EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 12.9.2018 COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1093/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), nařízení (EU) č. 1094/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), nařízení (EU) č. 1095/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), nařízení (EU) č. 345/2013 o evropských fondech rizikového kapitálu, nařízení (EU) č. 346/2013 o evropských fondech sociálního podnikání, nařízení (EU) č. 600/2014 o trzích finančních nástrojů, nařízení (EU) 2015/760 o evropských fondech dlouhodobých investic, nařízení (EU) 2016/1011 o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti investičních fondů, nařízení (EU) 2017/1129 o prospektu, který má být uveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, a směrnice (EU) 2015/849 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu (Text s významem pro EHP)



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Cílem návrhu Komise ze září 2017, který se týká přezkumu nařízení o evropských orgánech dohledu (dále jen „návrh o přezkumu“), je posílit jejich schopnost zajišťovat konvergentní a účinný dohled nad finančním trhem, avšak nesleduje specifický cíl, kterým je posílení mandátu orgánů v záležitostech týkajících se předcházení praní peněz a financování terorismu a boje proti němu. Navzdory posílenému právnímu rámci v této oblasti několik nedávných případů praní peněz v evropských bankách poukázalo na skutečnost, že může být nutné dohledový rámec Unie dále zlepšit, aby se posílila důvěra v bankovní unii a unii kapitálových trhů. Tato zlepšení je třeba provést rychle a rozhodně. Nejúčinnějším způsobem, jak tuto záležitost řešit, je změnit návrh o přezkumu a zejména posílit úlohu Evropského orgánu pro bankovnictví. Komise vyzývá zákonodárce, aby tyto nové změny, spolu s návrhem o přezkumu, přijali co nejrychleji. Cílem tohoto pozměňujícího návrhu je: 1) optimalizovat využívání dostupných odborných znalostí a zdrojů centralizací úkolů souvisejících s předcházením praní peněz a financování terorismu a bojem proti nim v Evropském orgánu pro bankovnictví; 2) vyjasnit rozsah a náplň úkolů souvisejících s bojem proti praní peněz, které jsou svěřeny Evropskému orgánu pro bankovnictví; 3) posílit nástroje pro provádění úkolů v oblasti boje proti praní peněz; 4) posílit koordinační úlohu Evropského orgánu pro bankovnictví v mezinárodních záležitostech týkajících se boje proti praní peněz. Za tímto účelem se navrhuje vybavit Evropský orgán pro bankovnictví vedoucí a koordinační úlohou, aby se v něm mohly centralizovat zdroje, které jsou v současné době rozptýlené ve všech třech evropských orgánech dohledu, a dát mu robustnější podpůrnou strukturu, mimo jiné s ohledem na skutečnost, že právě v bankovním sektoru je nejpravděpodobnější, že budou rizika praní peněz a financování terorismu mít systémový dopad. Na základě stávajících nástrojů a pravomocí orgánů, ve znění předloženého návrhu o přezkumu, se navrhuje dát Evropskému orgánu pro bankovnictví konkrétnější a komplexnější mandát k zajištění toho, aby rizika praní peněz a financování terorismu v rámci finančního systému Unie byla účinně a důsledně začleněna do strategií a postupů dohledu všech příslušných orgánů. Evropský orgán pro bankovnictví bude také moci příslušné orgány požádat, aby možná porušení příslušných předpisů vyšetřily, a bude moci nad vnitrostátními postupy v této oblasti vykonávat dozor. Za specifických, přesně vymezených okolností bude moci v záležitostech praní peněz vydávat rozhodnutí přímo jednotlivým hospodářským subjektům finančního sektoru a provádět v těchto záležitostech závazné zprostředkování mezi příslušnými orgány. • Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento pozměňující návrh je v souladu s pokračujícím úsilím Komise zaměřeným na posílení unijního rámce finančního dohledu, rozvoj unie kapitálových trhů a boj proti praní peněz a financování terorismu. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Právním základem veškerých změn předložených v rámci tohoto návrhu je článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Vzhledem k tomu, že evropské orgány dohledu jsou subjekty Unie, může předpisy upravující jejich správu a řízení změnit pouze zákonodárce Unie. Cílem tohoto návrhu je navíc zlepšit účinnost dohledu, posílit spolupráci mezi příslušnými orgány a optimalizovat využití odborných znalostí a zdrojů na úrovni Unie v záležitostech spojených s riziky praní peněz a financování terorismu. Díky tomu bude fungování vnitřního trhu ucelenější a účinnější, což je cíl, jehož nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě. •Proporcionalita Změny předložené v rámci tohoto návrhu představují cílené změny ke zlepšení dohledového rámce Unie, které nepřekračují rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanovených cílů. Navrhované změny přispějí ke zlepšení integrity, stability a účinnosti finančního systému v celé Unii.

•Volba nástroje Tímto návrhem se mění dříve předložený návrh o přezkumu. Mění se jím nařízení, která upravují fungování všech tří evropských orgánů dohledu, a směrnice o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu; má formu nařízení. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Tento návrh zohledňuje diskuse společné pracovní skupiny složené z předsedů evropských orgánů dohledu, předsedy Rady dohledu jednotného mechanismu dohledu, předsedy podvýboru společného výboru pro boj proti praní peněz a Komise, jakož i výměny názorů s příslušnými zúčastněnými stranami. •Posouzení dopadů Vzhledem k naléhavé potřebě ochránit a zabezpečit evropský bankovní systém před potenciálně poškozujícími případy praní peněz byl tento podnět připraven bez posouzení dopadů nebo veřejné konzultace, avšak s využitím praktických zkušeností a odborných znalostí, ze kterých vychází výše uvedený diskusní dokument. •Účelnost a zjednodušování právních předpisů Jedná se o cílenou změnu rámce Unie pro obezřetnostní dohled nad finančními institucemi a účastníky finančního trhu a pro dohled nad nimi v rámci boje proti praní peněz. V jejím rámci jsou úkoly evropských orgánů dohledu související s předcházením a potíráním praní peněz a financování terorismu ve finančním sektoru centralizovány do Evropského orgánu pro bankovnictví a posilují se nástroje pro provádění úkolů a koordinace v oblasti boje proti praní peněz. Změny by měly zvýšit účinnost a efektivitu dohledu na úrovni Unie a posílí právní a ekonomickou jistotu. To je zcela v souladu s programem Komise pro zlepšování právní úpravy. •Základní práva Tento návrh dodržuje základní práva a zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Finanční a rozpočtové důsledky tohoto návrhu jsou podrobně vysvětleny v doplňkovém legislativním finančním výkazu na konci tohoto návrhu. 5.DALŠÍ PRVKY •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv Provádění tohoto nařízení bude přezkoumáno v rámci pravidelných přezkumů rámce orgánů dohledu, které se uskutečňují každé tři roky. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Posílení úlohy Evropského orgánu pro bankovnictví Navrhované změny čl. 1 odst. 2 cíleně rozšiřují působnost Evropského orgánu pro bankovnictví. Do jeho mandátu tak začleňují záležitosti týkající se boje proti praní peněz a financování terorismu v celém finančním sektoru, které doplňují jeho stávající pravomoci v bankovním sektoru. Navrhované změny čl. 4 bodu 2 zakotvují zvláštní definici hospodářských subjektů finančního sektoru, mezi něž patří všechny relevantní finanční instituce, na něž se vztahuje směrnice 2015/849, včetně těch, které spadají do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.

Navrhované ustanovení čl. 8 odst. 1 písm. l) podtrhuje zvláštní význam práce Evropského orgánu pro bankovnictví v souvislosti s bojem proti praní peněz a financování terorismu. Navrhovaný nový článek 9a dává Evropskému orgánu pro bankovnictví silnější nástroje na podporu ucelených, systematických a účinných opatření v oblasti předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu v rámci finančního systému Unie. Zejména Evropský orgán pro bankovnictví zmocňuje ke shromažďování informací týkajících se nedostatků zjištěných v procesech a postupech, správě a řízení, obchodních modelech a činnostech finančních institucí za účelem předcházení praní peněz a financování terorismu, jakož i opatření přijatých příslušnými orgány, a k tomu, aby tyto informace podle potřeby poskytoval příslušným orgánům. Zdůrazňuje také význam přezkumů činnosti příslušných orgánů a posuzování rizik, v jejichž rámci jsou prověřovány strategie a zdroje příslušných orgánů v souvislosti s riziky praní peněz a financování terorismu. Navrhovaný článek rovněž počítá s tím, že Evropský orgán pro bankovnictví bude spolupracovat a navazovat kontakty s relevantními dohledovými orgány třetích zemí příslušnými pro boj proti praní peněz, aby bylo možné lépe koordinovat opatření na úrovni Unie v závažných případech praní peněz nebo financování terorismu, které zahrnují třetí země. Navrhovaný článek dále stanoví, že koordinaci a spolupráci v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu zajišťuje výbor pro boj proti praní peněz, který je začleněn do Evropského orgánu pro bankovnictví. Bude složen z vedoucích představitelů orgánů a subjektů členských států příslušných pro zajištění plnění požadavků směrnice (EU) 2015/849 finančními institucemi a z pozorovatelů z Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, Evropské rady pro systémová rizika, Evropské komise a z Rady dohledu Evropské centrální banky. Cílem navrhovaného článku 9b je posílit kapacitu Evropského orgánu pro bankovnictví tak, aby byla zajištěna účinnost práva Unie v oblasti předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu. Na základě tohoto článku bude moci v případě, že má informace o závažném porušení práva, požádat příslušné orgány, aby zahájily vyšetřování možných porušení příslušných předpisů a zvážily přijetí rozhodnutí a uložení sankcí hospodářským subjektům finančního sektoru. Předložené změny článku 17, který upravuje postup v případě porušení práva Unie, a článku 19, který se týká postupu závazného zprostředkování, mají Evropskému orgánu pro bankovnictví v souvislosti s jeho úkoly v oblasti předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu umožnit přijímat individuální rozhodnutí určená hospodářským subjektům finančního sektoru i v případech, kdy hmotněprávní pravidla nejsou na tyto hospodářské subjekty přímo použitelná. To bude zahrnovat hmotněprávní pravidla zakotvená ve vnitrostátních právních předpisech přijatých k provedení směrnic i variant, které členským státům umožňují nařízení. Navrhované změny článku 54 objasňují, že společný výbor tří orgánů dohledu slouží jako fórum, v jehož rámci tyto tři orgány spolupracují v záležitostech týkajících se interakce mezi aspekty obezřetnostního dohledu a boje proti praní peněz. Navrhované změny nařízení o Evropském orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a nařízení o Evropském orgánu pro cenné papíry a trhy odstraňují z oblasti působnosti těchto dvou orgánů směrnici 2015/849 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu a objasňují, že společný výbor by měl být využíván jako fórum pro spolupráci v záležitostech týkajících se interakce mezi aspekty obezřetnostního dohledu a boje proti praní peněz a financování terorismu. Návrh rovněž obsahuje drobné změny směrnice 2015/849 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, kterými se odkazy na evropské orgány dohledu nahrazují odkazem na Evropský orgán pro bankovnictví. Jedná se o technické změny, které mají zajistit soudržnost s navrhovanou novou úlohou orgánu pro bankovnictví. 2017/0230 (COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1093/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), nařízení (EU) č. 1094/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), nařízení (EU) č. 1095/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), nařízení (EU) č. 345/2013 o evropských fondech rizikového kapitálu, nařízení (EU) č. 346/2013 o evropských fondech sociálního podnikání, nařízení (EU) č. 600/2014 o trzích finančních nástrojů, nařízení (EU) 2015/760 o evropských fondech dlouhodobých investic, nařízení (EU) 2016/1011 o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti investičních fondů, nařízení (EU) 2017/1129 o prospektu, který má být uveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, a směrnice (EU) 2015/849 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,

