ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 346/7

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — Ingeniørforeningen i Danmark, jednající jménem Ole Andersena v. Region Syddanmark

(Věc C-499/08) (1)

(Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Zákaz diskriminace na základě věku - Nezaplacení odstupného zaměstnancům, kteří mají nárok na starobní důchod)

2010/C 346/10

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Vestre Landsret

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ingeniørforeningen i Danmark, jednající jménem Ole Andersena

Žalovaný: Region Syddanmark

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Vestre Landsret — Výklad článku 2 a 6 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04 s. 79) — Vnitrostátní právní předpisy stanovící zaplacení částky pro propuštěné zaměstnance, kteří byly zaměstnáni určitý počet po sobě následujících let stejným zaměstnavatelem, ledaže tito zaměstnanci dosáhli věku, kdy mají nárok na starobní důchod v rámci důchodového systému, do něhož zaměstnavatel přispíval — Přímá nebo nepřímá diskriminace na základě věku

Výrok

Článek 2 a čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 2000/78 ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž zaměstnanci, kteří mají nárok na starobní důchod vyplácený jejich zaměstnavatelem v rámci důchodového systému, jehož členy se stali před dovršením věku 50 let, nemohou pouze z tohoto důvodu obdržet zvláštní odstupné v případě propuštění určené k podpoře opětovného začlenění zaměstnanců, kteří byli v podniku zaměstnáni déle než dvanáct let, do pracovního procesu.

(1) Úř. věst. C 19, 24.1.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 317/7

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce VAT and Duties Tribunal, London Tribunal centre — Spojené království) — EMI Group Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Věc C-581/08) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Článek 5 odst. 6 druhá věta - Pojem „vzorek“ - Pojem „dárky malé hodnoty“ - Hudební nahrávky - Bezplatná distribuce výrobku pro propagační účely)

2010/C 317/13

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

VAT and Duties Tribunal, London Tribunal centre

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: EMI Group Ltd

Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty's Revenue Customs

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — VAT and Duties Tribunal, London — Výklad čl. 5 odst. 6 směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Použití zboží pro potřeby podniku poskytnout dárky malé hodnoty a vzorky — Pojem „vzorek“ — Základní charakteristiky — Hudební nahrávky ve formě CD poskytovaných zdarma k propagačním účelům

Výrok

1) „Vzorkem“ ve smyslu čl. 5 odst. 6 druhé větě šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je exemplář výrobku, který je určen k jeho propagaci a který umožňuje posoudit charakteristické rysy a vlastnosti takového výrobku, aniž dojde k jiné konečné spotřebě, než je spotřeba, která je takové propagaci inherentní. Uvedený pojem nemůže být obecně omezen vnitrostátními právními předpisy na exempláře poskytnuté ve formě, která není dostupná k prodeji, nebo na první exemplář z řady totožných exemplářů poskytnutých osobou povinnou k dani stejnému příjemci, aniž takové předpisy umožňují vzít v úvahu povahu představovaného výrobku a obchodní kontext, který je vlastní každému plnění, při kterém jsou takové exempláře poskytnuty.

2) Pojem „dárky malé hodnoty“ ve smyslu čl. 5 odst. 6 druhé věty šesté směrnice 77/388 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví peněžně vyjádřený strop, který řádově odpovídá stropu stanovenému právními předpisy dotčenými v původním řízení, tedy 50 GBP, pro dary, které jsou poskytnuty jedné osobě v průběhu dvanácti měsíců nebo které jsou součástí řady nebo pokračováním řady darů.

3) Článek 5 odst. 6 druhá věta šesté směrnice 77/388 brání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká zavádí domněnku, že zboží představující „dárky malé hodnoty“ ve smyslu uvedeného ustanovení poskytnuté osobou povinnou k dani různým osobám majícím společného zaměstnavatele je považováno za dary poskytnuté téže osobě.

4) Daňové postavení příjemce vzorků nemá vliv na odpovědi poskytnuté na ostatní otázky.

(1) Úř. věst. C 55, 7.3.2009.
2)

Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že pokud byl zaveden regionální veřejný monopol v oblasti sportovních sázek a loterií sledující cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti a pokud vnitrostátní soud současně konstatuje: — že jiné druhy hazardních her mohou být provozovány soukromými hospodářskými subjekty, které jsou držiteli povolení, a — že s ohledem na jiné druhy hazardních her, na které se nevztahuje uvedený monopol a které krom toho vykazují vyšší potenciál ohrožení závislostí než hry podléhající tomuto monopolu, příslušné orgány vedou nebo tolerují politiky expanze poptávky, jež mohou rozvíjet a povzbuzovat herní činnosti, zejména s cílem maximalizace příjmů pocházejících z těchto činností, může mít uvedený vnitrostátní soud legitimně za to, že takový monopol není způsobilý zaručit uskutečnění cíle, za jehož účelem byl zaveden, a přispět k omezení příležitostí ke hře a omezení činností v této oblasti soudržným a systematickým způsobem. Okolnost, že hazardní hry, které jsou předmětem uvedeného monopolu, spadají do pravomoci regionálních orgánů a výše uvedené jiné druhy hazardních her spadají do pravomoci spolkových orgánů, nemá v tomto ohledu žádný dopad.
CS Úřední věstník Evropské unie C 234/3

