CS Úřední věstník Evropské unie C 106/20

Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2015 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 7. října 2015 ve věci T-689/13, Bilbaína de Alquitranes a další v. Komise

(Věc C-691/15 P)

(2016/C 106/21)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: P. J. Loewenthal, K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH, Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), GrafTech Iberica, SL

Návrhová žádání navrhovatelky

Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

— zrušil rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 7. října 2015 ve věci T-689/13 Bilbaína de Alquitranes a další v. Komise (EU:T:2015:767);

— vrátil věc Tribunálu k opětovnému projednání; a

— rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Tribunál v napadeném rozsudku částečně zrušil nařízení Komise (EU) č. 944/2013 (1) ze dne 2. října 2013, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí.

Komise uvádí na podporu kasační opravného prostředku směřujícího proti napadenému rozsudku tři důvody.

Zaprvé, Komise tvrdí, že Tribunál nedostál povinnosti uvést odůvodnění podle článku 36 a čl. 53 odst. 1 statutu Soudního dvora. Tribunál v napadeném rozsudku konstatoval, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když tím, že pro účely klasifikace nebezpečnosti klasifikovala látku „pitch, coal tar, high-temp.“ (smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní) (CTPHT) na základě jejích složek za použití sumační metody, nesplnila povinnost zohlednit všechny relevantní faktory a okolnosti, a vzít tak v úvahu podíl těchto složek v CTPHT a jejich chemické účinky, zejména nízkou rozpustnost CTPHT jako celku. Z napadeného rozsudku nicméně jasně nevyplývá, zda Tribunál částečně zrušil předmětné nařízení z tohoto důvodu, jelikož Komise nesprávně uplatnila pro účely klasifikace sumační metodu, přičemž měla uplatnit jinou klasifikační metodu, nebo protože nesprávně uplatnila samotnou sumační metodu.

Zadruhé, Komise tvrdí, že Tribunál porušil nařízení o klasifikaci, označování a balení, když dospěl k závěru, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že přijala napadenou klasifikaci, aniž zohlednila rozpustnost látky jako celku. První část tohoto důvodu kasačního opravného prostředku je založena na předpokladu, že Tribunál částečně zrušil předmětné nařízení proto, že shledal, že Komise nesprávně uplatnila sumační metodu ke klasifikaci CTPHT jako nebezpečné pro vodní prostředí, přičemž v takovém případě Tribunál porušil nařízení o klasifikaci, označování a balení, jelikož údaje k testování dostupné pro CTPHT byly považovány za nevhodné ke klasifikaci látky přímo na základě nařízení o klasifikaci, označování a balení. Tato skutečnost a okolnost, že se nemohly uplatnit zásady extrapolace, vedly Komisi v projednávané věci k tomu, že použila sumační metodu. Druhá část tohoto důvodu kasačního opravného prostředku je založena na předpokladu, že Tribunál částečně zrušil předmětné nařízení proto, že shledal, že Komise nesprávně uplatnila sumační metodu, přičemž v takovém případě Tribunál porušil nařízení o klasifikaci, označování a balení, jelikož nařízení při použití této metody nevyžaduje posouzení rozpustnosti látky jako celku.

Zatřetí, Komise má za to, že Tribunál porušil unijní právo tím, že překročil meze své pravomoci přezkumu legality napadeného nařízení a zkreslil důkazy, na jejich základě bylo předmětné nařízení přijato.

(1) Úř. věst. L 261, s. 5.