9

Tribunál uvedl skutečnosti předcházející sporu v bodech 10 až 42 napadeného rozsudku následovně: „10 Žalobkyně […] jsou společnostmi se sídlem Číně, které vyrábějí a vyvážejí obuv. 11 Dovoz obuvi z Číny týkající se určitých tříd kombinované nomenklatury byl podřízen množstevnímu omezení, které pozbylo platnosti dne 1. ledna 2005. 12 Na základě podnětu, který podala dne 30. května 2005 Evropská konfederace obuvnického průmyslu [dále jen ‚CEC‘] zahájila Komise Evropských společenství antidumpingové řízení týkající se dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Číny a Vietnamu. Oznámení o zahájení tohoto řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. července 2005 (Úř. věst. C 166, s. 14, dále jen ‚oznámení o zahájení‘). 13 Vzhledem ke značnému počtu zúčastněných stran, bylo v bodě 5.1 písm. a) oznámení o zahájení uvedeno, že bude použita technika výběru vzorku podle článku 17 základního nařízení. 14 Žalobkyně kontaktovaly Komisi s tím, že jí dne 25. a 26. července 2005 dodaly informace požadované podle bodu 5.1 písm. a), i) a e) oznámení o zahájení tak, aby byly součástí vzorku výrobců-vývozců, které tento orgán navrhoval vytvořit podle článku 17 základního nařízení a aby jim byl přiznán STH nebo kdyby jim přiznán nebyl, aby mohly požívat individuálního zacházení (dále jen ‚IZ‘). 15 Dne 23. března 2006 Komise přijala nařízení (ES) č. 553/2006, kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu (Úř. věst. L 98, s. 3, dále jen ‚prozatímní nařízení‘). 16 Podle devátého bodu odůvodnění prozatímního nařízení se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 (dále jen ‚období šetření‘). Kontrola skutečností významných pro posouzení újmy se týkala období od 1. ledna 2001 do 31. března 2005 (dále jen ‚posuzované období‘). 17 Protože bylo potřeba stanovit běžnou hodnotu pro výrobky čínských a vietnamských vyvážejících výrobců, kterým nebude případně udělen STH, bylo za účelem stanovení běžné hodnoty na základě údajů ze srovnatelné země, v daném případě z Brazilské federativní republiky, provedeno šetření v prostorách tří brazilských společností (osmý bod odůvodnění prozatímního nařízení). 18 Co se týče dotčeného výrobku, z bodů 10, 11, 40 a 41 odůvodnění prozatímního nařízení vyplývá, že zahrnuje především sandály, vysoké boty, vycházkovou a městskou obuv, přičemž všechny jsou vyráběny se svrškem z přírodní nebo kompozitní usně. Mimoto z bodů 12 až 31 odůvodnění prozatímního nařízení vyplývá, že Komise z definice dotčeného výrobku vyloučila sportovní obuv vyráběnou speciální technologií (Special Technology Athletic Footwear, dále jen ‚STAF‘) a že do ní zahrnula obuv pro děti. Podle bodu 38 odůvodnění prozatímního nařízení, veškerá obuv se svrškem z usně sice zahrnuje širokou škálu stylů a druhů, ale má v zásadě stejné základní vlastnosti, použití a zákazníci ji přijímají stejně. Podle bodu 39 odůvodnění téhož nařízení si proto všechny tyto různé styly a druhy navzájem konkurují a jsou do značné míry zaměnitelné. 19 Komise tedy přijala v bodě 52 odůvodnění prozatímního nařízení závěr, že všechny druhy obuvi se svrškem z usně nebo z kompozitní usně, která se vyrábí a prodává v dotčených zemích a v Brazílii, a všechny druhy obuvi, kterou vyrábí a prodává výrobní odvětví Společenství na trhu Společenství, jsou obdobné druhům obuvi vyvážené do Společenství z dotčených zemí. 20 V rámci určení dumpingu Komise použila techniku výběru vzorku. Podle bodu 55 odůvodnění prozatímního nařízení z vyvážejících výrobců, kteří se přihlásili, aby byli zahrnuti do vzorku, jich v období šetření vyváželo do Společenství 154. Podle téhož bodu odůvodnění byly tyto společnosti původně považovány za spolupracující společnosti a bylo s nimi počítáno při výběru vzorku. 