v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Po finanční krizi a na základě doporučení skupiny odborníků na vysoké úrovni, kterou vedl Jacques de Larosière, dosáhla Unie významného pokroku při vytváření nejen silnějších, ale také harmonizovanějších pravidel pro finanční trhy ve formě jednotného souboru pravidel. Unie rovněž zřídila Evropský systém dohledu nad finančním trhem (ESFS), který je založen na dvoupilířovém systému kombinujícím mikroobezřetnostní dohled koordinovaný evropskými orgány dohledu s makroobezřetnostním dohledem prostřednictvím zřízení Evropské rady pro systémová rizika (ESRB). Tři evropské orgány dohledu, jimiž jsou Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010, a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (společně nazývanými „zřizovací nařízení“), zahájily svou činnost v lednu 2011. Hlavním všeobecným cílem evropských orgánů dohledu je udržitelným způsobem posilovat stabilitu a efektivitu finančního systému v celé Unii a posilovat ochranu spotřebitelů a investorů. (2)Evropské orgány dohledu významně přispěly k harmonizaci pravidel finančních trhů v Unii tím, že Komisi poskytují podklady pro její iniciativy týkající se nařízení a směrnic přijímaných Radou a Parlamentem. Evropské orgány dohledu také předkládají Komisi návrhy podrobných technických pravidel, které jsou přijímány jako akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. (3)Evropské orgány dohledu rovněž přispěly ke sbližování v oblasti dohledu nad finančním trhem. A také v oblasti postupů dohledu v Unii prostřednictvím obecných pokynů určených příslušným orgánům a prostřednictvím koordinace přezkumu postupů dohledu. Avšak rozhodovací procesy zakotvené v jejich zřizovacích nařízeních spolu s omezeními zdrojů a povahy těchto nástrojů, jež mají evropské orgány dohledu k dispozici, jim zabránily v tom, aby plně dosáhly svých obecných cílů. (4)Po sedmi letech fungování a po hodnoceních a veřejných konzultacích provedených Komisí se zdá, že je stále více omezována schopnost evropských orgánů dohledu plnit své cíle spočívající v další integraci finančních trhů a služeb a v posílení ochrany spotřebitelů na základě stávajícího legislativního rámce, a to jak uvnitř Unie, tak ve vztazích mezi Unií a třetími zeměmi. (5)Jakékoli posílené pravomoci, které mají být evropským orgánům dohledu poskytnuty, aby mohly dosáhnout uvedených cílů, by také vyžadovaly řádnou správu a řízení a dostatečné financování. Zvýšené pravomoci by samy o sobě nestačily k dosažení cílů evropských orgánů dohledu, pokud by tyto orgány neměly dostatečné finanční prostředky nebo efektivní a účinnou správu a řízení. (6)Sdělení Komise ze dne 8. června 2017 o hodnocení akčního plánu unie kapitálových trhů v polovině období zdůraznilo, že efektivnější a důslednější dohled nad finančními trhy a službami je klíčový pro odstranění možností regulatorní arbitráže mezi členskými státy při plnění jejich úkolů v oblasti dohledu, pro urychlování integrace trhů a pro vytváření příležitostí jednotného trhu pro finanční subjekty a investory. (7)Pro dokončení unie kapitálových trhů jsou proto zvláště naléhavé další pokroky v integraci dohledu. Deset let po vzniku finanční krize a zřízení nového systému dohledu budou finanční služby a unie kapitálových trhů stále čím dál více určovány vývojem dvou důležitých faktorů: udržitelného financování a technologických inovací. Oba tyto faktory mají potenciál transformovat finanční služby a je nutno náš systém dohledu nad finančními službami pro ně uzpůsobit. (8)Je proto zásadní, aby se finanční systém plně podílel na řešení rozhodujících výzev v oblasti udržitelnosti. To bude vyžadovat hluboké přepracování finančního systému, k němuž by měly evropské orgány dohledu aktivně přispívat, a to počínaje reformami k vytvoření správného rámce regulace a dohledu, který by zmobilizoval a orientoval toky soukromého kapitálu směrem k udržitelným investicím. (9)Evropské orgány dohledu by měly hrát důležitou úlohu při určování a oznamování rizik, jež faktory týkající se životního prostředí, sociálních otázek a oblasti správy a řízení představují pro finanční stabilitu, a při zvyšování souladu činností finančních trhů s cíli v oblasti udržitelnosti. Evropské orgány dohledu by měly poskytovat obecné pokyny ohledně toho, jak lze ohledy na udržitelnost účinně zapracovat do příslušných finančních právních předpisů EU a podporovat soudržné provádění těchto ustanovení poté, co jsou přijata. (10)Technologické inovace mají stále větší dopad na finanční sektor, a příslušné orgány proto uskutečnily různé iniciativy, aby se s tímto technologickým vývojem vypořádaly. Za účelem podpory lepšího sbližování dohledu a za účelem výměny osvědčených postupů mezi příslušnými orgány na jedné straně a mezi příslušnými orgány a finančními institucemi nebo účastníky finančního trhu na straně druhé je nutno posílit úlohu evropských orgánů dohledu v souvislosti s jejich funkcí dozoru a s koordinací dohledu. (11)Technologický pokrok na finančních trzích může zlepšit finanční začlenění, umožnit přístup k finančním prostředkům, zvýšit integritu trhu a provozní efektivitu a také snížit překážky vstupu na tyto trhy. V rozsahu relevantním pro použitelná základní pravidla by se školení příslušných orgánů měla týkat také technologických inovací. To by mělo přispět k tomu, aby členské státy nevytvářely v těchto záležitostech odlišné přístupy. (11a)Nabývá na významu potřeba podporovat konzistentní, systematické a účinné sledování a posuzování rizik souvisejících s praním peněz a financováním terorismu v rámci finančního systému Unie. Vzhledem k důsledkům pro finanční stabilitu, které mohou ze zneužívání finančního sektoru k praní peněz nebo financování terorismu vyplývat, a na základě zkušeností, které již orgán EBA v oblasti ochrany bankovního sektoru před tímto zneužíváním získal, by tento orgán měl za účelem ochrany finančního systému před riziky praní peněz a financování terorismu zaujmout na úrovni Unie vedoucí úlohu. Proto je nezbytné svěřit orgánu EBA vedle jeho stávající působnosti navíc pravomoc jednat v oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010, pokud tato pravomoc souvisí s předcházením a potíráním praní peněz a financování terorismu, týká-li se hospodářských subjektů finančního sektoru a příslušných orgánů vykonávajících nad nimi dohled, na něž se uvedená nařízení vztahují. Kromě toho by se soustředěním tohoto mandátu pro celý finanční sektor v rámci orgánu EBA optimalizovalo využití jeho odborných znalostí a zdrojů a nebyly by tím dotčeny podstatné povinnosti stanovené ve směrnici (EU) 2015/849. (11b)Aby orgán EBA mohl svůj mandát účinně vykonávat, měl by plně využít všech svých pravomocí a nástrojů podle nařízení. V souladu s jeho novou úlohou je důležité, aby orgán EBA shromažďoval všechny relevantní informace týkající se činností v oblasti praní peněz a financování terorismu, které byly zjištěny relevantními unijními a vnitrostátními orgány, aniž jsou dotčeny úkoly, které jsou orgánům svěřeny podle směrnice (EU) 2015/849. Orgán EBA by měl tyto informace uchovávat v centralizované databázi a podporovat spolupráci mezi orgány zajištěním vhodného šíření relevantních informací. Dále by měl provádět přezkumy příslušných orgánů a posuzovat rizika spojená s praním peněz a financováním terorismu. Kromě toho by orgán EBA měl v těchto záležitostech rovněž spolupracovat a být v kontaktu s relevantními orgány třetích zemí, aby bylo možné lépe koordinovat opatření na úrovni Unie v závažných případech boje proti praní peněz a financování terorismu, které mají přeshraniční rozměr a zahrnují třetí země. (11c)Aby se zvýšila účinnost dohledu nad dodržováním předpisů v oblasti praní peněz a financování terorismu a zajistila větší koordinace v prosazování přímo použitelného práva Unie nebo vnitrostátních prováděcích opatření vnitrostátními příslušnými orgány v případech jejich porušení, měl by orgán EBA v případě, že existují informace o závažném porušení práva, příslušné orgány požádat, aby veškerá možná porušení příslušných předpisů vyšetřily a zvážily přijetí rozhodnutí a uložení sankcí finančním institucím, kterými je přimějí k plnění jejich právních povinností. Tato pravomoc by se měla použít pouze v případě, že má orgán EBA informace o závažném porušení práva. (12)Řada vnitrostátních orgánů není podle zřizovacích nařízení definována jako příslušné orgány, a přesto jsou zmocněny zajišťovat uplatňování právních předpisů Unie v oblasti finančních služeb a trhů. K zajištění důsledných, efektivních a účinných postupů dohledu v rámci ESFS je nutné tyto orgány jako takové definovat. To by evropským orgánům dohledu umožnilo zejména vydávat pokyny a doporučení pro tyto vnitrostátní orgány. (13)Aby byly zajištěny vhodné záruky ochrany zájmů zúčastněných stran v případě, že evropské orgány dohledu uplatňují svou pravomoc vydávat obecné pokyny nebo doporučení, měly by mít různé skupiny zúčastněných stran možnost vydat stanovisko, pokud se dvě třetiny jejich členů domnívají, že dotyčný evropský orgán dohledu překročil svou pravomoc. V takovém případě by měla mít Komise pravomoc po řádném posouzení požadovat po dotyčném evropském orgánu dohledu, aby tyto obecné pokyny nebo doporučení zrušil. (14)Pro účely postupu podle článku 17 zřizovacích nařízení a v zájmu řádného uplatňování právních předpisů Unie je navíc vhodné usnadnit a urychlit přístup evropských orgánů dohledu k informacím. Tyto orgány by proto měly být oprávněny vyžádat si prostřednictvím řádně odůvodněné žádosti informace přímo od všech dotčených příslušných orgánů, finančních institucí a účastníků finančního trhu, a to i v případě, že tyto orgány, instituce nebo účastníci trhu sami neporušili žádné ustanovení právních předpisů Unie. Evropské orgány dohledu by měly o těchto žádostech uvědomit dotyčný příslušný orgán a ten by jim měl být nápomocen při shromažďování požadovaných informací. (15)Harmonizovaný dohled nad finančním sektorem vyžaduje jednotný přístup příslušných orgánů. Činnosti příslušných orgánů by proto měly podléhat pravidelným a nezávislým hodnocením prováděným evropskými orgány dohledu, které by měl podporovat výbor pro přezkum zřízený každým z nich. Evropské orgány dohledu by také měly vypracovat metodický rámec pro taková hodnocení. Nezávislá hodnocení by se měla zaměřit nejen na sbližování postupů dohledu, ale také na schopnost příslušných orgánů dosahovat při dohledu vysoce kvalitních výsledků, jakož i na nezávislost těchto příslušných orgánů. Aby se podpořilo dodržování předpisů a zvýšila se transparentnost, měly by být výsledky těchto hodnocení zveřejňovány, pokud by ovšem takové zveřejnění nepředstavovalo riziko pro finanční stabilitu.

