Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2020 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) – Irsko] – Recorded Artists Actors Performers Ltd v. Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Irsko, Attorney General

(Věc C-265/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Práva související s autorským právem - Směrnice 2006/115/ES - Článek 8 odst. 2 - Užívání zvukových záznamů v Unii - Právo výkonných umělců na spravedlivou odměnu rozdělenou mezi ně a výrobce zvukových záznamů - Použitelnost na státní příslušníky třetích států - Smlouva o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech - Články 4 a 15 - Výhrady oznámené třetími státy - Omezení práva na spravedlivou odměnu, která mohou na základě vzájemnosti vyplývat z těchto výhrad pro státní příslušníky třetích států v Unii - Článek 17 odst. 2 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie - Základní právo na ochranu duševního vlastnictví - Požadavek, podle něhož každé omezení musí být stanoveno zákonem, respektovat podstatu základního práva a být přiměřené - Rozdělení pravomocí Unie a členských států ke stanovení těchto omezení - Rozdělení pravomocí ve vztazích se třetími státy - Článek 3 odst. 2 SFEU - Výlučná pravomoc Unie“)

(2020/C 378/13)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irsko)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Recorded Artists Actors Performers Ltd

Žalovaní: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Irsko, Attorney General

Výrok

1) Článek 8 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem musí být ve světle čl. 4 odst. 1 a čl. 15 odst. 1 Smlouvy Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát v rámci provedení do svých právních předpisů výrazů „dotyční výkonní umělci“ uvedených v tomto čl. 8 odst. 2, které označují umělce, kteří mají právo na část jediné spravedlivé odměny, která je v něm stanovena, vyloučil umělce, kteří jsou státními příslušníky třetích států ve vztahu k Evropskému hospodářskému prostoru (EHP), s jedinou výjimkou výkonných umělců, kteří mají bydliště nebo pobyt v EHP, a výkonných umělců, jejichž přínos ke zvukovému záznamu byl uskutečněn v EHP.

2) Článek 15 odst. 3 Smlouvy Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech a čl. 8 odst. 2 směrnice 2006/115/ES musejí být za současného stavu unijního práva vykládány v tom smyslu, že výhrady oznámené třetími státy na základě tohoto čl. 15 odst. 3, které mají za následek to, že je na jejich území omezeno právo na jednu přiměřenou [spravedlivou] odměnu stanovené v čl. 15 odst. 1 Smlouvy WIPO o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech, nevedou v Evropské unii k omezením práva stanoveného v tomto čl. 8 odst. 2 vůči státním příslušníkům těchto třetích států, přičemž taková omezení však mohou být unijním normotvůrcem zavedena, budou-li v souladu s požadavky čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie. Uvedený čl. 8 odst. 2 tedy brání tomu, aby členský stát omezil právo na jedinou spravedlivou odměnu vůči výkonným umělcům a výrobcům zvukových záznamů, kteří jsou státními příslušníky uvedených třetích států.

3) Článek 8 odst. 2 směrnice 2006/115/ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby právo na jedinou spravedlivou odměnu, které je v něm stanoveno, bylo omezeno tak, aby odměnu pobíral pouze výrobce dotčeného zvukového záznamu, aniž by byla sdílena s výkonným umělcem, který k tomuto zvukovému záznamu poskytl přínos.

(1) Úř. věst. C 206, 17.6.2019.