CS Úřední věstník Evropské unie C 279/16

Kasační opravný prostředek podaný dne 13. května společností Binca Seafoods GmbH proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 11. března 2016 ve věci T-94/15, Binca Seafoods GmbH v. Evropská komise

(Věc C-268/16 P)

(2016/C 279/22)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Binca Seafoods GmbH (zástupce: H. Schmidt, advokát)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

— Zrušil usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2016 ve věci T-94/15 a

— zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1358/2014 ze dne 18. prosince 2014, kterým se mění nařízení (ES) č. 889/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o původ živočichů pocházejících z ekologických chovů akvakultury, chovatelské postupy v akvakultuře, krmiva pro živočichy pocházející z ekologických chovů akvakultury a produkty a látky povolené pro použití v ekologické akvakultuře. (1)

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Kasační opravný prostředek se domáhá zrušení usnesení Tribunálu ze dne 11. března 2016 ve věci T-94/15, kterým byla odmítnuta žaloba na neplatnost, kterou podala navrhovatelka proti nařízení Komise (EU) č. 1358/2014 ze dne 18. prosince 2014, kterým se mění nařízení (ES) č. 889/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o původ živočichů pocházejících z ekologických chovů akvakultury, chovatelské postupy v akvakultuře, krmiva pro živočichy pocházející z ekologických chovů akvakultury a produkty a látky povolené pro použití v ekologické akvakultuře, z důvodu její nepřípustnosti, jakož i návrh domáhající se zrušení uvedeného nařízení.

Navrhovatelka zaprvé namítá porušení svých základních práv, která pro ni vyplývají z kapitoly VI článku 47 Listiny základních práv Evropské unie. Žaloba na neplatnost je podle primárního práva Evropské unie v zásadě přípustná. Účelem základního práva zakotveného v čl. 47 první větě je, že v zásadě přípustné právní ochrany lze účinně využít. Usnesení Tribunálu porušuje právo navrhovatelky na účinnou právní ochranu ve smyslu účinného prostředku nápravy před soudem zakotveného v čl. 47 první větě Listiny.

Navrhovatelka namítá porušení svého základního práva, které pro ni vyplývá podle čl. 47 druhé věty Listiny, neboť dochází k zásahu do jejího základního práva, které spočívá v zákazu diskriminace, zakotveného v článku 21, a do jejího základního práva, které spočívá v zaručení svobody podnikání, zakotveného v článku 16, aniž by s žalobou, kterou podala, bylo zacházeno jako s účinným prostředkem nápravy před soudem. Tribunál nesprávně vyložil předmět její žaloby, kterým byla ochrana konkurence, a nikoli získání prodlouženého přechodného období, což nebylo předmětem její žaloby na neplatnost.

Navrhovatelka namítá, že je diskriminována z toho důvodu, že je dodavatelem produktů akvakultury vietnamského pangase ve srovnání s dodavateli produktů živočichů z akvakultury, zejména s dodavateli z Evropské unie, u nichž byla napadeným nařízením prodloužena přechodná období na období po konci roku 2015, zatímco přechodné období týkající se pangase uplynulo na ke konci uvedeného roku.

Navrhovatelka tvrdí, že její konkurenti tak mohou nabízet své produkty s označením „Bio“, a to jen díky svévolnému přednostnímu zacházení, zatímco navrhovatelce je využívání takové označování zakázáno. Navrhovatelka tvrdí, že konkurentům byla poskytnuta nespravedlivá konkurenční výhoda, a přestože ani oni nesplňují veškeré požadavky unijního práva v dané oblasti, mohou využívat práva na označování svých produktů jako „Bio“. Navrhovatelka se domáhá rovného zacházení ze strany unijního normotvůrce.

Navrhovatelka namítá porušení obecné zásady rovného zacházení, která je stanovena v článku 20 Listiny základních práv, a zákazu diskriminace ve smyslu článku 21. Rovněž namítá porušení základního práva, které má na základě článku 16 Listiny základních práv, a sice zaručení svobody podnikání.

(1) JO L 365, p. 97.