21 Z bodu 57 odůvodnění prozatímního nařízení vyplývá, že Komise nakonec vybrala vzorek zahrnující třináct čínských vyvážejících výrobců, kteří představují více než 20 % objemu čínského vývozu do Společenství. Podle bodu 59 odůvodnění téhož nařízení kritéria vzatá v úvahu za účelem dotčeného výběru byla zaprvé velikost vyvážejícího výrobce z pohledu vývozu do Společenství a zadruhé jeho velikost z pohledu domácího prodeje. Pokud jde o toto posledně uvedené kritérium, Komise v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení uvedla, že údaje související s domácím prodejem zvyšují reprezentativnost vzorku tím, že poskytují informace o cenách a nákladech souvisejících s výrobou a s prodejem dotčeného výrobku na domácích trzích. Podle bodu 61 odůvodnění prozatímního nařízení, čínské společnosti vybrané do vzorku představovaly 25 % objemu vývozu do Společenství a 42 % prodeje uskutečněného na domácím trhu vyvážejícími výrobci spolupracujícími v šetření. Podle téhož bodu odůvodnění vyloučení STAF nijak podstatně reprezentativnost vzorků neovlivnilo. 22 Podle bodu 62 odůvodnění prozatímního nařízení vyvážející výrobci nezařazení do vzorku byli informováni o tom, že antidumpingová cla týkající se jejich vývozů budou stanovena v souladu s ustanoveními čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Co se týče žádostí předložených vyvážejícími výrobci o stanovení individuálního dumpingové rozpětí podle čl. 9 odst. 6 a čl. 17 odst. 3 základního nařízení, Komise měla v bodě 64 odůvodnění prozatímního nařízení za to, že by jejich individuální zjišťování nepřiměřeně zatížilo šetření, takže by toto nemohlo být včas dokončeno. Za těchto podmínek dumpingové rozpětí pro tyto výrobce bylo stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí společností ze vzorku (body 135 a 143 odůvodnění prozatímního nařízení). 23 Jedna ze třinácti společností, které byly původně zařazeny do vzorku pro antidumpingový dotazník, který jí byl Komisí zaslán, neodpověděla (bod 63 odůvodnění prozatímního nařízení). 24 Co se týče definice výrobního odvětví Společenství, Komise v bodě 150 odůvodnění prozatímního nařízení uvedla, že žadatelé představují 42 % celkové výroby dotčeného výrobku ve Společenství. Podle bodů 65 a 151 odůvodnění prozatímního nařízení vybrala Komise vzorek deseti výrobců ve Společenství podle objemu výroby a jejich rozmístění. Výrobci zahrnutí do vzorku představovali 10 % výroby žadatelů. Mělo se za to, že 814 výrobců ve Společenství, jejichž jménem byla podána stížnost, tvořilo „výrobního odvětví Společenství“ ve smyslu čl. 5 odst. 4 základního nařízení (bod 152 odůvodnění prozatímního nařízení). 25 Co se týče totožnosti výrobců Společenství zařazených do vzorku, Komise poukázala na to, že někteří měli zákazníky ve Společenství, kteří své výrobky rovněž odebírají z Číny a Vietnamu, a mají tak přímý prospěch z předmětných dovozů. Uvedení výrobci se tedy nacházejí v „citlivém [složitém] postavení“, protože někteří jejich klienti by nemuseli být spokojeni s tím, že podali nebo podporují podnět zaměřený proti údajnému dumpingu působícímu újmu. Tito výrobci se proto domnívali, že riskují ze strany některých klientů ‚odvetu‘, včetně případného ukončení obchodních vztahů. Komise tedy vyhověla požadavku na důvěrný způsob zacházení se společnostmi vybranými do vzorku, co se týče prozrazení jejich jména (bod 8 odůvodnění prozatímního nařízení). 