelné vnitrostátní právní předpisy přiznávají předmětné daňové zvýhodnění jen v případě, že je propojující společnost rezidentem.

Aby takové rozdílné zacházení bylo slučitelné s ustanoveními Smlouvy o FEU týkajícími se svobody usazování, je třeba, aby se buď týkalo situací, které nejsou objektivně srovnatelné, přičemž srovnatelnost přeshraniční situace s vnitrostátní situací se musí zkoumat s ohledem na cíl sledovaný dotčenými vnitrostátními ustanoveními, nebo bylo odůvodněno naléhavým důvodem obecného zájmu.

V souvislosti se srovnatelností je nesporné, že situace společností povinných k dani propojených prostřednictvím propojující společnosti usazené v jednom členském státě a společností povinných k dani propojených prostřednictvím propojující společnosti usazené v jiném členském státě je z hlediska možnosti vzájemného převádění ztrát generovaných v prvně uvedeném členském státě prostřednictvím daňové úlevy pro skupinu v rámci konsorcia a s ohledem na cíl dotčeného daňového systému objektivně srovnatelná.

Omezení svobody usazování dále nelze odůvodnit naléhavými důvody obecného zájmu vycházejícími z cíle směřujícího k zachování vyváženého rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členské státy, z boje proti čistě vykonstruovaným operacím, jejichž cílem je uniknout uplatnění právních předpisů dotyčného členského státu, nebo z boje proti daňovým rájům.

Z žádného ustanovení unijního práva navíc nevyplývá, že by původ podílníků – fyzických nebo právnických osob – společností, které jsou rezidenty na území Unie, měl dopad na právo těchto společností dovolávat se svobody usazování. Status společnosti usazené v Unii je v souladu s článkem 54 SFEU založen na místě sídla společnosti a právním řádu, podle kterého je společnost založena, a nikoliv na státní příslušnosti jejích podílníků.

(viz body 21, 25, 26, 31, 32, 35, 40, 42 a výrok)

Věc C‑80/12

Felixstowe Dock and Railway Company Ltd a další

v.

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber)]

„Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Korporační daň — Daňová úleva — Skupiny společností a konsorcia — Vnitrostátní právní předpisy umožňující převedení ztrát mezi společností, která je členem konsorcia, a společností, která je členem skupiny, jež jsou mezi sebou propojeny prostřednictvím ‚propojující společnosti‘, která je zároveň členem dané skupiny i daného konsorcia — Podmínka, aby ‚propojující společnost‘ byla rezidentem — Diskriminace podle místa sídla společnosti — Mateřská zastřešující společnost skupiny, která je usazena ve třetím státě a která prostřednictvím společností usazených ve třetích státech vlastní společnosti usilující o vzájemné převádění ztrát“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. dubna 2014

Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Daňová úleva — Vnitrostátní právní předpisy, které vylučují převádění ztrát mezi společností-rezidentem, která je členem skupiny, a jinou společností-rezidentem, která je členem konsorcia, jež jsou mezi sebou propojeny prostřednictvím „propojující společnosti“, která je zároveň členem této skupiny i tohoto konsorcia a která je rezidentem v jiném členském státě — Nepřípustnost — Odůvodnění — Vyvážené rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členskými státy — Boj proti zneužívajícím praktikám a proti vyhýbání se daňovým povinnostem — Neexistence

(Články 49 SFEU a 54 SFEU)

Články 49 SFEU a 54 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které připouštějí možnost, aby na společnost-rezidenta, která je členem skupiny, byly převedeny ztráty generované jinou společností-rezidentem, která je členem konsorcia, jestliže je i „propojující společnost“, která je zároveň členem této skupiny i tohoto konsorcia, rezidentem v uvedeném členském státě, bez ohledu na to, kde jsou rezidenty společnosti, jež samy nebo prostřednictvím zprostředkovatelských společností vlastní kapitál propojující společnosti a ostatních společností dotčených převáděním ztrát, ale které vylučují takovou možnost v případě, že propojující společnost je usazena v jiném členském státě.

Toto rozdílné zacházení totiž činí usazení propojující společnosti v jiném členském státě méně atraktivním z daňového hlediska, neboť použitelné vnitrostátní právní předpisy přiznávají předmětné daňové zvýhodnění jen v případě, že je propojující společnost rezidentem.

Aby takové rozdílné zacházení bylo slučitelné s ustanoveními Smlouvy o FEU týkajícími se svobody usazování, je třeba, aby se buď týkalo situací, které nejsou objektivně srovnatelné, přičemž srovnatelnost přeshraniční situace s vnitrostátní situací se musí zkoumat s ohledem na cíl sledovaný dotčenými vnitrostátními ustanoveními, nebo bylo odůvodněno naléhavým důvodem obecného zájmu.

V souvislosti se srovnatelností je nesporné, že situace společností povinných k dani propojených prostřednictvím propojující společnosti usazené v jednom členském státě a společností povinných k dani propojených prostřednictvím propojující společnosti usazené v jiném členském státě je z hlediska možnosti vzájemného převádění ztrát generovaných v prvně uvedeném členském státě prostřednictvím daňové úlevy pro skupinu v rámci konsorcia a s ohledem na cíl dotčeného daňového systému objektivně srovnatelná.

Omezení svobody usazování dále nelze odůvodnit naléhavými důvody obecného zájmu vycházejícími z cíle směřujícího k zachování vyváženého rozdělení zdaňovací pravomoci mezi členské státy, z boje proti čistě vykonstruovaným operacím, jejichž cílem je uniknout uplatnění právních předpisů dotyčného členského státu, nebo z boje proti daňovým rájům.

Z žádného ustanovení unijního práva navíc nevyplývá, že by původ podílníků – fyzických nebo právnických osob – společností, které jsou rezidenty na území Unie, měl dopad na právo těchto společností dovolávat se svobody usazování. Status společnosti usazené v Unii je v souladu s článkem 54 SFEU založen na místě sídla společnosti a právním řádu, podle kterého je společnost založena, a nikoliv na státní příslušnosti jejích podílníků.

(viz body 21, 25, 26, 31, 32, 35, 40, 42 a výrok)