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2010 — Evropská komise v. The Bavarian Lager Co. Ltd, Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ)

(Věc C-28/08 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů - Dokument týkající se zasedání konaného v rámci řízení o nesplnění povinnosti - Ochrana osobních údajů - Nařízení (ES) č. 45/2001 - Nařízení (ES) č. 1049/2001)

2010/C 234/04

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: C. Docksey a P. Aalto, zmocněnci)

Vedlejší účastníci na podporu účastnice řízení podávající opravný prostředek: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a V. Jackson, zmocněnci, J. Coppel, barrister), Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a C. Fekete, zmocněnci)

Další účastníci řízení: The Bavarian Lager Co. Ltd (zástupci: J. Webber a M. Readings, Solicitors), Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) (zástupci: H. Hijmans, A. Scirocco a H. Kranenborg, zmocněnci)

Vedlejší účastnící na podporu dalších účastníků řízení: Dánské království (zástupce: B. Weis Fogh, zmocněnec), Finská republika (zástupce: J. Heliskoski, zmocněnec), Švédské království (zástupce: K. Petkovska, zmocněnkyně)

Předmět věci

Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 8. listopadu 2007 ve věci T-194/04, Bavarian Lager Co. Ltd. v. Komise Evropských společenství, kterým bylo zrušeno rozhodnutí Komise ze dne 18. března 2004, jímž byl žalobkyni zamítnut přístup k dokumentu týkajícímu se zasedání konaného v rámci řízení o nesplnění povinnosti ohledně právních předpisů Spojeného království o prodeji piva z ostatních členských států ve výčepech ve Spojeném království — Výklad čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)

Výrok

1) Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 8. listopadu 2007, Bavarian Lager v. Komise (T-194/04) se v rozsahu, v němž jím bylo zrušeno rozhodnutí Komise ze dne 18. března 2004, kterým byla zamítnuta žádost o zpřístupnění zápisu ze zasedání konaného 11. října 1996 obsahujícího všechna jména, a v němž jím byla Evropské komisi uložena náhrada nákladů řízení vzniklých společnosti The Bavarian Lager Co. Ltd, zrušuje.

2) Žaloba společnosti The Bavarian Lager Co. Ltd., kterou bylo napadeno rozhodnutí Komise ze dne 18. března 2004, jímž byla zamítnuta žádost o zpřístupnění úplného zápisu ze zasedání konaného dne 11. října 1996 obsahujícího všechna jména, se zamítá.

3) Společnosti The Bavarian Lager Co. Ltd. se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí jak v rámci řízení o kasačním opravném prostředku, tak v řízení v prvním stupni.

4) Dánské království, Finská republika, Švédské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Rada Evropské unie a Evropský inspektor ochrany údajů ponesou vlastní náklady řízení.

(1) Úř. věst. C 79, 29.3.2008.
CS Úřední věstník Evropské unie C 346/4

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2010 — Deutsche Telekom AG v. Evropská komise, Vodafone D2 GmbH, dříve Vodafone AG & Co. KG, dříve Arcor AG & Co. KG a další

(Věc C-280/08 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 82 ES - Trh telekomunikačních služeb - Přístup do pevné sítě historického provozovatele - Velkoobchodní ceny mezitímních služeb přístupu k účastnickému vedení poskytovaných soutěžitelům - Maloobchodní ceny za přístupové služby poskytované účastníkům - Tarifní praktiky dominantního podniku - Stlačení marží soutěžitelů - Ceny schválené vnitrostátním regulačním orgánem - Rozhodovací prostor dominantního podniku - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pojem „zneužití“ - Kritérium stejně výkonného soutěžitele - Výpočet stlačení marží - Účinky zneužití - Výše pokuty)

2010/C 346/06

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deutsche Telekom AG (zástupci: U. Quack, S. Ohlhoff a M. Hutschneider, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: K. Mojzesowicz, W. Mölls a O. Weber, zmocněnci, Vodafone D2 GmbH, dříve Vodafone AG & Co. KG, dříve AG & Co. KG (zástupce: M. Klusmann, zmocněnec), Versatel NRW GmbH, dříve Tropolys NRW GmbH, dříve CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord GmbH, dříve Versatel Nord-Deutschland GmbH, dříve KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd GmbH, dříve Versatel Süd-Deutschland GmbH, dříve tesion Telekommunikation GmbH, Verstel West GmbH, dříve Versatel West-Deutschland GmbH, dříve Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (zástupce: N. Nolte, advokát)

