Spojené věci T-415/05, T-416/05 a T-423/05

Řecká republika a další

v.

Evropská komise

„Státní podpory – Letecké odvětví – Podpory spojené s restrukturalizací a privatizací řecké národní letecké společnosti – Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné se společným trhem a ukládající jejich navrácení – Hospodářská návaznost mezi dvěma společnostmi – Určení skutečného příjemce podpory za účelem jejího navrácení – Kritérium soukromého subjektu – Slučitelnost podpory se společným trhem – Povinnost odůvodnění“

Shrnutí rozsudku

1. Řízení – Vedlejší účastenství – Podmínky přípustnosti – Zájem na rozhodnutí sporu – Pojem

(Statut Soudního dvora, článek 40 druhý pododstavec)

2. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Určení dlužníka v případě převodu aktiv – Kritérium tzv. „hospodářské návaznosti“ podniku

(Článek 88 odst. 2 ES)

3. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Výpočet částky, která má být navrácena, a určení subjektů, kterým jsou určeny příkazy k navrácení – Potíže, s nimiž se setkává členský stát – Povinnost spolupráce mezi Komisí a členským státem

(Článek 10 ES a čl. 88 odst. 2 ES)

4. Podpory poskytované státy – Pojem – Posouzení podle kritéria soukromého investora – Posouzení s přihlédnutím ke všem relevantním skutečnostem sporné operace a k jejímu kontextu

(Článek 87 odst. 1 ES)

5. Podpory poskytované státy – Pojem – Výhoda poskytnutá příjemcům státní podpory – Nezbytnost zohlednit účinky opatření za účelem určení výhody příjemce

(Článek 87 odst. 1 ES)

6. Podpory poskytované státy – Pojem – Použití kritéria soukromého investora – Podpory ve formě platby nájemného za další pronájem letadel nižšího než nájemné placené na základě hlavních smluv

(Článek 87 odst. 1 ES)

7. Podpory poskytované státy – Přezkum Komisí – Nové podpory – Důkazní břemeno – Rozdělení mezi Komisi a členský stát – Podmínka – Dodržování příslušných procesních povinností

(Článek 10 ES, čl. 87 odst. 1 ES a čl. 88 odst. 2 a 3 ES)

8. Podpory poskytované státy – Přezkum Komisí – Pečlivý a nestranný přezkum – Možnost přijmout rozhodnutí na základě dostupných informací – Podmínky

(Článek 10 ES, čl. 87 odst. 1 ES a článek 88 ES)

9. Podpory poskytované státy – Narušení hospodářské soutěže – Ovlivnění obchodu mezi členskými státy – Liberalizace hospodářského odvětví na úrovni Společenství

(Článek 87 odst. 1 ES)

10. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Případné legitimní očekávání třetí osoby – Ochrana – Podmínky a omezení

(Článek 88 odst. 2 a 3 ES)

11. Podpory poskytované státy – Rozhodnutí konstatující neslučitelnost podpory se společným trhem a nařizující její navrácení – Povinnost odůvodnění související s výpočtem částky, která má být navrácena

12. Právo Společenství – Zásady – Práva obhajoby – Použití na správní řízení zahájená Komisí –Rozsah

1. Byl-li v oblasti státních podpor vedlejšímu účastníkovi přiznán bezprostřední a trvající zájem na rozhodnutí sporu ve smyslu čl. 40 druhého pododstavce statutu Soudního dvora, z důvodu, že vedlejší účastník byl konkurentem příjemců podpor a dále že se aktivně účastnil formálního vyšetřovacího řízení, které vedlo k přijetí napadeného rozhodnutí konstatujícího neslučitelnost podpor se společným trhem, které je pro něj příznivé, zachovává si tento trvající a bezprostřední zájem tak dlouho, dokud je příjemcům podpory přiznán právní zájem na zrušení tohoto rozhodnutí. Vedlejší účastník si totiž zachovává souvztažný zájem na vedlejším účastenství na podporu Komise za účelem obrany legality tohoto rozhodnutí, byť třeba jen za účelem podání návrhů na náhradu škody, po kterých by mohly být případně podány žaloby založené na protiprávním poskytnutí podpor, které jí způsobily škodu.

(viz bod 64)

2. V případě, že podpora byla vyplacena společnosti v obtížích, která převedla některá aktiva na novou společnost vzniklou rozdělením jejích činností, tuto novou společnost lze považovat za skutečného příjemce podpory, pokud existuje hospodářská návaznost mezi těmito dvěma společnostmi. Naproti tomu při neexistenci hospodářské jednoty mezi oběma společnostmi, sporné podpory přiznané původní společnosti po rozdělení nové společnosti mohou být vymáhány od nové společnosti pouze z toho důvodu, že tato společnost z nich měla nepřímou výhodu.

Při posouzení, zda lze povinnost navrácení podpory poskytnuté společnosti v obtížích rozšířit na novou společnost, na kterou tato původní společnost převedla některá aktiva, pokud tento převod umožňuje konstatovat hospodářskou návaznost mezi těmito dvěma společnostmi, lze zohlednit následující skutečnosti: předmět převodu (aktiva a pasiva, zachování pracovní síly, seskupená aktiva), cenu převodu, totožnost akcionářů nebo majitelů nástupnického podniku nebo původního podniku, okamžik, kdy k převodu došlo (po zahájení vyšetřování, zahájení řízení nebo konečném rozhodnutí) nebo dále ekonomickou logiku operace. V každém případě kritéria identifikace skutečného příjemce podpory vykazují objektivní charakter.

Účelem povinnosti navrácení podpory je obnovit hospodářskou soutěž v dotčeném hospodářském odvětví, a nikoliv umožnit orgánu veřejné správy vymoci si své pohledávky. V tomto smyslu musí být tedy ekonomická logika operace převodu aktiv přezkoumána z hlediska obnovení hospodářské soutěže v dotčeném odvětví.

(viz body 104–106, 135, 146, 148)

3. V rozhodnutí, kterým se konstatuje neslučitelnost podpory se společným trhem a ukládá její navrácení, není Komise povinna upřesnit, v jakém rozsahu měl každý podnik-příjemce prospěch z částky dotčené podpory. Přísluší dotčenému členskému státu, aby stanovil částku, kterou má každý z těchto podniků při navrácení podpory navrátit. Stačí, že rozhodnutí Komise zahrnuje údaje umožňující subjektu, jemuž je určeno, aby sám bez nadměrných potíží určil tuto částku. V případě nepředvídaných potíží může tento členský stát předložit své problémy Komisi, přičemž Komise a stát musí spolupracovat v dobré víře, v souladu s povinností loajální spolupráce zakotvenou zejména v článku 10 ES, za účelem překonání těchto potíží, a musí při tom plně respektovat ustanovení Smlouvy, a zejména ustanovení týkající se státních podpor.

(viz body 126, 315–318)

4. S ohledem na ustanovení článku 87 ES je Komise povinna vždy přezkoumat všechny relevantní skutečnosti sporné operace a její kontext, zejména v rámci použití kritéria soukromého investora. Komise je povinna ověřit, s ohledem na všechny relevantní skutečnosti, zda jsou splněny podmínky čl. 87 odst. 1 ES.

Ačkoliv je Komise oprávněna zohlednit kontext sporných opatření, například skutečnost, že podpory byly přiznány v rámci restrukturalizace a privatizace, nic to nemění na její povinnosti přezkoumat, zda sporná opatření s ohledem na kritérium soukromého investora odpovídala běžným obchodním transakcím v tržním hospodářství.

I když opatření navazuje na opatření stejné povahy kvalifikovaná jako státní podpory, tato okolnost a priori nevylučuje, že uvedené opatření splňuje kritérium soukromého investora v tržním hospodářství. Je v každém případě věcí soudu Unie, aby ověřil, zda lze toto opatření s ohledem na relevantní skutečnosti rozumně oddělit od předcházejících podpor a zda jej lze pro účely použití kritéria soukromého investora považovat za autonomní opatření.

(viz body 172–177)

5. Z článku 87 odst. 1 ES vyplývá, že pojem podpory je pojmem objektivním, který závisí pouze na tom, zda státní opatření přiznává určitému podniku či určitým podnikům výhodu, či nikoli. Konkrétně za účelem určení, zda dotčené opatření může představovat státní podporu, je třeba zohlednit především účinky tohoto opatření, pokud jde o podniky, které jsou jeho příjemci, a nikoliv situaci veřejných či soukromých orgánů, které podporu poskytly.

(viz body 211–212)

6. Pro účely použití kritéria soukromého investora je třeba určit, zda dotčená opatření přiznávají podniku, který je jejich příjemcem, hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek nezískal. Skutečnost, že je operace pro orgány veřejné moci nebo pro veřejný podnik, které podporu poskytují, rozumná, nestačí pro to, aby toto jednání bylo v souladu s kritériem soukromého investora.

Pokud jde o podporu poskytnutou ve formě nájemného za další pronájem letadel nižšího než nájemné placené na základě hlavních smluv, pro účely použití kritéria soukromého investora je třeba srovnat sporné placené nájemné s tržním nájemným. V souladu s kritériem soukromého investora je Komise povinna ověřit, zda nájemné bylo skutečně nižší než nájemné, které by nájemní podnik-podnájemce platil za běžných tržních podmínek.

(viz body 213–214)

7. Komisi přísluší podat důkaz ohledně poskytnutí nových podpor. Z ustanovení čl. 88 odst. 2 a 3 ES totiž vyplývá, že při neexistenci takového důkazu nelze nová opatření považovat za státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.

Použití tohoto pravidla o důkazním břemenu se však váže na dodržení procesních povinností Komisí a dotyčným členským státem v rámci výkonu pravomoci tímto orgánem, kterou má k tomu, aby členský stát přiměl, aby mu poskytl všechny nezbytné informace.

Naproti tomu důkazní břemeno ohledně slučitelnosti podpory se společným trhem, jako výjimky z ustanovení čl. 87 odst. 1 ES, nese v zásadě dotčený členský stát, který musí prokázat, že podmínky pro tuto výjimku jsou splněny.

(viz body 224–225, 329)

8. Komise je oprávněna přijmout rozhodnutí na základě dostupných informací, pokud jí členský stát v rozporu se svou povinností spolupráce vůči tomuto orgánu vyplývající z článku 10 ES neposkytne informace, o které jej požádala buď pro přezkoumání kvalifikace a slučitelnosti nové nebo upravené podpory se společným trhem, nebo pro ověření řádného použití dříve schválené podpory. Komise však před přijetím takového rozhodnutí musí dát členskému státu příkaz, aby jí poskytl ve lhůtě, kterou stanoví, všechny dokumenty a informace nezbytné pro výkon jejího přezkumu. Pouze v případě, že členský stát neposkytne požadované informace i přes příkaz Komise k jejich poskytnutí, má Komise pravomoc ukončit řízení a přijmout na základě informací, které má k dispozici, rozhodnutí. Tyto procesní povinnosti jsou dotyčnému členskému státu a Komisi uloženy za účelem umožnit Komisi výkon jejího přezkumu na základě dostatečně jasných a přesných informací, při současném dodržení práva dotyčného členského státu být vyslechnut. Dodržování práv obhajoby je totiž v každém řízení vedeném vůči osobě, které může vést k aktu nepříznivě zasahujícímu do jejího právního postavení, základní zásadou práva Unie, která musí být zajištěna, i když neexistuje zvláštní právní úprava.

Členskému státu nelze vytýkat, že Komisi neposkytl dostatečné informace, když rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení neobsahuje předběžné posouzení sporných opatření za účelem stanovení, zda zahrnují podporu, vzhledem k výslovnému nezpochybnění uvedených opatření při správním řízení a k neexistenci jakékoliv žádosti o informace ohledně souladu těchto opatření s tržními podmínkami.

V takovém případě je věcí Komise, aby v souladu se svou povinností pečlivého a nestranného přezkumu v zájmu řádného uplatňování základních pravidel Smlouvy týkajících se státních podpor pokračovala ve svém vyšetřování a prohloubila své šetření mimo jiné za účelem prokázání, zda byla dotčená opatření v souladu s kritériem soukromého subjektu. Za tímto účelem je její povinností se buď obrátit na členský stát s příkazem k poskytnutí doplňujících informací s upřesněním, které informace jsou vyžadovány, nebo si nechat zpracovat doplňující posudek.

(viz body 226, 229, 240, 246, 248–249)

9. Komise je na základě čl. 87 odst. 1 ES k odůvodnění kvalifikace opatření jako státní podpory povinna prokázat hrozbu narušení hospodářské soutěže, přičemž o tento případ se jedná tehdy, pokud uvedená hrozba posiluje postavení podniku, který je příjemcem podpory, oproti ostatním podnikům, které jsou jeho konkurenty v odvětví, které bylo předmětem liberalizace na úrovni Společenství.

(viz bod 312)

10. Poskytnutí státních podpor ve formě záruk nemůže zakládat legitimní očekávání třetích osob ohledně legality těchto záruk, pokud byly poskytnuty v rozporu s ustanoveními čl. 88 odst. 3 ES. Je věcí zúčastněných třetích stran, aby prokázaly vyžadovanou obezřetnost a péči a ujistily se, že pravidla práva Společenství v oblasti státních podpor byla dodržena.