(15a)Vzhledem k tomu, že je důležité zajistit účinné uplatňování dohledového rámce Unie pro boj proti praní peněz a financování terorismu, mají prvořadý význam nezávislé přezkumy, které poskytnou objektivní a transparentní přehled o postupech dohledu. Pokud tyto přezkumy odhalí vážné nedostatky, které příslušný orgán neodstraní, měl by orgán EBA informovat Evropský parlament, Radu a Komisi. (15b)Aby orgán EBA mohl plnit své úkoly a vykonávat své pravomoci, měl by mít možnost přijímat individuální rozhodnutí určená hospodářským subjektům finančního sektoru v souvislosti s postupem v případě porušení práva Unie a postupem závazného zprostředkování i v případě, že hmotněprávní pravidla nejsou na hospodářské subjekty finančního sektoru přímo použitelná, a to poté, co přijme rozhodnutí určené příslušnému orgánu. Jsou-li hmotněprávní pravidla zakotvena ve směrnicích, měl by orgán EBA uplatňovat vnitrostátní právní předpisy, jež byly k provedení těchto směrnic přijaty. Pokud jsou příslušným právem Unie nařízení a pokud tato nařízení ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost členským státům výslovně umožňují různé varianty, měl by orgán EBA uplatňovat vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí. (16)Harmonizovaný dohled nad finančním sektorem rovněž vyžaduje účinné řešení sporů mezi příslušnými orgány různých členských států v přeshraničních situacích. Stávající pravidla pro řešení takových sporů nejsou zcela uspokojivá. Je proto nezbytné je přizpůsobit tak, aby byla snadněji použitelná. (17)Nedílnou součástí úsilí evropských orgánů dohledu o sbližování postupů dohledu je podpora kultury dohledu Unie. Evropské orgány dohledu však nejsou vybaveny všemi nástroji potřebnými k dosažení tohoto cíle. Je nezbytné, aby evropské orgány dohledu mohly stanovit obecné cíle a priority v oblasti dohledu ve víceletém strategickém plánu dohledu, který má pomoci příslušným orgánům určit nejdůležitější oblasti, které se týkají integrity trhu a finanční stability v celé EU, a to rovněž s ohledem na obezřetnostní dohled nad podniky zabývajícími se přeshraniční činností, a zaměřit se na ně. Strategický plán dohledu by měl být založen na rizicích a měl by zohledňovat všeobecné ekonomické a regulatorní směry pro opatření v oblasti dohledu, jakož i relevantní mikroobezřetnostní trendy, možná rizika a slabá místa, jež evropské orgány dohledu identifikovaly ve svých hodnoceních příslušných orgánů a při celounijních a zátěžových testech. Příslušné orgány by měly následně vypracovat roční pracovní programy pro provádění strategického plánu dohledu, které převádějí priority a cíle Unie do podoby operačních cílů pro tyto orgány. Evropské orgány dohledu by měly být zmocněny přezkoumávat provádění ročních pracovních programů v oblasti každodenního dohledu, a to i na základě posuzování vzorků opatření dohledu přijatých v jednotlivých případech, aby mohly dosáhnout svého cíle harmonizovat postupy dohledu. (18)Současné postupy dohledu týkající se externího zajišťování činností, delegování a převodu rizik (transakce typu „back-to-back“ nebo „fronting“) z jednoho licencovaného subjektu na jiný subjekt se v jednotlivých členských státech liší. Tyto odlišné regulatorní přístupy s sebou nesou riziko regulatorní arbitráže v členských státech („předhánění se o co nejmenší regulaci“). Nedostatečný dohled nad externě zajišťovanými, delegovanými nebo převedenými činnostmi vystavuje Unii rizikům ohrožujícím finanční stabilitu. Tato rizika jsou obzvláště akutní v souvislosti se subjekty podléhajícími dohledu, které externě zajišťují nebo delegují činnosti ve třetích zemích nebo do nich převádějí rizika, kdy mohou orgány dohledu postrádat nezbytný nástroj pro přiměřený a účinný výkon dohledu nad podstatnými činnostmi a klíčovými funkcemi. Evropské orgány dohledu by měly mít aktivní úlohu při prosazování sbližování dohledu tím, že zajišťují společné chápání a postupy dohledu nad externím zajišťováním činností, převodem rizik a delegováním podstatných činností a klíčových funkcí ve třetích zemích v souladu s právními předpisy Unie a s ohledem na pokyny, doporučení a stanoviska, jež mohou evropské orgány dohledu přijímat. Evropské orgány dohledu by proto měly mít pravomoci nezbytné k účinné koordinaci opatření v oblasti dohledu prováděných vnitrostátními orgány dohledu, a to jak při schvalování a registraci podniků, tak v rámci průběžného přezkumu postupů dohledu. Při plnění této koordinační úlohy by se evropské orgány dohledu měly zejména zaměřit na situace, které mohou vést k obcházení pravidel, a měly by sledovat finanční instituce nebo účastníky finančního trhu, kteří hodlají široce využívat externí zajišťování činností, delegování a převod rizik ve třetích zemích s úmyslem těžit z pasu EU, zatímco podstatné činnosti nebo funkce v zásadě vykonávají mimo Unii. (19)Aby byla zajištěna trvalá finanční stabilita, je nutno průběžně sledovat rozhodnutí o rovnocennosti třetích zemí přijatá Komisí. Evropské orgány dohledu by proto měly ověřovat, zda jsou nadále plněna kritéria, na jejichž základě byla přijata rozhodnutí o rovnocennosti třetích zemí, a podmínky v nich stanovené. Evropské orgány dohledu by navíc měly sledovat vývoj v oblasti právních předpisů a v oblasti dohledu a také postupy vynucování v dotyčných třetích zemích. V této souvislosti by evropské orgány dohledu měly také vypracovávat správní ujednání s příslušnými orgány třetích zemí s cílem získat informace pro účely sledování a pro koordinaci činností v oblasti dohledu. Tento režim rozšířeného dohledu zajistí, že rozhodování o rovnocennosti třetích zemí bude transparentnější, předvídatelnější pro dotyčné třetí země a jednotnější ve všech odvětvích. (20)Sběr a shromažďování přesných a úplných informací evropskými orgány dohledu je nezbytným předpokladem plnění jejich úkolů a funkcí a dosahování jejich cílů. Aby se zabránilo zdvojování oznamovací povinnosti finančních institucí a účastníků finančního trhu, měly by tyto informace poskytovat příslušné orgány nebo vnitrostátní orgány dohledu, které jsou nejblíže finančním trhům a institucím. Evropské orgány dohledu by však měly mít možnost podat řádně odůvodněnou žádost o informace přímo finančním institucím nebo účastníkům finančního trhu, jestliže příslušný orgán tyto informace neposkytne nebo nemůže poskytnout v určené lhůtě. Kromě toho je k zajištění účinnosti práva evropských orgánů dohledu na shromažďování informací nezbytné, aby měly možnost ukládat penále nebo pokuty finančním institucím nebo účastníkům finančních trhů, kteří přesně, zcela nebo včas nesplní žádost nebo rozhodnutí o předložení informací. Právo dotyčné finanční instituce nebo účastníka finančního trhu na slyšení evropskými orgány dohledu by mělo být výslovně zaručeno. (21)V nařízeních o zřízení evropských orgánů dohledu bylo stanoveno, že v rámci jejich struktury správy a řízení budou hrát klíčovou úlohu příslušné orgány. V těchto nařízeních bylo rovněž uvedeno, že za účelem zabránění střetu zájmů mají členové rady orgánů dohledu a správní rady jednat nezávisle a ve výhradním zájmu Unie. Původní struktura správy a řízení evropských orgánů dohledu však neposkytovala dostatečné záruky, jež by zajišťovaly úplné vyloučení střetů zájmů, což může ovlivňovat schopnost evropských orgánů dohledu přijímat všechna nezbytná rozhodnutí v oblasti sbližování dohledu a zajistit, aby jejich rozhodnutí plně zohledňovala širší zájmy Unie. Proto, aby byla zajištěna efektivita a účinnost rozhodovacího procesu evropských orgánů dohledu, je nutno nově definovat přidělení rozhodovacích pravomocí v rámci evropských orgánů dohledu. (22)Unijní rozměr v rozhodovacím procesu v rámci rady orgánů dohledu by navíc měl být posílena tím, že jako členové rady budou zařazeni nezávislí členové na plný úvazek, kteří nepodléhají možným střetům zájmů. Rozhodovací pravomoci ohledně otázek regulatorního charakteru a přímého dohledu by měly zůstat zcela v pravomoci rady orgánů dohledu. Správní rada by se měla přeměnit ve výkonnou radu složenou z členů na plný úvazek a měla by rozhodovat o určitých neregulatorních záležitostech včetně nezávislých hodnocení příslušných orgánů, urovnávání sporů, případech porušení právních předpisů Unie, strategického plánu dohledu, sledování externího zajišťování činností, delegování a převodů rizik do třetích zemí, zátěžových testů a žádostí o informace. Výkonná rada by měla také přezkoumávat a připravovat všechna rozhodnutí, která má přijímat rada orgánů dohledu. Postavení a úloha předsedy by navíc měly být posíleny jeho zmocněním k plnění formálních úkolů a tím, že má ve výkonné radě rozhodující hlas. A konečně, měl by být posílen unijní rozměr v oblasti správy a řízení evropských orgánů dohledu, a to úpravou podoby výběrového řízení na funkce předsedy a členů výkonné rady tak, aby toto výběrové řízení zahrnovalo úlohu Rady a Evropského parlamentu. Výkonná rada by měla mít vyvážené složení. (23)Aby byla zajištěna vhodná úroveň odbornosti a odpovědnosti, měli by být předseda a členové výkonné rady jmenováni na základě zásluh, dovedností, znalostí o clearingu, poobchodním zpracování a finančních záležitostech, jakož i zkušeností relevantních pro dohled nad finančním trhem. Za účelem zajištění transparentnosti a demokratické kontroly, jakož i ochrany práv orgánů Unie by měli být předseda a členové výkonné rady vybíráni na základě otevřeného výběrového řízení. Komise by měla určit užší seznam kandidátů a předložit jej Evropskému parlamentu ke schválení. Po tomto schválení by Rada měla přijmout rozhodnutí o jmenování členů výkonné rady. Předseda a členové výkonné rady na plný úvazek by se měli zodpovídat Evropskému parlamentu a Radě za veškerá rozhodnutí přijímaná na základě zřizovacích nařízení. (24)Aby bylo zajištěno efektivnější přidělování provozních úkolů na jedné straně a řízení každodenních správních činností na straně druhé, stávající úkoly výkonného ředitele každého z evropských orgánů dohledu by měl převzít jeden z členů výkonné rady, který by měl být vybrán na základě těchto konkrétních úkolů. (24a)Aby bylo zajištěno, že rozhodnutí týkající se opatření k boji proti praní peněz a financování terorismu vycházejí z odpovídající úrovně odborných znalostí, je nezbytné zřídit výbor složený z vedoucích představitelů orgánů a subjektů příslušných pro dodržování právních předpisů v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, který bude zkoumat a připravovat rozhodnutí, která má orgán EBA přijmout. Aby se zabránilo duplikování činností, nahradí tento nový výbor stávající podvýbor pro boj proti praní peněz, který byl zřízen v rámci Společného výboru evropských orgánů dohledu. (25)Je vhodné, aby finanční instituce a účastníci finančního trhu přispívali na financování činností evropských orgánů dohledu, protože celkovým cílem činností evropských orgánů dohledu je přispívat k finanční stabilitě a tím, že se zabrání narušování hospodářské soutěže, také ke správné činnosti jednotného trhu. Z činnosti evropských orgánů dohledu mají prospěch všechny finanční instituce a účastníci finančního trhu bez ohledu na to, zda působí přeshraničně, či nikoli. Evropské orgány dohledu přispívají k tomu, že finanční instituce a účastníci finančního trhu podnikají ve stabilním prostředí a za rovných podmínek. Finanční instituce a účastníci finančního trhu, kteří nejsou pod přímým dohledem evropských orgánů dohledu, by proto měli rovněž přispívat k financování činností evropských orgánů dohledu, z nichž mají prospěch. Navíc by však evropské orgány dohledu měly také dostávat poplatky placené finančními institucemi a účastníky finančního trhu podléhajícími jejich přímému dohledu. (26)V rámci každé kategorie finančních institucí a účastníků finančního trhu by měla úroveň příspěvků zohledňovat míru, v jaké každá finanční instituce a účastník finančního trhu těží z činnosti evropských orgánů dohledu. Jednotlivé příspěvky finančních institucí a účastníků finančních trhů by tudíž měly být stanoveny s ohledem na jejich velikost, aby odrážely jejich význam na dotyčném trhu. Výběr velmi malých příspěvků by měl podléhat minimální prahové hodnotě, aby byl výběr poplatků ekonomický a současně bylo zajištěno, že větší podniky nebudou muset přispívat nepřiměřeně. (27)Za účelem určení způsobu výpočtu ročních příspěvků jednotlivých finančních institucí a účastníků finančního trhu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy. Akty v přenesené pravomoci stanoví metodiku přiřazování odhadovaných výdajů kategoriím finančních institucí nebo účastníků finančního trhu a kritéria pro určení výše jednotlivých příspěvků na základě velikosti. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů. Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na setkání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci. (28)Aby byla zachována důvěrná povaha práce evropských orgánů dohledu, měla by se povinnost zachovávat služební tajemství vztahovat i na každou osobu, která poskytuje jakoukoli službu, přímo nebo nepřímo, trvale nebo příležitostně, týkající se úkolů dotyčného evropského orgánu dohledu. (29)Nařízení (EU) č. 1093/2010, č. 1094/2010 a č. 1095/2010, jakož i právní předpisy upravující odvětví finančních služeb vyžadují, aby evropské orgány dohledu usilovaly o účinná správní ujednání zahrnující výměnu informací s orgány dohledu ze třetích zemí. Potřeba účinné spolupráce a výměny informací by měla být ještě důležitější, když podle tohoto pozměňujícího nařízení některé evropské orgány dohledu převezmou dodatečné, širší povinnosti v oblasti dohledu nad subjekty a činnostmi mimo EU. Pokud v této souvislosti evropské orgány dohledu zpracovávají osobní údaje, a to i převodem těchto údajů mimo Unii, jsou vázány požadavky nařízení (EU) 2018/XXX (nařízení o ochraně údajů pro orgány a instituce EU). Nebylo-li přijato rozhodnutí o přiměřenosti nebo neexistují-li vhodné záruky, například stanovené ve správních ujednáních ve smyslu čl. 49 odst. 3 nařízení o ochraně údajů pro orgány a instituce EU, mohou si evropské orgány dohledu vyměňovat osobní údaje s orgány třetích zemí v souladu s podmínkami odchylky ve veřejném zájmu stanovené v čl. 51 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a to zejména v případech mezinárodní výměny údajů mezi orgány finančního dohledu. (30)Je nezbytné, aby rozhodovací postupy orgánu EBA poskytovaly dostatečné záruky členským státům, které nejsou účastníky bankovní unie, a současně aby mu i nadále umožňovaly účinně přijímat rozhodnutí, když se počet nezúčastněných členských států sníží. Současná pravidla hlasování, která vyžadují, aby se rozhodnutí orgánu EBA přijímala většinou účastnických členských států a většinou neúčastnických členských států, by měla být zachována. Jsou však nezbytná další ochranná opatření, aby se zabránilo situaci, kdy by nebylo možné rozhodnutí přijímat pouze z důvodu nepřítomnosti příslušných orgánů členských států, a aby byla při hlasování zajištěna přítomnost co největšího počtu příslušných vnitrostátních orgánů, a výsledky hlasování byly tudíž dostatečně silné a legitimní. (31)Nařízení o zřízení evropských orgánů dohledu stanoví, že by evropské orgány dohledu ve spolupráci s ESRB měly iniciovat a koordinovat celounijní zátěžové testy, aby se posoudila odolnost finančních institucí nebo účastníků finančních trhů vůči nepříznivému vývoji trhu. Mělo by také zajistit co nejširší uplatňování jednotné metodiky při těchto testech na vnitrostátní úrovni. Aby byla zajištěna náležitá rovnováha mezi zaměřením příslušných orgánů na aspekty dohledu a úvahami týkajícími se celé Unie, je vhodné převést pravomoc rozhodovat o iniciování a koordinaci zátěžových testů na výkonnou radu evropských orgánů dohledu. V souvislosti se všemi evropskými orgány dohledu by se rovněž mělo objasnit, že povinnosti příslušných orgánů zachovávat služební tajemství jim nebrání předávat výsledky zátěžových testů evropským orgánům dohledu za účelem zveřejnění. (32)Aby byla zajištěna vysoká úroveň sbližování v oblasti dohledu a schvalování interních modelů, měl by mít orgán EIOPA možnost vydávat stanoviska za účelem nápravy možných nesrovnalostí a na pomoc příslušným orgánům při dosažení dohody ohledně schvalování interních modelů. Příslušné orgány by měly rozhodovat v souladu s těmito stanovisky, nebo případně vysvětlit, proč nerozhodly v souladu s dotyčným stanoviskem.

