Věc C-445/04

Possehl Erzkontor GmbH

v.

Hauptzollamt Duisburg

(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf)

„Společný celní sazebník – Sazební zařazení – Podpoložka 2519 90 10 – Tavená magnézie získaná tavením předem kalcinovaného magnezitu v elektrické obloukové peci – Tavená magnézie“

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. prosince 2005

Shrnutí rozsudku

Společný celní sazebník – Celní položky – Tavená magnézie – Zařazení do podpoložky 2519 90 10 kombinované nomenklatury

Tavená magnézie, složená v podstatě z oxidu hořečnatého, která je výsledkem dvou fází tepelného zpracování magnezitu, tedy kalcinace a tavení, spadá do podpoložky 2519 90 10 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních vyplývajících z nařízení č. 3115/94, 1359/95, 2448/95 a 3009/95.

(viz body 22–23, 30 a výrok)

ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)

8. prosince 2005 ( )

„Společný celní sazebník – Sazební zařazení – Podpoložka 2519 90 10 – Tavená magnézie získaná tavením předem kalcinovaného magnezitu v elektrické obloukové peci – Tavená magnézie“

Ve věci C‑445/04,

jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Finanzgericht Düsseldorf (Německo) ze dne 13. října 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 21. října 2004, v řízení

Possehl Erzkontor GmbH

proti

Hauptzollamt Duisburg,

SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát),

ve složení K. Lenaerts, zastupující předseda čtvrtého senátu, M. Ilešič (zpravodaj) a E. Levits, soudci,

generální advokát: A. Tizzano,

vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře,

s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 14. září 2005,

s ohledem na vyjádření předložená:

– za Possehl Erzkontor GmbH H. Bleierem, Rechtsanwalt,

– za Komisi Evropských společenství B. Schimou, jako zmocněncem,

s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,

vydává tento

Rozsudek

1 Žádost o rozhodnutí o Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu podpoložky 2519 90 10 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve zněních vyplývajících z nařízení Komise (ES) č. 3115/94 ze dne 20. prosince 1994 (Úř. věst. L 345, s. 1; Zvl. vyd. 02/05, s. 324), nařízení Komise (ES) č. 1359/95 ze dne 13. června 1995 (Úř. věst. L 142, s. 1; Zvl. vyd. 02/05, s. 416), nařízení Komise (ES) č. 2448/95 ze dne 10. října 1995 (Úř. věst. L 259, s. 1), a nařízení Komise (ES) č. 3009/95 ze dne 22. prosince 1995 (Úř. věst. L 319, s. 1, dále jen „KN“).

2 Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi společností Possehl Erzkontor GmbH (dále jen „Possehl“) a Hauptzollamt Duisburg ve věci sazebního zařazení tavené magnézie (MgO).

Právní rámec

3 KN, zavedená nařízením č. 2658/87, je založena na harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen „harmonizovaný systém“), který byl vypracován Radou pro celní spolupráci, nyní Světovou celní organizací, a zaveden mezinárodní úmluvou uzavřenou v Bruselu dne 14. června 1983 a schválenou jménem Společenství rozhodnutím Rady 87/369/EHS ze dne 7. dubna 1987 (Úř. věst. L 198, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 288). Tato nomenklatura přejímá čísla a šestimístné položky harmonizovaného systému, pouze sedmé a osmé místo je jejím dalším vlastním tříděním.

4 Číslo 2519, uvedené v kapitole 25 třídy V druhé části KN, zní následovně: „Přírodní uhličitan hořečnatý (magnezit); tavená magnézie; přepálená (slinutá) magnézie, též obsahující malá množství jiných oxidů přidaných před slinováním; jiné oxidy hořčíku, též čisté“.

5 Uvedené číslo obsahuje položku 2519 90, jejíž znění je následující: „ostatní“. Tato položka se skládá mimo jiné z podpoložek 2519 90 10 a 2519 90 90, jejichž znění je následující: „Oxid hořečnatý, jiný než kalcinovaný přírodní uhličitan hořečnatý“, respektive „ostatní“.