(viz bod 354)

11. Rozhodnutí konstatující neslučitelnost podpory se společným trhem, které neobsahuje podrobný přehled dotčených opatření podpory, ale které přesto umožňuje vyčíslení sporných podpor na základě dostatečně přesných údajů obsažených v jeho odůvodnění, od něhož je výrok neoddělitelný, nemůže být považováno za nedostatečně odůvodněné. Vyčíslení je totiž v každém případě povinností orgánů členského státu v rámci výkonu rozhodnutí konstatujícího neslučitelnost podpory při loajální spolupráci s Komisí.

(viz bod 388)

12. Dodržování práv obhajoby v každém řízení vedeném vůči osobě, které může vést k přijetí aktu nepříznivě zasahujícího do jejího právního postavení, je základní zásadou práva Unie, která musí být zajištěna, i když neexistuje zvláštní právní úprava. V oblasti státních podpor smí Komise pro účely posouzení opatření z hlediska ustanovení článku 87 ES vycházet z informací získaných od třetích osob až poté, co bylo dotčenému státu umožněno předložit své připomínky k uvedeným informacím.

Nepředání zprávy uvedenému členskému státu, která vychází výlučně z údajů získaných od příjemců státních podpor při kontrole provedené na místě odborníky Komise, a která neobsahuje žádný skutkový poznatek, které by podnikům, jež byly příjemci sporných opatření, plně vlastněným členským státem, nebyl znám, nemůže jako takové porušit práva obhajoby tohoto členského státu.

(viz body 399–401)

ROZSUDEK TRIBUNÁLU (šestého senátu)

13. září 2010( )

„Státní podpory – Letecké odvětví – Podpory spojené s restrukturalizací a privatizací řecké národní letecké společnosti – Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné se společným trhem a ukládající jejich navrácení – Hospodářská návaznost mezi dvěma společnostmi – Určení skutečného příjemce podpory za účelem jejího navrácení – Kritérium soukromého subjektu – Slučitelnost podpory se společným trhem – Povinnost odůvodnění“

Ve spojených věcech T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05,

Řecká republika, zastoupená A. Samoni-Rantou a P. Mylonopoulosem, jako zmocněnci,

žalobkyně ve věci T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, se sídlem v Kallithéji (Řecko), zastoupená V. Christianosem, advokátem,

žalobkyně ve věci T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, se sídlem v Athénách (Řecko), zastoupená P. Anestisem, S. Mavroghenisem, advokáty, S. Jordan, T. Soamesem, solicitors, a D. Geradinem, advokátem,

žalobkyně ve věci T‑423/05,

proti

Evropské komisi, zastoupené D. Triantafyllouem a T. Scharfem, jako zmocněnci,

žalované,

podporované

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, se sídlem v Athénách, zastoupenou N. Keramidasem a ve věci T‑416/05 rovněž N. Korogiannakisem, I. Dryllerakisem a E. Dryllerakisem, advokáty,

vedlejší účastnicí řízení ve věcech T‑416/05 a T‑423/05,

jejichž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2005) 2706 v konečném znění, ze dne 14. září 2005 o státních podporách poskytnutých Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [K 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Restrukturalizace a privatizace],

TRIBUNÁL (šestý senát),

ve složení M. Jaeger, předseda, A. W. H. Meij (zpravodaj) a L. Truchot, soudci,

vedoucí soudní kanceláře: K. Pocheć, rada,

s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 14. června 2010,

vydává tento

Rozsudek

Skutečnosti předcházející sporu

1 Dne 14. září 2005 přijala Komise rozhodnutí K (2005) 2706 v konečném znění, o státních podporách poskytnutých Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [K 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Restrukturalizace a privatizace] (dále jen „napadené rozhodnutí“).

2 Za účelem usnadnění privatizace letecké společnosti zcela vlastněné státem Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways), která se od prosince 2003 stala společností Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (dále jen „OA“), článek 27 řeckého zákona č. 3185/2003 ze dne 9. září 2003, o změně zákona č. 2668/1998, harmonizaci se směrnicí 2002/39/ES, otázkách organizace řeckých pošt a jiných ustanoveních (FEK A’ 229/26.9.2003, dále jen „zákon č. 3185/2003“), nadepsaný „Přeměna skupiny Olympiaki Aeroporia“, zejména stanovil, že „společnosti skupiny Olympiaki Aeroporia [budou] přeměněny rozdělením poboček, odborů nebo útvarů spadajících do jejich činnosti letecké přepravy a fúzí s existující společností skupiny nebo spojením s jednou z těchto společností“.

3 Na základě článku 27 zákona č. 3185/2003 byly letecké činnosti společnosti OA a její dceřiné společnosti Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) rozděleny a znovu sloučeny „fúzí“ v rámci jiné dceřiné společnosti OA, Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways), která získala obchodní firmu Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, dále jen „NOA“). Z písemností ve spise vyplývá, že účastnicemi řízení bylo při jednání potvrzeno, že nová letecká společnost NOA byla založena dne 11. prosince 2003 a zahájila své činnosti dne 12. prosince 2003. K tomuto datu ukončila společnost OA veškeré letecké činnosti a pokračovala v poskytování služeb pozemního odbavení, údržby a vzdělávání. Veškerý kapitál nové letecké společnosti NOA přímo nabyla Řecká republika.

4 Hospodářská situace společnosti OA a veřejné finanční podpory poskytnuté této společnosti, jakož i nové letecké společnosti NOA byly předmětem několika rozhodnutí Komise.

Rozhodnutí 2003/372/ES

5 Dne 11.prosince 2002 přijala Komise rozhodnutí 2003/372/ES o státní podpoře poskytnuté Řeckem společnosti OA (Úř. věst. L 132, s. 1, dále jen „rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002“), ve kterém prohlásila za neslučitelné se společným trhem podpory na restrukturalizaci společnosti OA, které byly schváleny v průběhu let 1994, 1998 a 2000, jakož i nové protiprávní podpory. Pokud jde o podpory na restrukturalizaci, toto rozhodnutí vycházelo zejména ze zjištění, že nebylo dosaženo většiny cílů plánu restrukturalizace společnosti OA z roku 1998 směřujících k obnovení střednědobé a dlouhodobé životaschopnosti této společnosti a nebyly zcela dodrženy podmínky, které byly stanoveny ve schvalujících rozhodnutích. Na základě článku 3 rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 byla Řecká republika vyzvána, aby přijala opatření nezbytná k navrácení části poskytnutých podpor na restrukturalizaci, tedy částky 41 milionu eur, jakož i nových protiprávních podpor, prohlášených za neslučitelné se společným trhem.

6 Článek 1 první pododstavec písm. b) rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 stanovil, že podpora na restrukturalizaci poskytnutá Řeckou republikou společnosti OA ve formě nových záruk za půjčky ve výši 378 milionů amerických dolarů (USD) týkajících se půjček k financování koupě nových strojů a investic nezbytných k přestěhování společnosti OA na nové letiště ve Spatě (Řecko) je považována za neslučitelnou se společným trhem.

7 Rozsudkem ze dne 12. května 2005, Komise v. Řecko (C‑415/03, Sb. rozh. s. I‑3875, dále jen „rozsudek ze dne 12. května 2005“) Soudní dvůr shledal, že Řecká republika tím, že nepřijala v předepsané lhůtě všechna opatření nezbytná k vrácení podpor, které byly shledány neslučitelnými, s vyloučením těch, které se týkají příspěvků odváděných národnímu orgánu sociálního zabezpečení (IKA), v souladu s článkem 3 rozhodnutí Komise ze dne 11. prosince 2002, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto rozhodnutí.

8 V tomto rozsudku (body 32 až 34) Soudní dvůr zohlednil zejména skutečnost, že z informací předložených Komisí a nezpochybňovaných řeckými orgány vyplývalo, že Řecká republika převedla nejvýnosnější aktiva společnosti OA, očištěná o veškeré závazky, na společnost NOA, která byla rovněž ve vlastnictví tohoto členského státu a na kterou se vztahovala zvláštní ochrana před věřiteli, odchylně od ustanovení obecného práva a obchodněprávních závazků. Soudní dvůr rozhodl zejména, že tato právní konstrukce na základě vnitrostátního práva znemožňovala navrácení poskytnutých podpor a vytvořila překážku pro účinný výkon rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, jakož i pro vymáhání podpor.

9 V návaznosti na žalobu na neplatnost, kterou podala společnost OA proti rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, Tribunál rozsudkem ze dne 12. září 2007, Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise (T‑68/03, Sb. rozh. s. II‑2911), toto rozhodnutí částečně zrušil v rozsahu, v němž se týkalo tolerování přetrvávání neplacení jednak letištních poplatků dlužných společností OA Mezinárodnímu letišti Atény (AIA), a daně z přidané hodnoty dlužné společností OA z pohonných hmot a náhradních dílů. Žaloba byla zamítnuta, pokud jde o ostatní nové protiprávní podpory, jakož i podpory na restrukturalizaci.

10 Vzhledem k tomu, že se Komise domnívala, že Řecká republika nepřijala opatření, která vyplývala z rozsudku ze dne 12. května 2005, podala žalobu pro nesplnění povinnosti podle článku 228 ES. Rozsudkem ze dne 7. července 2009, Komise v. Řecko (C‑369/07, Sb. rozh. s. I-5703, body 68, 72, 109, 143 a 145), Soudní dvůr připustil, že započtení, je-li upraveno vnitrostátním právním řádem jako mechanismus zániku závazku, může v zásadě představovat vhodný prostředek umožňující provést navrácení státní podpory. Mimoto rozhodl, aniž tím bylo dotčeno použití pravidel Společenství v oblasti státních podpor, že je pro potřeby dotčeného řízení pro nesplnění povinnosti třeba konstatovat, že Řecká republika prokázala existenci splatné pohledávky společnosti OA ve výši 601 289 003 eura vyplývající z rozhodčího nálezu ze dne 6. prosince 2006, podle něhož bylo Řecké republice uloženo, aby uhradila společnosti OA náhradu škody. Soudní dvůr uvedl, že tato částka výrazně převyšuje všechny částky podpory, které mají být navráceny na základě rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, a současně se domníval, že Řecká republika právně dostačujícím způsobem neprokázala, pokud jde o část nových protiprávních podpor uvedených v tomto rozhodnutí, že tyto podpory byly vráceny. V důsledku toho Soudní dvůr v tomto ohledu uložil současně penále a paušální částku.

Napadené rozhodnutí

11 Dopisem ze dne 3. března 2003 informovaly řecké orgány Komisi o stavu privatizace společnosti OA. V průběhu roku 2003 tyto orgány s Komisí vedly korespondenci ohledně restrukturalizace letecké společnosti OA za účelem její privatizace.

12 Vzhledem k neexistenci formálního oznámení případných státních podpor přijala Komise dne 8. září 2003 rozhodnutí, kterým Řecké republice uložila, aby jí poskytla veškeré informace nezbytné pro přezkum opatření spojených s restrukturalizací a privatizací letecké společnosti OA, která by mohla zahrnovat státní podporu, ve vztahu k článku 87 ES.

13 Dne 25. září 2003 podala konkurenční letecká společnost Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, dále jen „Aeroporia Aigaiou“ nebo „vedlejší účastnice“) u Komise stížnost ohledně privatizace společnosti OA.

14 Dopisem ze dne 29. září 2003 předaly řecké orgány Komisi zákon č. 3185/2003, jakož i odpověď na příkaz k poskytnutí informací. Dopisem ze dne 31. října 2003 oznámila Komise řeckým orgánům, že některé údaje stále chybí.

15 Dopisem ze dne 15. prosince 2003 zopakovala Komise svou žádost o informace. Řecká republika poskytla tyto informace dopisy ze dne 18. a 19. prosince 2003. Dopisem ze dne 15. ledna 2004 požádala Komise řecké orgány o doplňující informace a tyto orgány odpověděly dvěma dopisy ze dne 15. a 16. ledna 2004.

16 Rozhodnutím ze dne 16. března 2004 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 ES, pokud jde o opatření spojená s restrukturalizací a privatizací skupiny Olympic Airways, přijatá vůči společnostem OA a NOA Řeckou republikou po přijetí rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 (Úř. věst. C 192, s. 2).

17 V tomto rozhodnutí Komise především uvedla, že společnost OA v souvislosti s rozdělením leteckých činností skupiny Olympic Airways a jejich znovusloučením do nové společnosti NOA přestala zajišťovat letecké činnosti a pokračovala v poskytování služeb pozemního odbavení, údržby a vzdělávání. Uvedla, že řecké orgány v této fázi neuvažovaly o likvidaci společnosti OA, a to i přes zápornou výši jejích vlastních zdrojů druhý rok po sobě. Podle řeckých orgánů měla totiž restrukturalizace zahájená v prosinci 2003 trvat čtyři až pět let a měla umožnit pohltit značnou část dluhů společnosti OA, která vstoupí do likvidace v okamžiku, kdy budou prodány veškeré její odbory, jakož i jiná aktiva jako budovy, stroje, již nelétající letadla a veškerý jiný materiál.

18 Komise měla v rozhodnutí ze dne 16. března 2004 za to, že se zdá, že některé výhody ve prospěch společnosti OA zakládají státní podpory neslučitelné se společným trhem. Zdůraznila rovněž, že nová letecká společnost NOA měla prospěch z převodu aktiv odvětví leteckých činností skupiny Olympic Airways s tím, že značný objem pasiv byl ponechán k tíži společnosti OA a žádný věřitel společnosti OA nebude moci požadovat splnění dluhu po společnosti NOA. Konečně Komise tvrdila, že v rámci takto zahájeného vyšetřovacího řízení vycházela „ze zásady, že všechny společnosti, které patří do skupiny – včetně společnosti [NOA] – [jsou] týmž podnikem“.

