35

Ve světle těchto úvah Tribunál v bodech 123 až 129 napadeného rozsudku uvedl následující: „123 Zaprvé, pokud jde o argument [společnosti Frucona Košice] vycházející z nezohlednění délky konkurzního řízení na Slovensku a zpráv třetích osob k tomuto tématu, je nejprve třeba uvést, že na rozdíl od toho, co tvrdí [tato společnost], Komise nejenže uvedla v bodě 54 [sporného] rozhodnutí, že by podle Slovenské republiky doba konkurzního řízení vzhledem ke zvláštním okolnostem případu byla kratší než průměrná doba, ale rovněž v bodě 40 odůvodnění [sporného] rozhodnutí uvedla, že podle [společnosti Frucona Košice] konkurzní řízení na Slovensku trvá v průměru tři až sedm let. Komise upřesnila, že [Frucona Košice] svůj názor opírá o skutečnosti, statistiky a příklad slovenské společnosti, která je podle ní v situaci obdobné její situaci. Komisi tudíž nelze vytýkat, že tuto otázku a postoj [společnosti Frucona Košice] v tomto ohledu nezohlednila. 124 Pokud jde o důkazy, které měla Komise k dispozici, je také třeba uvést, že samotné údaje sdělené [společností Frucona Košice] nesplňují požadavky důvěryhodnosti a soudržnosti. Odhady délky konkurzního řízení na Slovensku, které [Frucona Košice] předložila Komisi, totiž byly obecné a nezohledňovaly znaky projednávaného případu. Některé takové odhady byly rovněž přibližné a do jisté míry nebyly navzájem soudržné. [Frucona Košice] se totiž dovolává čtyř zpráv uvedených v bodě 96 výše, ve kterých byla tato délka odhadována na čtyři roky a osm měsíců, na období mezi třemi a sedmi lety nebo na více než šest let. 125 Další zprávy, na které [Frucona Košice] odkazuje, jsou zprávy Komise z let 2002 a 2003 o pokroku dosaženém Slovenskou republikou na cestě k přistoupení k Unii [dále jen ‚zprávy z let 2002 a 2003‘]. Podle [této společnosti] Komise v těchto zprávách zmínila potíže a nezbytné zlepšení, pokud jde o řízení v oblasti konkurzu a insolvence na Slovensku. Je však třeba uvést, že se tyto zprávy Komise týkají konkurzního řízení na Slovensku obecně, aniž zohledňují znaky projednávaného případu. 126 Mimoto je třeba poznamenat, že [Frucona Košice] nezmínila výsledky zprávy K, pokud jde o délku, kterou by mohlo mít konkurzní řízení, které se jí týká. Ve [zprávě K], kterou [Frucona Košice] sama předložila v projednávané věci, byla uvedená lhůta odhadnuta ‚přibližně na 2 roky (podle podmínek a práce správce konkurzní podstaty)‘. Je třeba uvést, že se uvedený odhad kromě skutečnosti, že tento odhad doby trvání takového konkurzního řízení je mnohem optimističtější než jiné odhady předložené [společností Frucona Košice], týkal konkrétně [této společnosti]. 127 Rovněž je třeba mít za to, jak uvádí Komise, že pokud je počet věřitelů dlužníka nízký a pokud existují aktiva s kladnou hodnotou likvidity, jak je tomu v projednávaném případě, může být konkurzní řízení vedeno rychleji, než trvá v průměru. To platí tím spíše v případě, kdy je mezi účastníky řízení nesporné, že pohledávka slovenské finanční správy za [společností Frucona Košice] představovala přibližně 99 % jejích pasiv a že uvedená správa měla postavení odděleného [přednostního] věřitele. Z toho vyplývá, že by slovenská finanční správa měla rozhodný vliv na délku konkurzního řízení. [Frucona Košice] tvrdí, že by vlastnosti, zeměpisné umístění a zastaralost většiny jejích aktiv znesnadnily hledání kupce, a tudíž zpomalily průběh konkurzního řízení. Jak však Komise uvedla v bodě 88 odůvodnění [sporného] rozhodnutí, některé poznatky a zvláště skutečnost, že některá výrobní aktiva [společnosti Frucona Košice] nalezla uživatele po odnětí licence na výrobu a zpracování lihu a lihovin, spíše dokazují, že toto tvrzení […] není opodstatněné. […] 129 Z předcházejících úvah vyplývá, že se Komise, pokud jde o délku konkurzního řízení, nedopustila zjevně nesprávného posouzení.“