Věc T-215/06

American Clothing Associates SA

v.

Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

„Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství představující vyobrazení javorového listu — Absolutní důvod pro zamítnutí — Ochranná známka pro služby — Článek 7 odst. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 6 ter Pařížské úmluvy — Právní okolnosti uplatněné před odděleními OHIM a Soudem“

Rozsudek Soudu (pátého senátu) ze dne 28. února 2008 II - 308

Shrnutí rozsudku

Otázka použití čl. 6 ter odst. 1 písm. a) Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví na ochranné známky pro služby představuje předběžnou otázku, jejíž vyřešení je nezbytné pro zajištění správného použití nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství s ohledem na žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. h) uvedeného nařízení. Za účelem určení, zda přihlašovaná ochranná známka v rozsahu, v němž se týká služeb, představuje ochrannou známku, jejíž zápis by byl případně v rozporu s čl. 6 ter odst. 1 písm. a) Pařížské úmluvy, je totiž nezbytné určit, zda se toto ustanovení použije na ochranné známky pro služby. Pokud tomu tak není, zamítnutí zápisu této ochranné známky pro služby ze strany Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) by skutečně představovalo porušení čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94, a to dokonce aniž by bylo třeba přezkoumat, zda přihlašovaná ochranná známka obsahuje prvky uvedené v čl. 6 ter odst. 1 písm. a) Pařížské úmluvy. V důsledku toho je uvedená otázka součástí právních okolností týkajících se sporu uplatněných před odvolacím senátem, i když se přihlašovatel ochranné známky k této otázce nevyjádřil a i když odvolací senát o tomto aspektu nerozhodl. Tuto otázku lze proto poprvé vznést před Soudem. Tato otázka je rovněž součástí právních poznatků týkajících se sporu před Soudem a Soud ji musí přezkoumat, jelikož je tento přezkum nezbytný k poskytnutí odpovědi na žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94. Třebaže soud rozhoduje pouze o návrhu účastníků řízení, kterým přísluší vymezit rozsah sporu, nemůže být totiž vázán pouze argumenty, kterých se tito dovolávají na podporu svých tvrzení, neboť by byl jinak případně nucen založit své rozhodnutí na chybných právních úvahách. (viz body 22–25)

Podle čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství se do rejstříku nezapíšou „ochranné známky, k nimž nebyl dán souhlas příslušnými orgány a mají být zamítnuty podle článku 6 ter Pařížské úmluvy [na ochranu průmyslového vlastnictví]“. Znění tohoto posledně uvedeného ustanovení se týká pouze „tovární nebo obchodní známky“. Z čl. 1 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a konečně článku 6 sexies Pařížské úmluvy jasně vyplývá, že tato úmluva činí rozdíl mezi „továrními nebo obchodními známkami“, které, jak vyplývá z jejího článku 7, jsou zapsány pro výrobky, a „ochrannými známkami pro služby“. Jelikož se článek 6 ter týká pouze továrních nebo obchodních známek, to znamená známek pro výrobky, je třeba dospět k závěru, že zákaz zápisu a používání zavedený tímto ustanovením se nevztahuje na ochranné známky pro služby. Článek 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94 se omezuje pouze na odkaz na článek 6 ter Pařížské úmluvy, když upřesňuje, že „[d]o rejstříku se nezapíšou ochranné známky […] a [jež] mají být zamítnuty podle článku 6 ter Pařížské úmluvy“. Jelikož se článek 6 ter Pařížské úmluvy nevztahuje na ochranné známky pro služby, posledně uvedené nemohou být ochrannými známkami, které „mají být zamítnuty“ na základě tohoto ustanovení, a tudíž na ně nelze uplatnit absolutní důvod pro zamítnutí uvedený v čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94. Samotná skutečnost, že článek 7 uvedeného nařízení nečiní rozlišení mezi ochrannými známkami pro výrobky a ochrannými známkami pro služby, není dostatečná pro vyvození opačného závěru, neboť toto rozlišení je zavedeno článkem 6 ter Pařížské úmluvy, na který odkazuje čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94. Kdyby totiž zákonodárce Společenství měl v úmyslu zakázat zápis ochranných známek obsahujících „erby, vlajky a jiné znaky státní svrchovanosti“ rovněž pro služby, neomezil by se na pouhý odkaz na článek 6 ter Pařížské úmluvy, nýbrž by do samotného textu článku 7 nařízení č. 40/94 zakotvil zákaz zápisu, buď jako ochranné známky Společenství, nebo jako prvku takové ochranné známky, „erbů, vlajek nebo jiných znaků státní svrchovanosti […], jakož i každých napodobení z hlediska heraldického“, aniž by tak implicitně, nicméně nezbytně, jen kvůli odkazu na článek 6 ter Pařížské úmluvy, činil rozdíl mezi ochrannými známkami pro výrobky a ochrannými známkami pro služby. Konečně se lze domnívat, že při relativně nedávném přijetí nařízení č. 40/94 si byl zákonodárce Společenství vědom významu ochranných známek pro služby v moderním obchodu, a mohl tak rovněž rozšířit ochranu poskytnutou znakům státní svrchovanosti článkem 6 ter Pařížské úmluvy i na tuto kategorii ochranných známek. Jelikož však zákonodárce nepovažoval za užitečné rozšířit rozsah působnosti relevantních ustanovení, soudu Společenství nepřísluší jej nahrazovat a provést výklad contra legem uvedených ustanovení, jejichž smysl není v žádném případě nejednoznačný. (viz body 26, 28–29, 32)

Podle čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství se do rejstříku nezapíšou „ochranné známky, k nimž nebyl dán souhlas příslušnými orgány a mají být zamítnuty podle článku 6 ter Pařížské úmluvy [na ochranu průmyslového vlastnictví]“. Posledně uvedené ustanovení zakazuje nejen zápis ochranných známek, které sestávají pouze ze znaku státní svrchovanosti nebo jeho napodobení „z hlediska heraldického“, ale rovněž zápis nebo užívání znaku státní svrchovanosti nebo napodobení takového symbolického znaku „z hlediska heraldického“ jako prvku kombinované ochranné známky. Pro účely posouzení kombinované ochranné známky z hlediska tohoto ustanovení je tudíž třeba zohlednit každý prvek zmiňované ochranné známky a k tomu, aby nedošlo k zápisu dotčené ochranné známky, postačuje, že jeden z těchto prvků představuje znak státní svrchovanosti nebo jeho napodobení „z hlediska heraldického“, nezávisle na jejím celkovém vnímání. (viz body 64–65)