19 Dopisem ze dne 11. června 2004 předala Řecká republika Komisi své připomínky k rozhodnutí ze dne 16. března 2004.

20 Aeroporia Aigaiou předložila své připomínky ve lhůtě stanovené pro tento účel třetím zúčastněným stranám po zveřejnění výše uvedeného rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.

21 Dopisem ze dne 11. října 2004 Komise oznámila Řecké republice v souladu s čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88 ES] (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339) svůj úmysl přijmout rozhodnutí požadující, aby pozastavila veškeré podpory do doby, než Komise rozhodne o jejich slučitelnosti se Smlouvou. Řecká republika odpověděla dopisem ze dne 26. října 2004.

22 V návaznosti na tuto odpověď řecké orgány pravidelně Komisi informovaly o vývoji privatizace společností NOA a OA dopisy nebo při setkáních.

23 Ve dnech 9. až 26. května 2005 provedla poradenská společnost Moore Stephens na žádost Komise kontrolu v prostorách společností OA a NOA.. Její zpráva ze dne 19. července 2005 je nazvána „Vyšetřování týkající se restrukturalizace a privatizace skupiny Olympic Airways / Olympic Airlines“. Z této zprávy vyplývá, že cílem tohoto vyšetřování bylo zejména zodpovědět otázky, zda restrukturalizace skupiny Olympic Airways a založení společnosti NOA představují pouze právní ujednání s cílem převést aktiva a činnosti na nový právní subjekt a ponechat dluhy u původního právního subjektu a zda byly počínaje touto restrukturalizací společnosti OA a NOA příjemci přímých či nepřímých státních podpor.

24 Dne 14. září 2005 přijala Komise napadené rozhodnutí, kterým konstatovala poskytnutí státní podpory společnosti NOA ve formě nájemného za další pronájem letadel touto společností u společnosti OA nebo Řecké republiky, které bylo nižší než leasingové splátky placené společností OA nebo Řeckou republikou na základě hlavních leasingových smluv (čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí). Mimoto Komise v tomto rozhodnutí shledala, že došlo k poskytnutí tří kategorií státních podpor ve prospěch společnosti OA. První kategorie se vztahovala k předčasnému zaplacení společnosti OA údajně nadhodnocené částky hodnoty aktiv týkajících se odvětví leteckých činností převedených na společnost NOA při rozdělení (čl. 1 odst. 2 napadeného rozhodnutí). Druhá kategorie podpor spočívala v zaplacení částky 8,2 milionu eur společnosti OA, jakož i v poskytnutí určitých státních záruk uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, které byly změněny (čl. 1 odst. 3 napadeného rozhodnutí). Konečně třetí kategorie se týkala tolerování přetrvávajícího neplacení daňových dluhů a dluhů na pojistném na sociální zabezpečení společností OA ze strany řeckých orgánů (čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí).

25 Výrok napadeného rozhodnutí zní následovně:

„Článek 1

1. Přijímání společností [OA] a [Řeckou republikou] nájemného za další pronájem letadel společností [NOA], které je nižší než leasingové splátky placené na základě hlavního leasingového vztahu, vedlo ke vzniku ztráty v přibližné výši 37 milionů eur v roce 2004, pokud jde o společnost [OA] a v přibližné výši 2,75 milionu eur do května 2005, pokud jde o stát, a představuje protiprávní státní podporu ve prospěch společnosti [NOA], která je neslučitelná se Smlouvou.

2. [Řecká republika] poskytla společnosti [OA] protiprávní a neslučitelnou státní podporu, jejíž výše odpovídá nadhodnocení aktiv společnosti [NOA] při jejím založení. Komise prozatímně stanoví výši této podpory na částku přibližně 91,5 milionu eur.

3. Poskytnutí částek o celkové výši přibližně 8 milionů eur [Řeckou republikou] společnosti [OA] v období od května 2004 do března 2005 a dodatečná platba některých splátek bankovních úvěrů a leasingových splátek [Řeckou republikou] namísto společnosti [OA] v rozsahu, v němž tyto platby nejsou pouhou realizací záruk uvedených v čl. 1 [prvním pododstavci] písm. b) rozhodnutí [ze dne 11. prosince 2002] a k nim příslušných podmínek, představují protiprávní státní podporu ve prospěch společnosti [OA], která je neslučitelná se Smlouvou.

4. Prokázané soustavné tolerování neplacení daní a pojistného na sociální zabezpečení dlužných státu společností [OA] ze strany [Řecké republiky] ve výši přibližně 354 milionů eur za období od prosince 2002 do prosince 2004 představuje protiprávní státní podporu ve prospěch společnosti [OA], která je neslučitelná se Smlouvou.

Článek 2

1. [Řecká republika] zajistí, aby příjemci podpor navrátili podpory uvedené v článku 1.

2. Navrácení podpor se provede bezodkladně v souladu s postupy stanovenými vnitrostátními právními předpisy za podmínky, že umožňují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí. Částky, které mají být navráceny, budou zahrnovat úroky splatné od data, kdy byla podpora příjemci poskytnuta, až do dne jejího skutečného navrácení. Úroky budou vypočteny na základě referenční sazby používané pro výpočet čistého ekvivalentu dotace regionálních podpor.

Článek 3

[Řecká republika] neprodleně pozastaví poskytování jakékoliv další podpory ve prospěch společností [OA] a [NOA].

Článek 4

[Řecká republika] Komisi ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí informuje o opatřeních přijatých podle článků 2 a 3 tohoto rozhodnutí.“

26 Napadené rozhodnutí bylo Řecké republice oznámeno dne 15. září 2005.

27 Ve svém rozsudku ze dne 14. února 2008, Komise v. Řecko (C‑419/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), Soudní dvůr, na který se obrátila Komise na základě čl. 88 odst. 2 ES, rozhodl, že Řecká republika tím, že nepřijala ve stanovených lhůtách všechna opatření nezbytná pro zrušení a navrácení podpor prohlášených za protiprávní a neslučitelné se společným trhem napadeným rozhodnutím jejich příjemci, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 až 4 napadeného rozhodnutí.

Řízení a návrhová žádání účastnic řízení

28 Návrhy došlými kanceláři Tribunálu dne 25. listopadu 2005 podaly žalobkyně, Řecká republika, jakož i společnosti OA a NOA projednávané žaloby.

29 Ve věci T‑416/05 žalobkyně samostatným podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 4. února 2006 podala návrh na odklad vykonatelnosti článku 2 napadeného rozhodnutí, pokud jde o podpory uvedené v čl. 1 odst. 1 tohoto rozhodnutí. Usnesením ze dne 26. června 2006, Olympiakes Aerogrammes v. Komise (T‑416/05 R, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), předseda Tribunálu tento návrh zamítl.

30 Ve věci T‑423/05 žalobkyně samostatným podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 19. června 2006 podala návrh na odklad vykonatelnosti článku 2 napadeného rozhodnutí, pokud jde o podpory uvedené v čl. 1 odst. 2 až 4 tohoto rozhodnutí. Usnesením ze 29. ledna 2007, Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise (T‑423/05 R, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), předseda Tribunálu tento návrh zamítl.

31 Poté, co se změnilo složení senátů Tribunálu, byl soudce zpravodaj přidělen k šestému senátu, kterému byly v důsledku toho přiděleny projednávané věci.

32 Ve věci T‑416/05 se žalobkyně návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 16. srpna 2006 na základě čl. 48 odst. 2 prvního a druhého pododstavce jednacího řádu Tribunálu dovolávala nepřípustnosti údajných nových důvodů obrany Komise předložených v duplice. Navrhla, aby Tribunál prohlásil tyto důvody za nepřípustné a podpůrně aby jí poskytl dodatečnou lhůtu proto, aby se k nim vyjádřila. Komise předložila k uvedenému návrhu písemné vyjádření.

33 Ve věci T‑416/05 podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 2. května 2006 podala společnost Aeroporia Aigaiou návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Komise.

34 Podáním ze dne 14. července 2006 společnost NOA navrhla zamítnutí tohoto návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník. Samostatným podáním došlým téhož dne podala žádost o důvěrné zacházení ve vztahu ke společnosti Aeroporia Aigaiou, pokud jde o celé napadené rozhodnutí, dokud nebude nedůvěrná verze tohoto rozhodnutí zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie, a některé údaje v žalobě, replice a jejich přílohách.

35 Usnesením ze dne 6. června 2008 předseda šestého senátu povolil vedlejší účastenství společnosti Aeroporia Aigaiou na podporu návrhových žádání Komise. V tomto usnesení bylo stanoveno, že vedlejší účastnici bude v souladu s ustanoveními čl. 116 odst. 2 jednacího řádu předána nedůvěrná verze procesních písemností, a byla v něm rovněž stanovena lhůta pro předložení spisu vedlejšího účastníka, aniž byla dotčena možnost jej případně následně doplnit v návaznosti na rozhodnutí o opodstatněnosti žádosti o důvěrné zacházení.

36 Podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 25. června 2008 vedlejší účastnice zpochybnila žádost o důvěrné zacházení předloženou společností NOA. Zatímco navrhla úplné předání veškerých procesních písemností, uvedla svůj úmysl předložit spis vedlejšího účastníka na základě nedůvěrných verzí písemností, které jí byly předány. Spis vedlejšího účastníka byl předložen dne 22. července 2008.

37 Ve věci T‑416/05 žalobkyně dopisem došlým kanceláři Tribunálu dne 8. března 2010 v odpověď na otázky položené Tribunálem ve vztahu k její žádosti o důvěrné zacházení vzala tuto žádost zpět v návaznosti na svůj vstup do likvidace a ukončení veškeré obchodní činnosti po ukončení privatizace. Vedlejší účastnice byla vyzvána k předložení svých doplňujících vyjádření.

38 Ve věci T‑423/05 společnost Aeroporia Aigaiou podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 17. května 2006 podala návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Komise. Podáním ze dne 28. července 2006 žalobkyně navrhla zamítnutí tohoto návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník. Samostatným podáním došlým téhož dne podala žádost o důvěrné zacházení ve vztahu ke společnosti Aeroporia Aigaiou.

39 Usnesením ze dne 6. června 2008 předseda šestého senátu povolil vedlejší účastenství společnosti Aeroporia Aigaiou na podporu návrhových žádání Komise ve věci T‑423/05. V tomto usnesení bylo stanoveno, že v souladu s ustanoveními čl. 116 odst. 6 jednacího řádu bude vedlejší účastnici včas předána zpráva k jednání, aby mohla případně přednést svá vyjádření při jednání.

40 Ve věci T‑423/05 žalobkyně dopisem došlým kanceláři Tribunálu dne 10. května 2010 v odpověď na otázky položené Tribunálem ve vztahu k její žádosti o důvěrné zacházení vzala tuto žádost zpět v návaznosti na svůj vstup do likvidace po ukončení privatizace.

41 Usnesením ze dne 18. května 2010 nařídil předseda šestého senátu po vyslechnutí všech účastnic řízení spojení věcí T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05 pro účely ústní části řízení a rozsudku.

42 Vzhledem k překážce na straně soudce p. Čipeva určil předseda Tribunálu na základě čl. 32 odst. 3 jednacího řádu, že v projednávaných věcech sám doplní senát.

43 Ve věci T‑415/05 žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

– zcela nebo zčásti zrušil napadené rozhodnutí;

– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

44 Ve věci T‑416/05 žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

– zrušil čl. 1 odst. 1 a 4 a článek 2 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se jí týkají;

– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

45 Ve věci T‑423/05 žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

– zcela či zčásti zrušil napadené rozhodnutí v části, v níž se týká podpor, které jí byly poskytnuty;

– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

46 Komise, podporovaná společností Aeroporia Aigaiou ve věcech T‑416/05 a T‑423/05, navrhuje, aby Tribunál:

– zamítl žaloby;

– uložil žalobkyním náhradu nákladů řízení.

47 Na základě zprávy soudce zpravodaje rozhodl Tribunál (šestý senát) o zahájení ústní části řízení, aniž předem provedl dokazování. V rámci organizačních procesních opatření byly účastnice řízení vyzvány, aby odpověděly na písemné otázky Tribunálu a předložily určité dokumenty. Účastnice řízení těmto žádostem vyhověly.

48 Řeči a odpovědi účastnic řízení na otázky Tribunálu byly vyslechnuty na jednání konaném dne 14. června 2010.

49 Ve věci T‑415/05 Řecká republika, která podala návrh na předložení věci k projednání a rozhodnutí velkému senátu, na jednání potvrdila, že tento návrh bere zpět.

Právní otázky

A – K zániku právního zájmu žalobkyň na podání žaloby

1. Argumenty účastnic řízení

50 Ve svém písemném vyjádření v odpověď na žádost Tribunálu Komise popřela existenci trvajícího právního zájmu žalobkyň ve věcech T‑416/05 a T‑423/05, společností NOA a OA, na podání žaloby, v návaznosti na jejich vstup do likvidace po ukončení privatizace.

51 Komise rovněž tvrdila, že ve věci T‑415/05 již Řecké republice nesvědčí právní zájem na podání žaloby v návaznosti na vrácení podpor uvedených v napadeném rozhodnutí.

