CS
Sbí rkasoudníchroz hodnutí
ECLI:EU:F:2011 :2 1ROZSUDEK SOUDU PR O V EŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
13. ledna 2011
Věc F-77/09
Bart Ni js
v.
Účetní dvůr E v r opské u nie
„Veřejná služba — Úředníci — Disciplinární režim — Disciplinární řízení — Článek 22a a článek 22b 
služebního řádu — Nestrannost — Přiměřená lhůta“
Předmět:Žaloba podaná na základě článků 236 E S a 152 A E, kterou se B. Nijs domáhá zrušení 
zaprvé r ozhodnutí ze dne 15. ledna 2009 , kterým b yl odvolán z funkce, zadruhé 
rozhodnutí Účetního dvora č . 81-2007 z e dne 20. září 2007 , kterým b yla přenesena 
pravomoc z orgánu oprávněného ke j menování (AIPN) na ko misi ad hoc, zatřetí všech 
přípravných rozhodnutí přijatých AIPN a d hoc; podpůrně žalobce navrhuje, aby Tribunál 
„určil“, že sankce odvolání z funkce je nepřiměřená.
Roz hodnutí:Žaloba se zamítá. Žalobce ponese vlastní náklady řízení a nahradí n áklady řízení Účetního 
dvora.
Sh rnutí
1. Úředníci — Žaloba — Pravomoc Soudu pro veřejnou službu — Meze
(Články 266 S FEU a 270 S FEU; statut Soudního dvora, příloha I, článek 1)
2. Úředníci — Práva a povinnosti — Svoboda projevu — Sdělení skutečností, které mo hou vyvolat 
domněnku o existenci protiprávní činnosti nebo závažného nesplnění povinnosti — Ochrana před 
disciplinárními řízeními — Podmínky
(Služební řád, čl. 22 o dst. 1 a čl. 22b odst. 1)
3. Úředníci — Disciplinární režim — Disciplinární řízení — Žaloba podaná k orgánu oprávněnému ke 
jmenování ad hoc složeného z členů orgánu, v tomto případě Účetního dvora — Přípustnost
(Článek 247 o dst. 2 ES)
4. Úředníci — Disciplinární režim — Disciplinární řízení — Povinnost správy vykonávat svou pravomoc 
v oblasti disciplinárního řízení s péčí a nestranností
5. Úředníci — Žaloba — Předcházející správní stížnost — Shoda m ezi stížností a žalobou — 
Totožnost předmětu a důvodu — Důvody a argumenty neobsažené ve stížnosti, ale se s tížností úzce 
související — Přípustnost
(Služební řád, články 90 a 91)
2 ECLI:EU:F:2011 :2SHRNU TÍ–VĚCF-77/09
NIJSv.ÚČETNÍDVŮR
6. Úředníci — Disciplinární režim — Sankce — Posuzovací pravomoc orgánu oprávněného ke 
jmenování — Soudní přezkum — Rozsah — Meze
(Služební řád, články 17, 17a a 86 a ž 89)
7. Úředníci — Disciplinární režim — Disciplinární řízení — Lhůty — Povinnost správy jednat 
v přiměřené lhůtě — Posouzení
(Služební řád, příloha IX)
1. Soud pro ve řejnou službu nemá pravomoc změnit disciplinární sankci nebo rozhodnout, že taková 
sankce je nepřiměřená a vrátit správnímu orgánu věc k novému rozhodnutí. Přísluší totiž subjektu 
ukládajícímu sankci, aby podle článku 266 S FEU přijal opatření vyplývající z případného zrušujícího 
rozsudku.
(viz bod 55)
2. Článek 22b odst. 1 služebního řádu odkazuje na čl. 22a odst. 1 první pododstavec služebního řádu 
za účelem d efinice informací, jejichž zpřístupnění nemůže vé st k disciplinárním řízením: obě tato 
ustanovení se týkají pouze sdělení kon krétních skutečností, jejichž první posouzení mohlo vé st 
úředníka, který je sdělil k tomu, aby se rozumně domníval, že se jedná o protiprávní činnost nebo 
závažné nesplnění povinnosti.
Zpřístupnění informací upravené v těchto článcích je chráněno p roti disciplinárním řízením p ouze 
tehdy, pokud splňuje tuto podmínku a je provedeno s nezbytnou výhradou, která vyplývá z povinnosti 
objektivity a nestrannosti, respektování vážnosti funkce, respektování cti osob a presumpce neviny.
Ochrana uvedená v čl. 22 b odst. 1 služebního řádu se nemůže použít na úředníky, kteří nesplnili své 
povinnosti, jako je např. nesplnění povinnosti postupovat s co největší obezřetností a zdrženlivostí při 
zveřejnění tvrzení spadajících do pravomoci Evropského úřadu pro boj proti podvodům (O LAF).
(viz body 65, 66, 70 a 80)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: 2. května 2007 , Giraudy v. Komise, F-23/05, bod 162
3. Orgán oprávněný ke j menování ad hoc, složený ze členů Účetního dvora, nabízí všechny záruky 
rovného zacházení v rámci disciplinárního řízení, jelikož se po uvedených členech vyžaduje, aby 
nabídli veškeré záruky n ezávislosti a nestrannosti a splnili tento požadavek během s vého m andátu. 
Kodex chování členů Účetního dvora rovněž stanoví, že musí zabránit jakékoli situaci, která by mohla 
vést ke s třetu zájmů.
Krom toho, jakýkoli správní orgán m á povinnost, kt erá je uložena zejména v disciplinární oblasti, 
dodržet zásadu nestrannosti.
