USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

12. června 2014

Věc F-28/14 R

Stéphane De Loecker

v.

Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

„Veřejná služba – Dočasný zaměstnanec – Ukončení smlouvy – Řízení o předběžných opatřeních – Návrh na odklad vykonatelnosti – Přípustnost žaloby ve věci samé“

Předmět: Návrh podaný na základě článků 278 SFEU a 157 AE, jakož i článku 279 SFEU, jež jsou použitelné na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, kterým se S. De Loecker domáhá, aby byla do doby, než bude rozhodnuto ve věci samé, odložena vykonatelnost: – rozhodnutí vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) ze dne 20. prosince 2013, kterým byla s účinností k 31. březnu 2014 rozvázána jeho smlouva dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „PŘOZ“); – rozhodnutí, jímž jej vysoká představitelka odmítla vyslechnout v souvislosti se stížností na obtěžování, kterou podal na vrchního ředitele odpovědného za chod Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ); – rozhodnutí, jímž byla zamítnuta jeho žádost o jmenování externího vyšetřovatele na velmi vysoké úrovni, který by posoudil jeho stížnost na obtěžování; – rozhodnutí zaregistrovat výše uvedenou stížnost „jako žádost k projednání [generálním ředitelstvím Evropské komise pro lidské zdroje a bezpečnost]“.

Rozhodnutí: Návrh S. De Loeckera na předběžné opatření se zamítá. O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

Shrnutí

1. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Podmínky přípustnosti – Zájem navrhovatele na odkladu vykonatelnosti – Návrh znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí vysoké představitelky nepřijmout úředníka za účelem podání vysvětlení k rozhodnutí – Odklad vykonatelnosti, který nemění postavení navrhovatele – Nepřípustnost – Návrh na odklad vykonatelnosti zamítavého rozhodnutí týkajícího se jmenování vyšetřovatele pro účely posouzení stížnosti na obtěžování – Přípustnost

(Článek 278 SFEU; jednací řád Soudu pro veřejnou službu, čl. 102 odst. 2)

2. Žaloby úředníků – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Ochranné opatření – Vyloučení

(Služební řád, články 90 a 91)

3. Žaloby úředníků – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Rozhodnutí vysoké představitelky nechat projednat stížnost na obtěžování útvary Komise – Vyloučení

(Služební řád, články 90 a 91)

4. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Podmínky pro vydání – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná újma – Důkazní břemeno – Nemajetková újma, kterou nelze v řízení o předběžných opatřeních napravit lépe než v řízení ve věci samé – Absence naléhavosti

(Články 278 SFEU a 279 SFEU; jednací řád Soudu pro veřejnou službu, čl. 102 odst. 2)

5. Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Podmínky pro vydání – Vážná a nenapravitelná újma – Příčinná souvislost mezi tvrzenou újmou a napadeným aktem

(Článek 278 SFEU)

1. U zamítavého administrativního rozhodnutí nepřichází návrh na odklad vykonatelnosti v zásadě v úvahu, protože takový odklad nemůže nijak změnit postavení navrhovatele. To přitom platí právě pro odklad vykonatelnosti rozhodnutí, kterým vysoká představitelka odmítla žádost úředníka o schůzku, na níž by mu podala vysvětlení k rozhodnutí, jelikož odklad vykonatelnosti by neměl pro navrhovatele praktický užitek, neboť by nemohl nahradit kladné rozhodnutí, jímž by bylo jeho žádosti o schůzku vyhověno. Odklad vykonatelnosti by tedy na postavení navrhovatele nic nezměnil.

Naproti tomu rozhodnutí, kterým vysoká představitelka odmítla jmenovat externího vyšetřovatele na vysoké úrovni pro účely posouzení stížností dotyčné osoby na psychické obtěžování, je nedílně spjato s rozhodnutím nechat tuto stížnost projednat útvary orgánu. Toto zamítavé rozhodnutí tedy nelze pokládat za záporné rozhodnutí.

(viz body 27 a 28)

Odkazy:

Tribunál Evropské unie: usnesení Ellinikos Niognomon v. Komise, T-312/08 R, EU:T:2008:407, bod 26, a Henkel a Henkel France v. Komise, T-607/11 R, EU:T:2012:22, bod 21

Soud pro veřejnou službu: usnesení Bermejo Garde v. EHSV, F-41/10 R, EU:F:2010:89, bod 38

2. Pouhé ochranné opatření, jež má zachovat rozhodnutí administrativy, které již bylo napadnuto žalobou, není aktem nepříznivě zasahujícím do právního postavení.