52 V tomto ohledu Komise tvrdí, že zájmy Řecké republiky, která je jediným akcionářem a pokud ne jediným, tak alespoň zdaleka hlavním věřitelem společností NOA a OA, byly plně uspokojeny navrácením sporných podpor. Zrušení napadeného rozhodnutí by tedy nic nezměnilo. Nic nenasvědčuje tomu, že by po zaplacení přednostních pohledávek Řecké republiky těmito společnostmi mohly být dále uspokojeny případné pohledávky dalších věřitelů.

53 Řecká republika při jednání, jakož i společnosti NOA a OA jak ve svých písemných odpovědích na otázky Tribunálu, tak i při jednání, popřely tuto argumentaci Komise. Při jednání zdůraznily zejména, že pohledávky vůči zaměstnancům a hypoteční pohledávky mají přednost před pohledávkami státu.

54 Konečně ve věcech T‑416/05 a T‑423/05 vedlejší účastnice ve své odpovědi na písemnou otázku Tribunálu ve věci T‑416/05 a při jednání v obou výše uvedených věcech tvrdila, že si i po vstupu žalujících společností do likvidace zachovala právní zájem účastnit se řízení jako vedlejší účastník na podporu návrhových žádání Komise.

55 Společnost NOA ve své odpovědi na písemnou otázku Tribunálu a při jednání, jakož i společnost OA při jednání popřely existenci takového zájmu společnosti Aeroporia Aigaiou na pokračování jejího vedlejšího účastenství.

2. Závěry Tribunálu

56 Podmínky přípustnosti patří mezi nepominutelné podmínky řízení, které soud Evropské unie může kdykoliv přezkoumat bez návrhu (viz usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2005, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia a další v. Komise, T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, T‑245/00 až T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, T‑256/00 až T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, T‑274/00 až T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 a T‑296/00, Sb. rozh. s. II‑787, bod 22 a citovaná judikatura). V projednávaných věcech je třeba s ohledem na argumentaci účastnic řízení ověřit, zda žalobkyně mohou po vstupu společností NOA a OA do likvidace a v návaznosti na dovolávané navrácení dotčených podpor pokračovat v řízení.

57 Zaprvé stran údajné nepřípustnosti žaloby podané Řeckou republikou (věc T‑415/05) je třeba zdůraznit, že podle ustálené judikatury článek 230 ES činí jasný rozdíl mezi právem na podání žaloby na neplatnost, které mají orgány Společenství a členské státy, a právem na podání žaloby na neplatnost, které mají fyzické a právnické osoby, přičemž druhý pododstavec tohoto článku uděluje každému členskému státu právo zpochybnit podáním žaloby na neplatnost legalitu rozhodnutí Komise, aniž je výkon tohoto práva podmíněn odůvodněním právního zájmu na podání žaloby. Členský stát tedy nemusí prokázat, že akt Komise, který napadá, vůči němu vyvolává právní účinky, aby jeho žaloba byla přípustná. Aby však akt Komise mohl být napaden žalobou na neplatnost, je třeba, aby jeho cílem bylo vyvolat právní účinky (usnesení Soudního dvora ze dne 27. listopadu 2001, Portugalsko v. Komise, C‑208/99, Recueil, s. I‑9183, body 22 až 24; viz rovněž v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2010, Francie a další v. Komise, T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 a T‑456/04, Sb. rozh. s. I‑0000, body 118 až 120).

58 V projednávaných věcech Komise v napadeném rozhodnutí kvalifikuje sporná opatření ve prospěch společností NOA a OA jako státní podpory a prohlašuje je za neslučitelná se společným trhem.

59 Z toho vyplývá, že toto rozhodnutí vyvolává závazné právní účinky, a je tedy napadnutelným aktem.

60 V důsledku toho je Řecká republika, která zpochybňuje zejména kvalifikaci sporných opatření jako státní podpory, již ze svého postavení členského státu aktivně legitimovaná k podání žaloby na neplatnost proti napadenému rozhodnutí, a tedy již z tohoto samotného důvodu je oprávněna v řízení pokračovat.

61 Zadruhé stran údajného nedostatku právního zájmu společnosti NOA (věc T‑416/05) a společnosti OA (věc T‑423/05) na podání žaloby je třeba připomenout, že podle judikatury musí právní zájem žalobce existovat až do vydání soudního rozhodnutí. O žalobě již není třeba rozhodnout, pokud žalobce úplně ztratil osobní zájem na zrušení napadeného aktu z důvodu události, která nastala během řízení, což má za následek, že zrušení tohoto aktu již nemůže mít samo o sobě právní důsledky ve prospěch žalobce (rozsudky Tribunálu ze dne 9. července 2008, Alitalia v. Komise, T‑301/01, Sb. rozh. s. II‑1753, bod 37, a ze dne 19. března 2010, Gollnisch v. Parlament, T‑42/06, Sb. rozh. s. I‑0000, bod 61).

62 V projednávaných věcech stačí konstatovat, že žalující společnosti – které ve svých odpovědích na písemné otázky Tribunálu upřesnily, že vrátily údajné podpory v plné výši v souladu s napadeným rozhodnutím – právem tvrdí, že si zachovaly osobní a trvající právní zájem na pokračování v řízení, jelikož v případě zrušení napadeného rozhodnutí bude Řecká republika povinna jim vrátit vrácené částky, které budou zahrnuty mezi aktiva v jejich likvidačních účetních rozvahách.

63 Z toho vyplývá, že projednávané žaloby jsou přípustné.

64 Krom toho, ve věcech T‑416/05 a T‑423/05, pokud jde o otázku, zda má společnost Aeroporia Aigaiou stále bezprostřední a trvající zájem na rozhodnutí sporů ve smyslu čl. 40 druhého pododstavce statutu Soudního dvora, stačí připomenout, že ve výše uvedeném usnesení Olympiakes Aerogrammes v. Komise (bod 28) a ve výše uvedeném usnesení Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise (bod 23), kterými bylo povoleno vedlejší účastenství společnosti Aeroporia Aigaiou na podporu návrhových žádání Komise, byl takový bezprostřední a trvající zájem uznán z důvodu, že vedlejší účastnice byla konkurentem společností OA a NOA, které byly příjemci podpor uvedených v napadeném rozhodnutí, a aktivně se účastnila formálního vyšetřovacího řízení, které vedlo k přijetí napadeného rozhodnutí, které je pro ni příznivé. Dokud je přitom společnostem NOA a OA přiznán i po jejich vstupu do likvidace právní zájem na zrušení napadeného rozhodnutí, má společnost Aeroporia Aigaiou souvztažný zájem na vedlejším účastenství na podporu Komise za účelem obrany legality tohoto rozhodnutí, byť třeba jen za účelem podání návrhů na náhradu škody, po kterých by mohly být případně podány žaloby založené na protiprávním poskytnutí podpor, které jí způsobily škodu, během výše uvedeného konkurenčního období.

65 Je tedy třeba uznat, že společnost Aeroporia Aigaiou si coby vedlejší účastnice zachovala právní zájem na rozhodnutí projednávaných sporů.

B – K věci samé

66 Žalobkyně popírají zjištění Komise týkající se zaprvé existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení podpor (věci T‑415/05 a T‑416/05), zadruhé poskytnutí státních podpor společnosti NOA (věci T‑415/05 a T‑416/05) a zatřetí poskytnutí státních podpor společnosti OA (věci T‑415/05, T‑416/05 a T‑423/05). Mimoto se začtvrté dovolávají porušení práva dotčeného členského státu být vyslechnut (věci T‑415/05 a T‑423/05), zapáté porušení zásady proporcionality (věci T‑415/05 a T‑416/05) a zašesté porušení zásady non bis in idem (věci T‑415/05 a T‑423/05).

67 Před postupným přezkumem těchto výtek je třeba na úvod uvést, že ve věci T‑416/05 se žalobkyně, společnost NOA, dovolává nepřípustnosti údajných nových důvodů obrany Komise (viz bod 34 výše). Přípustnost těchto důvodů bude posouzena při přezkumu žalobních důvodů, ke kterým se vztahují (viz body 116, 117, 129 až 131, 208 a 409 níže).

1. K zohlednění hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení podpor (věci T‑415/05 a T‑416/05)

a) Argumenty účastnic řízení

68 Pokud jde o určení příjemců dotčených podpor pro účely jejich navrácení, Řecká republika a společnost NOA popírají zjištění Komise o existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA, neboť toto zjištění by bylo možné vykládat ve vztahu k čl. 1 odst. 4, ve spojení s článkem 2 napadeného rozhodnutí tak, že ukládá společnosti NOA, aby vrátila podpory poskytnuté společnosti OA po přijetí rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 a před rozdělením.

69 Zaprvé se žalobkyně domnívají, že vzhledem k neexistenci jasného a přesného příkazu k navrácení v tomto smyslu ve výroku napadeného rozhodnutí z tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 88 ES a článkem 14 nařízení č. 659/1999 nevyplývá žádná povinnost společnosti NOA takové podpory vrátit.

70 Řecká republika tvrdí, že nepřesnost Komise v napadeném rozhodnutí i v jejích písemnostech, které obsahují rozpory, vede k dotazům týkajícím se důvodů a dosahu zahrnutí výše uvedeného zjištění týkajícího se nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení podpor v napadeném rozhodnutí (body 178 až 183 odůvodnění), když Komise současně ve své žalobní odpovědi připouští, že toto zjištění se týká výlučně rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 a nemá žádné právní následky pro napadené rozhodnutí, a dovolává se nedostatku jejího právního zájmu na podání žaloby v tomto ohledu.

71 Je tedy nutné v souladu se zásadou právní jistoty vyjasnit, zda napadené rozhodnutí stanoví, že společnost NOA může být nucena vrátit zejména podpory uvedené v čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí, takže otázka nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení podpor je včas předložena k přezkumu Tribunálu v rámci projednávané žaloby.

72 Zadruhé Řecká republika a společnost NOA tvrdí, že tvrzení Komise v napadeném rozhodnutí (bod 183 odůvodnění), že společnost NOA musí být považována alespoň pro účely navrácení podpor předcházejících rozdělení odvětví leteckých činností za nástupce společnosti OA, je stiženo vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení a v nedostatku odůvodnění.

73 Žalobkyně připouštějí, že podle judikatury může být Komise nucena požadovat, aby se vracení neomezovalo na původního příjemce podpory, ale bylo rozšířeno i na podnik, který případně zaručuje jeho neomezené trvání prostřednictvím výrobních prostředků, které na něj byly převedeny, existuje-li mezi těmito dvěma podniky hospodářská návaznost (rozsudek Soudního dvora ze dne 8. května 2003, Itálie a SIM 2 Multimedia v. Komise, C‑328/99 a C‑399/00, Recueil, s. I‑4035, bod 77). Z této judikatury nicméně vyplývá, že zaprvé vrácení podpory třetí osobou je pouhou možností a zadruhé že musí existovat hospodářská návaznost.

74 Zejména možnost, aby společnost, která má hospodářské obtíže, přijala ozdravná opatření, by neměla být a priori vyloučena z důvodu požadavků na vrácení podpor neslučitelných se společným trhem (výše uvedený rozsudek Itálie a SIM 2 Multimedia v. Komise, bod 76). Na rozdíl od tvrzení Komise je třeba úmysl obejít povinnost navrácení zohlednit při přezkumu ekonomické logiky operace převodu-přeměny (výše uvedený rozsudek Itálie a SIM 2 Multimedia v. Komise, bod 17, a rozsudek Tribunálu ze dne 19. října 2005, CDA Datenträger Albrechts v. Komise, T‑324/00, Sb. rozh. s. II‑4309, body 102 až 104).

75 V tomto ohledu žalobkyně připomínají, že převod části aktiv společností, která je příjemcem podpory, na třetí právnickou osobu, aby jí byla zajištěna možnost rozvoje bez právní a hospodářské nejistoty, která ohrožuje pokračování provozu této části její činnosti, neprokazuje jako takový existenci vůle obejít účinky navrácení (výše uvedený rozsudek CDA Datenträger Albrechts v. Komise, bod 98).

76 V projednávaných věcech v souladu s výše uvedenou judikaturou spočívá rozhodující tedy kritérium ve skutečnosti, že přeměna byla vedena ekonomickou logikou účinnějšího navrácení a jejím cílem nebylo obejít účinky příkazu k navrácení.

77 Cílem rozdělení leteckých činností v rámci rozsáhlejšího plánu na restrukturalizaci a privatizaci skupiny Olympic Airways byl prodej tohoto odvětví s co největším možným ziskem. Obzvláště hodnota nové letecké společnosti NOA zdaleka přesahuje prostý úhrn převedených aktiv. Je zvýšena zejména díky existenci spolehlivé a pružné flotily letadel, velmi vzdělaných zaměstnanců, know-how a zkušenosti na vnitrostátním trhu, dobré obchodní pověsti a spolehlivosti, síti spolupracovníků, smluv o spolupráci a dispozici letištních časů.