6 Co se týče podpoložky 2519 90 10, vysvětlivky ke KN ze dne 5. prosince 1994 (Úř. věst. C 342, s. 1) upřesňují:

„Tato podpoložka zahrnuje zejména:

[…]

2. oxid hořečnatý získaný tavením v elektrické obloukové peci (tavená magnézie): jedná se o produkt obvykle bezbarvý, o čistotě vyšší, než je čistota produktu získaného kalcinací magnezitu, která ale obvykle nepřesahuje 97 %;

[…]“ (neoficiální překlad)

7 Podle všeobecných pravidel pro výklad KN, která jsou uvedena v části první hlavě I písm. A kombinované nomenklatury (dále jen „všeobecná pravidla“):

„Zařazení zboží v [KN] se řídí těmito zásadami:

1. Názvy tříd, kapitol a podkapitol jsou pouze orientační; z právního hlediska jsou pro zařazení směrodatná znění čísel, příslušných poznámek ke třídám nebo kapitolám a následující ustanovení, pokud zmíněná čísla nebo poznámky nestanoví jinak.

2. [...]

b) Každé uvedení materiálu nebo látky v některém z čísel se vztahuje také na tento materiál nebo látku ve směsi nebo v kombinaci s jinými materiály nebo látkami. Každé uvedení zboží z určitého materiálu nebo látky se vztahuje na zboží sestávající zcela nebo částečně z tohoto materiálu nebo látky. Zařazení zboží sestávajícího z více než jednoho materiálu nebo látky se provádí podle zásad uvedených ve všeobecném pravidle 3.

3. Zboží, které by bylo možné zařadit podle pravidla 2 písm. b) nebo z jiných důvodů do dvou nebo více čísel, se zařadí takto:

a) položka [číslo] se specifičtějším popisem má přednost před položkami [čísly] s obecnějším popisem. Jestliže se však každá ze dvou nebo více položek [čísel] vztahuje pouze na část materiálů nebo látek obsažených ve smíšeném nebo složeném zboží nebo pouze na část součástí soupravy (sady) v obalové úpravě pro maloobchodní prodej, považují se tyto položky [čísla] za stejně specifické ve vztahu k tomuto zboží, i když jedna z nich obsahuje úplnější nebo přesnější popis zboží;

b) směsi, zboží složené z různých materiálů nebo z různých složek a zboží v soupravách (sadách) v balení pro maloobchodní prodej, které nelze zařadit podle pravidla 3 písm. a), se zařadí podle materiálu nebo složky, které jim dávají podstatné rysy, lze-li takový materiál nebo složku určit;

c) zboží, které nelze zařadit podle pravidel 3 písm. a) ani 3 písm. b), se zařadí v číselném pořadí poslední z položek [čísel], které přicházejí stejnou měrou v úvahu.“

Spor v původním řízení a předběžné otázky

8 Tavená magnézie je produkt vhodný k výrobě žáruvzdorných materiálů. Pokud jde o tavenou magnézii dotčenou ve věci v původním řízení, byla získána před svým dovozem do Evropské unie z přírodního magnezitu původem z Austrálie. Její výrobní proces zahrnuje dvě fáze tepelného zpracování, které jsou nezbytné. Při první z těchto fází se přírodní magnezit kalcinuje v peci při vysoké teplotě až 1 000 ºC a při druhé fázi se získaný oxid hořečnatý taví v obloukové peci při více než 2 800 ºC.

9 Od roku 1990 podala společnost Possehl k Hauptzollamt Emmerich, jehož funkce byly následně převedeny na Hauptzollamt Duisburg, celní prohlášení pro řadu dovozů tavené magnézie do Evropské unie uskutečněných přes přístavy v Rotterdamu (Nizozemsko) a Antverpách (Belgie), přičemž použila podpoložku 2519 90 90, aniž by to bylo zpochybněno. Tato podpoložka je osvobozena od cla.

10 V roce 1991 Possehl požádala u Oberfinanzdirektion Frankfurt am Main – Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt o závaznou informaci o sazebním zařazení zboží pro tento dovážený produkt. Podle sdělené závazné informace o sazebním zařazení zboží měl být uvedený produkt zařazen pod podpoložku 2519 90 10, což znamenalo placení cla.

11 Společnost Possehl tuto závaznou informaci o sazebním zařazení zboží nepoužila.

12 V roce 1997 byla tato společnost podrobena kontrole prováděné Hauptzollamt für Prüfungen Kiel, týkající se dovozů během období od 1. ledna 1995 do 31. prosince 1996. Uvedený Hauptzollamt konstatoval, že dovezená tavená magnézie měla být zařazena pod podpoložku 2519 90 10 namísto podpoložky 2519 90 90.

13 V návaznosti na toto zjištění požadoval Hauptzollamt Emmerich v roce 1998 od společnosti Possehl prostřednictvím dodatečného výměru částku 383 83 ,30 DEM. Tento výměr byl poté změněn dvěma pozdějšími výměry, které snížily částku, jež má být zaplacena, celkem o 28 631,28 DEM.