Předmět věci

Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého rozšířeného senátu) ze dne 10. dubna 2008 ve věci T 271/03, Deutsche Telekom v. Komise, kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2003/707/ES ze dne 21. května 2003, týkající se řízení o použití článku 82 ES (věci COMP/C 1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (Úř. věst. L 263, s. 9), a podpůrně snížení pokuty uložené žalobkyni — Zneužití dominantního postavení — Cena za přístup do pevné telekomunikační sítě v Německu — Zneužívající povaha cenových praktik dominantního podniku, účtujícího svým konkurentům vyšší tarify za mezitímní služby pro přístup do účastnického vedení, než jsou maloobchodní ceny, které účtuje svým předplatitelům

Výrok

1) Kasační opravný prostředek se zamítá.

2) Společnosti Deutsche Telekom AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

(1) Úř. věst. C 223, 30.8.2008.
1)

Španělské království tím, že nesplnilo požadavky stanovené: — v čl. 2 odst. 1, článku 3, čl. 4 odst. 1 nebo 2, v závislosti na jednotlivých případech, a článku 5 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 1, 2 a 4 silnice M-501; — v čl. 6 odst. 2 a článku 8 směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 2 a 4 uvedené silnice; — v článku 9 směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 1, 2 a 4 téže silnice; — v čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve spojení s jejím článkem 7, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 1, 2 a 4 silnice M-501, pokud jde o zvláště chráněnou oblast ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“, a — v čl. 12 odst. 1 písm. b) a d) téže směrnice, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseku 1 silnice M-501, pokud jde o navrženou lokalitu významnou pro Společenství ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“, a úseků 2 a 4 téže silnice, pokud jde o navrženou lokalitu významnou pro Společenství ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z výše uvedených ustanovení.
1)

Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že: a) členský stát, který usiluje o zajištění zvláště vysoké úrovně ochrany spotřebitelů v odvětví hazardních her, může mít důvodně za to, že kontrolovat rizika spojená s uvedeným odvětvím a sledovat cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti dostatečné účinným způsobem je možné pouze přiznáním výlučných práv jedinému hospodářskému subjektu, který podléhá důsledné kontrole ze strany orgánů veřejné moci; b) je na předkládajícím soudu, aby ověřil: — zda vnitrostátní orgány v době rozhodné z hlediska skutečností původního řízení opravdu usilovaly o zajištění takovéto zvlášť vysoké úrovně ochrany a zda z hlediska této sledované úrovně ochrany mohlo být zavedení monopolu skutečně považováno za nezbytné a — zda státní kontroly, kterým činnosti hospodářského subjektu požívajícího výlučného práva v zásadě podléhají, jsou skutečně prováděny systematickým a soudržným způsobem za účelem dosažení cílů stanovených tomuto subjektu; c) pro účely soudržnosti s cílem bojovat proti kriminalitě a snížit hráčské příležitosti musí vnitrostátní právní úprava v oblasti hazardních her: — spočívat na konstatování, že kriminální a podvodné činnosti spojené s hazardními hrami a hráčská závislost představují na území dotčeného členského státu problém, kterému lze čelit rozšířením povolených a regulovaných činností, — umožnit pouze provádění reklamy uměřené a přísně omezené na to, co je nezbytné pro nasměrování spotřebitelů ke kontrolovaným herním sítím.
3)

V případě, že by ustanovení § 10 odst. 6 zákona spolkové země Hamburk o doplňkových starobních a pozůstalostních důchodech zaměstnanců Freie und Hansestadt Hamburg, ve svém znění ze dne 30. května 1995, představovalo diskriminaci ve smyslu článku 2 směrnice 2000/78, by se takový jednotlivec, jako je žalobce ve věci v původním řízení, mohl dožadovat práva na rovné zacházení nejdříve po uplynutí lhůty k provedení uvedené směrnice, a to od 3. prosince 2003, aniž by bylo třeba čekat na to, až vnitrostátní zákonodárce zajistí soulad uvedeného ustanovení s právem Unie.
CS Úřední věstník Evropské unie C 63/16

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Višje sodišče v Mariboru — Slovinská republika) — Jasna Detiček v. Maurizio Sgueglia

(Věc C-403/09 PPU) (1)

(„Soudní spolupráce v občanských věcech - Věci manželské a věci rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Předběžná opatření týkající se péče o dítě - Rozhodnutí vykonatelné v členském státě - Neoprávněné přemístění dítěte - Jiný členský stát - Jiný soud - Svěření dítěte do péče druhého rodiče - Příslušnost - Řízení o naléhavé předběžné otázce“)

