CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2010 :22 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
15. dubna 2010
Věc F-2/07
José Carlos Matos Martins
v.
E v ropská komise
„Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Výzva k vyjádření zájmu — Výběrové řízení — 
Předvýběrové testy — Přístup k dokumentům“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 ES a 152 A E, kterou se J. C. Matos Martins domáhá 
zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro výběr personálu ze dne 27. února 2006 ( EPSO) 
o jeho výsledcích testů z verbálního a numerického uvažování, které podstoupil v rámci 
výzvy k vyjádření zájmu, kt erou E PSO v yhlásil jménem ev ropských o rgánů, a to 
konkrétně Komise Evropských společenství a Rady Evropské u nie, za účelem z řízení 
databáze žadatelů o pracovní místo, kteří mohou být přijati jako s mluvní zaměstnanci 
k výkonu různých úkolů v rámci uvedených institucí.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Žalobce ponese vlastní náklady řízení s výjimkou nákladů na pobyt 
a cestu vynaložených z důvodu nahlížení do dokumentů jeho ad vokátem d ne 30 . března, 
1. dubna a 21. července 2009 v soudní kanceláři Soudu. Evropská ko mise ponese vlastní 
náklady řízení, jakož i náklady vynaložené žalobcem.
Sh rnutí
1. Úředníci — Výběrové řízení — Výběrové řízení na základě kvalifikačních p ředpokladů a na základě 
zkoušek — Obsah zko ušek
(Služební řád, příloha III)
2. Úředníci — Výběrové řízení — Výběrové řízení na základě kvalifikačních p ředpokladů a na základě 
zkoušek — Podmínky provádění a obsah zko ušek — Otázky s výběrem odpovědí
(Služební řád, příloha III)
1. Výběrová ko mise má širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o podmínky p rovádění a podrobnosti 
obsahu zkoušek stanovených v rámci výběrového řízení pro ev ropské ú ředníky č i pro smluvní 
zaměstnance. Soudci Unie přísluší tento obsah zkoumat pouze v případě, že přesahuje rámec uvedený 
v oznámení o výběrovém ř ízení nebo neodpovídá ú čelu zkoušky v ýběrového řízení pro ev ropské 
úředníky či smluvní zaměstnance.
2 ECLI:EU:F:2010 :22SHRNU TÍ–VĚCF-2/07
MATOSMARTINSv. KOMISE
Tato zásada s e uplatní rovněž v rámci zkoušek sestávajících z otázek s výběrem o dpovědí, kdy soudu 
nepřísluší nahradit opravu u vedených zkoušek p rovedenou v ýběrovou ko misí vlastní opravou, 
a zejména ne vlastním posouzením m íry obtížnosti zkoušek. Značná obtížnost otázky totiž nemůže být 
ukazatelem n evhodnosti otázky. Výběrová ko mise je oprávněna vybrat otázky, které m ohou být 
rozdílné obtížnosti, aby zajistila vlastní účel výběrového řízení, tedy zajištění přijetí úředníků či 
smluvních zaměstnanců s nejvyššími schopnostmi. Výběrová ko mise m á rovněž širokou posuzovací 
pravomoc, pokud jde o otázku, zda d ošlo k nesrovnalostem n ebo k chybám v průběhu otevřeného 
výběrového řízení s vysokým p očtem ú častníků, zejména pokud jde o formulaci otázek s výběrem 
odpovědí. Soudce tedy může zkoumat srozumitelnost těchto otázek též pouze v omezeném r ozsahu.
Vzhledem k významu zásady rovnosti v rámci výběrových řízení evropských úředníků či smluvních 
zaměstnanců je naopak věcí výběrové ko mise zajistit, aby zkoušky b yly pro všechny ka ndidá ty 
přibližně stejně obtížné.
Výše uvedené zásady se uplatní i v případě zkoušek pořádaných Evropským ú řadem p ro výběr 
personálu za účelem p řijetí smluvních zaměstnanců.
(viz body 161 a 170 a ž 172)
Odkazy:
Soudní dvůr: 1. října 1981 , Guglielmi v. Parlament, 268/80, Recueil, s. 2295 , bod 8; 8. března 1988 , Sergio a další 
v. Komise, 64/86, 71/86 a ž 73 /86 a 78/86, Recueil, s. 1399 , bod 22; 24. března 1988 , Goossens a další v. Komise, 
228/86, Recueil, s. 1819 , bod 14
Tribunál: 16. října 1990 , Gallone v. Rada, T-132/89, Recueil, s. II-549, bod 27; 27. června 1991 , Valverde M ordt 
v. Soudní dvůr, T-156/89, Recueil, s. II-407, body 121 a 123; 11. července 1996 , Carrer v. Soudní dvůr, T-170/95, 
Recueil FP, s. I-A-363 a II-1071 , bod 37; 17. prosince 1997 , Passera v. Komise, T-217/95, Recueil FP, s. I-A-413 
a II-1109 , bod 45; 25. května 2000 , Elkaïm et Mazuel v. Komise, T-173/99, Recueil FP, s. I-A-101 a II-433, bod 35; 
14. července 2000 , Teixeira N eves v. Soudní dvůr, T-146/99, Recueil FP, s. I-A-159 a II-731, bod 37; 2 května 2001 , 
Giulietti a další v. Komise, T-167/99 a T-174/99, Recueil FP, s. I-A-93 a II-441, bod 61; 9. listopadu 2004 , Ve ga 
Rodríguez v. Komise, T-285/02 a T-395/02, Sb. VS s. I-A-333 a II-1527 , body 35 a 36; 13 července 2005 , Scano 
v. Komise, T-5/04, Sb. VS s. I-A-205 a II-931, bod 45; 8. prosince 2005 , Moren Abat v. Komise, T-92/04, Sb. VS 
s. I-A-399 a II-1817 , body 44 a 45
2. Skutečnost, že otázky s výběrem o dpovědí položené ka ndidá tům ve v ýběrovém ř ízení pro ev ropské 
úředníky č i smluvní zaměstnance byly vybrány náhodně nástrojem i nformační technologie, odpovídá 
požadavku r ovnosti me zi ka ndidá ty a zároveň u možňuje v zájmu ka ndidá tů p ořádat zkoušky 
v několika d nech. N ení samozřejmě vyloučeno, že taková otázka s ama o sobě položená určitému 
kandidá tovi může být obtížnější než jiná otázka téže úrovně položená jinému ka ndidá tovi. Tyto rozdíly 
jsou však vyrovnány velkým m nožstvím kl adených otázek, neboť soubor pokládaných otázek musí být 
přibližně stejně obtížný pro všechny kandidá ty.
Pouhá skutečnost, že kandidá t pokládal jemu položené otázky za obtížné či velmi obtížné, neprokazuje, 
že byli určití kandidá ti ve v ýběrovém ř ízení pro smluvní zaměstnance ve s rovnání s ním neoprávněně 
zvýhodněni. Argumentace spočívající na obecných či nekonkrétních tvrzeních nepostačuje k prokázání 
nerovného zacházení a nevyvolává ani dojem n erovného zacházení. V tomto se doba, kterou 
kandidá tům zabere odpověď na určitou otázku, u jednotlivých ka ndidá tů liší a je subjektivním údajem, 
který pouze zdůrazňuje to, že jsou me zi kandidá ty účastnícími se výběrového řízení rozdíly.
(viz body 178 a ž 180)
Odkazy:
Soudní dvůr: výše uvedený rozsudek Goossens a další v. Komise, bod 15
Tribunál: výše uvedený rozsudek Giulietti a další v. Komise, bod 59