ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 350/19

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 1. srpna 2016 – Secretary of State for the Home Department v. Franco Vomero

(Věc C-424/16)

(2016/C 350/24)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Secretary of State for the Home Department (ministryně vnitra)

Odpůrce: Franco Vomero

Předběžné otázky

1) Je zvýšená úroveň ochrany podle čl. 28 odst. 3 písm. a) (1) podmíněná existencí práva trvalého pobytu podle článku 16 a čl. 28 odst. 2? V případě záporné odpovědi na první otázku:

2) Je doba pobytu o délce posledních deseti let, na kterou se odkazuje v čl. 28 odst. 3 písm. a): a) běžnou kalendářní dobou počítanou nazpět od rozhodného okamžiku (tj. zde od data rozhodnutí o vyhoštění), včetně veškerých dob nepřítomnosti či dob odnětí svobody? b) případně přerušitelnou dobou, která se počítá nazpět od rozhodného okamžiku a v rámci níž se za účelem dosažení celkové desetileté doby předchozího pobytu sčítají veškeré doby, kdy příslušná osoba nebyla nepřítomna nebo ve výkonu trestu odnětí svobody?

3) Jaký je vztah mezi podmínkou předchozího desetiletého pobytu, na kterou odkazuje čl. 28 odst. 3 písm. a), a celkovým posouzením integrační vazby?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. 2004 L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05; s. 46).
a)

Je třeba vykládat relevantní unijní právo, zejména ustanovení 4 body 1 a 2 Rámcové dohody o částečném pracovním úvazku obsažené v příloze směrnice 97/81 (1) o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS ve znění směrnice 98/23 (2), jakož i článek 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (3) ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání ve spojení se směrnicí Rady 2000/78/ES (4) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, v tom smyslu, že brání vnitrostátním zákonným ustanovením nebo praxi, které při výpočtu výše nároku zaměstnaneckého penzijního pojištění rozlišují mezi pracovním příjmem, který je nižší než vyměřovací základ zákonného důchodového pojištění, a příjmem, který je vyšší než tento vyměřovací základ (tzv. „dělený vzorec důchodu“), a přitom nezacházejí s příjmem ze zaměstnání na částečný pracovní úvazek tak, že by byl nejprve vypočítán příjem, který by byl zaplacen za příslušný plný úvazek, z čehož by byl následně vypočítán podíl, který je vyšší a který je nižší než vyměřovací základ pro výpočet příspěvků a tento poměr by pak byl uplatněn na snížený příjem z částečného pracovního úvazku? V případě záporné odpovědi na otázku 1 a):
—

Žalobkyně se domáhá, aby Soudní dvůr rozhodl o tom, že tím: — že od roku 2007 přinejmenším do roku 2013 byly překračovány v 35 zónách pro měření kvality ovzduší denní mezní hodnoty částic PM10 a v 9 zónách pro měření kvality ovzduší roční mezní hodnoty částic PM10, přičemž nebyly poskytnuty informace, které by svědčily o tom, že se tato situace zlepšila; — že v programech na ochranu ovzduší nebyla přijata žádná odpovídající opatření, která by vedla k co možná největšímu zkrácení období, v němž dochází k překračování mezní hodnoty částic PM10 v ovzduší; — že byly překračovány denní mezní hodnoty navýšené o přípustnou odchylku v období od 1. ledna 2010 do 10. června 2011v zóně 14.17– město Radom, 14.18 – zóně pruszkowsko – żyrardowskiej a 16.5 – zóně kędzierzyńsko-kozielskiej, a dále od 1. ledna 2010 do 10. června 2011v zóně 30.3– ostrowsko-kępińskiej; — že nebyl správně proveden čl. 23 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (1); Polská republika porušila své povinnosti podle čl. 13 odst. 1 ve spojení s přílohou XI čl. 23 odst. 1 druhou odrážkou, a dále podle čl. 22 odst. 3 ve spojení s přílohou XI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu;
1)

Je od počátku vyloučeno, že uvalení a následný výkon trestu odnětí svobody vede k tomu, že se integrační vztah občana Unie, který vstoupil do hostitelského členského státu ve věku tří let, považuje za přerušený s tím následkem, že se nejedná o nepřetržitý pobyt po dobu deseti let ve smyslu čl. 28 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/38 (1), a proto občanovi Unie nebude poskytnuta ochrana před vyhoštěním dle čl. 28 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/38, pokud tento občan Unie, který měl v okamžiku vstupu tři roky, strávil celý dosavadní život v tomto hostitelském členském státě, nemá již žádné vazby ke členskému státu své státní příslušnosti a trestný čin, který vedl k uložení a výkonu trestu odnětí svobody, byl spáchán až po jeho 20letém pobytu?
3)