(viz bod 31)

3. Přípravné akty předcházející rozhodnutí nezasahují nepříznivě do právního postavení dotyčného a úředník může teprve v rámci žaloby proti rozhodnutí přijatému na konci řízení uplatňovat vady dřívějších aktů, které s tímto rozhodnutím úzce souvisejí. Ačkoli některá čistě přípravná opatření mohou nepříznivě zasáhnout do právního postavení úředníka v tom smyslu, že mohou ovlivnit obsah pozdějšího napadnutelného aktu, nemohou být předmětem samostatné žaloby a musejí být napadena v rámci žaloby směřující proti tomuto aktu.

Přípravné opatření, jakým je rozhodnutí vysoké představitelky jakožto orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv Evropské služby pro vnější činnost nechat projednat stížnost na obtěžování útvary Komise a její odmítnutí jmenovat externího vyšetřovatele na vysoké úrovni, který by tuto stížnost posoudil, je pokynem ohledně způsobu, jakým má být tato stížnost projednána, a nemůže být napadeno samostatnou žalobou mimo rámec žaloby proti konečnému rozhodnutí administrativy. Ani kdyby bylo konkrétně prokázáno, že došlo k porušení práva na obhajobu a zásady nestrannosti, a ani to, že orgán zahájil vyšetřování na žádost o poskytnutí pomoci, samo o sobě neprokazuje, že byly přijaty akty zasahující do právního postavení dotyčného, tj. akty, které lze napadnout žalobou.

(viz body 34, 35 a 37)

Odkazy:

Soudní dvůr: usnesení Santarelli v. Komise, 78/87 a 220/87, EU:C:1988:255, bod 13, a Gómez-Reino v. Komise, C-471/02 P(R), EU:C:2003:210, bod 65

Soud prvního stupně: rozsudek Latino v. Komise, T-145/01, EU:T:2003:42, bod 101

Soud pro veřejnou službu: usnesení Nijs v. Účetní dvůr, F-64/08, EU:F:2008:179, bod 17; rozsudky Marcuccio v. Komise, F-65/09, EU:F:2010:149, bod 42 a citovaná judikatura, a Marcuccio v. Komise, F-1/10, EU:F:2010:166, bod 47 a citovaná judikatura

4. Cílem řízení o předběžných opatřeních není zajistit náhradu škody, ale zaručit plnou účinnost rozsudku ve věci samé. Pro dosažení tohoto cíle je třeba, aby navrhovaná opatření byla naléhavá v tom smyslu, že k tomu, aby bylo zabráněno vážné a nenapravitelné újmě na zájmech navrhovatele, je nezbytné, aby o nich bylo rozhodnuto a jejich účinky nastaly ještě před rozhodnutím ve věci samé. Mimoto je na účastníku řízení, který navrhuje nařízení předběžných opatření, aby prokázal, že nemůže čekat na výsledek řízení ve věci samé, protože by utrpěl újmu této povahy.

Nemůže-li v tomto ohledu odklad vykonatelnosti napravit údajnou nemajetkovou újmu do větší míry než případné zrušení sporného rozhodnutí po skončení řízení ve věci samé, naléhavost není dána.

(viz body 38 a 55)

Odkazy:

Soud pro veřejnou službu: usnesení De Loecker v. ESVČ, F-78/13 R, EU:F:2013:134, body 20 a 25 a citovaná judikatura

5. Odklad vykonatelnosti aktu je odůvodnitelný pouze v případě, že mezi sporným aktem a údajnou vážnou a nenapravitelnou újmou existuje příčinná souvislost, a ještě přesněji, pokud je tento akt rozhodující příčinou vzniku uvedené újmy.

(viz bod 56)

Odkazy:

Soudní dvůr: usnesení Marcuccio v. Komise, C-399/02 P(R), EU:C:2003:90, bod 26

Tribunál Evropské unie: usnesení Al-Chihabi v. Rada, T-593/11 R, EU:T:2011:770, bod 16 a citovaná judikatura