26 Co se týče úrovně, které měla prozatímní antidumpingová opatření dosáhnout, aby vyrovnala újmu, Komise v bodě 284 odůvodnění prozatímního nařízení upřesnila, že [pokud by neexistoval škodu způsobující dumping, mohlo by výrobní odvětví Společenství očekávat] ziskové rozpětí ve výši 2 % obratu. Toto ziskové rozpětí odpovídá podle stejného bodu odůvodnění nejvyšší úrovni zisku, jaké bylo dosaženo ve výrobním odvětví Společenství v průběhu období, kdy probíhalo šetření, a zvláště pak v roce 2002, kdy byl podíl dotčených zemí na trhu ve srovnání s podíly zaznamenanými během období šetření relativně omezený. 27 Prostřednictvím dopisů ze dne 7. dubna 2006 a ze dne 12. dubna 2006 předala Komise žalobkyním podle čl. 14 odst. 2 a čl. 20 odst. 1 základního nařízení opis prozatímního nařízení a dokumentu obsahujícího informace o podrobnostech, které jsou základem důležitých skutečností a důvodů, na základě kterých byla uložena prozatímní antidumpingová cla (dále jen ‚dokument poskytující prozatímní informace‘). Komise vyzvala žalobkyně, aby jí předaly své případné komentáře k těmto dokumentům do 8. května 2006. 28 Dopisy ze dne 8. května 2006 dvě žalobkyně, společnosti Brosmann a Lung Pao, zaslaly Komisi své komentáře k prozatímnímu nařízení a dokumentu poskytujícímu prozatímní informace. 29 Dne 2. června 2006 se v sídle Komise konala schůzka mezi společností Lung Pao a Komisí. 30 Faxem ze dne 8. července 2006 zaslala Komise žalobkyním podle čl. 20 odst. 2 až 4 základního nařízení dokument poskytující konečné informace, který se týkal důležitých skutečností a úvah, na jejichž základě bylo navrženo uložení konečného antidumpingového cla. Komise vyzvala žalobkyně, aby jí zaslaly své komentáře k dokumentu poskytujícímu konečné informace do 17. července 2006. 31 Dopisem ze dne 28. července 2006 Komise zaslala žalobkyním dodatečný dokument poskytující konečné informace. 32 Dopisy ze dne 17. července a 2. srpna 2006 tři žalobkyně, společnosti Brosmann, Seasonable Footwear (Zhongshan) [Ltd], Lung Pao a Novi Footwear (Far East) Pte Ltd, zaslaly Komisi své komentáře k dokumentu poskytujícímu konečné informace a k dodatečnému dokumentu poskytujícímu konečné informace. Dopisem ze dne 7. srpna 2006 další žalobkyně, Risen Footwear (HK) Co. [Ltd], zaslala Komisi své komentáře k dodatečnému dokumentu poskytujícímu konečné informace. 33 Dne 5. října 2006 Rada Evropské unie přijala [sporné] nařízení. Podle tohoto nařízení Rada uložila konečné antidumpingového clo z dovozu obuvi se svrškem z přírodní nebo kompozitní usně kromě sportovní obuvi, STAF, pantoflů a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou pocházejících z Číny a spadajících pod vícero kódů kombinované nomenklatury (Článek 1 [sporného] nařízení). Sazba konečného antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením, byla stanovena pro boty pocházející z výroby žalobkyň na 16,5 %. Podle článku 3 [sporného] nařízení platila tato sazba po dobu dvou let. 34 Pokud jde o dotčený výrobek, Rada potvrdila posouzení Komise (viz bod 18 výše), podle kterých musí být STAF vyloučeny z definice dotčeného výrobku, zatímco obuv pro děti do ní musí být zahrnuta (body 19 a 25 odůvodnění [sporného] nařízení). Rada naopak zamítla žádost o vyloučení z definice dotčeného výrobku šest typů obuvi s patentovanou technologií. U této kategorie obuvi Rada poukázala na to, že patentovaná technologie sama o sobě podstatně nemění vlastnosti obuvi určené pro běžné nošení. Tato obuv tedy stále soutěží s produkcí dotčeného výrobku ve Společenství (bod 37 odůvodnění [sporného] nařízení). 