V případě, že na takovou osobu není použitelný článek 23 ani článek 24 nařízení Dublin III (analogicky) (otázka 2 písm. c)): Jsou na základě napadeného rozhodnutí o přemístění do skončení řízení o proti němu podaném opravném prostředku možná další přemístění do původně příslušného členského státu (zde Itálie) a je tento členský stát i nadále povinen k převzetí tohoto státního příslušníka třetí země – nezávisle na podání dalších žádostí o přijetí zpět bez ohledu na lhůty podle čl. 23 odst. 3 nebo čl. 24 odst. 2 nařízení Dublin III a nezávisle na lhůtách k přemístění podle čl. 29 odst. 1 a 2 nařízení Dublin III?
CS Úřední věstník Evropské unie C 392/11

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Areios Pagos (Řecko) dne 4. srpna 2016 – Georgios Leventis, Nikolaos Vafias v. Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

(Věc C-436/16)

(2016/C 392/14)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Areios Pagos

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Georgios Leventis, Nikolaos Vafias

Odpůrkyně: Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

Předběžná otázka

Použije se doložka o příslušnosti sjednaná na základě čl. 23 odst. 1 nařízení (ES) č. 44/2001 (1) mezi dvěma společnostmi a obsažená v projednávaném případě v soukromoprávní dohodě ze dne 14. listopadu 2007 uzavřené mezi prvním a druhým navrhovatelem v řízení o kasačním opravném prostředku, jejíž článek 10 stanoví, že „se tato dohoda řídí anglickým právem, podléhá jurisdikci anglických soudů a jakýkoli spor, který z ní vyplyne nebo s ní souvisí je ve výlučné pravomoci Nejvyššího soudu (High Court) Anglie a Walesu“, pokud jde o jednání a opomenutí orgánů druhé odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku, které ji zastupují a zakládají její odpovědnost na základě článku 71 řeckého občanského zákoníku, rovněž na odpovědné osoby, které jednaly při plnění svých povinností a odpovídají na základě tohoto článku ve spojení s ustanovením článku 926 řeckého občanského zákoníku společně a nerozdílně se společností jako právnickou osobou?

(1) Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001 L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).
CS Úřední věstník Evropské unie C 383/5

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 1. srpna 2016 – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen a další v. Vlaams Gewest

(Věc C-426/16)

(2016/C 383/06)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Účastníci původního řízení

Žalobci: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

Žalovaný: Vlaams Gewest

Vedlejší účastnice řízení: Global Action in the Interest of Animals, VZW

Předběžná otázka

Je článek 4 odst. 4 ve spojení s čl. 2 písm. k) nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 (1) ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování neplatný z důvodu rozporu s článkem 9 Evropské úmluvy o lidských právech, článkem 10 Listiny základních práv Evropské unie nebo s článkem 13 Smlouvy o fungování Evropské unie, pakliže se v nich stanoví, že zvířata mohou být porážena zvláštním způsobem vyžadovaným náboženskými obřady bez omráčení pouze tehdy, probíhá-li tato porážka na jatkách, na které se vztahuje oblast působnosti nařízení č. 853/2004 (2), byť ve Vlaams Gewest není dostatečná kapacita, která by uspokojila každoroční poptávku po rituální porážce neomračovaných zvířat v souvislosti s islámským svátkem oběti, a náklady spojené s úpravou dočasných zařízení pro porážku, která jsou schválena a kontrolována příslušnými orgány, pro účely islámského svátku oběti na jatky, na které se vztahuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 853/2004, se nezdá vhodná a přiměřené pro dosažení cílů sledovaných v oblasti dobrých životních podmínek zvířat a veřejného zdraví?

(1) Nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování (Úř. věst. 2009 L 303, s. 1).