(33)Vzhledem ke stále rostoucímu přeshraničnímu rozměru obchodních činností a zejména činností některých investičních podniků, které vzhledem k jejich systémové povaze mohou mít přeshraniční účinky s dopadem na finanční stabilitu, měl by mít orgán ESMA posílenou koordinační úlohu spočívající v tom, že by příslušným orgánům doporučoval, aby zahájily příslušná šetření. Kromě toho by měl být schopen usnadňovat výměnu informací důležitých pro tato šetření, pokud má orgán ESMA opodstatněné důvody k podezření, že dochází k činnosti s významnými přeshraničními účinky, která ohrožuje řádné fungování a integritu finančních trhů nebo finanční stabilitu Unie. Za tímto účelem by měl orgán ESMA provozovat nástroj pro uchovávání údajů, který umožní shromažďovat od příslušných orgánů veškeré důležité informace a šířit je mezi nimi. (34)Hlavními cíli nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/760 jsou podpora zaměstnanosti a růstu, financování MSP, sociální a dlouhodobé investice a podpora kultury investování v EU. Rozdílné využívání možnosti vlastního uvážení příslušnými vnitrostátními orgány, jejich rozdílné správní postupy a rozdíly v kultuře a výkonnosti dohledu však přetrvávají navzdory harmonizaci dosažené prostřednictvím uvedených tří nařízení. Tyto rozdíly brání potřebnému dosažení rovných podmínek mezi správci kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, kvalifikovaných fondů sociálního podnikání a fondů dlouhodobých investic v jednotlivých členských státech a současně zvyšují transakční a provozní náklady těchto správců. (35)Aby se snížily transakční a provozní náklady, posílily možnosti volby pro investora a zvýšila právní jistota, je vhodné převést pravomoci dohledu, včetně udělování a odnímání registrací a povolení, pro správce kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu a tyto fondy podle nařízení (EU) č. 345/2013, správce kvalifikovaných fondů sociálního podnikání nebo tyto fondy podle nařízení (EU) č. 346/2013 a evropské fondy dlouhodobých investic podle nařízení (EU) 2015/760 z příslušných orgánů na orgán ESMA. Za tímto účelem by měl mít orgán ESMA možnost provádět šetření a kontroly na místě a ukládat pokuty nebo penále, aby příslušné osoby přiměl ukončit protiprávní jednání, poskytnout úplné a správné informace, jež orgán ESMA požaduje, nebo se podrobit šetření či kontrole na místě. (36)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/760 ze dne 29. dubna 2015 o evropských fondech dlouhodobých investic stanoví jednotné požadavky, které musí splňovat dlouhodobé fondy, aby mohly být schváleny jako „ELTIF“. Nařízení (EU) 2015/760 stanoví pravidla upravující problematiku kvalifikovaných investic, podniků kvalifikovaných pro portfolio, koncentrace a kvalifikovaných investorů. Tato pravidla také definují pravomoci v oblasti dohledu, včetně požadavků týkajících se povolení a průběžného dohledu. Při zachování pravidel obezřetnostního dohledu uvedených v nařízení (EU) 2015/760 uděluje toto nařízení orgánu ESMA pravomoci v oblasti dohledu včetně pravomoci vydávat povolení, provádět průběžný dohled a odnímat povolení. Toto nařízení pověřuje orgán ESMA vypracováváním návrhů regulačních technických norem, které nezahrnují politické rozhodnutí, určených k předložení Komisi, aby právní povinnosti orgánu ESMA a míra, v jaké může postupovat podle vlastního uvážení podle nařízení (EU) 2015/760, byly dostatečně jasné. Podobné změny byly provedeny v nařízeních (EU) č. 345/2013 a č. 346/2013 za účelem svěření pravomocí v oblasti dohledu orgánu ESMA. (37)Aby mohl účinně vykonávat své pravomoci v oblasti dohledu, pokud jde o kvalifikované fondy rizikového kapitálu, kvalifikované fondy sociálního podnikání a evropské fondy dlouhodobých investic a jejich správce, měl by mít orgán ESMA možnost provádět šetření a kontroly na místě. Aby se posílily jeho schopnosti dozoru, měly by být orgánu ESMA uděleny pravomoci ukládat pokuty nebo penále, jež mají příslušné osoby přimět, aby ukončily protiprávní jednání, poskytly úplné a správné informace, jež orgán ESMA požaduje, nebo se podrobily šetření či kontrole na místě. Toto nařízení by proto mělo jasně vymezit hranice takových správních sankcí nebo jiných správních opatření, jež by měla být účinná, přiměřená a odrazující a měla by zajišťovat společný přístup a odrazující účinek. Tam, kde je to nutné a nezbytné, měly by činnosti orgánu ESMA v oblasti vyšetřování a vynucování využívat podpory vnitrostátních orgánů. Orgán ESMA by měl být zmocněn delegovat některé z těchto funkcí na příslušné vnitrostátní orgány. (38)Článek 40 nařízení (EU) č. 600/2014 udělil orgánu ESMA dočasné intervenční pravomoci, jež mu umožňují za určitých podmínek dočasně zakázat nebo omezit v Unii uvádění na trh, distribuci nebo prodej určitých finančních nástrojů či finančních nástrojů s určitými stanovenými rysy nebo určitý typ finanční činnosti či praktiky. Výslovně se uvádí, že tyto pravomoci zasahovat u produktů podle nařízení (EU) č. 600/2014 se vztahují na investiční podniky a úvěrové instituce, jež se zabývají uváděním na trh, distribucí nebo prodejem finančních nástrojů včetně podílových jednotek subjektů kolektivního investování. Jelikož podílové jednotky subjektů kolektivního investování mohou také uvádět na trh, distribuovat nebo prodávat přímo správcovské společnosti subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů a investiční společnosti povolené v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES a správci alternativních investičních fondů, kteří mají povolení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, je nutno v zájmu zvýšení právní jistoty výslovně uvést, že výše uvedené pravomoci zasahovat u produktů podle nařízení (EU) č. 600/2014 se vztahují rovněž na správcovské společnosti SKIPCP a investiční společnosti SKIPCP, jakož i na správce alternativních investičních fondů. (39)V přísně vymezených a výjimečných případech může orgán ESMA využít své intervenční pravomoci k omezení nebo zákazu uvádění na trh, prodeje nebo distribuce podílových jednotek nebo akcií SKIPCP či alternativních investičních fondů, a to i prostřednictvím jejich správců. To by bylo vhodné, jestliže navržené opatření řeší významnou obavu o ochranu investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části, jestliže regulatorní požadavky podle právních předpisů Unie, které se vztahují na dotyčný finanční nástroj nebo činnost, toto ohrožení neřeší a jestliže příslušný orgán nebo příslušné orgány nepodnikly kroky k řešení dané hrozby, nebo jestliže přijatá opatření hrozbu dostatečně neřeší. (40)Nesrovnalosti v kvalitě, formátování, spolehlivosti obchodních údajů a v příslušných nákladech mají nepříznivý vliv na transparentnost, ochranu investorů a efektivitu trhu. Aby se zdokonalilo sledování a rekonstrukce obchodních údajů, zlepšila soudržnost a kvalita těchto údajů a jejich dostupnost a přístupnost při přiměřených nákladech v celé Unii pro dotyčné obchodní systémy, zavedla směrnice 2014/65/EU nový právní režim pro služby hlášení údajů, včetně povolování poskytovatelů služeb hlášení údajů a dohledu nad nimi. (41)Kvalita obchodních údajů a jejich zpracování a poskytování, včetně přeshraničního zpracování a poskytování údajů, má zásadní význam pro dosažení hlavního cíle nařízení (EU) č. 600/2014 spočívajícího v posílení transparentnosti finančních trhů. Poskytování základních datových služeb je tudíž klíčovým předpokladem toho, aby uživatelé mohli získat kýžený přehled o obchodní činnosti na finančních trzích v rámci celé Unie a aby příslušné orgány dostávaly přesné a komplexní informace o relevantních transakcích. (42)Obchodní údaje jsou kromě toho stále důležitějším nástrojem k účinnému prosazování požadavků vyplývajících z nařízení (EU) č. 600/2014. Vzhledem k přeshraničnímu rozměru zacházení s údaji, kvalitě údajů a nezbytnosti dosáhnout úspor z rozsahu a zamezit nepříznivému dopadu možných rozdílů jak na kvalitu údajů, tak na úkoly poskytovatelů služeb hlášení údajů je prospěšné a odůvodněné převést pravomoci vydávat osvědčení a provádět dohled nad poskytovateli služeb hlášení údajů z příslušných orgánů na orgán ESMA a upřesnit tyto pravomoci v nařízení (EU) č. 600/2014, což současně umožní konsolidovat přínosy vyplývající ze sdružování kompetencí týkajících se údajů v rámci orgánu ESMA. (43)Když se retailoví investoři rozhodují investovat do nějakého finančního nástroje, měli by být dostatečně informováni o možných rizicích. Právní rámec Unie má snížit riziko nevhodného prodeje, kdy se retailovým investorům prodávají finanční produkty, které neodpovídají jejich potřebám a očekáváním. Za tímto účelem posílí směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 požadavky na organizaci a vedení podnikání, aby se zajistilo, že investiční podniky budou jednat v nejlepším zájmu svých klientů. Mezi tyto požadavky patří lepší uvědomování klientů o možných rizicích, lepší posuzování vhodnosti doporučovaných produktů, jakož i povinnost rozdělovat finanční nástroje v rámci určeného cílového trhu s ohledem na takové faktory, jako je platební schopnost emitentů. Orgán ESMA by měl plně využívat své pravomoci, aby zajistil sbližování dohledu a podporoval vnitrostátní orgány při dosahování vysoké úrovně ochrany investorů a účinného dozoru nad riziky spojenými s finančními produkty. (44)Je důležité zajistit efektivní a účinné předkládání, kompilaci, analýzu a zveřejňování údajů pro účely výpočtů ke stanovení požadavků na transparentnost před uskutečněním obchodu i po něm a režimy povinnosti obchodování, jakož i pro účely referenčních údajů v souladu s nařízením (EU) č. 600/2014 a nařízením (EU) č. 596/2014. Orgánu ESMA by proto měly být uděleny pravomoci provádět přímé shromažďování údajů od účastníků trhu v souvislosti s požadavky na transparentnost před uskutečněním obchodu i po něm, jakož i povolovat poskytovatele služeb hlášení údajů a vykonávat nad nimi dohled. (45)Udělení těchto pravomocí orgánu ESMA umožní centrálně řízené povolování a dozor, což by zabránilo současné situaci, kdy je zapotřebí, aby řada obchodních systémů, systematických internalizátorů, schválených systémů pro uveřejňování informací a poskytovatelů konsolidovaných obchodních informací poskytovala údaje různým příslušným orgánům, které je teprve poté poskytují orgánu ESMA. Takový centrálně řízený systém by měl být pro účastníky trhu velmi přínosný z hlediska vyšší transparentnosti údajů, ochrany investorů a účinnosti trhu. (46)Převedení pravomocí shromažďovat údaje, vydávat povolení a provádět dozor z příslušných orgánů na orgán ESMA také přispívá k dalším úkolům, jež orgán ESMA plní podle nařízení (EU) č. 600/2014, jako je sledování trhu, dočasné intervenční pravomoci orgánu ESMA a pravomoci k řízení pozic, jakož i zajišťování důsledného dodržování požadavků na transparentnost před uskutečněním obchodu i po něm. (47)Aby mohl orgán ESMA účinně vykonávat své pravomoci dohledu v oblasti zpracování a poskytování údajů, měl by mít možnost provádět šetření a kontroly na místě. Orgán ESMA by měl mít možnost ukládat pokuty nebo penále, aby přiměl poskytovatele služeb hlášení údajů k tomu, aby ukončili protiprávní jednání, poskytli úplné a správné informace, jež orgán ESMA požaduje, nebo se podrobili šetření či kontrole na místě, a ukládat správní sankce nebo jiná správní opatření, pokud zjistí, že se určitá osoba úmyslně nebo z nedbalosti dopustila porušení nařízení (EU) č. 600/2014. (48)Ve všech členských státech jsou k dispozici finanční produkty využívající referenční hodnoty s kritickým významem. Tyto referenční hodnoty mají proto zásadní význam pro fungování finančních trhů a finanční stabilitu v Unii. Dohled nad referenčními hodnotami s kritickým významem by proto měl vycházet z celkového pohledu na potenciální dopady nejen v členském státě, kde je umístěn administrátor, a v členských státech, v nichž jsou umístěni jeho dodavatelé údajů, nýbrž v celé Unii. Je tudíž vhodné, aby na referenční hodnoty s kritickým významem na úrovni Unie dohlížel orgán ESMA. Aby nedocházelo k duplikování úkolů, měl by na administrátory referenčních hodnot s kritickým významem dohlížet pouze orgán ESMA, a to i v případě jakýchkoli referenčních hodnot bez kritického významu, jež mohou případně spravovat. (49)Pokud má však určitá referenční hodnota kritický význam jen v jednom členském státě, může být vzhledem k větší blízkosti příslušného orgánu daného členského státu k dotyčnému trhu vhodné, aby orgán ESMA dohled nad touto referenční hodnotou zcela nebo částečně delegoval na příslušný orgán členského státu, v němž je umístěn administrátor, pokud orgán ESMA získal za tímto účelem předchozí souhlas dotyčného příslušného orgánu. (50)Jelikož administrátoři a dodavatelé referenčních hodnot s kritickým významem podléhají přísnějším požadavkům než administrátoři a dodavatelé jiných referenčních hodnot, měla by určení referenčních hodnot za referenční hodnoty s kritickým významem provádět Komise nebo orgán ESMA a následně by toto určení měla kodifikovat Komise. Jelikož příslušné vnitrostátní orgány mají nejlepší přístup k údajům a informacím o referenčních hodnotách, na něž dohlížejí, měly by Komisi nebo orgán ESMA upozorňovat na referenční hodnoty, které podle jejich názoru splňují kritéria, podle nichž se určují referenční hodnoty s kritickým významem. (51)Kolegia orgánů dohledu pro referenční hodnoty s kritickým významem měla přispívat k harmonizovanému uplatňování pravidel podle nařízení (EU) 2016/1011 a ke sbližování postupů dohledu. Jelikož je orgán ESMA v přímém kontaktu se všemi vnitrostátními orgány dohledu nebo je z těchto orgánů dohledu složen, nebudou tato kolegia orgánů dohledu nadále zapotřebí. (52)Postup určení referenčního členského státu pro administrátory referenčních hodnot se sídlem ve třetích zemích, kteří žádají o uznání v Unii, je těžkopádný a časově náročný jak pro žadatele, tak pro příslušné vnitrostátní orgány. Žadatelé by se mohli pokusit ovlivnit toto určení v naději, že dojde k dohledové arbitráži, stejně jako ostatní administrátoři referenčních hodnot umístění ve třetích zemích, kteří usilují o přístup do Unie prostřednictvím režimu přejímání. Tito administrátoři referenčních hodnot by mohli strategicky zvolit svého právního zástupce v členském státě, kde považují dohled za méně přísný. Harmonizovaný přístup s orgánem ESMA jako příslušným orgánem pro referenční hodnoty ze třetích zemí a jejich administrátory zabrání těmto rizikům a nákladům na určení referenčního členského státu, jakož i na následný dohled. Tato úloha jako příslušného orgánu pro referenční hodnoty ze třetích zemí navíc stanoví orgán ESMA jako protějšek v Unii pro orgány dohledu ve třetích zemích, díky čemuž bude přeshraniční spolupráce účinnější a efektivnější.