78 Žalobkyně se tedy domnívají, že v souladu s kritériem soukromého investora tak byla přeměna stanovená zákonem č. 3185/2003 vedena ekonomickou logikou privatizace skupiny Olympic Airways za účelem účinnějšího navrácení podpor a nebyla provedena s cílem obejít účinky příkazu k navrácení. Po neúspěšných snahách o privatizaci společnosti OA se totiž Řecká republika rozhodla rozdělit různé činnosti skupiny, aby je zprivatizovala samostatně s co největším ziskem. V tomto ohledu společnost NOA popírá zejména tvrzení Komise v napadeném rozhodnutí (bod 178 odůvodnění), že bylo při přeměně této skupiny úmyslem Řecké republiky umožnit pokračování leteckých činností.

79 Řecká republika a společnost NOA tvrdí, že v projednávaných věcech, stejně jako ve věci, v níž byl vydán výše uvedený rozsudek CDA Datenträger Albrechts v. Komise, nedošlo nijak ke zmenšení majetku společnosti, která byla zbavena části svých aktiv, v projednávaných věcech společnosti OA, neboť byla převedena rovnocenná část jejích pasiv. Komise ostatně připustila, že dluhy ve výši 145 milionů eur byly převedeny na společnost NOA (bod 117 odůvodnění napadeného rozhodnutí).

80 Navíc, na rozdíl od tvrzení Komise v napadeném rozhodnutí (bod 179 odůvodnění) nezbavil převod aktiv společnosti OA na společnost NOA společnost OA jejích příjmů. Společnost OA i nadále působí v odvětvích služeb pozemního odbavení, údržby a opravy, cateringu, výpočetní techniky a dodávek pohonných látek. Společnost OA získává značné příjmy od společnosti NOA na základě podmínek jejich obchodních vztahů.

81 Za těchto podmínek je tvrzení Komise, že založení společnosti NOA představuje umělou reorganizaci v rámci téže skupiny, chybné. Na základě zákona č. 3185/2003 totiž Řecká republika držela akcie společnosti NOA výlučně pro účely její privatizace. Navíc, vzhledem k tomu, že společnost NOA nezískala žádné zvýhodnění jakožto společnost nabývající část aktiv společnosti OA, a společnost OA pokračovala ve své činnosti, mezi oběma společnostmi neexistuje hospodářská návaznost, která by odůvodňovala navrácení podpory, jejímž příjemcem byla společnost OA, společností NOA (rozsudek Soudního dvora ze dne 29. dubna 2004, Německo v. Komise, C‑277/00, Recueil, s. I‑3925, bod 81).

82 Na rozdíl od tvrzení Komise Řecká republika ve svém dopise ze dne 2. června 2005 neuznala, že se společnost NOA stala nástupkyní společnosti OA. Pouze připustila, že v případě, že by navrácení nemohlo být zcela provedeno společností OA po vyčerpání likvidačního zůstatku této společnosti, povinnost navrácení by mohla být vymáhána po společnostech, které se staly nástupkyněmi společnosti OA, pokud by byly splněny podmínky stanovené judikaturou Společenství ohledně přechodu povinnosti navrátit státní podpory. Tak tomu však v projednávaných věcech není. Protože se privatizace společnosti NOA blížila ke svému konci, odkázaly řecké orgány ve výše uvedeném dopise výslovně na podmínku týkající se prodeje za přiměřenou tržní cenu.

83 Když Komise ve své žalobní odpovědi (bod 76) tvrdila, že přeměna sama o sobě není předmětem napadeného rozhodnutí, a nevyžaduje tedy podrobnou analýzu pro účely posouzení, zda se společnost NOA stala nástupkyní společnosti OA, připustila, že nezohlednila základní kritérium týkající se ekonomické logiky této přeměny.

84 V důsledku toho je odůvodnění, na kterém je založeno zjištění v napadeném rozhodnutí, podle kterého se společnost NOA stala nástupkyní společnosti OA pro účely navrácení podpor, nedostatečné, jelikož Komise nepřezkoumala ekonomickou logiku založení společnosti NOA jakožto část restrukturalizace-privatizace společnosti OA s cílem umožnit navrácení co největší možné výše protiprávně poskytnutých podpor.

85 Konečně Řecká republika a společnost NOA zpochybňují výklad rozsudku ze dne 12. května 2005 zastávaný Komisí. Uvádějí, že Soudní dvůr pouze rozhodl o právních a finančních následcích zákona č. 3185/2003 pro výkon rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002. Soudní dvůr nerozhodl o úmyslech, které vedly k rozhodnutí rozdělit odvětví leteckých činností, ani o slučitelnosti této restrukturalizace s ustanoveními článku 87 ES, ani o tom, zda je možné společnost NOA považovat za nástupkyni společnosti OA pro účely navrácení podpor uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002. V rámci uvedené žaloby pro nesplnění povinnosti Soudní dvůr ostatně nemohl přezkoumat, zda se NOA stala nástupkyní společnosti OA pro účely navrácení podpor, neboť v okamžiku podání této žaloby, dne 2. října 2003, nebyla společnost NOA dosud založena.

86 V rozsudku ze dne 12. května 2005 Soudní dvůr pouze konstatoval, že převod aktiv společnosti OA na společnost NOA znemožnil na základě vnitrostátního práva navrácení podpor poskytnutých společnosti OA. K tomuto závěru však dospěl, když se domníval, že „všechna aktiva“ společnosti OA byla převedena „bez jakýchkoliv dluhů“ (bod 33 rozsudku). Tak tomu však není, jelikož Komise již uznává, že si OA zachovala významná aktiva a převedla na společnost NOA významnou výši dluhů. Komise tak mění argumentaci Soudního dvora v rozsudku ze dne 12. května 2005 a zbavuje jej jeho podstaty, když tvrdí, že Soudní dvůr konstatoval převod nejvýnosnějších aktiv na společnost NOA.

87 Ze všech těchto důvodů jsou závěry Komise týkající se zjištění o údajné hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA chybné a nejsou odůvodněny.

88 Komise zaprvé podává svůj výklad napadeného rozhodnutí. Ve svých žalobních odpovědích ve věcech T‑415/05 a T‑416/05 nejprve uvádí, že na rozdíl od rozsudku ze dne 12. května 2005 se napadené rozhodnutí nezabývá otázkou týkající se navrácení podpor poskytnutých společnosti OA společností NOA. Komise z toho vyvozuje, že Řecká republika a společnost NOA neprokazují trvající právní zájem na podání žaloby proti odůvodnění tohoto rozhodnutí týkajícího se kvalifikace společnosti NOA jako nástupkyně společnosti OA.

89 Nicméně v duplikách Komise zastává stanovisko, že z článku 2 napadeného rozhodnutí, vykládaného ve vztahu k odůvodnění tohoto rozhodnutí, jasně vyplývá, že sporné podpory poskytnuté společnosti OA alespoň před rozdělením je třeba vymáhat nejen vůči této společnosti, ale rovněž vůči společnosti NOA. Připouští tedy zájem Řecké republiky a společnosti NOA na zpochybnění povinnosti společnosti NOA navrátit podpory poskytnuté společnosti OA.

90 Komise vysvětluje tuto změnu stanoviska tím, že byla informována o přesném datu založení společnosti NOA až v replice ve věci T‑416/05 uvedením data 13. prosince 2003 jako data založení a zahájení činnosti této společnosti.

91 Důkaz o tomto přesném datu „zaktivoval výhradu“ učiněnou několikrát Komisí, pokud jde o určení skutečného příjemce podpor předcházejících rozdělení.

92 Pokud jde o sporné podpory poskytnuté společnosti OA po rozdělení, podle Komise by mohly a měly být vymáhány rovněž po společnosti NOA, pokud se při výkonu napadeného rozhodnutí prokáže, že prospěch z nich byl převeden na společnost NOA. Komise v tomto ohledu tvrdí, že společnost OA převedla na společnost NOA výhodu vyplývající z podpor, které jí poskytla Řecká republika tím, že dále pronajala nové letecké společnosti letadla za nájemné nižší než splátky, které sama platila hlavním leasingovým pronajímatelům.

93 Komise upřesňuje, že rozdělení povinnosti navrácení mezi společnosti OA a NOA bude muset být určeno při výkonu napadeného rozhodnutí.

94 Zadruhé ve věcech T‑415/05 a T‑416/05 Komise zpochybňuje argumentaci žalobkyň směřující k prokázání, že se společnost NOA nestala nástupkyní společnosti OA pro účely navrácení sporných podpor. Tvrdí, že vrácení podpor právní entitou vykonávající hospodářskou činnost, která měla z podpor prospěch, má za cíl obnovení podmínek nenarušené hospodářské soutěže.

95 Společnost Aeroporia Aigaiou vystupující jako vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání Komise ve věci T‑416/05, uvádí, že otázka existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA byla rozhodnuta rozsudkem ze dne 12. května 2005.

b) Závěry Tribunálu

96 Úvodem je třeba uvést, že v odpověď na otázku položenou Tribunálem při jednání Komise nepotvrdila tvrzení společnosti OA uvedené v její odpovědi na písemnou otázku položenou Tribunálem, zopakovanou při jednání, podle kterého tato společnost v souladu s článkem 2 napadeného rozhodnutí vrátila celou částku sporných podpor, které jí byly poskytnuty, včetně úroků. Komise totiž vyjádřila výhrady, pokud jde o vrácení těchto podpor v plné výši, přičemž zároveň uvedla, že s ohledem na vstup společností OA a NOA do likvidace po Řecké republice nepožaduje, aby po společnosti NOA vymohla vrácení sporných podpor poskytnutých společnosti OA.

97 Řecká republika a společnost NOA při jednání prohlásily, že trvají na svých výtkách vůči kvalifikaci společnosti NOA jako nástupkyně společnosti OA pro účely navrácení podpor poskytnutých společnosti OA.

98 V této souvislosti bude třeba v první řadě určit opatření ve prospěch společnosti OA, která by mohla být předmětem povinnosti navrácení společnosti NOA, zadruhé vymezit právní dosah napadeného rozhodnutí stran zjištění týkajícího se nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení podpory, a zatřetí posoudit opodstatněnost rozšíření povinnosti navrácení na společnost NOA.

– K určení opatření ve prospěch společnosti OA, která mohou být předmětem povinnosti navrácení společností NOA

99 Úvodem, jak uvádí Soudní dvůr v rozsudku ze dne 12. května 2005 (bod 32), je třeba odlišit přezkum samotných restrukturalizačních opatření ve vztahu k podmínkám použití článku 87 ES od zcela samostatné otázky, zda lze společnost NOA považovat za nástupkyni společnosti OA, pokud jde o letecké činnosti, pro účely navrácení podpor, které byly poskytnuty společnosti OA před rozdělením. V rámci žaloby pro nesplnění povinnosti, o níž byl vydán uvedený rozsudek, se jednalo pouze o posouzení právních a finančních následků těchto restrukturalizačních opatření pro výkon rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002.

100 Z příkazu k poskytnutí informací, jakož i z rozhodnutí ze dne 16. března 2004 o zahájení řízení stanoveného v čl. 88 odst. 2 ES vyplývá, že se vyšetřování Komise v projednávaných věcech týkala všech opatření spojených s restrukturalizací a privatizací skupiny Olympic Airways, která mohla zahrnovat státní podporu (viz body 12 a 16 až 18 výše).

101 V napadeném rozhodnutí však nejsou restrukturalizační opatření zkoumána jako taková z hlediska jejich kvalifikace ve vztahu k podmínkám použití čl. 87 odst. 1 ES. Jejich povaha a zejména vztah mezi společnostmi OA a NOA jsou Komisí posouzeny výlučně proto, aby byla prokázána existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení sporných podpor a aby byla přezkoumávaná opatření posouzena ve svém kontextu (viz zejména body 164 až 178 níže).

102 Pokud jde konkrétně o navrácení podpor, jedině Komise byla oprávněna přezkoumat v napadeném rozhodnutí otázku nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení nových podpor poskytnutých společnosti OA, uvedených v tomto rozhodnutí. Určení skutečných příjemců podpor uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 pro účely výkonu příkazu k navrácení obsaženého v tomto rozhodnutí bylo totiž provedeno v rozsudku ze dne 12. května 2005 (viz body 7, 8 a 99 výše).

103 Mimoto je třeba uvést, že otázka nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení podpor může být v projednávaných věcech vznesena pouze, pokud jde o podpory poskytnuté společnosti OA před rozdělením leteckých činností a založením společnosti NOA.

104 Pokud existuje hospodářská návaznost mezi těmito dvěma společnostmi, lze společnost NOA považovat za skutečného příjemce podpor, které zvýhodnily odvětví leteckých činností a které byly poskytnuty původní letecké společnosti OA předtím, než tyto činnosti převzala společnost NOA.

105 Naopak, na rozdíl o tvrzení Komise v duplikách (viz bod 92 výše), nemohou být sporné podpory poskytnuté společnosti OA po rozdělení vymáhány po společnosti NOA pouze z toho důvodu, že z nich tato společnost měla nepřímou výhodu. I kdyby, jak tvrdí Komise, státní podpory poskytnuté společnosti OA po rozdělení této společnosti umožnily poskytnout nové společnosti NOA výhody, které by tato společnost za běžných tržních podmínek nezískala, což není prokázáno, tato okolnost neumožňuje sama o sobě učinit závěr, že společnost NOA je skutečným příjemcem podpor poskytnutých společnosti OA.

