47

Pokud jde o výjimku vycházející z úmyslu splnit konkrétní povinnost přijatou v rámci WTO, Soud rozhodl tak, jak je uvedeno v bodech 116, 121, 122 a 125 až 137 rozsudku FIAMM a v bodech 109, 114, 115 a 118 až 130 rozsudku Fedon: „116 [109] Tím, že Společenství přijalo závazek, po přijetí rozhodnutí [OŘS] ze dne 25. září 1997, uvést svoji právní úpravu do souladu s pravidly WTO, nezamýšlelo převzít konkrétní povinnost v rámci WTO, jež by mohla odůvodnit výjimku z nemožnosti dovolávat se pravidel WTO před soudy Společenství a umožnit posledně uvedeným provádět přezkum legality jednání orgánů Společenství s ohledem na tato pravidla. […] 121 [114] Ujednání […] danému členu WTO poskytuje několik možností provedení doporučení nebo rozhodnutí [OŘS] o neslučitelnosti opatření s pravidly WTO. 122 [115] Pokud okamžité odstranění neslučitelného opatření není proveditelné, Ujednání ve svém čl. 3 odst. 7 umožňuje poskytnout poškozenému členu vyrovnání nebo povolit mu suspendovat koncese nebo jiné závazky na přechodnou dobu do odstranění neslučitelného opatření (viz rozsudek Portugalsko v. Rada, [výše uvedený], bod 37). […] 125 [118] Jednání mezi stranami sporu má v každém případě významnou úlohu i po uplynutí lhůty poskytnuté pro uvedení opatření prohlášeného za neslučitelné do souladu s pravidly WTO a po povolení a přijetí vyrovnání nebo suspenze koncesí na základě čl. 22 odst. 6 [Ujednání]. 126 [119] Článek 22 odst. 8 [Ujednání] tak zdůrazňuje dočasnou povahu suspenze koncesí nebo jiných závazků a omezuje jejich trvání ‚do doby, než bude opatření, které bylo shledáno neslučitelným s uvedenou dohodou, odstraněno nebo než člen, který musí provést doporučení nebo rozhodnutí, nalezne řešení, pokud jde o zrušení nebo zmenšení výhod, nebo než bude dosaženo vzájemně uspokojivého řešení‘. 127 [120] Totéž ustanovení rovněž stanoví, že [OŘS] bude v souladu s čl. 21 odst. 6 nadále dohlížet na provádění přijatých doporučení nebo rozhodnutí. 128 [121] V případě neshody ohledně slučitelnosti opatření přijatých s cílem být v souladu s doporučeními a rozhodnutími [OŘS], čl. 21 odst. 5 [Ujednání] stanoví, že tento spor se bude řídit ‚podle těchto pravidel o řešení sporů‘, včetně hledání řešení prostřednictvím jednání mezi stranami. 129 [122] Ani uplynutí lhůty, kterou [OŘS] poskytl Společenství k uvedení jeho režimu dovozu banánů do souladu s rozhodnutím [OŘS] ze dne 25. září 1997, ani rozhodnutí ze dne 9. dubna 1999, ve kterém rozhodci [OŘS] výslovně konstatovali neslučitelnost nového systému dovozu banánů zakotveného nařízeními č. 1637/98 a č. 2362/98 s pravidly WTO, neznamenalo vyčerpání způsobů řešení sporů upravených [Ujednáním]. 130 [123] Za takové situace by přezkum legality jednání žalovaných orgánů s ohledem na pravidla WTO soudem Společenství mohl zapříčinit oslabení pozice vyjednávačů Společenství při hledání vzájemně přijatelného řešení sporu v souladu s pravidly WTO. 131 [124] Za těchto podmínek by tím, že by soudním orgánům byla uložena povinnost nepoužít normy vnitrostátního práva, jež jsou neslučitelné s dohodami WTO, byly legislativní a výkonné orgány smluvních stran zbaveny možnosti, kterou zejména poskytuje článek 22 [Ujednání], nalézt, případně i na přechodnou dobu, řešení prostřednictvím jednání (rozsudek Portugalsko v. Rada, [výše uvedený], bod 40). 132 [125] Žalobkyně tudíž nesprávně dovozují z článků 21 a 22 [Ujednání] povinnost člena WTO přizpůsobit se v určené lhůtě doporučením a rozhodnutím orgánů WTO, a nesprávně tvrdí, že rozhodnutí OŘS jsou vykonatelná, ledaže by se proti nim jednomyslně postavily smluvní strany. 133 [126] Ostatně Rada tím, že svým nařízením č. 216/2001 znovu novelizovala režim dovozu banánů, usilovala o sladění různých protichůdných cílů. Preambule nařízení č. 216/2001 tak ve svém bodě odůvodnění 1 uvádí, že byly navázány četné intenzivní kontakty, zejména za účelem ‚vzetí v úvahu závěrů zvláštní skupiny‘, a v bodě 2 odůvodnění uvádí, že nový zamýšlený režim dovozu představuje nejlepší záruky jak ‚pro to, aby bylo dosaženo cílů [WTO s banány], pokud jde o produkci Společenství a poptávku spotřebitelů‘, tak pro to, aby ‚byla dodržena pravidla mezinárodního obchodu‘. 134 [127] Spojené státy americké nakonec souhlasily, podle ujednání o porozumění ze dne 11. dubna 2001, s dočasnou suspenzí uložení své celní přirážky výměnou za závazek Společenství zavést režim vylučující netarifní opatření pro dovozy banánů před 1. lednem 2006. 135 [128] Takový výsledek by přitom mohl být ohrožen zásahem soudů Společenství spočívajícím v tom, že by za účelem náhrady škody utrpěné žalobkyněmi přezkoumaly legalitu úkonů, které v tomto případě provedly žalované orgány, s ohledem na pravidla WTO. 136 [129] V tomto ohledu je třeba poukázat na to, že, jak výslovně zdůraznily Spojené státy americké, ujednání o porozumění ze dne 11. dubna 2001 netvoří samo o sobě vzájemně dohodnuté řešení ve smyslu čl. 3 odst. 6 [Ujednání] a že otázka provedení doporučení a rozhodnutí [OŘS] Společenstvím byla nadále ke dni 12. července 2001, tedy po podání projednávané žaloby, na pořadu jednání [OŘS]. 137 [130] Z toho vyplývá, že žalované orgány neměly v úmyslu změnou sporného režimu dovozu banánů do Společenství splnit konkrétní povinnosti vyplývající z pravidel WTO, ve vztahu k nimž [OŘS] shledal neslučitelnost uvedeného režimu.“