(2) Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (Úř. věst. 2004 L 139, s. 55; Zvl. vyd. 03/45, s. 14).
CS Úřední věstník Evropské unie C 383/6

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 12. srpna 2016 – MB v. Secretary of State for Work and Pensions

(Věc C-451/16)

(2016/C 383/08)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: MB

Odpůrce: Secretary of State for Work and Pensions

Předběžná otázka

Předběžná otázka zní, zda brání směrnice Rady 79/7/EHS (1) zavedení požadavku ve vnitrostátním právu, že kromě uspokojování fyzických, sociálních a psychologických kritérií pro uznání změny pohlaví, musí být osoba, která změnila pohlaví, svobodná, aby jí vznikl nárok na starobní důchod?

(1) Směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 6, 10.1.1979, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215).
CS Úřední věstník Evropské unie C 383/6

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal of Ireland (Irsko) dne 8. srpna 2016 – Florea Gusa v. Minister for Social Protection, Attorney General

(Věc C-442/16)

(2016/C 383/07)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal of Ireland

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Florea Gusa

Odpůrci: Minister for Social Protection, Attorney General

Předběžné otázky

1) Ponechává si občan Unie, který (1) je státním příslušníkem jiného členského státu, (2) přibližně čtyři roky legálně pobýval a pracoval jako osoba samostatně výdělečně činná v hostitelském členském státě, (3) přestal pracovat nebo ukončil svou ekonomickou činnost pro nedostatek práce a (4) zaregistroval se jako uchazeč o zaměstnání u příslušného úřadu práce, postavení osoby samostatně výdělečně činné podle čl. 7 odst. 1 písm. a) nebo čl. 7 odst. 3 písm. b) směrnice 2004/38/ES (1) nebo podle jiného ustanovení?

2) Pokud tomu tak není, ponechává si právo pobývat v hostitelském členském státě, i když nesplňuje kritéria stanovená v čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo c) směrnice 2004/38/ES, nebo je pouze chráněn proti vyhoštění podle čl. 14 odst. 4 písm. b) směrnice 2004/38/ES?

3) Pokud tomu tak není, je v případě takové osoby nepřiznání podpory v nezaměstnanosti (která je zvláštní nepříspěvkovou dávkou ve smyslu článku 70 nařízení č. 883/2004/ES (2)) z důvodu neschopnosti prokázat právo pobývat v hostitelském členském státě v souladu s unijním právem, zejména s článkem 4 nařízení č. 883/2004/ES?

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).

(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 05/05, s. 72).
CS Úřední věstník Evropské unie C 371/4

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 18. července 2016 – X BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Věc C-398/16)

(2016/C 371/05)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hoge Raad der Nederlanden

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: XBV

Odpůrce: Staatssecretaris van Financiën

Předběžná otázka

Je třeba vykládat články 43 a 48 Smlouvy o ES (nyní články 49 a 54 SFEU) v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které mateřská společnost se sídlem v určitém členském státě nemůže provést odpočet úroků, které se týkají půjčky v souvislosti s navýšením kapitálu v dceřiné společnost v jiném členském státě, třebaže by na tento odpočet měla nárok, pokud by tato dceřiná společnost byla zahrnuta společně s touto mateřskou společností v jediné daňové jednotce, – která by vykazovala takové znaky, jako má nizozemská jediná daňová jednotka – neboť v takovém případě by nebyla z důvodu konsolidace vykazována žádná souvislost s takovým navýšením kapitálu?
1)

Je třeba vykládat články 43 a 48 ES (nyní články 49 a 54 SFEU) v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které nemůže mateřská společnost se sídlem v určitém členském státě zohlednit žádnou kurzovou ztrátu, která se týká částky, kterou investovala do dceřiné společnosti se sídlem v jiném členském státě, třebaže by tak mohla učinit, pokud by byla tato dceřiná společnost součástí jediné daňové jednotky – která by vykazovala takové znaky, které má nizozemská jediná daňová jednotka – společně s prvně uvedenou mateřskou společností se sídlem v prvně uvedeném členském státě, a to v důsledku konsolidace v rámci jediné daňové jednotky?
b.

