Keywords

Summary



Keywords

1. Podpory poskytované státy – Správní řízení – Možnost Komise založit napadené rozhodnutí na dostupných informacích – Podmínka – Předchozí použití pravomoci vydávat příkazy dotčenému členskému státu – Soudní přezkum zjištění skutkového stavu – Dosah

(Článek 88 odst. 2 ES; nařízení Rady č. 659/1999, čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1, čl. 10 odst. 3 a čl. 13 odst. 1)

2. Podpory poskytované státy – Podpory povolené Komisí – Zneužití příjemcem – Kritéria posouzení

[Článek 87 ES a čl. 88 odst. 2 ES; nařízení Rady č. 659/1999, čl. 1 písm. g)]

3. Podpory poskytované státy – Pojem – Poskytnutí veřejné záruky – Kvalifikace jako podpory odlišné od poskytnutí záruky – Podmínka – Vzdání se ručitelem svých práv snižující dluh příjemce

(Článek 87 ES)

4. Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Dosah – Rozhodnutí Komise v oblasti státních podpor

(Články 87 ES a 253 ES)

5. Podpory poskytované státy – Zákaz – Odchylky – Dosah odchylky – Striktní výklad – Činnosti Treuhandanstalt – Pojem ,privatizace‘

[Článek 87 odst. 1 a odst. 2 písm. c) ES]

6. Podpory poskytované státy – Rozhodnutí Komise konstatující neslučitelnost individuální podpory poskytnuté na základě předem schváleného obecného režimu podpor se společným trhem – Povinnost uvést odůvodnění – Dosah

(Článek 88 odst. 3 ES)

7. Akty orgánů – Odůvodnění – Nesprávné skutkové zjištění uvedené v jinak dostatečném odůvodnění rozhodnutí – Neexistence vlivu na legalitu rozhodnutí

(Článek 253 ES)

8. Podpory poskytované státy – Existující podpory a nové podpory – Finanční pomoc použitá ke splacení úvěru zajištěného veřejným orgánem – Kvalifikace jako nové podpory

(Článek 88 ES)

9. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Neoprávněně použitá podpora – Neoprávněné použití, jež bylo Komisi známo – Navrácení od příjemce podpory – Vynětí

(Článek 88 odst. 2 ES)

10. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Rozsah působnosti – Podpora poskytnutá skupině podniků provádějící vnitřní převody aktiv – Navrácení od podniku ze skupiny, který nebyl příjemcem pomoci, ani nečerpal prospěch z převodů – Vynětí

(Článek 88 odst. 2 ES)

11. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Navrácení od podniku, který nebyl příjemcem podpory, ale který odkoupil aktiva od příjemce a pokračoval v jeho činnosti – Podmínka – Obcházení rozhodnutí přikazujícího navrácení – Posouzení in casu

(Článek 88 odst. 2 ES)

Summary

1. Komise je v rámci správního řízení v oblasti státních podpor oprávněná přijmout rozhodnutí na základě dostupných informací, pokud se jedná o případ členského státu, který neplní svou povinnost spolupracovat a který jí neposkytne informace, které od něho požadovala za účelem přezkumu slučitelnosti podpory se společným trhem. Nicméně před přijetím takového rozhodnutí musí Komise splnit určité procesní požadavky. Především musí členskému státu přikázat, aby jí poskytl ve lhůtě, kterou sama stanoví, všechny dokumenty, informace a údaje nezbytné pro přezkum slučitelnosti podpory se společným trhem. A pouze tehdy, pokud členský stát navzdory příkazu Komise neposkytne požadované informace, může Komise ukončit řízení a přijmout rozhodnutí o slučitelnosti, nebo neslučitelnosti podpory se společným trhem na základě dostupných informací. Tyto požadavky byly převzaty a upřesněny v čl. 5 odst. 2, čl. 10 odst. 3 a čl. 13 odst. 1 nařízení č. 659/1999 týkajícího se provádění článku 88 ES.

V tomto ohledu, vzhledem k tomu, že rozhodnutím o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 6 odst. 1 nařízení a jeho zveřejněním v Úředním věstníku Evropské unie jsou členský stát a ostatní zúčastněné strany informovány o skutečnostech, o které Komise zamýšlí opřít své konečné rozhodnutí, pokud tyto strany mají za to, že určité skutečnosti, které jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, jsou chybné, musí tuto skutečnost oznámit Komisi během správního řízení pod hrozbou nemožnosti zpochybnění těchto skutečností v rámci sporného řízení. Naproti tomu v případě neexistence opačných informací od dotčených stran se Komise může opřít o skutečnosti, i když chybné, které má k dispozici v okamžiku příjímání konečného rozhodnutí, pokud byly dotčené skutkové poznatky předmětem příkazu Komise ve vztahu k členskému státu, aby jí poskytl nezbytné informace. Pokud naopak Komise členskému státu nepřikáže, aby jí předložil informace ohledně skutečností, které zamýšlí konstatovat, nemůže pak odůvodnit případná nesprávná skutková zjištění tím, že uplatní, že se v okamžiku přijetí rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení opírala pouze o informace, které jí tehdy byly dostupné.