(53)Mnoho, ne-li většina administrátorů referenčních hodnot jsou banky nebo podniky z odvětví finančních služeb, které nakládají s penězi klientů. Aby nedocházelo k narušování boje Unie proti praní peněz nebo financování terorismu, mělo by být uzavření dohody o spolupráci s příslušným orgánem v rámci režimu rovnocennosti podmíněno tím, že země příslušného orgánu není na seznamu jurisdikcí, které mají strategické nedostatky ve svém vnitrostátním boji proti praní peněz a potírání financování teroristických režimů, které představují významné ohrožení finančního systému Unie. (54)Téměř všechny referenční hodnoty jsou využívány pro finanční produkty, které jsou k dispozici v několika členských státech, ne-li v celé Unii. K odhalení rizik souvisejících s poskytováním referenčních hodnot, které by již nemusely být spolehlivým nebo reprezentativním obrazem trhu nebo ekonomické reality, kterou mají měřit, by příslušné orgány včetně orgánu ESMA měly spolupracovat a v případě potřeby si navzájem pomáhat. (55)Vzhledem k povaze dotčených cenných papírů a emitentů mají určité typy prospektů vypracovaných podle nařízení (EU) 2017/1129 přeshraniční rozměr v rámci Unie, úroveň technické složitosti nebo potenciální rizika regulatorní arbitráže, která jsou taková, že centralizovaný dohled prostřednictvím orgánu ESMA nad nimi by dosáhl efektivnějších a účinnějších výsledků než dohled na vnitrostátní úrovni. Konsolidace schvalování takových prospektů na úrovni orgánu ESMA, jakož i souvisejících činností v oblasti dohledu a vynucování na úrovni orgánu ESMA by měla snížit náklady na dodržování předpisů i administrativní překážky a zároveň zvýšit kvalitu, soudržnost a účinnost dohledu v Unii. (56)Soukromé umísťování nekapitálových cenných papírů je pro emitenta důležitým zdrojem kapitálu a má přeshraniční povahu. Zatímco k soukromému umístění u kvalifikovaných investorů není zapotřebí prospekt, následné přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu je podmíněno zveřejněním prospektu podle nařízení (EU) 2017/1129. Režim prospektu poskytuje emitentům volnost zvolit si svůj domovský členský stát, pokud jednotková nominální hodnota nekapitálových cenných papírů přesahuje 1 000 EUR. Jelikož nekapitálové cenné papíry, které jsou předmětem soukromého umístění, obvykle mají jednotkovou nominální hodnotu vyšší než 1 000 EUR, vytváří to možnost spekulativního výběru regulatorní jurisdikce. Pověřením orgánu ESMA úlohou schvalovat takové velkoobchodní nekapitálové prospekty přijímané k obchodování na regulovaném trhu nebo jeho specifickém segmentu, ke kterému mají přístup pouze kvalifikovaní investoři, by se mělo dosáhnout dvojího cíle: zajistit rovné podmínky pro emitenty a vyšší efektivitu díky výraznému zjednodušení postupů schvalování. (57)Schvalování prospektů týkajících se cenných papírů zajištěných aktivy, jakož i schvalování prospektů vypracovaných specializovanými emitenty, jako jsou realitní společnosti, společnosti zabývající se zpracováním nerostných surovin, společnosti založené na vědeckém výzkumu nebo přepravní společnosti, vyžaduje, aby příslušné vnitrostátní orgány měly k dispozici vysoce specializované zaměstnance, kteří se však většinou zabývají poměrně skromným objemem prospektů. Kromě toho některé nefinanční informace, které mají specializovaní emitenti zveřejňovat, nejsou stanoveny v aktech v přenesené pravomoci uvedených v článku 13 nařízení (EU) 2017/1129, ale jsou ponechány na uvážení příslušných vnitrostátních orgánů. To představuje potenciální zdroj neúčinnosti a regulatorní arbitráže. Pověření orgánu ESMA úlohou schvalovat tyto typy prospektů by na jedné straně mělo zajistit rovné podmínky, pokud jde o poskytování informací, a vyloučit riziko regulatorní arbitráže a na druhou stranu by mělo optimalizovat přidělování zdrojů dohledu na úrovni Unie tím, že orgán ESMA bude určen jako centrum odborných znalostí, čímž se zvýší účinnost dohledu nad dotyčnými prospekty. (58)Emitenti ze třetích zemí, kteří sestavují prospekt v souladu s právními předpisy Unie, mají určitou volnost, pokud jde o volbu svého domovského členského státu pro účely schválení prospektu, což v oblasti dohledu představuje riziko spekulativního výběru jurisdikce v různých členských státech. Konsolidace takových schválení na úrovni orgánu ESMA by zajistila plně harmonizovaný přístup vůči emitentům ze třetích zemí a vyloučila by možnost regulatorní arbitráže. Emitenti ze třetích zemí budou mít tedy orgán ESMA jako své jediné kontaktní místo v Unii bez ohledu na to, ve kterém členském státě (členských státech) nabízejí své cenné papíry nebo žádají o přijetí k obchodování. Tím se odstraní potřeba stanovit pro takové emitenty ze třetích zemí domovský členský stát. (59)Režim rovnocennosti pro prospekty vypracovaný podle vnitrostátních právních předpisů třetích zemí by měl být změněn tak, aby bylo zajištěno, že posouzení rovnocennosti a následné přijetí rozhodnutí Komisí budou vycházet nejen z požadavků na informace stanovených ve vnitrostátních právních předpisech těchto třetích zemí, ale také z existence rámce pro kontrolu a schválení prospektu včetně jeho dodatků orgánem dohledu třetí země a z účinného dohledu a prosazování nabídek a přijetí k obchodování na základě dotyčného prospektu. Aby se postupovalo v souladu s přístupem stanoveným Komisí v pracovním dokumentu útvarů Komise „Rozhodnutí EU o rovnocennosti v politice finančních služeb: posouzení“ (SWD(2017) 102 final), měla by mít Komise možnost stanovit ve svém rozhodnutí o rovnocennosti další podmínky s cílem ochránit integritu trhu v Unii a podporovat vnitřní trh s finančními službami, jakož i společné hodnoty a sdílené cíle regulace na mezinárodní úrovni. Takové podmínky mohou spočívat v požadavku, aby třetí země stanovila efektivní rovnocenný systém pro uznávání prospektů vypracovaných podle nařízení (EU) 2017/1129 nebo že orgán ESMA musí být schopen spolupracovat s příslušným orgánem dohledu ve třetí zemi za účelem pravidelného sledování pravidel dotyčné třetí země. (60)Pokud jsou právní předpisy a opatření dohledu třetí země týkající se prospektů vypracovaných v souladu s vnitrostátními právními předpisy této třetí země prohlášeny Komisí za rovnocenné a pokud orgán ESMA uzavřel s orgánem dohledu této třetí země příslušnou dohodu o spolupráci, jakýkoli prospekt schválený orgánem dohledu této třetí země, který se používá v Unii k nabízení cenných papírů veřejnosti nebo za účelem přijetí k obchodování na regulovaném trhu, by měl být podán u orgánu ESMA a pravidla pro určování domovského členského státu by se nepoužila. (61)Jelikož režim rovnocennosti podle nařízení (EU) 2017/1129 vyžaduje, aby příslušné orgány a orgán ESMA využívaly orgány dohledu třetích zemí, pokud jde o nabídky a přijetí k obchodování probíhajícímu v Unii na základě prospektu vypracovaného podle pravidel třetí země, musí mít příslušné orgány a orgán ESMA také jistotu, že je v dotyčné třetí zemi zajištěno zabránění zneužívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu. Za tímto účelem a také proto, aby nedocházelo k narušování boje Unie proti praní peněz nebo financování terorismu, mělo by být uzavření dohody orgánem ESMA o spolupráci s orgánem dohledu třetí země v rámci režimu rovnocennosti stanoveného nařízením (EU) 2017/1129 podmíněno tím, že třetí země není zařazena na seznamu jurisdikcí, o nichž se prohlašuje, že mají strategické nedostatky ve svém vnitrostátním boji proti praní peněz a potírání financování teroristických režimů, které představují významné ohrožení finančního systému Unie. (62)Orgán ESMA by měl mít pravomoc ukládat správní sankce nebo přijímat jiná správní opatření v případě porušení ustanovení nařízení (EU) 2017/1129 týkajících se konkrétních typů prospektů, které má schvalovat orgán ESMA. Toto nařízení by proto mělo jasně vymezit hranice takových správních sankcí nebo jiných správních opatření, jež by měla být účinná, přiměřená a odrazující. (63)Dohled nad propagačními sděleními týkajícími se těchto prospektů, které má schvalovat orgán ESMA, by měl být rovněž převeden do působnosti orgánu ESMA. Orgán ESMA by měl mít možnost kontrolovat soulad těchto propagačních sdělení s příslušnými předpisy. Tuto kontrolu by však měl vždy provádět orgán ESMA v souvislosti s jakýmkoli propagačním sdělením šířeným v členském státě, jehož příslušný orgán formálně požádal orgán ESMA, aby využil svou kontrolní pravomoc, kdykoli se prospekt schválený orgánem ESMA použije pro nabídku nebo přijetí k obchodování v jeho jurisdikci. Aby mohl orgán ESMA takový úkol splnit, měl by mít vhodné lidské zdroje s dostatečnými znalostmi příslušných vnitrostátních předpisů o ochraně spotřebitelů. (64)Orgán ESMA by měl kontrolovat a schvalovat všechny prospekty typů vymezených tímto nařízením, které jsou předloženy ke schválení ode dne použitelnosti tohoto nařízení. Na prospekty typů vymezených tímto nařízením, které schválil příslušný orgán před datem použitelnosti tohoto nařízení nebo které byly předloženy ke schválení příslušnému orgánu, ale dosud nebyly k takovému datu schváleny, by měl nadále dohlížet dotyčný příslušný orgán. Aby se zabránilo případným nejasnostem, měl by se tento dohled vztahovat zejména na dokončení kontroly a postupu schvalování u těchto dosud neschválených prospektů, jakož i na veškeré úkoly týkající se schvalování a oznamování, jež se vztahují na případné související dodatky a konečné podmínky. (65)Je vhodné stanovit přiměřenou lhůtu k přijetí nezbytných opatření pro plánovanou strukturu správy a řízení a pro akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty, aby evropské orgány dohledu a ostatní zúčastněné strany mohly uplatňovat pravidla zavedená tímto nařízením. (66)Nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010, nařízení (EU) č. 1095/2010, nařízení (EU) č. 345/2013, nařízení (EU) č. 346/2013, nařízení (EU) č. 600/2014, nařízení (EU) 2015/760, nařízení (EU) 2016/2011 a nařízení (EU) 2017/1129 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1