106 Při neexistenci hospodářské jednoty po rozdělení mezi oběma společnostmi OA a NOA, u nichž Komise nezpochybňuje v napadeném rozhodnutí, že jsou právně a finančně autonomní, bylo v každém případě věcí Komise jasně určit výhodu údajně poskytnutou společností OA společnosti NOA a posoudit ji samostatně z hlediska podmínek použití čl. 87 odst. 1 ES (viz v tomto smyslu rozsudky Soudního dvora ze dne 10. ledna 2006, Cassa di Risparmio di Firenze a další, C‑222/04, Sb. rozh. s. I‑289, body 112 až 114, a Tribunálu ze dne 25. června 1998, British Airways a další v. Komise, T‑371/94 a T‑394/94, Recueil, s. II‑2405, body 313 a 314). Komise tak ostatně v napadeném rozhodnutí postupovala, pokud jde o podporu poskytnutou společnosti NOA ve formě nízkého nájemného za další pronájem letadel (viz body 154 až 253 níže).

107 Z toho vyplývá, že v projednávaných věcech, jak navrhují žalobkyně, je otázka nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení sporných podpor vznesena pouze ohledně podpory údajně poskytnuté společnosti OA ve formě tolerování neplacení daní a pojistného na sociální zabezpečení touto společností, uvedené v čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí v části, v níž byla tato podpora poskytnuta před rozdělením. Ostatní podpory ve prospěch společnosti OA, které jsou uvedeny v čl. 1 odst. 2 a 3 tohoto rozhodnutí, byly totiž všechny poskytnuty po rozdělení.

108 V tomto ohledu je třeba v této fázi uvést, že žalobní důvody dovolávané žalobkyněmi ve věcech T‑415/05 a T‑423/05 směřující ke zrušení čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí je třeba zamítnout, jak bude dále Tribunálem prokázáno (viz body 378 až 394 níže).

109 Za těchto podmínek je třeba určit právní dosah napadeného rozhodnutí, pokud jde o zjištění týkající se existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 4 uvedeného rozhodnutí v části, v níž byla tato podpora poskytnuta před 11. prosincem 2003.

K právnímu dosahu napadeného rozhodnutí, pokud jde o zjištění týkající se nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA pro účely navrácení sporné podpory

110 Úvodem je třeba podotknout, že vzhledem k tomu, že napadené rozhodnutí bylo přijato dne 14. září 2005, měla Komise v okamžiku jeho přijetí k dispozici všechny informace nezbytné pro určení příjemců, kteří měli dotčené podpory vrátit, v samotném rozhodnutí. Z tohoto pohledu se okolnosti projednávaných věcí liší od okolností přezkoumávaných Komisí v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, které předcházelo restrukturalizaci skupiny Olympic Airways a založení společnosti NOA v prosinci 2003.

111 Ve výroku napadeného rozhodnutí však Komise výslovně neoznačuje společnost NOA jako skutečného příjemce části podpory poskytnuté společnosti OA, uvedené v čl. 1 odst. 4 tohoto rozhodnutí.

112 Komise se v článku 2 napadeného rozhodnutí omezuje na stanovení, že Řecká republika zajistí, aby „příjemci“ podpory uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí tuto podporu navrátili. Pokud jde o čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí, ten se týká výslovně protiprávní podpory poskytnuté společnosti OA ve formě tolerování daňových dluhů a dluhů na pojistném na sociální zabezpečení této společnosti vůči státu Řeckou republikou a neodkazuje na společnost NOA jako na skutečného příjemce části této podpory.

113 Ve výše uvedeném rozsudku ze dne 14. února 2008, Komise v. Řecko, ve kterém Soudní dvůr určil, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z napadeného rozhodnutí, nepovažoval Soudní dvůr za nutné přezkoumat zejména to, zda v tomto rozhodnutí byla společnost NOA označena za nástupkyni společnosti OA pro účely vrácení sporné podpory uvedené v čl. 1 odst. 4. Pokud jde o tuto podporu, Soudní dvůr pouze ověřil, zda napadené rozhodnutí obsahuje informace, které dotčeným vnitrostátním orgánům umožňují bez nadměrných obtíží určit částky, které je třeba vrátit (body 42 až 44 rozsudku).

114 V této souvislosti je věcí Tribunálu, jak tvrdí žalobkyně, aby vyložil obsah napadeného rozhodnutí, pokud jde o případnou povinnost společnosti NOA vrátit podporu uvedenou v čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí.

115 Úvodem je třeba uvést, že Komise ve svých duplikách ve věcech T‑415/05 a T‑416/05 odůvodnila svá vnitřně rozporná stanoviska k výkladu napadeného rozhodnutí svou nejistotou ohledně přesného data založení společnosti NOA (viz bod 90 výše).

116 Ve věci T‑416/05 se společnost NOA dovolávala nové, a tudíž nepřípustné povahy této argumentace týkající se údajné nejistoty Komise ohledně přesného data založení společnosti NOA (viz bod 34 výše).

117 V tomto ohledu stačí uvést, že tato argumentace Komise je v každém případě irelevantní. Bez ohledu na výklady postupně navržené žalovaným orgánem v projednávaných věcech totiž přísluší v konečném důsledku Tribunálu, aby napadené rozhodnutí vyložil. V důsledku toho jsou vnitřně rozporná stanoviska Komise k výkladu napadeného rozhodnutí a dovolávání se nejistoty ohledně přesného data založení společnosti NOA za účelem vysvětlení vývoje stanoviska Komise irelevantní a nemohou porušovat práva obhajoby žalobkyň (rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 1999, Irish Sugar v. Komise, T‑228/97, Recueil, s. II‑2969, bod 30). Mimoto je třeba uvést, že rozhodnutí ze dne 16. března 2004 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 110) a napadené rozhodnutí (bod 6) výslovně uvádějí, že společnost NOA byla založena dne 12. prosince 2003. Žalobkyně při jednání potvrdily, že společnost NOA zahájila své činnosti k tomuto datu. V této souvislosti, i když Komise nebyla informována během správního řízení o přesném datu založení společnosti NOA dne 11. prosince 2003, nemohla mít tato okolnost vliv na obsah napadeného rozhodnutí – a tudíž na jeho výklad – ohledně případného označení společnosti NOA za nástupkyni společnosti OA pro účely vrácení sporné podpory.

118 Pro účely výkladu článku 2 napadeného rozhodnutí je třeba připomenout, že podle judikatury je výrok rozhodnutí v oblasti státních podpor neoddělitelný od jeho odůvodnění, takže musí být v případě potřeby vykládán s ohledem na důvody, které vedly k jeho přijetí (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 15. května 1997, TWD v. Komise, C‑355/95 P, Recueil, s. I‑2549, bod 21, a rozsudek ze dne 12. května 2005, bod 41 a citovaná judikatura).

119 V projednávaných věcech je tedy třeba ověřit, zda lze článek 2 napadeného rozhodnutí vykládat ve světle odůvodnění tohoto rozhodnutí tak, že se vztahuje, pokud jde o „příjemce podpory uvedené v článku 1“, na společnost NOA coby skutečného příjemce sporné podpory poskytnuté společnosti OA, uvedené v čl. 1 odst. 4 uvedeného rozhodnutí.

120 Při přezkumu povahy restrukturalizace skupiny Olympic Airways (body 178 až 183 odůvodnění napadeného rozhodnutí), provedeném v rámci „posouzení podpory“ (bod 6 napadeného rozhodnutí) Komise podrobněji zanalyzovala podmínky restrukturalizace již zohledněné Soudním dvorem v rozsudku ze dne 12. května 2005. Komise vycházela z tohoto rozsudku, aby dospěla v bodě 183 odůvodnění napadeného rozhodnutí k následujícímu závěru:

„Je tedy zjevné, že pokud restrukturalizace společnosti OA v roce 2003 – ze které vznikla společnost NOA – vedla k založení odlišné právní entity, byla nicméně provedena, aby bylo zabráněno vrácení podpor na základě rozhodnutí [ze dne 11. prosince] 2002, a že společnost NOA je nástupcem společnosti OA alespoň pro účely navrácení státních podpor předcházejících rozdělení.“

121 Za účelem prokázání, že se společnost NOA stala nástupkyní společnosti OA pro účely navrácení sporné podpory poskytnuté společnosti OA, se tak Komise omezila na vylíčení skutečností, ze kterých vycházel v rozsudku ze dne 12. května 2005 Soudní dvůr, aby došel k závěru o existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení podpor uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002. Na základě těchto poznatků dospěla Komise výslovně v bodě 183 odůvodnění napadeného rozhodnutí k závěru o rozšíření povinnosti navrácení na společnost NOA, pokud jde konkrétně o spornou podporu ve prospěch společnosti OA předcházející rozdělení.

122 Mimoto v rámci posouzení slučitelnosti podpor poskytnutých společnosti NOA Komise v napadeném rozhodnutí (body 216 a 217 odůvodnění) připomněla, že jelikož společnost NOA je nástupcem společnosti OA pro účely navrácení podpor, nemůže být nová podpora poskytnutá společnosti NOA prohlášena za slučitelnou se společným trhem, dokud nebudou vráceny podpory předcházející rozdělení.

123 Z tohoto přezkumu napadeného rozhodnutí vyplývá, že – i když je politováníhodné, že Komise neuvedla ve výroku tohoto rozhodnutí jmenovitě příjemce, kteří mají vrátit podporu uvedenou v čl. 1 odst. 4 předcházející rozdělení – odůvodnění tohoto rozhodnutí umožňuje snadno určit společnost NOA jako nástupkyni společnosti OA pro účely vrácení této podpory.

124 V této souvislosti z článku 2 napadeného rozhodnutí, ve spojení s výše uvedeným odůvodněním uvedeného rozhodnutí, a zejména s přihlédnutím k rozsudku ze dne 12. května 2005, jasně vyplývá, že Komise uložila Řecké republice povinnost vymáhat vrácení podpory poskytnuté společnosti OA před rozdělením nejen po této společnosti, ale rovněž případně po společnosti NOA.

125 Článek 2 napadeného rozhodnutí, který stanoví povinnost vrácení podpory uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí, musí být tedy vykládán v tom smyslu, že obsahuje příkaz k navrácení podpory předcházející rozdělení vůči společnostem OA či NOA, přičemž rozdělení povinnosti navrácení mezi tyto dvě společnosti bude muset být určeno při výkonu uvedeného rozhodnutí.

126 Stran rozdělení povinnosti navrácení mezi příjemci podpory je třeba připomenout, že v rozhodnutí, kterým se konstatuje neslučitelnost podpory a ukládá její navrácení, není Komise povinna upřesnit, v jakém rozsahu měl každý podnik-příjemce prospěch z částky dotčené podpory. Přísluší dotčenému členskému státu, aby stanovil částku, kterou má každý z těchto podniků při vrácení podpory vrátit. V případě nepředvídaných obtíží může tento stát předložit své problémy k posouzení Komisi, která spolu s členským státem musí v souladu s povinností loajální spolupráce, zakotvené zejména v článku 10 ES, spolupracovat v dobré víře za účelem překonání těchto obtíží (viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2005, Saxonia Edelmetalle a ZEMAG v. Komise, T‑111/01 a T‑133/01, Sb. rozh. s. II‑1579, bod 124).

127 Toto řešení je potvrzeno rozsudkem ze dne 12. května 2005, ve kterém Soudní dvůr zdůraznil ryze hospodářské kritérium obnovení nenarušené hospodářské soutěže v dotčeném odvětví, a implicitně tak připustil možnost výlučně podpůrné povinnosti navrácení společnosti NOA. V tomto rozsudku se Soudní dvůr omezil na určení nesplnění povinnosti, když nechal na příslušných vnitrostátních orgánech a na Komisi, aby v rámci své vzájemné povinnosti loajální spolupráce stanovily rozdělení povinnosti navrácení mezi společnosti OA a NOA, pokud jde o podpory uvedené v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002.

128 V projednávaných věcech je třeba s ohledem na výklad napadeného rozhodnutí uvedený v bodech 123 až 125 výše přezkoumat odůvodnění a opodstatněnost zjištění o hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely vrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 4 napadeného rozhodnutí, předcházející rozdělení.

K posouzení odůvodnění a opodstatněnosti zjištění o nástupnictví společnosti NOA ve vztahu ke společnosti OA v napadeném rozhodnutí pro účely navrácení sporné podpory

129 Před přezkumem opodstatněnosti žalobních důvodů vycházejících z nedostatku odůvodnění a ze zjevně nesprávného posouzení předložených žalobkyněmi ve věcech T‑415/05 a T‑416/05 je třeba odmítnout tvrzení společnosti NOA o nepřípustnosti údajných nových důvodů obrany Komise týkajících se jednak údajné vůle Řecké republiky obejít povinnost navrácení, jednak údajné protiprávnosti existence společnosti NOA (viz bod 34 výše).

130 Z dupliky jasně vyplývá, že se Komise nedovolává žádného nového důvodu obrany týkajícího se údajné vůle Řecké republiky obejít povinnost navrácení prostřednictvím restrukturalizace skupiny Olympic Airways a založení společnosti NOA. Naopak Komise předkládá argument, již uplatněný v napadeném rozhodnutí a v žalobní odpovědi, podle kterého není neexistence úmyslu Řecké republiky obejít tuto povinnost, tvrzená žalobkyní, relevantní, jelikož výše uvedená restrukturalizace brání vrácení podpor.

