Keywords

Summary



Keywords

1. Předběžné otázky – Předložení sporu Soudnímu dvoru – Určení předběžných otázek – Výlučná pravomoc vnitrostátního soudu

(Článek 234 ES)

2. Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Zákaz – Bloková výjimka – Dohody v automobilovém průmyslu – Vstup nařízení č. 1400/2002 v platnost

(Článek 81 odst. 1 ES; nařízení Komise č. 1475/95, čl. 5 odst. 3 pododstavec 1 první odrážka a nařízení Komise č. 1400/2002 článek 10)

3. Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Zákaz – Bloková výjimka – Dohody v automobilovém průmyslu – Vstup nařízení č. 1400/2002 v platnost – Přechodné období – Uplynutí

(Článek 81 odst. 1 a 3 ES; nařízení Komise č. 1475/95 a č. 1400/2002, články 4 a 10)

Summary

1. V rámci řízení o předběžné otázce, je výlučně věcí předkládajícího soudu definovat předmět otázek, které zamýšlí položit Soudnímu dvoru. Je totiž věcí pouze vnitrostátních soudů, kterým byl spor předložen a jež musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jejich rozsudku, tak i relevanci otázek, které kladou Soudnímu dvoru.

Za těchto podmínek, jestliže předkládající soud žádostmi o rozhodnutí o předběžné otázce směřuje pouze k získání výkladu ustanovení nařízení Společenství a neuvádí, že má pochybnosti ohledně jeho platnosti nebo že taková otázka byla před ním vznesena ve sporech v původním řízení, Soudní dvůr nemůže být povinen posoudit platnost uvedených ustanovení z pouhého důvodu, že tato otázka byla před ním uplatněna jedním z účastníků řízení v jeho písemných vyjádřeních, vzhledem k tomu, že článek 234 ES není opravným prostředkem otevřeným pro účastníky řízení probíhajícího před vnitrostátním soudem.

(viz body 26–28)

2. Vstup v platnost nařízení č. 1400/2002 o použití čl. 81 odst. 3 ES na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel, sám o sobě nevyvolal potřebu reorganizace distribuční sítě dodavatele ve smyslu čl. 5 odst. 3 prvního pododstavce první odrážky nařízení č. 1475/2002 o použití čl. [81] odst. 3 [ES] na kategorie dohod o distribuci a servisu motorových vozidel. Nicméně, tento vstup v platnost mohl v závislosti na konkrétní organizaci distribuční sítě jednotlivých dodavatelů vyvolat potřebu změn takového významu, že byly opravdovou reorganizací celé nebo podstatné části uvedené sítě ve smyslu uvedeného ustanovení. Vnitrostátním soudům a rozhodčím orgánům náleží v závislosti na souhrnu konkrétních okolností sporu, který jim byl předložen, posoudit, zda jde o takový případ.

V tomto ohledu, ačkoli nařízení č. 1400/2002 nesporně zavedlo podstatné změny systému blokových výjimek zřízené nařízením č. 1475/95, změny, které by mohly dodavatelé učinit ve svých dohodách o distribuci za účelem zajištění toho, aby nadále spadaly pod blokovou výjimku, mohly být jednoduchými úpravami dohod platných ke dni uplynutí platnosti uvedeného nařízení během přechodného období jednoho roku stanoveného v článku 10 nařízení č. 1400/2002. Taková úprava tedy automaticky neznamenala s ohledem na platné vnitrostátní právo ani potřebu vypovědět uvedené dohody, ani, v žádném případě, potřebu reorganizace celé uvedené distribuční sítě nebo její podstatné části.