Změny nařízení (EU) č. 1093/2010 Nařízení (EU) č. 1093/2010 se mění takto: 1)článek 1 se mění takto: a)odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Orgán pro bankovnictví jedná v rámci pravomocí, které mu byly svěřeny tímto nařízením, a v rozsahu působnosti směrnice 2002/87/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES*, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/49/EU**, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/92/EU***, nařízení Evropského parlamentu a Rady***** (EU) 2015/847****, směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366****** a relevantních částí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES a (EU) 2015/849*******, pokud se tyto akty použijí na úvěrové a finanční instituce a příslušné orgány, které nad nimi vykonávají dohled, včetně všech směrnic, nařízení a rozhodnutí vycházejících z uvedených aktů, a v rozsahu působnosti dalších právně závazných aktů Unie, které stanoví úkoly orgánu pro bankovnictví. Orgán pro bankovnictví rovněž jedná v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013********.

* Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66). **Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/49/EU ze dne 16. dubna 2014 o systémech pojištění vkladů (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 149). ***Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/92/EU ze dne 23. července 2014 o porovnatelnosti poplatků souvisejících s platebními účty, změně platebního účtu a přístupu k platebním účtům se základními prvky (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 214). ****Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1). ****Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 ze dne 25. listopadu 2015 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a zrušuje směrnice 2007/64/ES (Úř. věst. L 337, 23.12.2015, s. 35). *****Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73). *****Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).“; b)v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Orgán pro bankovnictví jedná rovněž v rámci pravomocí, které mu byly svěřeny tímto nařízením, a v oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849(*) v rozsahu, v jakém se uvedená směrnice použije na hospodářské subjekty finančního sektoru a příslušné orgány, které nad nimi vykonávají dohled. Pouze za tímto účelem provádí orgán EBA úkoly, které jakýkoli právně závazný akt Unie svěřil Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění zřízenému nařízením (EU) č. 1094/2010 nebo Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy zřízenému nařízením (EU) č. 1095/2010. Při provádění těchto úkolů orgán pro bankovnictví tyto orgány dohledu informuje o svých činnostech týkajících se jakéhokoli subjektu, který je „finanční institucí“ ve smyslu čl. 4 bodu 1 nařízení (EU) č. 1094/2010 nebo „účastníkem finančního trhu“ ve smyslu čl. 4 bodu 1 nařízení (EU) č. 1095/2010. (*) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).“; 2)v čl. 2 odst. 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Odkazy na dohled v tomto nařízení zahrnují činnosti všech příslušných orgánů, jež mají být prováděny na základě legislativních aktů uvedených v čl. 1 odst. 2.“; 3)článek 4 se mění takto: a)bod 1 se nahrazuje tímto: „1) „finančními institucemi“ rozumí jakýkoli podnik podléhající regulaci a dohledu na základě aktů Unie uvedených v čl. 1 odst. 2;“; aa) vkládá se nový bod 1a), který zní: „1a) „hospodářským subjektem finančního sektoru“ rozumí jakýkoli subjekt, na který se vztahuje směrnice (EU) 2015/849 a který je buď „finanční institucí“ ve smyslu čl. 4 bodu 1 tohoto nařízení a čl. 4 bodu 1 nařízení (EU) č. 1094/2010, nebo „účastníkem finančního trhu“ ve smyslu čl. 4 bodu 1 nařízení (EU) č. 1095/2010;“ b)v bodě 2 se podbod i) nahrazuje tímto: „i) příslušné orgány vymezené v čl. 4 odst. 1 bodě 40 nařízení (EU) č. 575/2013, včetně Evropské centrální banky s ohledem na záležitosti týkající se úkolů svěřených jí nařízením (EU) č. 1024/2013,“; c)v bodě 2 se podbod ii) nahrazuje tímto:

„ii) pokud jde o směrnicei 2002/65/ES a (EU) 2015/849, orgány a subjekty příslušné pro zajištění plnění požadavků uvedenýché směrnice úvěrovými a finančními institucemi, iia) pokud jde o směrnici (EU) 2015/849, orgány a subjekty, které vykonávají dohled nad finančními institucemi a jsou příslušné k zajištění toho, že dodržují požadavky uvedené směrnice,“; d)v bodě 2 se podbod iii) nahrazuje tímto: „iii) pokud jde o systémy pojištění vkladů, orgány, které spravují tyto systémy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/49/EU, nebo pokud je činnost takového systému řízena soukromou společností, veřejný orgán vykonávající dohled nad těmito systémy podle uvedené směrnice a relevantní správní orgány podle uvedené směrnice, a“; e)v bodě 2 se doplňují podbody v) a vi), které znějí: „v) příslušné orgány podle směrnice 2014/17/EU; nařízení 2015/751, směrnice (EU) 2015/2366, směrnice 2009/110/ES, nařízení (ES) č. 924/2009 a nařízení (EU) č. 260/2012; vi) subjekty a orgány uvedené v článku 20 směrnice 2008/48/ES.“; 4)článek 6 se mění takto: a)bod 2 se nahrazuje tímto: „2) výkonná rada, která plní úkoly stanovené článkem 47;“; b)bod 4 se zrušuje; 5)článek 8 se mění takto: a)odstavec 1 se mění takto: i)písmeno aa) se nahrazuje tímto: „aa) vypracovat a průběžně aktualizovat příručku Unie pro výkon dohledu nad finančními institucemi v Unii;“; ii)vkládá se nové písmeno ab), které zní: „ab) vypracovat a průběžně aktualizovat příručku Unie pro řešení krizí finančních institucí v Unii, která stanoví osvědčené postupy dohledu a vysoce kvalitní metodiky a procesy;“; iii) písmena e) a f) se nahrazují tímto: „e) organizovat a provádět přezkumy činnosti příslušných orgánů a v tomto kontextu vydávat obecné pokyny a doporučení a identifikovat osvědčené postupy v zájmu větší jednoty výsledků dohledu; f) sledovat a posuzovat tržní vývoj v oblasti své působnosti, v příslušných případech včetně trendů v oblasti úvěrů, zejména domácnostem a malým a středním podnikům, a v oblasti inovativních finančních služeb;“;

iv)písmeno h) se nahrazuje tímto: „h) posilovat ochranu vkladatelů, spotřebitelů a investorů;“; v) doplňuje se písmeno l), které zní: „l) přispívat k tomu, aby se předcházelo využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu.“; b)v odstavci 1a se doplňuje nové písmeno c), které zní: „c) bere v úvahu technologické inovace, inovativní a udržitelné modely podnikání a začlenění environmentálních a sociálních faktorů a faktorů týkajících se správy a řízení.“; c)odstavec 2 se mění takto: i) vkládá se nové písmeno ca), které zní: „ca) vydávat doporučení podle článků 29a a 31a;“; ii) písmeno h) se nahrazuje tímto: „h) shromažďovat nezbytné informace týkající se finančních institucí podle článků 35 a 35b“; 6)článek 9 se mění takto: a)odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Orgán pro bankovnictví sleduje nové i stávající finanční činnosti a může přijmout obecné pokyny a doporučení s cílem posílit bezpečnost a odolnost trhů a sbližování regulačních postupů a postupů dohledu.“; b)odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Orgán pro bankovnictví zřídí jako svou nedílnou součást výbor pro finanční inovace, který bude sdružovat všechny příslušné orgány a orgány odpovědné za ochranu spotřebitele s cílem dosáhnout koordinovaného přístupu při stanovování pravidel pro nové nebo inovativní finanční činnosti a vykonávání dohledu nad nimi a poskytovat orgánu pro bankovnictví poradenství určené k předložení Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Orgán pro bankovnictví může do výboru zahrnout rovněž vnitrostátní orgány pro ochranu údajů.“; 6a) vkládají se nové články 9a a 9b, které znějí: „Článek 9a