Zadruhé, není jasné, jak by pouhá skutečnost, že žalobce prodal svůj bioetanol domácím obchodníkům/výrobcům, který byl následně znovu prodán na domácím trhu nebo vyvezen domácími obchodníky/výrobci ve významném množství do Unie před uložením cel, podstatně ovlivnila jeho postavení na trhu. K prokázání podstatného dotčení jeho postavení na trhu uložením cel by bylo nutné, aby žalobce prokázal alespoň vliv cel na úroveň dovozu do Unie v návaznosti na uložení antidumpingových cel. Žalobce však v tomto ohledu neuvedl žádné informace a ani napadený rozsudek v tomto ohledu neobsahuje žádné závěry. Došlo tak k nesprávnému právnímu posouzení při uplatnění testu osobního dotčení a dále zde chybí odůvodnění.
3)

Bude-li odpověď na předchozí otázku ve prospěch uplatnění španělského pravidla pro předcházení souběhu (jeho rozšířeným výkladem pomocí judikatury) na projednávaný případ, navzdory absenci výslovného znění zákona, který by upravoval dávky a příjmy získané ze zahraničí, má být posouzení takové, že příplatek 20 %, který v souladu se španělskými právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení pobírají pracovníci, jimž je přiznán plný trvalý invalidní důchod v jejich obvyklé profesi a jsou starší 55 let, jak již bylo popsáno, je dávkou stejného nebo jiného druhu, než je starobní důchod ve švýcarském systému sociálního zabezpečení? Mají definice jednotlivých oblastí sociálního zabezpečení v čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) 1408/71 a 3 odst. 1 nařízení (ES) 883/2004 unijní přesah nebo je třeba řídit se definicemi stanovenými vnitrostátními předpisy pro každou konkrétní dávku? V případě, že by definice měly unijní přesah, má být příplatek 20 % z vyměřovacího základu plného trvalého invalidního důchodu předmětem tohoto řízení posouzen jako dávka pro případ invalidity nebo jako dávka v nezaměstnanosti s ohledem na to, že doplňuje plný trvalý invalidní důchod v obvyklé profesi v případě osob starších 55 let, takže výplata tohoto příplatku se příjemci dávky odejme, když vykonává práci?
1)

musí být čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 75/363/EHS (1), ve znění směrnice 82/76/EHS (2), a příloha, na kterou se v tomto ustanovení odkazuje, vykládány v tom smyslu, že brání ustanovení vnitrostátního práva, jako je ustanovení použitelné v původním řízení, které podmiňuje vyplacení odměny určené lékařům během jejich specializace předložením prohlášení o závazku lékaře, který je příjemcem příspěvku, poskytovat alespoň pět let služby ve veřejném zdravotnictví v Provincia Autonoma di Bolzano, a to ve lhůtě deseti let ode dne dosažení specializace, a že v případě nesplnění této povinnosti v celém rozsahu, výslovně umožňuje Provincia Autonoma di Bolzano, subjektu, který financuje platy, dosáhnout vrácení částky do výše 70 % poskytnutého příspěvku, plus zákonné úroky vypočtené od chvíle, kdy správní orgán zaplatil jednotlivé příspěvky?
CS Úřední věstník Evropské unie C 419/31

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Chorvatsko) dne 30. srpna 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo v. Air Serbia A.D. Beograd a Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

(Věc C-476/16)

(2016/C 419/41)

Jednací jazyk: chorvatština

Předkládající soud

Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

Žalovaní: Air Serbia A.D. Beograd, a Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd

Předběžná otázka

Je praxe letecké společnosti z přidružené strany [Mnohostranné dohody o vytvoření společného evropského leteckého prostoru (ECAA)], spočívající v zajišťování komerční letecké dopravy cestujících z jednoho členského státu Evropské unie přes zemi původu této společnosti coby přestupní místo, kde jsou cestující i jejich zavazadla přesunuti do jiného letadla téže společnosti, do jiného členského státu Evropské unie nebo do třetí země, a to na základě samostatné letenky, na které jsou uvedena dvě odlišná čísla letů, v souladu s výkladem práva Evropské unie v obecné rovině a konkrétněji s výkladem článku 3 odst. 1 písm. a) bodu i) protokolu VI zařazeného v příloze V Mnohostranné dohody o vytvoření společného evropského leteckého prostoru?
2)

