ROZSUDEK SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU (třetího senátu)

31. ledna 2008

Věc F-99/05

Günter Wilms

v.

Komise Evropských společenství

„Veřejná služba – Úředníci – Povýšení – Hodnotící období pro povýšení 2004 – Přidělení prioritních bodů – Časová působnost ustanovení nového služebního řádu“

Předmět: Žaloba, podaná na základě článků 236 ES a 152 AE, kterou se G. Wilms domáhá zejména zrušení rozhodnutí Komise o stanovení celkového počtu bodů, který mu byl přidělen za hodnotící období pro povýšení 2004, a rozhodnutí o nezařazení jeho jména na seznam úředníků povýšených do platové třídy A5 za toto hodnotící období.

Rozhodnutí: Rozhodnutí o stanovení celkového počtu bodů žalobce za hodnotící období pro povýšení 2004 a rozhodnutí nepovýšit jej za toto období se zrušují. Ve zbývající části se návrhová žádání žalobce zamítají. Komise ponese veškeré náklady řízení.

Shrnutí

1. Úředníci – Povýšení – Použitelná pravidla – Hodnotící období pro povýšení 2004 (Služební řád, příloha XIII, čl. 6 pododstavec 2)

2. Úředníci – Povýšení – Použitelná pravidla – Hodnotící období pro povýšení 2004

(Služební řád, článek 45; nařízení Rady č. 723/2004, článek 2)

3. Úředníci – Povýšení – Srovnávací přezkum zásluh

(Služební řád, článek 45)

4. Úředníci – Žaloba – Právní zájem na podání žaloby

(Služební řád, článek 45)

1. Cílem čl. 6 druhého pododstavce přílohy XIII služebního řádu není určit znění služebního řádu použitelné na hodnotící období pro povýšení 2004, ale znění stanovící účinky rozhodnutí o povýšení přijatých na konci tohoto období. Předmětem tohoto ustanovení je zaručit úředníkům, pro které by k rozhodnutí o povýšení došlo na konci roku 2004, ale jejichž povýšení by mělo účinky k datu před 1. květnem 2004, aby služební postup, zejména postup do vyšší platové třídy, vycházející z jejich povýšení, byl shodný s postupem, který by vyplynul z rozhodnutí o povýšení přijatém před vstupem služebního řádu, ve znění nařízení č. 723/2004, v platnost.

(viz bod 47)

2. Při neexistenci ustanovení odchylujících se od zásady bezprostřední použitelnosti nových pravidel v nařízení č. 723/2004, kterým se s účinkem k 1. květnu 2004 mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců, je článek 45 služebního řádu, ve znění tohoto nařízení, bezprostředně použitelný od vstupu tohoto nařízení v platnost. V důsledku toho nemohla Komise v listopadu 2004 legálně použít článek 45 bývalého služebního řádu, zrušený tímto nařízením, aby přijala rozhodnutí o stanovení celkového počtu bodů za zásluhy úředníka na konci období pro povýšení 2004 a rozhodnutí nepovýšit ho za toto období.

(viz body 52 a 53)

3. Protiprávností je stiženo rozhodnutí Komise, které stanoví, v rámci období pro povýšení 2004, celkový počet bodů za zásluhy úředníka, aniž by byla zvláště zohledněna dvě dodatečná kritéria uvedená v článku 45 služebního řádu ve znění k 1. květnu 2004, a sice používání úředníkem při výkonu jeho funkcí jiných jazyků, než je jazyk, jehož důkladnou znalost prokázal při svém jmenování, a případně úroveň odpovědnosti, kterou nese.

Protiprávnost tohoto rozhodnutí způsobuje protiprávnost rozhodnutí o nepovýšení přijatého vůči uvedenému úředníku, pokud nový srovnávací přezkum žádostí o pracovní místo zohledňující tato dvě kritéria může vést k jasně odlišnému posouzení hierarchie zásluh úředníků, a případně umožnit uvedenému úředníku dosáhnout prahu pro povýšení stanoveného pro toto období.

(viz body 55, 57 a 59 až 61)

4. Žaloba je přípustná pouze tehdy, když má žalobce osobní zájem na zrušení aktu, který napadá. Úředník se může právem považovat za poškozeného seznamem povýšených úředníků, a má tedy osobní zájem na jeho zrušení, pouze tehdy, když jeho jméno není na tomto seznamu uvedeno, neboť tato povýšení nebrání tomu, aby po novém zvážení srovnatelných zásluh, podle článku 45 služebního řádu, byl on sám povýšen za dotčené období. Návrhová žádání směřující ke zrušení celého tohoto seznamu jsou tedy nepřípustná.

(viz body 65 až 67)

Odkazy:

Soud prvního stupně: 21. listopadu 1996, Michaël v. Komise, T‑144/95, Recueil FP, s. I‑A‑529 a II‑1429, bod 31; 28. září 2004, MCI v. Komise, T‑310/00, Sb. rozh. s. II‑3253, bod 44