Komise není vyňata z veškerého soudního přezkumu, pokud jde o zjištění skutkového stavu. Pokud totiž členský stát plně splnil svou povinnost předat veškeré informace požadované Komisí, bude pro něj obzvláště jednoduché prokázat, za pomocí informací, které předal v rámci řízení, že případná nesprávná skutková zjištění v napadeném rozhodnutí nebyla způsobena jeho vinou. Mimoto, pokud Komise opře své rozhodnutí o dostupné informace týkající se určitých skutkových poznatků, aniž by v tomto ohledu dodržela procesní požadavky uznané judikaturou a převzaté v nařízení č. 659/1999, může Soud vykonávat svůj přezkum ohledně toho, zda zohlednění těchto skutkových poznatků mohlo způsobit nesprávné posouzení porušující legalitu napadeného rozhodnutí.

(viz body 73, 88–89)

2. Z článku 88 odst. 2 prvního pododstavce ES a z čl. 1 písm. g) nařízení č. 659/1999 týkajícího se provádění článku 88 ES vyplývá, že za účelem prokázání, že podpora poskytnutá v souladu se schváleným režimem podpor byla zneužita, musí Komise dokázat, že tato podpora byla použita v rozporu s režimem schváleným Komisí, tedy že došlo k porušení vnitrostátních právních předpisů upravujících tento režim nebo doplňujících podmínek přijatých členským státem v rámci schválení režimu Komisí.

V tomto ohledu, porušení pouhé doplňující podmínky uložené jednostranně poskytovatelem podpory, aniž by tato podmínka byla výslovně zakotvena v vnitrostátních předpisech upravujících tento režim schválených Komisí, nemůže být považováno za dostatečný prvek pro určení, že došlo ke zneužití podpory ve smyslu čl. 88 odst. 2 prvního pododstavce ES.

(viz body 113–114, 144-145, 149)

3. Je třeba posoudit jak existenci, tak i význam podpory s ohledem na situaci v okamžiku jejího poskytnutí. Proto skutečnost, že veřejná záruka je poskytnuta za okolností, kdy se přijímající podnik nachází v obtížné situaci, nemění povahu této záruky z hlediska článku 87 ES a nezakládá novou podporu.

V určitých případech nicméně skutečnost, že se veřejný ručitel jednostranně vzdá svých práv, která má vůči příjemci na základě plnění ze záruky, může být podporou. Toto je zejména případ, kdy veřejný ručitel nejedná jako racionální hospodářský subjekt při provádění veškerých možných kroků za účelem splacení částky, kterou musel splatit z titulu záruky. Mimoto, pokud se ukáže, že prominutí dluhu původně krytého zárukou je po jejím plnění konečné, což tak vede k přímému snížení zadlužení příjemce, může být toto prominutí v zásadě podporou odlišnou v tom, že poskytuje dodatečné hospodářské zvýhodnění ve vztahu k záruce, jakož i k plnění z ní.

(viz body 125–126)

4. Z odůvodnění požadovaného článkem 253 ES musí být v samotném aktu jasně a jednoznačně patrno uvažování orgánu Společenství tak, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s odůvodněními přijatého opatření a soud Společenství mohl vykonávat svůj přezkum.

Co se týče rozhodnutí Komise přijatého v oblasti státních podpor, požadavek odůvodnění musí být posuzován zejména v závislosti na zájmu, který mohou mít osoby, kterým je akt určen, nebo jiné osoby, kterých se akt bezprostředně a osobně dotýká ve smyslu článku 230 ES, na získání těchto vysvětlení. Ukazuje se tedy, že požadavek odůvodnění rozhodnutí přijatého v oblasti státních podpor nelze stanovit pouze v souladu se zájmem členského státu, kterému je toto rozhodnutí určeno, jelikož tento zájem může být méně významný ze zvláštních důvodů týkajících se některých skutkových a právních poznatků, které mohly být zpochybněny během správního řízení, ale rozšiřuje se na všechny skutkové a právní úvahy rozhodnutí, které tvoří jeho základ.

(viz body 127, 156)

5. Předpisy přijaté Komisí upravující činnosti Treuhandanstalt jsou sérií odchylek od obecné zásady neslučitelnosti státních podpor se společným trhem zakotvené v čl. 87 odst. 1 ES. Přijetím těchto odchylek Komise zamýšlela usnadnit úlohu Treuhandanstalt, která je jedinou organizací svého druhu, spočívající v restrukturalizaci podniků bývalé Německé demokratické republiky a v zajištění jejich přechodu na tržní hospodářství.

