Věc C-424/07

Evropská komise

v.

Spolková republika Německo

„Nesplnění povinnosti státem — Elektronické komunikace — Směrnice 2002/19/ES — Směrnice 2002/21/ES — Směrnice 2002/22/ES — Sítě a služby — Vnitrostátní právní úprava — Nové trhy“

Stanovisko generálního advokáta M. Poiarese Madura přednesené dne 23. dubna 2009 I ‐ 11434

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. prosince 2009 I ‐ 11449

Shrnutí rozsudku

Sbližování právních předpisů – Sítě a služby elektronických komunikací – Předpisový rámec – Směrnice 2002/19, 2002/21 a 2002/22

(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19, čl. 8 odst. 4, 2002/21, články 6 a 7, čl. 8 odst. 1 a 2, čl. 15 odst. 3 a článek 16, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22, čl. 17 odst. 2)

Členský stát, který přijme právní ustanovení, která omezují diskreční pravomoc vnitrostátního regulačního orgánu (VRO) a která nedodržují postupy konzultace a konsolidace stanovené v článcích 6 a 7 směrnice 2002/21 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, nesplňuje povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 8 odst. 4 směrnice 2002/19 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení, článků 6 a 7, čl. 8 odst. 1 a 2, čl. 15 odst. 3 a článku 16 směrnice 2002/21, jakož i čl. 17 odst. 2 směrnice 2002/22 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací.

Při výkonu těchto regulačních funkcí totiž mají VRO širokou pravomoc k tomu, aby mohly posoudit potřebu regulace trhu elektronických komunikací podle každé situace případ od případu. Podle článku 15 směrnice 2002/21, a zejména jeho odstavce 3, mají VRO povinnost vymezit, v úzké spolupráci s Komisí, relevantní trhy v tomto odvětví. Podle článku 16 téže směrnice VRO poté provedou analýzu takto vymezených trhů a posoudí, zda tyto trhy jsou účinně konkurenční. Pokud trh není účinně konkurenční, dotyčný VRO uloží podnikům s významnou tržní silou na tomto trhu regulační povinnosti ex ante. Tyto články se týkají odvětví elektronických komunikací obecně a nevylučují ze své působnosti nové trhy, ani ostatně žádný jiný trh.

Vnitrostátní ustanovení, které výslovně stanovuje, že nové trhy nemají být regulovány, ledaže některé skutečnosti, jako je neexistence trvalé hospodářské soutěže na trhu, prokážou potřebu jejich regulace, přitom zasahuje do širokých pravomocí přiznaných VRO a brání mu přijmout regulační opatření přizpůsobená každému jednotlivému případu, a není tak v souladu s článkem 16 směrnice 2002/21. Omezení diskreční pravomoci VRO vyplývající z takového ustanovení nutně zasahuje do jeho pravomoci vymezení trhu. VRO nebude muset provést vymezení relevantních trhů podle čl. 15 odst. 3 uvedené směrnice v rozsahu, v němž trhy identifikované v příloze doporučení Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice 2002/21 již spadají do definice nového trhu stanovené vnitrostátním právním předpisem.

Stejně tak z čl. 8 odst. 4 směrnice 2002/19 a z čl. 17 odst. 2 směrnice 2002/22 vyplývá, že povinnosti uložené v souladu s uvedenými články musí vycházet z povahy zjištěného problému a musí být přiměřené a odůvodněné s ohledem na cíle stanovené v článku 8 směrnice 2002/21 a že VRO mají povinnost podporovat regulační cíle uvedené v článku 8 rámcové směrnice, a tedy provádět posouzení závažnosti těchto cílů při vymezení a analýze relevantního trhu, který by mohl být regulovaný. Vnitrostátní ustanovení, které při analýze potřeby regulace nového trhu prováděné VRO upřednostňuje pouze jeden z těchto cílů, jako je cíl podpory účinných investic do infrastruktury a podpory inovací, přitom porušuje čl. 8 odst. 4 směrnice 2002/19, čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice 2002/21, jakož i čl. 17 odst. 2 směrnice 2002/22 a omezuje diskreční pravomoc VRO způsobem, který není v souladu s uvedenými směrnicemi.

S článkem 16 směrnice 2002/21 je rovněž v rozporu takové vnitrostátní ustanovení ukládající přísnější podmínky, nežli jsou podmínky stanovené uvedenou směrnicí pro analýzu relevantních trhů, které by mohly podléhat regulaci, jako je ustanovení, které jako kritérium pro to, aby nový trh mohl být výjimečně podroben regulaci ex ante, uvádí riziko dlouhodobé překážky rozvoje trvalé hospodářské soutěže na těchto trzích.

Konečně vnitrostátní ustanovení, které ukládá zásadu neregulace nových trhů, omezuje pravomoc VRO podřídit nové trhy vymezení a analýze trhu. To nezbytně znamená nedodržení, za určitých okolností, postupů stanovených v článcích 6 a 7 směrnice 2002/21, na které odkazují čl. 15 odst. 3 a čl. 16 odst. 6 téže směrnice, co se týče vymezení a analýzy trhu.

(viz body 55–56, 61, 64, 66, 78, 82–83, 86, 90–91, 93–94, 98–99, 105–106, 108 a výrok)