35 Co se týče reprezentativnosti vzorku čínských výrobců, Rada v bodě 44 odůvodnění [sporného] nařízení zdůraznila, že na společnosti, které ho tvoří připadá více než 12 % vývozů do Společenství pocházejících od výrobců spolupracujících na šetření. Jelikož Článek 17 základního nařízení nestanoví prahovou hodnotu reprezentativnosti, je vytvořený vzorek reprezentativní ve smyslu tohoto ustanovení. 36 Rada rovněž upřesnila v bodě 46 odůvodnění [sporného] nařízení, že cílem použité metodiky bylo zajistit co největší reprezentativnost vzorků a zahrnout do co největšího reprezentativního objemu vývozu, který je možno přezkoumat, některé společnosti s reprezentativním domácím prodejem. 37 Co se týče vzorku výrobců Společenství, Rada zamítla v bodech 53 až 59 odůvodnění [sporného] nařízení všechny výtky, které zpochybňovaly jeho reprezentativnost, a tedy potvrdila posouzení, která Komise provedla v prozatímním nařízení (viz výše bod 24). 38 Pokud jde o otázky související s žádostmi podanými několika společnostmi, jejichž cílem je přiznání STH, k nimž se Komise nevyjádřila, Rada se jimi zabývala v bodech 60 až 65 odůvodnění [sporného] nařízení. 39 Podle těchto bodů odůvodnění skutečnost, že Komise neodpověděla individuálně na každou žádost, která jí v tomto ohledu byla předložena, nepředstavuje porušení základního nařízení. [Podle Rady] je naopak v souladu s jeho článkem 17. Metoda výběru vzorku stanovená tímto článkem se použije rovněž v případě, kdy vysoký počet dotyčných společností žádá o to, aby jim byl přiznán STH nebo IZ. V projednávané věci mimořádně vysoký počet žádostí podaných dotyčnými společnostmi správnímu orgánu neponechal jinou možnost nežli zkoumat pouze žádosti společností zařazených do vzorku, za účelem sladění požadavků vyplývajících z co nejindividuálnější analýzy spisu při dodržení závazných lhůt. To [podle Rady] znamenalo použít na všechny společnosti nezahrnuté do vzorku vážené průměrné rozpětí stanovené pro společnosti ve vzorku. Z toho [podle Rady] vyplývá, že výtky vyjádřené v průběhu správního řízení, podle kterých výpočet dumpingu není reprezentativní, by měly být rovněž zamítnuty. 40 Tyto úvahy [podle Rady] platí, i pokud jde o žádosti o přiznání IZ. 41 Co se týče definice výrobního odvětví Společenství, Rada v bodě 157 odůvodnění [sporného] nařízení zdůraznila, že nebylo u žádného z žadatelů zjištěno, že by při šetření nespolupracoval. Úplné dotazníky k újmě byly údajně zaslány pouze výrobcům Společenství zařazeným do vzorku, což vyplývá ze samotné povahy výběru vzorku (bod 158 odůvodnění [sporného] nařízení). 42 Pokud jde o úroveň, které měla konečná antidumpingová opatření dosáhnout, aby odstranila újmu, Rada v bodě 292 odůvodnění [sporného] nařízení odkázala na informace poskytnuté výrobním odvětvím Společenství po zavedení prozatímního cla, které ukazovaly, že ziskové rozpětí ve výši 2 % stanovené prozatímním nařízením (viz výše bod 26) musí být znovu uváženo. Na základě toho Rada upravila ziskové rozpětí na výši 6 % obratu výrobního odvětví Společenství a upřesnila, že výrobní odvětví Společenství dosáhlo takového ziskového rozpětí co se týká obuvi, která není předmětem dumpingu působícího újmu.“