Věc C‑501/14

EL-EM-2001 Ltd

proti

Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi közigazgatási és munkaügyi bíróság)

„Řízení o předběžné otázce — Silniční doprava — Nařízení (ES) č. 561/2006 — Článek 10 odst. 3 — Články 18 a 19 — Pokuta uložená řidiči — Opatření nezbytná k výkonu sankce, která jsou přijata vůči dopravci — Odstavení vozidla“

Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2016

Doprava – Silniční doprava – Právní předpisy v sociální oblasti – Nařízení č. 561/2006 – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví odstavení vozidla podniku až do zaplacení pokuty uložené řidiči za určité porušení – Neexistence odpovědnosti podniku – Porušení zásady proporcionality

(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 561/2006, čl. 19 odst. 1)

Nařízení č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která jakožto zajišťovací opatření připouští nařízení odstavení vozidla dopravce v situaci, kdy řidič tohoto vozidla, který byl zaměstnán tímto podnikem, řídil toto vozidlo v rozporu s ustanoveními nařízení č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě, přičemž odpovědnost uvedeného podniku nebyla vnitrostátním orgánem určena, jelikož takové opatření nesplňuje požadavky zásady proporcionality.

Přijetí takového zajišťovacího opatření, jako je nařízení odstavení vozidla, které je uloženo dopravci za porušení, jehož se dopustil jeho řidič, za účelem zajištění výkonu sankce uložené za toto porušení, je sice samo o sobě slučitelné s unijním právem, avšak čl. 19 odst. 1 nařízení č. 561/2006 ukládá členským státům, aby stanovily sankce za porušení tohoto nařízení a nařízení č. 3821/85, které jsou účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační. Vzhledem k tomu, že uvedené nařízení č. 561/2006 nestanoví zejména žádné výslovné kritérium pro posuzování přiměřenosti takových sankcí, mají členské státy v souladu s unijním právem a jeho základními zásadami, a tedy v souladu se zásadou proporcionality, pravomoc zvolit si sankce, které považují za vhodné. Tyto požadavky musí splňovat také jiná opatření, která jsou úzce spojena se sankcemi a zajišťují jejich účinnost, jako například nařízení odstavení vozidla.

Takové zajišťovací opatření, jako je nařízení odstavení vozidla, jehož jediným cílem je rychlá úhrada pokuty uložené jakožto sankce, je sice v zásadě vhodné a účinné k dosažení cílů zlepšení sociálních podmínek zaměstnanců a bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích sledovaných nařízením č. 561/2006, avšak nařízení odstavení vozidla dopravce, jehož odpovědnost nebyla určena ve správním řízení, překračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů. Existují totiž stejně účinná opatření, avšak méně omezující a přiměřenější z hlediska práva vlastnit majetek, ke kterým patří zejména odebrání řidičského oprávnění řidiče nebo pozastavení či omezení jeho platnosti až do zaplacení pokuty.

Pokud jde o požadavek účinnosti a odrazujícího účinku dotčeného opatření vyplývající z čl. 19 odst. 1 nařízení č. 561/2006 ve spojení s článkem 18 tohoto nařízení, platí, že pokud byla pokuta uložena jen řidiči vzhledem k tomu, že odpovědnost podniku, který nebyl účastníkem řízení správního řízení, nebyla prokázána ani namítána, a pokud se zajišťovací opatření spočívající v nařízení odstavení vozidla, jehož vlastníkem je podnik, vztahuje jen na tento podnik, i když se nedopustil žádného porušení, není uvedené opatření v případě řidiče skutečně odrazujícím a účinným opatřením. Takové opatření, jako je zejména odebrání řidičského oprávnění tomuto řidiči nebo pozastavení či omezení jeho platnosti až do zaplacení pokuty, by bylo naopak odrazující a účinné a splňovalo by požadavky zásady proporcionality.

(viz body 34–38, 44–49 a výrok)