Keywords

Summary



Keywords

1. Řízení – Návrh na zahájení řízení – Formální požadavky

(Jednací řád Tribunálu, čl. 44 odst. 1)

2. Podpory poskytované státy – Pojem – Výhoda poskytnutá příjemcům státní podpory

(Článek 87 odst. 1 ES)

3. Podpory poskytované státy – Pojem – Výhoda poskytnutá příjemcům státní podpory – Nepřímé výhody – Zahrnutí

(Článek 87 odst. 1 ES)

4. Podpory poskytované státy – Zákaz – Výjimky – Podpory, na něž se může vztahovat výjimka stanovená v čl. 87 odst. 3 písm. c) ES – Podmínky

[Článek 87 odst. 3 písm. c) ES]

5. Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí Komise ve věci státních podpor – Vymezení narušení hospodářské soutěže a dopadu na obchod mezi členskými státy

(Článek 87 odst. 1 ES a článek 253 ES)

6. Podpory poskytované státy – Navrácení protiprávní podpory – Podpora přidělená v rozporu s procesními pravidly článku 88 ES – Případné legitimní očekávání příjemců – Právní jistota – Ochrana – Podmínky a omezení

(Článek 88 ES; nařízení Rady č. 659/1999, čl. 14 odst. 1)

Summary

1. Žalobu, která musí podle čl. 44 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu obsahovat popis předmětu sporu a žalobních důvodů, lze podpořit a doplnit v konkrétních bodech odkazy na výňatky z písemností, které tvoří její přílohu, avšak přílohy mají čistě důkazní a instrumentální funkci. Přílohy tedy nemohou sloužit k rozvinutí žalobního důvodu stručně popsaného v žalobě uvedením výtek nebo argumentů, které v ní nebyly uvedeny. Žalující musí ve své žalobě uvést přesné žalobní důvody, o kterých má Tribunál rozhodnout, a alespoň stručně uvést právní a skutkové okolnosti, na kterých se tyto žalobní důvody zakládají.

(viz body 24–25)

2. Opatření spočívající ve veřejném příspěvku vyplaceném každému uživateli přenosových služeb, který zakoupil nebo si najal přístroj, který umožňuje uživateli i poskytovateli obsahu bezplatný příjem volných programů, je zvýhodněním ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES přiznaným poskytovatelům pozemního digitálního vysílání a kabelovým operátorům ve vztahu k satelitním vysílacím stanicím.

Jelikož je prospěch z dotčeného opatření podmíněn splněním několika kumulativních podmínek, mezi nimiž je zakoupení nebo nájem přístroje umožňujícího příjem pozemních digitálních televizních signálů, nemůže ho každopádně využít spotřebitel, který se rozhodl koupit si nebo najmout přístroj, který umožňuje pouze příjem satelitních digitálních televizních signálů. Takové opatření tudíž neodpovídá požadavku na technologickou neutralitu stanovenému Komisí, pokud jde o opatření podpor týkající se digitálního televizního trhu.

Rozšiřování počtu diváků je podstatnou částí obchodní činnosti vysílací stanice televizních programů. Mimoto je třeba zohlednit, že takové opatření jednak povzbuzuje spotřebitele k přechodu z pozemního analogového vysílání na digitální při omezení nákladů, které by musely nést stanice pozemního digitálního vysílání, a jednak týmž vysílacím stanicím umožňuje konsolidovat jejich existující pozici na trhu ve smyslu image značky a upevnit klientelu vůči novým konkurentům.

Skutečnost, že takové opatření je velmi výhodné pro spotřebitele vzhledem k tomu, že posouvá cenu složitějších dekodérů na úroveň ceny základních dekodérů, nemá vliv na to, že uvedené opatření je rovněž výhodou pro pozemní vysílací stanice a kabelové operátory.

Cena dekodéru je mimoto určujícím parametrem, který spotřebitel zohlední při svém výběru. Příspěvek, který byl přímo přiznán spotřebitelům, automaticky způsobil snížení kupní nebo nájemní ceny přístroje, který umožňuje příjem pozemních digitálních televizních signálů. Takové snížení ceny je schopné ovlivnit výběr spotřebitelů, kteří jsou citliví na náklady.

Kromě toho má takové opatření selektivní povahu, i kdyby z něj měly satelitní vysílací stanice prospěch v tom, že by nabízely „hybridní“ dekodéry, tj. pozemní a satelitní v jednom. V takovém případě by zpřístupnění „hybridních“ dekodérů satelitními vysílacími stanicemi znamenalo dodatečné náklady, které by se odrazily v maloobchodních cenách pro spotřebitele a byly by v nejlepším případě kompenzovány dotčeným opatřením, z něhož by spotřebitelé měli prospěch. Satelitní vysílací stanice by se tak nacházely v méně výhodné pozici vzhledem k pozemním vysílacím stanicím a kabelovým operátorům, neboť ti by nemuseli promítnout jakékoliv dodatečné náklady do maloobchodních cen dekodérů pro spotřebitele, kteří mají prospěch z dotčeného opatření.