(viz bod 102)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: 29. září 2009 , Hau v. Parlament, F-125/07, bod 27 a citovaná judikatura
4. Správa musí vykonávat svou disciplinární pravomoc s řádnou pé čí a nestranností.
ECLI:EU:F:2011 :2 3SHRNU TÍ–VĚCF-77/09
NIJSv.ÚČETNÍDVŮR
Úkol úředníka p ověřeného správním šetřením n ezbytně zahrnuje to, že provede zjištění relevantního 
skutkového stavu a rozhodných skutečnosti, a tedy posouzení tohoto skutkového stavu, aby rozhodl 
o jejich významu, jakož i posouzení důkazní síly předložených důkazů, které by mohly být použity 
v rámci disciplinárního řízení. Tato posuzovací pravomoc se samotná liší podle povahy disciplinárních 
pochybení, které by m ohly být předmětem s ankce a podle šetření, která v yžadují. Ověření, která 
provedl úředník pověřený šetřením, vyžadují, aby tento úředník provedl posouzení skutečností, které 
by mohly představovat porušení dodržení vážnosti funkce, což je významná povinnost všech úředníků, 
aby tak případně stanovil relevantní skutečnosti. Zakázat mu provést takové p osouzení by zabránilo 
jakém ukoli šetření takového skutkového stavu.
(viz body 110, 115 a 118)
5. Za účelem z achování cíle postupu před zahájením s oudního řízení, jímž je umožnit správě 
přezkoumat své r ozhodnutí a dosáhnout tak m imosoudního vyřešení sporů, bylo rozhodnuto, že 
pravidlo shody me zi stížností a žalobou v soudním řízení může být použito pouze tehdy, kdy žaloba 
v soudním řízení mění předmět stížnosti nebo její důvod, přičemž posledně uvedený pojem „důvod“ 
musí být vykládán široce, ve s myslu z pochybnění vnitřní legality n apadeného a ktu n ebo – 
alternativně – zpochybnění jeho vnější legality. V důsledku toho, a s výhradou námitek protiprávnosti 
a důvodů ve řejného pořádku, se jedná o změnu důvodu sporu, a tedy o nepřípustnost kv ůli 
nedodržení pravidla shody obvykle pouze tehdy, když žalobce, který ve s vé stížnosti napadal pouze 
formální platnost aktu nepříznivě zasahujícího do jeho právního postavení, včetně jeho procesních 
aspektů, uvede v žalobě hmotněprávní žalobní důvody, nebo naopak kd yž žalobce poté, co ve s vé 
stížnosti napadal legalitu aktu n epříznivě zasahujícího d o jeho p rávního p ostavení pouze po 
hmotněprávní stránce, podá ž alobu obsahující žalobní důvody týkající se formální platnosti tohoto 
aktu, včetně jeho procesních aspektů.
(viz bod 129)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: 1. července 2010 , Mandt v. Parlament, F-45/07, body 110, 119 a 120
6. Disciplinární režim zavedený služebním řádem n ezná žádný pev ný vztah me zi sankcí a nesplněním 
povinnosti. Pokud je prokázán skutkový stav v neprospěch úředníka, je v tomto ohledu věcí orgánu 
oprávněného ke j menování, aby zvolil přiměřenou disciplinární sankci, a soud Unie nemůže nahradit 
posouzení tohoto orgánu svým p osouzením, s výjimkou případu zjevného omylu nebo zneužití 
pravomoci.
Orgány js ou oprávněny očekávat od ú ředníků u rčité platové t řídy, že budou jednat di skrétně 
a obezřetně. Úředník, kt erý byl autorem u rážlivých textů, které veřejně šířil, je tedy odpovědný za dvě 
zjevná porušení článku 14 a 17a služebního řádu. Zbavení funkce uvedeného úředníka t edy není 
nepřiměřené.
(viz body 131, 132 a 135)
Odkazy:
Tribunál: 18. prosince 1997 , Daffix v. Komise, T-12/94, body 63 a 89; 12. září 2000 , Teixeira N eves v. Soudní dvůr, 
T-259/97, bod 108
4 ECLI:EU:F:2011 :2SHRNU TÍ–VĚCF-77/09
NIJSv.ÚČETNÍDVŮR
7. Ze zásady řádné správy vyplývá, že disciplinární orgány m ají povinnost vést disciplinární řízení 
s náležitou pé čí a postupovat takovým způsobem, aby na sebe úkony v disciplinárním řízení navzájem 
navazovaly v přiměřených lhůtách. O tázka, zda b ylo di sciplinární řízení po svém z ahájení vedeno 
s vyžadovanou náležitou pé čí, závisí i na okolnosti, jak dlouhá doba uplyne me zi okamžikem , kdy došlo 
k údajnému disciplinárnímu provinění, a vydáním rozhodnutí o zahájení řízení.
Porušení zásady přiměřené lhůty neodůvodňuje obecně zrušení rozhodnutí, které bylo přijato v závěru 
správního řízení. Nedodržení zásady přiměřené lhůty totiž ovlivní platnost správního řízení teprve 
tehdy, kd y nepřiměřeně dlouhá doba tohoto řízení může m ít vliv na samotný obsah rozhodnutí 
přijatého v závěru správního řízení. Totéž m ůže platit právě v řízeních o uložení sankce, pokud 
nepřiměřeně dlouhá doba řízení ovlivní možnost dotčených osob se účinně obhajovat.
(viz body 141 a 146)
Odkazy:
Soudní dvůr: 13. prosince 2000 , SGA v. Komise, C-39/00 P, bod 44
Tribunál: 13. ledna 2004 , JCB S ervice v. Komise, T-67/01, body 36 a 40 a citovaná judikatura
Soud pro veřejnou službu: 13. ledna 2001 , A a G v. Komise, F-124/05 a F-96/06, body 390 a 392