Zvláštní úkoly související s bojem proti praní peněz a financování terorismu 1.Orgán pro bankovnictví zaujímá vedoucí úlohu při podpoře integrity, transparentnosti a bezpečnosti ve finančním systému, v jejímž rámci přijímá opatření pro předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu, a to i prostřednictvím: a)shromažďování informací od příslušných orgánů týkajících se nedostatků zjištěných v procesech a postupech, systémech správy a řízení, hodnoceních způsobilosti a bezúhonnosti, obchodních modelech a činnostech hospodářských subjektů finančního sektoru za účelem předcházení praní peněz a financování terorismu, jakož i opatření přijatých příslušnými orgány. Veškeré tyto informace poskytnou příslušné orgány orgánu pro bankovnictví navíc vedle povinností podle článku 35. Orgán pro bankovnictví svou činnost úzce koordinuje s finančními zpravodajskými jednotkami;

b)vypracování společných standardů pro boj proti praní peněz a financování terorismu ve finančním sektoru a podpory jejich důsledného provádění; c)sledování vývoje na trhu a vyhodnocování zneužitelnosti k praní peněz a financování terorismu ve finančním sektoru. 2.Orgán pro bankovnictví zřídí a průběžně aktualizuje centrální databázi informací shromážděných podle odst. 1 písm. a). Orgán pro bankovnictví zajistí, aby byly informace analyzovány a na základě potřeby znát a při zachování důvěrnosti poskytovány příslušným orgánům. 3.Orgán pro bankovnictví podporuje sbližování postupů dohledu podle směrnice (EU) 2015/849, mimo jiné prováděním pravidelných přezkumů podle článku 30. Pokud takový přezkum odhalí vážné nedostatky ve zjišťování, posuzování nebo řešení rizik praní peněz a financování terorismu a příslušný orgán nepodnikne kroky v reakci na návazná opatření uvedená ve zprávě podle čl. 30 odst. 3, orgán pro bankovnictví o této skutečnosti informuje Evropský parlament, Radu a Komisi. 4.Orgán pro bankovnictví provádí pravidelně posouzení rizik příslušných orgánů s hlavním důrazem na příslušné orgány podle čl. 4 bodu 2 podbodu iia), v jejichž rámci prověřuje jejich strategie a zdroje k řešení a sledování nejdůležitějších vznikajících rizik spojených s praním peněz a financováním terorismu. O výsledcích těchto posouzení rizik orgán pro bankovnictví informuje Komisi, a to i tak, že analýzu výsledků začlení do stanoviska předkládaného podle čl. 6 odst. 5 směrnice (EU) 2015/849. 5.V závažných případech praní peněz nebo financování terorismu, které mají vliv na přeshraniční záležitosti se třetími zeměmi, má orgán pro bankovnictví vedoucí úlohu při usnadňování spolupráce mezi příslušnými orgány v Unii a relevantními orgány ve třetích zemích. 6.Orgán pro bankovnictví zřídí stálý vnitřní výbor pro boj proti praní peněz a financování terorismu, který bude koordinovat opatření za účelem boje proti praní peněz a financování terorismu a připravovat návrhy rozhodnutí, jež má orgán pro bankovnictví přijmout v souladu s článkem 44. 7.Výboru předsedá předseda rady orgánů dohledu a jeho členy jsou vedoucí představitelé orgánů a subjektů příslušných pro zajištění plnění požadavků směrnice (EU) 2015/849 finančními institucemi. Kromě toho mohou Komise, ESRB, Rada dohledu Evropské centrální banky, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy jmenovat po jednom zástupci na vysoké úrovni, který se zasedání výboru účastní jako pozorovatel. Článek 9b

Žádost o šetření v souvislosti s předcházením praní peněz a financování terorismu 1.V záležitostech týkajících se předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu podle směrnice (EU) 2015/849 může orgán pro bankovnictví, pokud má informace o závažném porušení práva, požádat příslušný orgán podle čl. 4 bodu 2 podbodu iia), aby možné porušení práva Unie vyšetřil, a pokud jsou tímto právem Unie směrnice nebo toto právo Unie členským státům výslovně umožňuje různé varianty, také porušení vnitrostátních předpisů přijatých k provedení směrnic nebo variant, které členským státům právo Unie umožňuje, hospodářským subjektem finančního sektoru a v souvislosti s tímto porušením zvážil uložení sankcí tomuto hospodářskému subjektu. V případě potřeby může příslušný orgán podle čl. 4 bodu 2 podbodu iia) také požádat, aby zvážil přijetí individuálního rozhodnutí určeného tomuto hospodářskému subjektu finančního sektoru, kterým mu uloží, aby přijal všechna nezbytná opatření ke splnění svých povinností podle přímo použitelného práva Unie nebo podle vnitrostátních právních předpisů přijatých k provedení směrnic nebo variant, které členským státům právo Unie umožňuje, včetně případného ukončení konkrétního jednání. 2.Všem žádostem, které v souladu s odstavcem 1 obdrží, příslušný orgán vyhoví a do deseti dnů informuje orgán pro bankovnictví o opatřeních, která přijal nebo hodlá přijmout, aby uvedené žádosti vyhověl. 3.Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, jestliže příslušný orgán ustanovení odstavce 2 tohoto článku nedodrží, použije se článek 17.“; 7)článek 16 se mění takto: a)v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Orgán pro bankovnictví může rovněž adresovat obecné pokyny a doporučení orgánům členských států, jež nejsou příslušnými orgány ve smyslu tohoto nařízení, avšak jsou zmocněny zajišťovat uplatňování aktů uvedených v čl. 1 odst. 2.“; b)odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. S výjimkou mimořádných okolností orgán pro bankovnictví provádí otevřené veřejné konzultace o obecných pokynech a doporučeních, které vydává, a analyzuje potenciální náklady a přínosy plynoucí z vydání těchto pokynů a doporučení. Uvedené konzultace a analýzy musí být přiměřené rozsahu, povaze a dopadům dotyčných obecných pokynů či doporučení. S výjimkou mimořádných okolností si orgán pro bankovnictví rovněž vyžádá stanovisko nebo radu skupiny subjektů působících v bankovnictví uvedené v článku 37.“; c)v odstavci 4 se doplňuje nová věta, která zní: „Zpráva rovněž vysvětlí, jak orgán pro bankovnictví odůvodnil vydání svých obecných pokynů a doporučení a uvede shrnutí reakcí na uvedené obecné pokyny a doporučení obdržených z veřejných konzultací.“;

d)doplňuje se nový odstavec 5, který zní: „5. Zastávají-li dvě třetiny členů skupiny subjektů působících v bankovnictví názor, že orgán pro bankovnictví vydáním určitých obecných pokynů nebo doporučení překročil své pravomoci, mohou Komisi zaslat odůvodněné stanovisko. Komise si od orgánu pro bankovnictví vyžádá vysvětlení odůvodňující vydání dotyčných obecných pokynů nebo doporučení. Poté, co od orgánu pro bankovnictví vysvětlení obdrží, posoudí Komise oblast působnosti dotyčných obecných pokynů nebo doporučení s ohledem na pravomoc orgánu pro bankovnictví. Pokud má Komise za to, že orgán pro bankovnictví překročil své pravomoci, může poté, co orgánu poskytla příležitost uvést své stanovisko, přijmout prováděcí rozhodnutí, jímž orgánu uloží, aby dotyčné obecné pokyny nebo doporučení stáhl. Rozhodnutí Komise se zveřejní.“; 8)článek 17 se mění takto: a)v odstavci 2 se doplňují nové pododstavce, které znějí: „Aniž jsou dotčeny pravomoci stanovené v článku 35, může orgán pro bankovnictví adresovat řádně odůvodněnou žádost o informace přímo jiným příslušným orgánům nebo relevantním finančním institucím, kdykoli je to považováno za nezbytné pro účely šetření údajného porušování nebo neuplatňování práva Unie. Je-li odůvodněná žádost určena finančním institucím, musí obsahovat vysvětlení, proč jsou dané informace nezbytné pro účely šetření údajného porušování nebo neuplatňování práva Unie. Adresát takové žádosti poskytne orgánu pro bankovnictví neprodleně srozumitelné, přesné a úplné informace. Byla-li žádost o informace adresována finanční instituci, orgán pro bankovnictví o této žádosti informuje relevantní příslušné orgány. Na žádost orgánu pro bankovnictví jsou příslušné orgány při získávání těchto informací nápomocny.“; b)odstavce 6 a 7 se nahrazují tímto: „6. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, jestliže příslušný orgán nevyhoví formálnímu stanovisku uvedenému v odstavci 4 ve lhůtě v něm uvedené a je-li nutné včas napravit tento nesoulad, aby byly zachovány nebo obnoveny neutrální podmínky pro hospodářskou soutěž na trhu nebo aby se zajistilo řádné fungování a integrita finančního systému, může orgán pro bankovnictví v případě, že příslušné požadavky aktů uvedených v čl. 1 odst. 2 jsou přímo použitelné na finanční instituce, nebo pokud jde o záležitosti týkající se předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu, na hospodářské subjekty finančního sektoru, přijmout individuální rozhodnutí určené finanční instituci nebo hospodářskému subjektu finančního sektoru, kterým jim uloží, aby přijaly všechna nezbytná opatření ke splnění jejich povinností podle práva Unie, včetně případného ukončení konkrétního jednání. V případě, že v záležitostech týkajících se předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu nejsou příslušné požadavky aktů uvedených v čl. 1 odst. 2 na hospodářské subjekty finančního sektoru přímo použitelné, může orgán pro bankovnictví přijmout rozhodnutí, kterým příslušnému orgánu uloží, aby vyhověl formálnímu stanovisku uvedenému v odstavci 4 ve lhůtě v něm uvedené. Jestliže příslušný orgán tomuto rozhodnutí nevyhoví, může orgán pro bankovnictví přijmout rovněž rozhodnutí podle prvního pododstavce. Za tímto účelem orgán pro bankovnictví uplatňuje veškeré příslušné právo Unie, a pokud jsou tímto právem Unie směrnice, také vnitrostátní právní předpisy, jež byly k provedení těchto směrnic přijaty. Pokud jsou příslušným právem Unie nařízení a pokud tato nařízení aktuálně členským státům výslovně umožňují různé varianty, uplatňuje orgán pro bankovnictví také vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí. Rozhodnutí orgánu pro bankovnictví musí být v souladu s formálním stanoviskem vydaným Komisí podle odstavce 4 tohoto článku. 7. Rozhodnutí přijatá podle odstavce 6 mají přednost před veškerými předchozími rozhodnutími přijatými v téže záležitosti příslušnými orgány. Při přijímání opatření souvisejícího s otázkami, které jsou předmětem formálního stanoviska podle odstavce 4 tohoto článku nebo rozhodnutí podle odstavce 6, musí příslušné orgány předmětné formální stanovisko nebo rozhodnutí dodržovat.“; 9)článek 19 se mění takto: a)odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. V případech specifikovaných v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 a aniž jsou dotčeny pravomoci stanovené v článku 17, může orgán pro bankovnictví pomoci příslušným orgánům dosáhnout dohody v souladu s postupem stanoveným v odstavcích 2 až 4, a to za kterékoli z těchto okolností: a) na žádost jednoho nebo více dotčených příslušných orgánů, jestliže příslušný orgán nesouhlasí s postupem nebo obsahem opatření, navrženého opatření či s nečinností jiného příslušného orgánu; b) z vlastní iniciativy, jestliže lze na základě objektivních kritérií konstatovat, že mezi příslušnými orgány dochází ke sporu. V případech, kdy akty uvedené v čl. 1 odst. 2 vyžadují, aby příslušné orgány přijaly společné rozhodnutí, se má za to, že došlo ke sporu, pokud uvedené orgány ve lhůtách stanovených v uvedených aktech společné rozhodnutí nepřijaly.“;