Kromě toho, „reorganizace celé distribuční sítě dodavatele nebo její podstatné části“ ve smyslu článku 5 odst. 3 prvního pododstavce první odrážky nařízení č. 1475/95 vyžaduje významnou změnu, jak z věcného, tak ze zeměpisného hlediska, distribučních struktur dotčeného dodavatele, která může mít dopad zejména na povahu nebo formu uvedených struktur, jejich předmět, přidělení vnitřních úkolů v rámci uvedených struktur, způsoby dodávání dotčených výrobků a služeb, množství nebo kvalitu účastníků v uvedených strukturách, jakož i zeměpisné pokrytí. Pokud se to nikde nestanoví, není ani nikde vyloučeno, že taková reorganizace může být výsledkem úprav ujednání dohody o distribuci po vstupu v platnost nového nařízení o výjimce, jako například nařízení č. 1400/2002, které zavádí podstatné změny ve vztahu k systému blokových výjimek zavedenému nařízením č. 1475/95, přičemž stanoví přísnější pravidla než pravidla zavedená tímto nařízením pro vynětí určitých omezení hospodářské soutěže podléhajících zákazu stanovenému čl. 81 odst. 1 ES.

Ohledně podmínky stanovené čl. 5 odst. 3 prvním pododstavcem první odrážkou nařízení č. 1475/95 týkající se „potřeby“ reorganizace, tato podmínka vyžaduje, aby reorganizace byla přijatelně odůvodněna hospodářskou účinností na základě vnějších nebo vnitřních objektivních okolností podniku dodavatele, které mohou s ohledem na prostředí hospodářské soutěže, v němž se nachází uvedený dodavatel, v případě neexistence rychlé reorganizace distribuční sítě narušit účinnost stávajících struktur uvedené sítě. Tudíž sama skutečnost, že dodavatel má za to, na základě subjektivního obchodního hodnocení situace své distribuční sítě, že její reorganizace je nezbytná, nestačí k prokázání potřeby takové reorganizace ve smyslu čl. 5 odst. 3 prvního pododstavce první odrážky nařízení č. 1475/95. Naproti tomu případné nepříznivé hospodářské důsledky, které by dodavatel mohl utrpět, pokud by vypověděl dohodu o distribuci s výpovědní lhůtou dva roky, jsou v tomto ohledu relevantní.

(viz body 31–38, 41, výrok 1)

3. Článek 4 nařízení č. 1400/2002 o použití čl. 81 odst. 3 ES na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel, musí být vykládán v tom smyslu, že po uplynutí přechodného období stanoveného v článku 10 uvedeného nařízení byla jím stanovená bloková výjimka nepoužitelná na dohody splňující podmínky pro blokovou výjimku stanovené nařízením č. 1475/95 o použití čl. [81] odst. 3 [ES] na kategorie dohod o distribuci a servisu motorových vozidel, jejichž předmětem bylo nejméně jedno z tvrdých omezení uvedených v daném článku 4, takže všechna smluvní ujednání omezující hospodářskou soutěž obsažená v takových dohodách mohou být zakázána čl. 81 odst. 1 ES, pokud nebyly splněny podmínky pro výjimku podle čl. 81 odst. 3 ES.

Vzhledem k tomu, že článek 10 nařízení č. 1400/2002 směřuje k zavedení přechodného období s cílem poskytnout všem hospodářským subjektům čas k přizpůsobení tomuto nařízení dohod, které byly slučitelné s nařízením č. 1475/95 a které byly stále v platnosti v době, kdy uvedené nařízení již přestalo být použitelné a za tím účelem stanoví, že zákaz uvedený v čl. 81 odst. 1 ES se na takové dohody nepoužije, ze znění téhož ustanovení jasně vyplývá, že zákaz stanovený v čl. 81 odst. 1 ES byl ode dne 1. října 2003 použitelný na dohody, které nebyly přizpůsobeny za účelem splnění podmínek pro výjimku stanovených nařízením č.1400/2002.

Důsledky zákazu smluvních ujednání neslučitelných s čl. 81 odst. 1 ES pro všechny ostatní prvky dohody nebo pro jiné povinnosti, které z ní vyplývají, však nespadají do oblasti působnosti práva Společenství. Náleží proto vnitrostátnímu soudu posoudit na základě použitelného vnitrostátního práva dosah a důsledky případného zákazu určitých ujednání na základě článku 81 ES pro smluvní vztahy jako celek.

(viz body 43-48, 51, výrok 2)