131 Argument Komise, že se rozsudek ze dne 12. května 2005 dotýká samotné existence společnosti NOA tím, že ji prohlašuje za protiprávní, je součástí diskuse mezi účastnicemi řízení o právním dosahu tohoto rozsudku, pokud jde o určení skutečného příjemce sporné podpory.

132 Ve věci samé a úvodem, jelikož Komise v rámci svého přezkumu vztahu existujícího mezi společnostmi OA a NOA vychází zejména z poznatků zohledněných Soudním dvorem v rozsudku ze dne 12. května 2005, aby učinila zjištění, že „společnost NOA je nástupcem společnosti OA alespoň pro účely navrácení státních podpor předcházejících rozdělení“ (bod 183 odůvodnění napadeného rozhodnutí), je třeba upřesnit právní dosah uvedeného rozsudku v projednávaných věcech.

133 Na rozdíl od tvrzení Komise před Tribunálem může tento rozsudek zakládat překážku věci pravomocně rozsouzené výlučně pokud jde o vrácení podpor uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, jelikož zjištěné nesplnění povinnosti se vztahovalo právě k neprovedení tohoto rozhodnutí.

134 Konkrétně k zjištění týkajícímu se existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení sporné podpory předcházející rozdělení, je třeba uvést, že i když jsou relevantní okolnosti, které lze zohlednit, v podstatě totožné v případě vrácení podpor uloženého rozhodnutím ze dne 11. prosince 2002 nebo i v případě vrácení podpor ve prospěch společnosti OA předcházejících rozdělení, uloženého napadeným rozhodnutím, nejsou přesto všechny okolnosti striktně totožné. Rozdíl spočívá v tom, že k převodu aktiv společnosti OA na společnost NOA v odvětví leteckých činností za podmínek, které znemožnily vrácení podpory poskytnuté společnosti OA společností NOA, došlo po přijetí rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, avšak před zahájením formálního vyšetřovacího řízení, které vedlo k přijetí napadeného rozhodnutí dne 14. září 2005.

135 Okamžik převodu aktiv na novou společnost patří přitom mezi kritéria, která lze v různé míře v závislosti na případu zohlednit. Z judikatury vyplývá, že k posouzení, zda lze povinnost navrácení podpory poskytnuté společnosti v obtížích rozšířit na novou společnost, na kterou tato původní společnost převedla některá aktiva, pokud tento převod umožňuje konstatovat hospodářskou návaznost mezi těmito dvěma společnostmi, lze zohlednit následující skutečnosti: předmět převodu (aktiva a pasiva, zachování pracovní síly, seskupená aktiva), cenu převodu, totožnost akcionářů nebo majitelů nástupnického podniku nebo původního podniku, okamžik, kdy k převodu došlo (po zahájení vyšetřování, zahájení řízení nebo konečném rozhodnutí) nebo dále ekonomickou logiku operace (výše uvedený rozsudek Itálie a SIM2 Multimedia v. Komise, body 78, 80 a 85).

136 V projednávaných věcech je tedy třeba ověřit, zda vzhledem ke skutkovému kontextu projednávaného sporu Komise mohla, aniž překročila meze své posuzovací pravomoci, použít v napadeném rozhodnutí argumentaci Soudního dvora v rozsudku ze dne 12. května 2005, aby došla k závěru o existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely vrácení sporné podpory.

137 Pokud jde konkrétně o kritérium okamžiku převodu aktiv, jehož obsah a dosah budou upřesněny později (viz bod 146 níže), stačí v tomto stádiu připomenout, že ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 12. května 2005, došlo k převodu aktiv společnosti OA v obtížích na novou společnost NOA tak, aby bylo znemožněno navrácení podpor uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 původní společností, po přijetí tohoto rozhodnutí (viz bod 134 výše). Ve věcech, ve kterých byly vydány výše uvedený rozsudek Itálie a SIM2 Multimedia v. Komise (bod 77) a výše uvedený rozsudek Německo v. Komise (bod 71), ze kterých implicitně vychází analýza provedená v rozsudku ze dne 12. května 2005 (viz body 143 a 144 níže), k „obejití“ tvrzenému Komisí došlo buď v průběhu formálního vyšetřovacího řízení, nebo v okamžiku, kdy byly příslušné vnitrostátní orgány informovány o úmyslu Komise zahájit vyšetřovací řízení.

138 V projednávaných věcech je třeba uvést, že příkaz k poskytnutí informací o veškerých opatřeních spojených s restrukturalizací a privatizací společnosti OA, která mohla zahrnovat podporu, byl zaslán Řecké republice již dne 8. září 2003. Řecká republika a společnost OA tedy tím spíše nemohly při založení společnosti NOA ponechat bez povšimnutí skutečnost, že opatření ve prospěch společnosti OA předcházející rozdělení mohou být předmětem vyšetřování ze strany Komise a že navazují na některé předchozí podpory, uvedené v rozhodnutí ze dne 11. prosince 20002, poskytnuté společnosti OA ve formě tolerování neplacení daní a pojistného na sociální zabezpečení ze strany Řecké republiky.

139 Za těchto podmínek platí vzhledem k podobnému skutkovému kontextu analýza přijatá Soudním dvorem v rozsudku ze dne 12. května 2005, podle které mohla být povinnost navrácení podpor poskytnutých společnosti OA rozšířena na společnost NOA, na kterou byly převedeny nejvýnosnější výrobní činnosti společnosti OA, aby tak byla obnovena nenarušená hospodářská soutěž v dotčeném hospodářském odvětví, rovněž ze stejných důvodů, pro podpory předcházející rozdělení, o které šlo v projednávaných věcech.

140 V tomto ohledu nelze přijmout výklad rozsudku ze dne 12. května 2005 navržený žalobkyněmi, který tvrdí, že Soudní dvůr nepovažoval společnost NOA za nástupkyni společnosti OA pro účely navrácení podpory.

141 V rozsudku ze dne 12. května 2005 (body 33 a 34) Soudní dvůr přijal argument Komise, podle kterého operace spočívající v převodu aktiv odvětví leteckých činností společnosti OA bez jakýchkoli dluhů na společnost NOA tím, že byla strukturována tak, aby bylo na základě vnitrostátního práva znemožněno vymáhání dluhů původní společnosti OA po nové společnosti NOA „vytvořila překážku pro účinný výkon rozhodnutí [ze dne 11. prosince 2002] a pro vymáhání podpor, kterými [Řecká republika] podporovala obchodní činnost této společnosti“ a „[v] důsledku toho byl cíl uvedeného rozhodnutí, které [směřovalo] k obnovení nenarušené hospodářské soutěže v odvětví civilního letectví, podstatným způsobem ohrožen“.

142 Zdůrazněním nutnosti obnovit hospodářskou soutěž v odvětví civilního letectví Soudní dvůr implicitně označil společnost NOA za skutečného příjemce podpor poskytnutých společnosti OA, uvedených v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, jelikož z těchto podpor původní letecké společnosti OA mělo prospěch odvětví leteckých činností převedené na společnost NOA.

143 S přihlédnutím ke stanovisku generálního advokáta L. A. Geelhoeda (Sb. rozh. s. I‑3878, body 28 až 36) je třeba rozsudku ze dne 12. května 2005 rozumět tak, že shledává existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA, pokud jde o odvětví leteckých činností, pro účely navrácení podpor uloženého rozhodnutím ze dne 11. prosince 2002. V důsledku toho mohla být nová letecká společnost NOA jakožto podnik, který tyto podpory skutečně využil, v zásadě podrobena vnitrostátnímu řízení týkajícímu se vrácení podpor uvedených ve výše uvedeném rozhodnutí, aby byla obnovena nenarušená hospodářská soutěž v dotčeném hospodářském odvětví.

144 Na podporu své analýzy vycházel generální advokát L. A. Geelhoed zejména z výše uvedeného rozsudku Itálie a SIM 2 Multimedia v. Komise, ve kterém Soudní dvůr rozhodl, že skutečnost, kdy je podniku v obtížích umožněno založit v průběhu formálního vyšetřovacího řízení o podporách, které obdržel, dceřinou společnost, na niž by následně převedl své nejvýnosnější provozní činnosti, by vedla k připuštění toho, že každá společnost by mohla při navracení podpor vyčlenit svá aktiva z majetku mateřského podniku, čímž by vzniklo riziko, že vymáhání podpor bude částečně či plně zbaveno účinků. Snaha vyhnout se tomu, aby rozhodnutí ztratilo svůj užitečný účinek a aby narušení hospodářské soutěže dále pokračovalo, může vést Komisi k požadavku, aby se vrácení neomezovalo na původní podnik, ale bylo rozšířeno i na podnik, který zaručuje jeho neomezené trvání prostřednictvím výrobních prostředků, které na něj byly převedeny, umožní-li určité prvky tohoto převodu konstatovat, že mezi těmito dvěma entitami existuje hospodářská návaznost (bod 33 stanoviska).

145 V projednávaných věcech argumentace Řecké republiky a společnosti NOA směřující v podstatě k popření skutečnosti, že hlavní aktiva společnosti OA – která se vztahovala k odvětví leteckých činností – byla převedena na společnost NOA bez největší části pasiv a za podmínek, které znemožnily vymáhání podpor po této společnosti, ve skutečnosti směřuje ke zpochybnění analýzy, ze které vycházel Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 12. května 2005. Na rozdíl od tvrzení žalobkyň se totiž hlavní relevantní skutkové a právní okolnosti již zohledněné v tomto rozsudku v projednávaných věcech nezměnily. Zvláště je-li skutečností, že v tomto rozsudku Soudní dvůr uvedl, že aktiva odvětví leteckých činností byla převedena na společnost NOA „bez jakýchkoliv dluhů“, toto zjištění – založené na informacích, které Soudnímu dvoru poskytly účastnice řízení – se vysvětluje tím, že Soudní dvůr nebyl v rámci žaloby pro nesplnění povinnosti, která k němu byla podána, povolán, aby podrobně přezkoumal všechny podmínky restrukturalizace skupiny Olympic Airways, zejména pokud jde o převod velmi malé části dluhů na společnost NOA a toho, že veškeré dlouhodobé dluhy a 90 % krátkodobých dluhů zůstaly k tíži společnosti OA. V této souvislosti nemůže okolnost, dovolávaná v projednávaných věcech žalobkyněmi, že společnost OA pokračovala v poskytování služeb pozemního odbavení, údržby a vzdělávání a 10 % jejích krátkodobých dluhů, tedy dluhů s dobou splatnosti kratší než jeden měsíc, bylo převedeno na společnost NOA, jak vyplývá ze zprávy společnosti Moore Stephens, změnit analýzu vyplývající z rozsudku ze dne 12. května 2005.

146 Mimoto je třeba zdůraznit, že na rozdíl od tvrzení žalobkyň mají kritéria stanovená judikaturou pro určení skutečného příjemce podpory objektivní charakter. Z judikatury vyplývá, že existence hospodářské návaznosti může být pro účely vrácení podpory prokázána na základě různých objektivních skutečností, jako je nezaplacení ceny odpovídající tržním podmínkám za převedená aktiva nebo objektivní okolnost, že v důsledku převodu došlo k obejití povinnosti vrácení sporné podpory (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Německo v. Komise, bod 86; rozsudek ze dne 12. května 2005, body 32 až 34, a výše uvedený rozsudek Itálie a SIM2 Multimedia v. Komise, bod 78). V tomto ohledu na rozdíl od tvrzení žalobkyň z výše uvedeného rozsudku CDA Datenträger Albrechts v. Komise nevyplývá, že ke konstatování, že převodem aktiv došlo k obejití povinnosti navrácení, je nutná existence úmyslu. Je třeba rovněž uvést, že kritérium okamžiku převodu aktiv (viz body 135 až 138 výše) má rovněž objektivní charakter a nepředpokládá existenci vůle k obejití. Je třeba mu rozumět v tom smyslu, že okamžik převodu může případně představovat důkaz o účinku obejití.

147 V této souvislosti nelze přijmout argumentaci žalobkyň, podle které byly restrukturalizace skupiny Olympic Airways a převod leteckých činností na společnost NOA vedeny ekonomickou logikou účinnějšího navrácení podpory poskytnuté společnosti OA díky privatizaci společnosti NOA.

148 V tomto ohledu je třeba uvést, že účelem povinnosti navrácení podpory je obnovit hospodářskou soutěž v dotčeném hospodářském odvětví, a nikoliv umožnit orgánu veřejné správy vymoci si své pohledávky (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Německo v. Komise, bod 76). Ekonomická logika převodu aktiv musí být tedy přezkoumána z hlediska obnovení hospodářské soutěže v dotčeném odvětví.

149 Z toho vyplývá, že subjektivní prvek dovolávaný žalobkyněmi spočívající ve skutečnosti, že restrukturalizace skupiny Olympic Airways a založení společnosti NOA s cílem umožnit privatizaci zejména společnosti NOA za nejlepších podmínek a s největším ziskem, za účelem zajištění vrácení podpor díky zejména příjmu z privatizace, je v každém případě irelevantní.

