Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 28. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano – Itálie) – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti v. Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Věc C-462/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2003/109/ES - Právní postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty - Článek 11 - Směrnice 2011/98/EU - Práva pracovníků ze třetích zemí, kteří jsou držiteli jednotného povolení - Článek 12 - Směrnice 2009/50/ES - Práva státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou držiteli modré karty EU - Článek 14 - Směrnice 2011/95/EU - Práva osob požívajících mezinárodní ochrany - Článek 29 - Rovné zacházení - Sociální zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Článek 3 - Rodinné dávky - Sociální pomoc - Sociální ochrana - Sociální péče - Přístup ke zboží a službám - Právní úprava členského státu vylučující státní příslušníky třetích států z nároku na ‚rodinnou kartu‘“)

(2022/C 2/14)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Milano

Účastníci původního řízení

Žalobci: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

Žalovaný: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Výrok

Článek 12 odst. 1 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/98/EU ze dne 13. prosince 2011 o jednotném postupu vyřizování žádostí o jednotné povolení k pobytu a práci na území členského státu pro státní příslušníky třetích zemí a o společném souboru práv pracovníků ze třetích zemí oprávněně pobývajících v některém členském státě, a čl. 14 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 2009/50/ES ze dne 25. května 2009 o podmínkách pro vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí za účelem výkonu zaměstnání vyžadujícího vysokou kvalifikaci musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která vylučuje státní příslušníky třetích zemí, na něž se vztahují tyto směrnice, z nároku na kartu vydávanou rodinám, která umožňuje získat slevy nebo snížení sazeb při nákupu zboží dodávaného a služeb poskytovaných veřejnoprávními nebo soukromoprávními subjekty, které uzavřely dohodu s vládou tohoto členského státu.

Článek 11 odst. 1 písm. d) směrnice Rady 2003/109 ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, musí být vykládán v tom smyslu, že rovněž nebrání takové právní úpravě, pokud se podle vnitrostátních právních předpisů tohoto členského státu na tuto kartu nevztahují pojmy „sociální zabezpečení“, „sociální podpora“ nebo „sociální ochrana“.

Článek 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, pokud se na rodinnou kartu vztahuje systém pomoci zavedený veřejnoprávními orgány, kterého využívá jednotlivec, jenž nemá dostatečné prostředky k pokrytí svých základních potřeb, jakož i základních potřeb svých rodinných příslušníků.

Článek 11 odst. 1 písm. f) směrnice 2003/109, čl. 12 odst. 1 písm. g) směrnice 2011/98 a čl. 14 odst. 1 písm. g) směrnice 2009/50 musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě.

(1) Úř. věst. C 433, 14.10.2020.