2010/C 63/24

Jednací jazyk: slovinština

Předkládající soud

Višje sodišče v Mariboru

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Jasna Detiček

Žalovaný: Maurizio Sgueglia

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Višje sodišče v Mariboru — Výklad čl. 20 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243) — Předběžná a zajišťovací opatření — Příslušnost soudu ve členském státě A vydat předběžné rozhodnutí o návrhu na vrácení práva péče o dítě v situaci, kdy soudem příslušným rozhodovat ve věci samé — soudem projednávajícím návrh na rozvod — je soud ve členském státě B

Výrok

Článek 20 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že za okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, neumožňuje soudu jednoho členského státu vydat předběžné opatření ve věci rodičovské zodpovědnosti, kterým by dítě nacházející se na území tohoto členského státu svěřil do péče jednoho z rodičů, jestliže soud jiného členského státu, který je ve sporu o svěření dítěte do péče příslušný na základě uvedeného nařízení k rozhodování ve věci samé, již vydal rozhodnutí, kterým dítě předběžně svěřil do péče druhého z rodičů, a toto rozhodnutí bylo na území prvního členského státu prohlášeno za vykonatelné.

(1) Úř. věst. C 312, 19.12.2009.
CS Úřední věstník Evropské unie C 51/12

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. prosince 2009 — Evropská komise v. Belgické království

(Věc C-120/09) (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/31/ES - Ukládání odpadů na skládky - Pojmy „podzemní úložiště“, „skládkový plyn“ a „eluát“ - Povinnost stanovit krizové hodnoty, při jejichž překročení lze mít za to, že skládka má významný nepříznivý účinek na jakost podzemních vod - Neprovedení do práva Valonského regionu ve stanovené lhůtě“)

2010/C 51/18

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. van Beek a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

Žalované: Belgické království (zástupce: T. Materne, zmocněnec)

Předmět věci

Nesplnění povinnosti státem — Neúplné provedení čl. 2 písm. f), j) a k) a přílohy III bodu 4 písm. C) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) do valonského práva — Pojmy „podzemní úložiště“, „skládkový plyn“ a „eluát“ — Povinnost stanovit krizové hodnoty, při jejichž překročení lze mít za to, že skládka má významný nepříznivý účinek na jakost podzemních vod

Výrok

1) Belgické království tím, že nezajistilo provedení čl. 2 písm. f), j) a k) a přílohy III bodu 4 písm. C) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů do práva Valonského regionu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

2) Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

(1) Úř. věst. C 141, 20.6.2009.
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Spojené království) — The Queen, na žádost: Association of the British Pharmaceutical Industry v. Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

(Věc C-62/09) (1)

(„Směrnice 2001/83/ES - Článek 94 - Finanční pobídky pro lékařské ordinace, ve kterých jsou pacientům předepisovány určité léčivé přípravky - Orgány ochrany veřejného zdraví - Lékaři - Svoboda předepisování léčiv“)

(2010/C 161/14)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: The Queen, na žádost: Association of the British Pharmaceutical Industry

Žalovaný: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

Další účastnice řízení: NHS Confederation (Employers) Company Ltd

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Výklad čl. 94 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69) — Zavedení finančního pobídkového programu ve prospěch lékařských ordinací předepisujících určitá léčiva pacientům veřejnoprávním subjektem, který je součástí vnitrostátního veřejného zdravotnického systému

Výrok

Článek 94 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, je nutno vykládat v tom smyslu, že nebrání takovým finančním pobídkovým programům, jako je program dotčený ve věci v původním řízení, zavedeným vnitrostátními orgány odpovědnými za veřejné zdraví za účelem snížení jejich výdajů v této oblasti, které při léčbě některých zdravotních stavů upřednostňují, aby lékaři předepisovali konkrétní negenerické léčivé přípravky obsahující jinou účinnou látku, než jakou obsahují dříve předepisované léčivé přípravky nebo léčivé přípravky, které by mohly být předepisovány v případě neexistence pobídkového programu.

(1) Úř. věst. C 90, 18.4.2009.
1)

Pojem „provozní centrála“ uvedený v bodě 21 a následujících rozsudku ze dne 18. ledna 2001, Skills Motor Coaches a další (C 297/99, Recueil, s. I 573) musí být vymezen jako místo, k němuž je řidič konkrétně vázán, tedy jako zařízení přepravní společnosti, ze kterého pravidelně vykonává svou službu a do kterého se na konci této služby vrací v rámci běžného výkonu své činnosti a aniž by plnil zvláštní příkazy svého zaměstnavatele.