150 Konečně je třeba uvést, že pro projednávaný spor jsou příznačné zvláštní okolnosti vyznačující se tím, že restrukturalizace společnosti OA a založení společnosti NOA byly pouze dočasnými operacemi, které měly usnadnit privatizaci. Převod odvětví leteckých činností skupiny Olympic Airways na společnost NOA byl proveden zákonem odchylně od obecného práva a veškerý kapitál této nové společnosti neprodleně nabyla Řecká republika. Za těchto podmínek nebylo třeba ověřit, vzhledem k neexistenci poskytnutí protiplnění novým nabyvatelem, do doby, než bude ukončena privatizace letecké společnosti, zda bylo možné mít za to, že částka podpor poskytnutých společnosti OA před rozdělením je zahrnuta v kupní ceně v souladu s tržními podmínkami (viz v tomto smyslu rozsudky Soudního dvora ze dne 20. září 2001, Banks, C‑390/98, Recueil, s. I‑6117, bod 77, a ze dne 13. listopadu 2008, Komise v. Francie, C‑214/07, Sb. rozh. s. I‑8357, body 57 a 58).

151 Ze všech těchto důvodů nelze mít za to, že zjištění Komise o hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení sporné podpory poskytnuté společnosti OA před rozdělením je stiženo vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení.

152 Mimoto napadené rozhodnutí je dostatečně odůvodněné. Komise jasně uvedla v rámci přezkumu vztahu mezi společnostmi OA a NOA v bodech 178 až 183 odůvodnění tohoto rozhodnutí důvody, proč se domnívala, že zejména s přihlédnutím k rozsudku ze dne 12. května 2005 existovala hospodářská návaznost mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení sporných podpor předcházejících rozdělení. V tomto ohledu je třeba připomenout, že na rozdíl od tvrzení žalobkyň je třeba posouzení ekonomické logiky založení společnosti NOA provedené v projednávaných věcech Komisí za účelem určení skutečných příjemců podpory předcházející rozdělení odlišit od přezkumu slučitelnosti samotné restrukturalizace se společným trhem (viz bod 99 výše). Neexistence takového přezkumu Komise tedy nevypovídá o žádném nedostatečném odůvodnění napadeného rozhodnutí.

153 Z toho vyplývá, že žalobní důvody vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a z nedostatku odůvodnění je třeba zamítnout jako neopodstatněné.

2. K podpoře poskytnuté společnosti NOA (čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí) (věci T‑415/05 a T‑416/05)

154 Řecká republika a společnost NOA se domáhají zrušení napadeného rozhodnutí v části, v níž Komise v jeho čl. 1 odst. 1 konstatuje poskytnutí protiprávní podpory společnosti NOA ve formě nájemného za další pronájem letadel, které bylo nižší než leasingové splátky placené společností OA a Řeckou republikou na základě hlavních leasingových smluv. Žalobkyně v tomto ohledu předkládají dva žalobní důvody, které vycházejí z porušení čl. 87 odst. 1 ES a z nedostatku či neexistence odůvodnění, pokud jde o přezkum podmínek použití čl. 87 odst. 1 ES týkajících se poskytnutí výhody z hlediska kritéria soukromého investora a přičitatelnosti sporného jednání společnosti OA Řecké republice.

155 Úvodem žalobkyně zpochybňují zohlednění údajné hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA Komisí pro účely kvalifikace sporných opatření.

a) K zohlednění hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely kvalifikace sporných opatření

Argumenty účastnic řízení

156 Řecká republika a společnost NOA úvodem tvrdí, že Komise v napadeném rozhodnutí přezkoumala samostatně opatření ve prospěch společností OA a NOA. Když Komise ve svých žalobních odpovědích vycházela z údajné hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA – která podle Komise znamená, že opatření přijatá ve vztahu ke společnosti NOA nelze posuzovat autonomně za účelem jejich kvalifikace jakožto státní podpory – a snažila se nedostatečné a chybné odůvodnění napadeného rozhodnutí nahradit odůvodněním novým. Toto nové odůvodnění je proto nepřípustné.

157 Mimoto rozpory mezi napadeným rozhodnutím a argumentací Komise před Tribunálem neumožňují porozumět odůvodnění tohoto rozhodnutí. Porušují tak práva obhajoby žalobkyň, které jsou nuceny vyvracet nejednoznačné a vzájemně si odporující směry.

158 V každém případě není nová argumentace Komise podložena žádným důkazem, který by umožnil shledat existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA.

159 V této souvislosti se Řecká republika a společnost NOA domnívají, že sporná opatření je třeba přezkoumat samostatně v závislosti na jejich adresátech, a nikoliv na základě údajné hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA.

160 Komise, podporovaná ve věci T‑416/05 společností Aeroporia Aigaiou, jež se připojuje k její argumentaci, upřesňuje, že v napadeném rozhodnutí přezkoumala jednotlivě dotčená opatření s tím, že je současně umístila do obecného kontextu restrukturalizace společnosti OA, do kterého zapadají.

161 Komise tvrdí, že existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA byla zjištěna Soudním dvorem v rozsudku ze dne 12. května 2005. Rozdělení odvětví leteckých činností osvobodilo toto odvětví od vysokého nájemného, které jej zatěžovalo. Letecké činnosti společnosti NOA tak byly dotovány společností OA, jejíž ztráty byly v konečném výsledku hrazeny Řeckou republikou díky tolerování dluhů společnosti OA vůči státu a poskytování peněžních prostředků na zvláštní účet. Dotčená opatření je tedy třeba posoudit v tomto hospodářském kontextu.

162 Zvláště pak trvající finanční obtíže společností OA i NOA i přes formální přeměnu skupiny a časová blízkost rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002 podle Komise umožňují se domnívat, že sporná opatření zajišťují zachování činnosti jejich příjemců a sledují stejný cíl jako předchozí podpory.

163 Vedlejší účastnice zdůrazňuje, že soulad sporných opatření s kritériem soukromého investora je třeba posoudit s přihlédnutím k době návratnosti investice. Je tedy nutné zohlednit celý průběh poskytování státních podpor skupině Olympic Airways.

Závěry Tribunálu

164 Úvodem je třeba připomenout, že v napadeném rozhodnutí Komise nejprve konstatuje existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA pro účely navrácení podpor předcházejících rozdělení (viz body 68 až 153 výše) a dále kvalifikuje určitá opatření ve prospěch společností NOA či OA, která doprovázela přeměnu skupiny Olympic Airways provedenou zákonem č. 3185/2003 za účelem její privatizace, jako státní podpory.

165 Jak vyplývá z výše uvedených úvah (viz zejména body 99 až 101 výše), tyto dvě otázky jsou zcela odlišné. Závěry týkající se otázky, zda měla společnost NOA z důvodu hospodářské návaznosti mezi společností OA a touto společností rovněž prospěch z podpor poskytnutých společnosti OA před rozdělením, a může tak být z tohoto důvodu povinna tyto podpory vrátit, jsou tedy irelevantní, pokud jde o kvalifikaci podpory poskytnuté přímo společnosti NOA po jejím založení z hlediska čl. 87 odst. 1 ES.

166 Otázka kvalifikace nových opatření ve prospěch společnosti NOA musí být tedy odlišena od otázky týkající se navrácení podpor, zkoumané například ve výše uvedeném rozsudku Německo v. Komise (body 71, 87 a 88), ve kterém Soudní dvůr rozhodl, že pouhá skutečnost, že nově založená dceřiná společnost pokračovala v činnostech mateřské společnosti, jež byla předmětem soudního řízení o likvidaci, díky pronájmu zařízení této posledně uvedené společnosti, i když Komise tvrdila, že nezískala informace, které by jí umožňovaly posoudit, zda nájemné bylo v souladu s tržními podmínkami, neumožňuje prokázat, že nájemce měl prospěch z konkurenční výhody spojené s podporami poskytnutými pronajímateli před založením nájemce.

167 V projednávaných věcech spočívají sporná opatření ve prospěch společnosti NOA v nízké výši nájemného placeného touto společností společnosti OA a Řecké republice za další pronájem letadel. Komise v podstatě tvrdí, že kontext těchto opatření charakterizovaný hospodářskou návazností mezi společnostmi OA a NOA a finanční podporou Řecké republiky ve prospěch společnosti OA s cílem zajištění pokračování leteckých činností, lze zohlednit k učinění domněnky, že tato nová opatření ve prospěch společnosti NOA představují rovněž státní podporu.

168 V tomto ohledu přezkum napadeného rozhodnutí ukazuje, že Komise provádí jednotlivý přezkum několika zvláštních opatření ve prospěch společností OA a NOA, mezi která patří výše nájemného placeného společností NOA za další pronájem letadel, z hlediska podmínek použití článku 87 ES (body 56, 57, 155 až 161, 186, 188, 191 a 193 odůvodnění napadeného rozhodnutí). Z tohoto rozhodnutí však vyplývá, že tento samostatný přezkum každého z dotčených opatření pro účely jejich kvalifikace je nutně součástí obecného kontextu přeměny skupiny Olympic Airways, jež spočívala v rozdělení leteckých činností a jejich převzetí novou společností NOA za podmínek stanovených zejména zákonem č. 3185/2003. Zejména s přihlédnutím k závěrům odborníků Komise ohledně restrukturalizace skupiny Olympic Airways provedené v prosinci 2003 (body 110 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí) Komise analyzuje povahu této restrukturalizace, aniž ji však jako takovou kvalifikuje jako státní podporu (body 178 až 183 odůvodnění napadeného rozhodnutí), jak již bylo uvedeno (viz bod 101 výše).

169 Komise tedy právem tvrdí, že z napadeného rozhodnutí vyplývá, že jednotlivě přezkoumala sporná opatření ve prospěch společnosti NOA (viz zejména body 186 a 188 odůvodnění) s tím, že je současně umístila do obecného kontextu restrukturalizace skupiny Olympic Airways, do kterého zapadají.

170 Za těchto podmínek nepředstavuje na rozdíl od tvrzení žalobkyň argumentace Komise, podle které je pro účely kvalifikace sporných opatření z hlediska čl. 87 odst. 1 ES třeba zohlednit existenci hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA, nové odůvodnění mající nahradit odůvodnění napadeného rozhodnutí. Takovou argumentaci tedy nelze prohlásit za nepřípustnou.

171 Mimoto je třeba uvést, že v rozporu s tvrzeními žalobkyň není zohlednění hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA Komisí samo o sobě v rozporu s individuálním přezkumem sporných opatření a nečiní odůvodnění napadeného rozhodnutí nesrozumitelným.

172 Mimoto, pokud jde o zohlednění hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA v rámci kvalifikace sporných opatření z hlediska ustanovení článku 87 ES, je třeba bez dalšího připomenout, že podle ustálené judikatury je Komise povinna vždy přezkoumat všechny relevantní skutečnosti sporné operace a její kontext, zejména v rámci použití kritéria soukromého investora (rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a Land Nordrhein-Westfalen v. Komise, T‑228/99 a T‑233/99, Recueil, s. II‑435, bod 270; viz rovněž rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2008, Ryanair v. Komise, T‑196/04, Sb. rozh. s. II‑3643, bod 59).

173 V projednávaných věcech z toho vyplývá, že zohlednění existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA nezbavuje Komisi její povinnosti přezkoumat s ohledem na veškeré relevantní skutečnosti, zda jsou splněny podmínky použití čl. 87 odst. 1 ES.

174 V projednávaných věcech byla Komise oprávněna zohlednit kontext sporných opatření charakterizovaný jednak poskytnutím podpor na restrukturalizaci a protiprávních podpor původní letecké společnosti OA s cílem umožnit pokračování jejích leteckých činností, jednak restrukturalizací skupiny Olympic Airways v roce 2003 za účelem její privatizace, jakož i povahou vztahu mezi společnostmi OA a NOA. Nic to však nemění na povinnosti Komise přezkoumat, zda sporná opatření s ohledem na kritérium soukromého investora odpovídala běžným obchodním transakcím v tržním hospodářství a odlišovala se tak od výše uvedených protiprávních podpor (viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2002, Linde v. Komise, T‑98/00, Recueil, s. II‑3961, body 43 až 54).

175 Za těchto podmínek neumožňuje zjištění existence hospodářské návaznosti mezi společnostmi OA a NOA domnívat se, že s ohledem na přetrvávání hospodářských obtíží obou těchto společností po rozdělení představují nová opatření ve prospěch společnosti NOA, zkoumaná v napadeném rozhodnutí, logickou návaznost na výše uvedené předchozí podpory, a že tudíž patří rovněž do kategorie státních podpor.

176 V tomto ohledu nelze přijmout argumentaci Komise opírající se o rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 1998, BP Chemicals v. Komise (T‑11/95, Recueil, s. II‑3235, body 171 a 176). Na rozdíl od okolností, které vedly k vydání uvedeného rozsudku, ve kterém byla dotčená opatření tvořena řadou po sobě jdoucích kapitálových vkladů učiněných veřejným podnikem do jeho dceřiné společnosti, je třeba uvést, že v projednávaných věcech jsou podpory údajně poskytnuté společností OA a Řeckou republikou společnosti NOA ve formě nájemného za další pronájem letadel velmi nízkého oproti splátkám placeným společností OA a Řeckou republikou na základě hlavních smluv svým předmětem a svou povahou zcela odlišné od státních podpor ve prospěch společnosti OA, o které šlo v rozhodnutí ze dne 11. prosince 2002, a nemají žádný vztah k těmto posledně uvedeným podporám.

177 Mimoto je třeba především uvést, že podle výše uvedeného rozsudku BP Chemicals v. Komise (bod 170), i když dotčené opatření navazuje na opatření stejné povahy kvalifikovaná jako státní podpory, tato okolnost a priori nevylučuje, že uvedené opatření splňuje kritérium soukromého investora v tržním hospodář