Z toho vyplývá, že jako podmínku pro použití režimu odchylujícího se od základní zásady neslučitelnosti státní podpory se společným trhem zakotvené v čl. 87 odst. 1 ES je třeba pojem „privatizace“ v rámci režimů Treuhandanstalt vykládat restriktivním způsobem. V rámci takového výkladu může ve smyslu těchto režimů privatizace proběhnout pouze tehdy, pokud soukromý investor získá část kapitálu v již existujícím veřejném podniku, která je způsobilá mu přiznat kontrolu nad tímto podnikem.

Vznik nového podniku, který by vykonával novou obchodní činnost, a to formou společného podniku mezi podnikem z bývalé Německé demokratické republiky a podnikem ze Spolkové republiky Německo, tak nelze považovat za privatizaci ve smyslu výše uvedených režimů Treuhandanstalt. Na rozdíl od privatizace předpokládané těmito režimy, která zamýšlí převést podnik z plánovaného hospodářství do tržního hospodářství, umožňuje totiž vytvoření nového podniku zavést zcela nový obchodní plán s novými prostředky a novou obchodní činností.

(viz body 176–177)

6. V odůvodnění rozhodnutí, kterým byla státní podpora poskytnutá na základě obecného režimu podpor schváleného Komisí shledána za neslučitelnou se společným trhem, se Komise může omezit na skutečnost, že podpora není v souladu s podmínkami uvedenými během schvalování režimu podpor, při neexistenci ve správním řízení takových upřesnění, které je povinen prokázat dotčený členský stát, které by prokazovaly, že se jednak nejednalo o podporu, a jednak že tato podpora byla v každém případě slučitelná se společným trhem a nebyla zneužita.

(viz bod 180)

7. I když jeden bod odůvodnění sporného aktu obsahuje nesprávné skutkové zjištění, tento nedostatek přesto nemusí vést ke zrušení tohoto aktu, pokud ostatní body odůvodnění napadeného rozhodnutí uvádějí důvody prokazující jeho opodstatněnost.

(viz bod 191)

8. Pouhá skutečnost, že finanční pomoc poskytnutá podniku veřejným orgánem sloužila ke splacení úvěrů zajištěných zárukou tohoto orgánu, neumožňuje dospět k závěru, že se jedná o plnění z této záruky a ne o novou podporu.

(viz body 247, 281)

9. Komise nemá právo vyžadovat navrácení protiprávní státní podpory od podniku, který byl jejím příjemcem, pokud v okamžiku přijetí příslušného rozhodnutí ví nebo nemůže nevědět, že tento podnik nečerpal z podpory výhodu.

V tomto ohledu není rozhodnutí nařizující navrácení podpory od podniku, který je jeho příjemcem, slučitelné se zásadami upravujícími navracení protiprávních podpor, pokud Komise, přinejmenším v okamžiku přijímání tohoto rozhodnutí, měla k dispozici soubor shodujících se nepřímých důkazů, z nichž vyplývalo, že tento podnik nečerpal skutečně prospěch z velké části podpory z důvodu jejího neoprávněného použití, a že tyto nepřímé důkazy umožňovaly pouze přibližně určit rozsah neoprávněného použití. Komise se nemůže za účelem odůvodnění svého rozhodnutí ohradit skutečností, že jí orgány dotčeného členského státu nepředložily přesné údaje ohledně části podpory, která byla použita neoprávněně, pokud nevyužila svou pravomoc k tomu, aby jí tyto údaje byly sděleny.

(viz body 321–323)

10. Podniku patřícímu do skupiny propojených podniků, uvnitř které existují vnitřní mechanismy převodu aktiv, nelze uložit navrácení protiprávní státní podpory, i když tento nebyl jejím příjemcem, z důvodu, že pro svou příslušnost k této skupině z ní měl skutečně prospěch, pokud je nesporné, že uvedené mechanismy převodu byly použity výlučně na úkor tohoto podniku, a nikoli v jeho prospěch.

(viz bod 324)

11. Skutečnost, že podnik koupil část aktiv příjemce protiprávní podpory a pokračuje v jeho činnosti, není nezbytně dostatečná pro dospění k závěru, že se jedná o transakci směřující k obcházení následků rozhodnutí Komise přikazujícího navrácení této podpory. Je totiž namístě určit, zda skutečně došlo k obcházení, zohlednit skutečnosti, jako jsou podmínky uvedeného odkupu, a zejména skutečně zaplacená cena, vlastnictví určitých aktiv příjemcem a hospodářské uvažování transakce.

(viz body 326–343)