14 Námitku společnosti Possehl, podle níž měl být dovážený produkt zařazen do podpoložky 2519 90 90, Hauptzollamt Emmerich zamítl z důvodu, že uvedené zařazení je určeno způsobem výroby, který zahrnuje kalcinaci a poté tavení v obloukové peci při teplotě mezi 2 800 ºC a 3 000 ºC.

15 Possehl podala žalobu k Finanzgericht Düsseldorf, který se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:

„Spadá tavená magnézie druhu blíže popsaného v usnesení, která byla získána kalcinací přírodního důlního magnezitu a v druhé fázi zpracování tavením v elektrické obloukové peci, do podpoložky 2519 9010 přílohy I [KN]?“

K předběžné otázce

Vyjádření předložená Soudnímu dvoru

16 Possehl uplatňuje, že tavená magnézie musí být zařazena do podpoložky 2519 90 90, jelikož tento produkt vyžaduje tepelné zpracování. Tavenou magnézii nelze tedy považovat za syntetický produkt. Co se týče použití výrazu „kalcinovaný“ v podpoložce 2519 90 10, Possehl považuje za důležité vzít v úvahu skutečnost, že ke zpracování dochází v elektrické obloukové peci, aniž by bylo důležité vědět, při jaké teplotě a kolikrát je dotyčný produkt kalcinován. Krom toho se Possehl domnívá, že přezkoumání historie všech změn celního sazebníku ukazuje, že uvedený produkt byl po dobu několika let osvobozen od placení cla a že vzhledem k závazkům mezinárodního práva, které se vztahují na Evropské společenství, měl nadále zůstat osvobozen. Konečně, Possehl tvrdí, že tavenou magnézii, která je dostupná v sedmi různých barvách, nelze považovat za syntetický produkt.

17 Podle Komise Evropských společenství musí být uvedený produkt naopak zařazen do podpoložky 2519 90 10. Podotýká, že vysvětlivky k harmonizovanému systému rozlišují různé druhy oxidu hořčíku, což umožňuje se domnívat, že je zcela v souladu s harmonizovaným systémem zařadit tyto kategorie produktů do různých podpoložek KN. Změny této nomenklatury z roku 1999, které ostatně nejsou použitelné na skutkové okolnosti věci v původním řízení, posilují tezi, podle níž podpoložka 2519 90 10 zahrnuje tavenou magnézii vyrobenou při vysoké teplotě, která prošla dvěma nezbytnými fázemi tepelného zpracování. Konečně, Komise má za to, že popis tavené magnézie v předkládacím rozhodnutí je rozhodujícím faktorem pro sazební zařazení tohoto produktu.

Odpověď Soudního dvora

18 Je důležité poukázat nejprve na to, že tavená magnézie náleží pod číslo 2519, jakož i pod položku 2519 90 a že není výslovně uvedena v některé osmimístné podpoložce KN.

19 Podle ustálené judikatury je třeba za účelem zajištění právní jistoty a usnadnění kontrol hledat rozhodující kritérium pro sazební zařazení zboží obecně v jeho objektivních charakteristikách a vlastnostech, jak jsou definovány zněním čísla KN a poznámek k třídám nebo kapitolám (rozsudky ze dne 16. září 2004, DFDS, C 396/02, Recueil, s. I‑8439, bod 27, a ze dne 15. září 2005, Intermodal Transports, C‑495/03, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 47).

20 Vysvětlivky ke KN, jakož i vysvětlivky k harmonizovanému systému přispívají významným způsobem k výkladu dosahu jednotlivých sazebníkových čísel a položek, aniž by však měly závaznou právní sílu. Obsah těchto vysvětlivek musí být tudíž v souladu s ustanoveními KN a nemůže měnit jejich dosah (výše uvedený rozsudek Intermodal Transports, bod 48).

21 Dále podle všeobecných pravidel má číslo se specifičtějším popisem přednost před čísly s obecnějším popisem. V projednávaném případě je třeba poukázat na to, že podpoložka 2519 90 10 je, co se týče objektivních charakteristik a vlastností tavené magnézie, a konkrétněji s přihlédnutím k tomu, že uvedená podpoložka se výslovně vztahuje na „oxid hořečnatý“, specifičtější než podpoložka 2519 90 90.