(viz body 56–57, 60, 62, 64–65, 68, 95)

3. Článek 87 ES zakazuje podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, aniž činí rozdíl mezi tím, zda jsou výhody spojené s podporami poskytnuty přímo či nepřímo. Výhoda poskytnutá přímo některým fyzickým či právnickým osobám, které nemusí být nutně podniky, proto může být nepřímou výhodou, a tudíž státní podporou pro jiné fyzické či právnické osoby, které podniky jsou.

Příspěvek, který by obdrželi spotřebitelé, tedy může být kvalifikován jako státní podpora ve prospěch operací spočívajících v dodání spotřebních výrobků nebo služeb.

(viz body 75–76)

4. Aby byla státní podpora slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) ES, musí sledovat cíl obecného zájmu a být za tímto účelem nezbytná a přiměřená.

Pokud jde o opatření spočívající ve veřejném příspěvku vyplaceném každému uživateli přenosových služeb, který zakoupil nebo si najal přístroj, který umožňuje uživateli i poskytovateli obsahu bezplatný příjem volných programů, nelze mít za to, že cílem obecného zájmu je napravit narušené fungování trhu, které souvisí zejména s problémem koordinace mezi operátory, jež je důvodem překážky pro vývoj digitálního televizního vysílání.

Jelikož musely televizní stanice již působící na trhu považovat za danou skutečnost, že zákon stanovil datum pro vypnutí analogového vysílání, a musely tedy začít rozvíjet nové obchodní strategie, příspěvky na nákup digitálních dekodérů nebyly nezbytné pro napravení problémové koordinace mezi operátory na trhu vzhledem k tomu, že uvedený problém už byl vyřešen závazným datem pro přechod na digitální vysílaní.

Vzhledem k tomu, že pozemní televize zaujímá velmi významnou pozici, není riziko, že velká část spotřebitelů nebude pokryta kvůli problému koordinace mezi operátory, pro obchodní subjekty takové povahy, aby mu nemohly čelit.

(viz body 125–126)

5. Při kvalifikaci opatření jako státní podpory vyžaduje povinnost odůvodnění, aby byly uvedeny důvody, proč Komise považuje dotčené opatření za opatření spadající do působnosti čl. 87 odst. 1 ES. Pokud jde o existenci narušení hospodářské soutěže na společném trhu, i když je Komise povinna zmínit v odůvodnění svého rozhodnutí alespoň okolnosti, za nichž byla podpora poskytnuta, umožňují-li prokázat, že podpora může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušovat hospodářskou soutěž nebo hrozit jejím narušením, není naopak povinna provádět hospodářskou analýzu skutečné situace dotčených trhů, tržního podílu podniků, které jsou příjemci podpory, postavení konkurenčních podniků a obchodu mezi členskými státy. Kromě toho v případě protiprávně poskytnutých podpor Komise není povinna prokazovat skutečné dopady těchto podpor na hospodářskou soutěž a na obchod mezi členskými státy. Pokud by tomu tak bylo, znamenal by takovýto požadavek, že by členské státy, které poskytují podpory protiprávně, byly zvýhodněny oproti těm státům, které oznamují záměr poskytnout podpory. Postačí zejména, aby Komise prokázala, že sporná podpora může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušuje nebo hrozí narušením hospodářské soutěže, aniž by bylo nezbytné vymezit dotčený trh.

(viz body 144–146)

6. Podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 88 ES, Komise rozhodne v případě rozhodnutí zamítajícího protiprávní podporu, že dotyčný členský stát přijme všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil. Totéž ustanovení nicméně stanoví, že Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství. Příjemci podpory však nemohou v zásadě mít legitimní očekávání, že byla zachována pravidla pro poskytnutí podpory, ledaže tato podpora byla poskytnuta v souladu s příslušným postupem. S řádnou péčí postupující hospodářský subjekt musí být totiž běžně schopen ujistit se o tom, že byl tento postup dodržen, i když protiprávní charakter rozhodnutí poskytnout podporu je natolik přičitatelný státu, který ji poskytuje, že se jeho zrušení jeví být v rozporu se zásadou dobré víry.

Zásada právní jistoty zásada vyžaduje, aby právní normy byly jasné a přesné a aby jejich cílem bylo zajistit předvídatelnost právních stavů a vztahů, které vyplývají z práva Společenství. Žádné ustanovení nevyžaduje, aby Komise v rámci navrácení podpory, která je prohlášena za neslučitelnou se společným trhem, stanovila přesnou částku podpory k navrácení. Postačí, aby rozhodnutí Komise obsahovalo údaje umožňující osobě, jíž je uvedené rozhodnutí určeno, aby tuto částku sama stanovila bez nadměrných obtíží. Z toho plyne, že zásada právní jistoty není porušena z důvodu, že je obtížné určit přesnou hodnotu jednoho z parametrů metody výpočtu popsané v napadeném rozhodnutí.

(viz body 170, 173, 179–181)