Musí být směrnice 2014/59/EU, zejména její čl. 43 odst. 2 písm. b) a čl. 37 odst. 6, vykládána v tom smyslu, že opatření, které odpovídá nástroji rekapitalizace z vnitřních zdrojů podle článku 43 směrnice 2014/59/EU, spadá do její věcné působnosti i tehdy, pokud je provedeno v důsledku vnitrostátního předpisu domovského členského státu v případě, kdy již neexistuje realistický výhled na obnovení životaschopnosti likvidačního subjektu, který své části, jejichž existence má být nadále zachována, prodal až poté, co dne 2. července vstoupila v platnost směrnice 2014/59/EU, ale před tím, než dne 31. prosince 2014 uplynula lhůta pro její provedení, a ani nejsou převáděny žádné systémově relevantní služby na překlenovací instituci a ani jinak nejsou zcizovány nebo převáděny další části podniku, nýbrž tento likvidační subjekt slouží výlučně správě aktiv, práv a závazků s cílem řádného, aktivního a co možná nejlepšího zpeněžení těchto jednotlivých aktiv, práv a závazků (likvidace portfolia)?
CS Úřední věstník Evropské unie C 410/7

Kasační opravný prostředek podaný dne 9. srpna 2016 Kohrener Landmolkerei GmbH a DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. června 2016 ve věci T-178/15, Kohrener Landmolkerei a DHG v. Komise

(Věc C-446/16 P)

(2016/C 410/07)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kohrener Landmolkerei GmbH a DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (zástupce: A. Wagner, advokát)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

— zrušil usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2016 a rozhodl proti odpůrkyni,

— přijal námitku, kterou navrhovatelky podaly dne 23. prosince 2014 v řízení č. AT-TSG-0007-01035.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Podle navrhovatelek Tribunál v napadeném usnesení usoudil, že jejich argumentace se týkala pouze včasného nepředání námitky ze strany vnitrostátního orgánu. Navrhovatelky také tvrdí, že pravidlo stanovené v čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce nařízení č. 1151/2012 (1) je znevýhodňuje a že takový režim je protiprávní v rozsahu, v jakém neobsahuje žádné ustanovení, z něhož by pro vnitrostátní orgán vyplývala lhůta, v jejímž rámci je vnitrostátní orgán povinen předat odpůrkyni námitku navrhovatelek. V této souvislosti navrhovatelky poukázaly na mezeru, jejímž nejhorším důsledkem by mohlo být to, že navrhovatelky vůbec nemohou podat svou námitku. Navrhovatelky tvrdí, že Tribunál se k této otázce ještě nevyjádřil.

Navrhovatelky tvrdí, že v napadeném usnesení Tribunál pouze konstatoval, že dostatečně netvrdily protiprávnost uvedeného ustanovení. Již v žalobě však údajně poukázaly na problematiku nesprávného určení lhůty v čl. 51 odst. 1 druhém pododstavci nařízení č. 1151/20012. To znamená, že navrhovatelky měly pouze za cíl zpochybnit režim uvedeného ustanovení a tvrdit, že jejich práva jakožto osob podávajících námitku nebyla dostatečně zajištěna.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, s. 1).
3)

Lze mít za to, že pokud je bod 3 druhého dodatkového ustanovení zákona č. 4/2007 ze dne 12. dubna 2007 o univerzitách (Ley Orgánica 4/2007, de 12 de abril, por la que se modifica la Ley Orgánica 6/2001, de 21 de diciembre, de Universidades), který je nadepsán [„]Sbor řádných profesorů univerzitních škol a zařazení jeho členů do sboru řádných univerzitních profesorů[“], vykládán a používán v tom smyslu, že umožňuje, aby bylo řádným profesorům univerzitních škol, na rozdíl od dočasných řádných profesorů univerzitních škol, povoleno, aby si při zařazení [do] sboru řádných univerzitních profesorů zachovali veškerá práva i plnou způsobilost k výkonu pedagogické činnosti, přestože nemají doktorský titul, je v rozporu s ustanovením 4 rámcové dohody, která je přílohou směrnice 1999/70/ES?
2.

Řecká republika měla přijmout opatření nezbytná k odvádění a čištění městských odpadních vod z regionu Thriasio Pedio (který zahrnuje obce Eleusi, Aspropyrgos, Magoula a Mandra) v souladu s čl. 3 odst. 1 druhým pododstavcem a čl. 5 odst. 2 směrnice 91/271/EHS, ve znění směrnice 98/15/ES, před jejich vypuštěním do citlivé oblasti zálivu Eleusi. Systém vypouštění a čištění odpadních vod z regionu Thriasio Pedio měl být vybudován do 31. prosince 1998. Mimoto do tohoto data měly být městské odpadní vody podrobeny požadavkům čištění přísnějším než sekundární čištění („terciární čištění“) před jejich vypuštěním do citlivých oblastí.