22 Konečně, předkládající soud poukázal na to, že tavená magnézie je v závislosti na podílu nečistot dostupná v sedmi různých barevných variantách s podílem oxidu hořečnatého od 95,94 % do 97,95 % a průměrně 97,38 % hmotnostních. Je tedy třeba konstatovat, že tavená magnézie je v podstatě složena z oxidu hořečnatého.

23 V tomto kontextu je důležité poukázat na to, že zákonodárce Společenství měl v úmyslu použitím výrazu „jiný než kalcinovaný přírodní uhličitan hořečnatý“ vyloučit oxid hořečnatý získaný při první fázi tepelného zpracování. Nicméně, i když je pravda, že uhličitan hořečnatý (magnezit) může po uvedené první fázi náležet pod podpoložku 2519 90 90, nemůže tomu tak být v případě oxidu hořečnatého, jelikož tento produkt je v druhé fázi tepelného zpracování taven v obloukové peci při více než 2 800 ºC. Tavená magnézie je přitom výsledkem právě těchto dvou fází tepelného zpracování magnezitu, tedy kalcinace a tavení.

24 V tomto ohledu předkládající soud upřesňuje, že je technicky nemožné tavenou magnézii vyrobit přímo z přírodního uhličitanu hořečnatého (magnezitu) kalcinací.

25 Z toho vyplývá, že podpoložka 2519 90 10 KN zahrnuje takovou tavenou magnézii, jaká je dotčena ve věci v původním řízení.

26 Tento výklad je krom toho nepřímo podepřen vysvětlivkami ke KN týkajícími se podpoložky 2519 90 10, které hovoří o „produkt[u] […] o čistotě vyšší, než je čistota produktu získaného kalcinací magnezitu“.

27 takový výklad je jediný možnTTakový výklad je třeba přijmout tím spíše, že podle všeobecných pravidel je třeba v případě složeného zboží přihlédnout k materiálu, který mu dává podstatné rysy. Ačkoliv tavená magnézie obsahuje minimální množství slinutých částí, nemůže to být rozhodující pro sazební zařazení tohoto produktu, jelikož tento produkt je, jak bylo připomenuto v bodě 22 tohoto rozsudku, v podstatě složen z oxidu hořečnatého, a v důsledku toho musí být považován za oxid hořečnatý. Argument společnosti Possehl, podle nějž se vysvětlivky ke KN tím, že použily výraz „obvykle bezbarvý“, vztahují pouze na tavenou magnézii vyrobenou synteticky nebo chemicky, nemůže vést k jinému výkladu.

28 V tomto ohledu je třeba poukázat na to, že znění čísla 2519, tedy „Přírodní uhličitan hořečnatý (magnezit); tavená magnézie; přepálená (slinutá) magnézie, též obsahující malá množství jiných oxidů přidaných před slinováním; jiné oxidy hořčíku, též čisté“, v zásadě zdůrazňuje rozlišení, které je namístě činit mezi přírodním uhličitanem hořečnatým (magnezitem) a různými druhy oxidů hořčíku. Nicméně je důležité poznamenat, že uvedené znění, které vyjmenovává demonstrativně druhy oxidu hořčíku, nečiní rozdíl v hierarchii mezi syntetickým nebo chemickým zpracováním a tepelným zpracováním. Konkrétněji, znění podpoložky 2519 90 10 KN ani znění příslušných vysvětlivek k této podpoložce nestanoví, že buď syntetická nebo chemická výroba, anebo tepelné zpracování jsou rozhodující pro to, aby bylo zboží zařazeno pod tuto podpoložku.

29 Je nutné konstatovat, že zákonodárce Společenství měl v úmyslu vymezit podpoložku 2519 90 10 podle jiných kritérií než způsobu výroby, nezávisle na hledisku, zda zboží bylo vyrobeno synteticky nebo chemicky, anebo tepelným zpracováním.

30 S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že taková tavená magnézie, jaká je dotčena ve věci v původním řízení, spadá do podpoložky 2519 90 10 KN.

K nákladům řízení

31 Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:

Taková tavená magnézie, jaká je dotčena ve věci v původním řízení, spadá do podpoložky 2519 90 10 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních vyplývajících z nařízení Komise (ES) č. 3115/94 ze dne 20. prosince 1994, nařízení Komise (ES) č. 1359/95 ze dne 13. června 1995, nařízení Komise (ES) č. 2448/95 ze dne 10. října 1995, a nařízení Komise (ES) č. 3009/95 ze dne 22. prosince 1995.

Podpisy.