b)vkládají se nové odstavce 1a a 1b, které znějí: „1a. Dotčené příslušné orgány v níže uvedených případech neprodleně oznámí orgánu pro bankovnictví, že nebylo dosaženo dohody: a) pokud byla v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 stanovena lhůta pro dosažení dohody mezi příslušnými orgány a nastane dřívější z těchto událostí: i) dotyčná lhůta uplynula; ii) jeden nebo více dotčených příslušných orgánů na základě objektivních faktorů dospěje k závěru, že došlo ke sporu; b) pokud v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 nebyla stanovena lhůta pro dosažení dohody mezi příslušnými orgány a nastane dřívější z těchto událostí: i) jeden nebo více dotčených příslušných orgánů na základě objektivních faktorů dospěje k závěru, že došlo ke sporu, nebo ii) uplynuly dva měsíce od data, kdy určitý příslušný orgán obdržel od jiného příslušného orgánu žádost, aby podnikl určitá opatření za účelem dodržení uvedených aktů Unie, a dožádaný orgán dosud nepřijal rozhodnutí, které tuto žádost uspokojuje. 1b. Předseda posoudí, zda má orgán pro bankovnictví jednat v souladu s odstavcem 1. Zasahuje-li orgán pro bankovnictví z vlastní iniciativy, oznámí dotčeným příslušným orgánům své rozhodnutí ohledně zásahu. Než orgán pro bankovnictví přijme rozhodnutí v souladu s postupem uvedeným v čl. 47 odst. 3a v případech, kdy akty uvedené v čl. 1 odst. 2 vyžadují, aby bylo přijato společné rozhodnutí, odloží všechny příslušné orgány zapojené do společného rozhodnutí přijetí svých individuálních rozhodnutí. Rozhodne-li se orgán pro bankovnictví jednat, všechny příslušné orgány zapojené do společného rozhodnutí odloží přijetí svých rozhodnutí, dokud není ukončen postup podle odstavců 2 a 3.“; c)odstavec 3 se nahrazuje tímto: „Jestliže dotčené příslušné orgány nedosáhnou dohody ve lhůtě pro smírné urovnání sporu uvedené v odstavci 2, může orgán pro bankovnictví přijmout rozhodnutí, jímž dotyčným orgánům za účelem urovnání dané záležitosti uloží přijmout konkrétní opatření nebo se zdržet jednání, aby bylo zajištěno dodržení právních předpisů Unie. Rozhodnutí orgánu pro bankovnictví je pro dotyčné příslušné orgány závazné. Orgán pro bankovnictví může ve svém rozhodnutí příslušným orgánům uložit, aby zrušily nebo pozměnily rozhodnutí, které přijaly, nebo aby uplatnily pravomoci, jež jim udělují relevantní právní předpisy Unie.“; d)vkládá se nový odstavec 3a, který zní: „3a. Orgán pro bankovnictví oznámí dotyčným příslušným orgánům ukončení postupů podle odstavců 2 a 3 a v příslušných případech také své rozhodnutí přijaté podle odstavce 3.“; e)odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise podle článku 258 Smlouvy, jestliže příslušný orgán nevyhoví rozhodnutí orgánu pro bankovnictví, a tedy nezajistí, aby finanční instituce plnila požadavky, které se na ni přímo vztahují na základě aktů uvedených v čl. 1 odst. 2, může orgán pro bankovnictví přijmout individuální rozhodnutí určené finanční instituci, v němž jí uloží přijetí nezbytných opatření ke splnění jejích povinností podle právních předpisů Unie, včetně případného ukončení konkrétního jednání.“; „4. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, jestliže příslušný orgán nevyhoví rozhodnutí orgánu pro bankovnictví, a tedy nezajistí, aby finanční instituce, nebo pokud jde o záležitosti týkající se předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu, hospodářský subjekt finančního sektoru plnily požadavky, které jsou pro ně přímo použitelné na základě aktů uvedených v čl. 1 odst. 2, může orgán pro bankovnictví přijmout individuální rozhodnutí určené této finanční instituci nebo tomuto hospodářskému subjektu finančního sektoru, kterým jim uloží, aby přijaly všechna nezbytná opatření ke splnění jejich povinností podle práva Unie, včetně případného ukončení konkrétního jednání. V záležitostech týkajících se předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu může orgán pro bankovnictví přijmout rozhodnutí podle prvního pododstavce i v případě, že příslušné požadavky aktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nejsou na hospodářské subjekty finančního sektoru přímo použitelné. Za tímto účelem orgán pro bankovnictví uplatňuje veškeré příslušné právo Unie, a pokud jsou tímto právem Unie směrnice, také vnitrostátní právní předpisy, jež byly k provedení těchto směrnic přijaty. Pokud jsou příslušným právem Unie nařízení a pokud tato nařízení aktuálně členským státům výslovně umožňují různé varianty, uplatňuje orgán pro bankovnictví také vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí.“; 10)článek 22 se mění takto: a)odstavec 1a se zrušuje;

b)v odstavci 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Pro tyto účely může orgán pro bankovnictví využít pravomoci, které mu svěřuje toto nařízení, včetně článků 35 a 35b.“; 11)článek 29 se mění takto: a)odstavec 1 se mění takto: i)vkládá se nové písmeno aa), které zní: „aa) vydává strategický plán dohledu v souladu s článkem 29a;“; ii)písmeno b) se nahrazuje tímto: „b) prosazuje efektivní dvoustrannou a mnohostrannou výměnu informací mezi příslušnými orgány týkající se veškerých relevantních otázek, v příslušných případech včetně kybernetické bezpečnosti a kybernetických útoků, přičemž plně respektuje příslušná ustanovení o důvěrnosti a ochraně údajů obsažená v příslušných právních předpisech Unie;“; iii) písmeno e) se nahrazuje tímto: „e) zavádí odvětvové a meziodvětvové vzdělávací programy, mimo jiné v souvislosti s technologickou inovací, napomáhá výměnám zaměstnanců a vybízí příslušné orgány, aby více využívaly režimy dočasného přidělování pracovníků a jiné nástroje;“; b)v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Za účelem vytvoření společné kultury dohledu orgán pro bankovnictví vypracuje a průběžně aktualizuje příručku Unie pro výkon dohledu nad finančními institucemi v Unii, přičemž zohledňuje měnící se obchodní postupy a modely podnikání finančních institucí. Orgán pro bankovnictví rovněž vypracuje a průběžně aktualizuje příručku Unie pro řešení krizí finančních institucí v Unii. Jak příručka Unie pro výkon dohledu, tak příručka Unie pro řešení krizí popisuje osvědčené postupy dohledu a specifikuje vysoce kvalitní metodiky a procesy.“; 12)vkládá se nový článek 29a, který zní: „Článek 29a Strategický plán dohledu 1. K datu použitelnosti nařízení [XXX uveďte odkaz na pozměňující nařízení] a poté každé tři roky do 31. března vydá orgán pro bankovnictví doporučení určené příslušným orgánům, v němž stanoví strategické cíle a priority v oblasti dohledu („strategický plán dohledu“) a zohlední případné příspěvky příslušných orgánů. Orgán pro bankovnictví předá strategický plán dohledu pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Komisi a zveřejní jej na svých internetových stránkách. Strategický plán dohledu identifikuje konkrétní priority činností v oblasti dohledu za účelem podpory jednotných, účinných a efektivních postupů dohledu a společného, jednotného a důsledného uplatňování právních předpisů Unie a za účelem řešení relevantních trendů na mikroobezřetnostní úrovni, možných rizik a slabých míst identifikovaných v souladu s článkem 32. 2. Každý příslušný orgán do 30. září každého roku předloží orgánu pro bankovnictví k posouzení návrh ročního pracovního programu na následující rok a konkrétně uvede, jak je uvedený návrh programu sladěn se strategickým plánem dohledu. Návrh ročního pracovního programu obsahuje konkrétní cíle a priority pro činnosti v oblasti dohledu a kvantitativní a kvalitativní kritéria pro výběr finančních institucí, tržních postupů a jednání a finančních trhů, které má příslušný orgán, jenž návrh ročního pracovního programu předložil, zkoumat v průběhu roku, na nějž se program vztahuje. 3. Orgán pro bankovnictví návrh ročního pracovního programu posoudí a existuje-li podstatné riziko, že priority uvedené ve strategickém plánu dohledu nebudou dosaženy, vydá relevantnímu příslušnému orgánu doporučení směřující ke sladění ročního pracovního programu tohoto orgánu se strategickým plánem dohledu.

Příslušné orgány do 31. prosince každého roku přijmou své roční pracovní programy, v nichž tato případná doporučení zohlední. 4. Každý příslušný orgán do 31. března každého roku předloží orgánu pro bankovnictví zprávu o provádění ročního pracovního programu. Tato zpráva obsahuje minimálně následující informace: a) popis činností v oblasti dohledu a zkoumání finančních institucí, tržních postupů a jednání a finančních trhů, jakož i správních opatření a sankcí uložených finančním institucím odpovědným za porušení právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů; b) popis provedených činností, které nebyly v ročním pracovním programu plánovány; c) popis činností uvedených v ročním pracovním programu, které nebyly provedeny, a cílů uvedeného programu, jichž nebylo dosaženo, jakož i důvodů neprovedení uvedených činností a nedosažení uvedených cílů. 5. Orgán pro bankovnictví zprávy o provádění vypracované příslušnými orgány posoudí. Existuje-li podstatné riziko, že priority uvedené ve strategickém plánu dohledu nebudou dosaženy, vydá orgán pro bankovnictví každému dotčenému příslušnému orgánu doporučení ohledně toho, jak mohou být příslušné nedostatky v jeho činnosti napraveny. Na základě uvedených zpráv a svého vlastního posouzení rizik orgán pro bankovnictví identifikuje činnosti příslušného orgánu, jež mají zásadní význam pro splnění strategického plánu dohledu, a v příslušných případech provede přezkum uvedených činností podle článku 30. 6. Orgán pro bankovnictví zveřejní osvědčené postupy identifikované při posouzení ročních pracovních programů.“; 13)článek 30 se mění takto: a)název článku se nahrazuje tímto: „Přezkumy příslušných orgánů“; b)odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Orgán pro bankovnictví pravidelně provádí přezkum některých nebo všech činností příslušných orgánů, aby ještě více posílil jednotnost výsledků dohledu. K tomuto účelu vypracuje metody, které mu umožní objektivní posouzení a srovnávání jednotlivých přezkoumávaných příslušných orgánů. Při provádění přezkumu se zohlední stávající informace a již provedená hodnocení týkající se dotčeného příslušného orgánu, včetně veškerých informací poskytnutých orgánu pro bankovnictví v souladu s článkem 35 a případných informací od zúčastněných subjektů.“; c)vkládá se nový odstavec 1a, který zní: „1a. Orgán pro bankovnictví pro účely tohoto článku zřídí výbor pro přezkum, složený výlučně z personálu tohoto orgánu. Orgán pro bankovnictví může na výbor pro přezkum delegovat některé úkoly nebo rozhodnutí.“; d)odstavec 2 se mění takto: i) úvodní věta se nahrazuje tímto: „Přezkum mimo jiné zahrnuje posouzení:“; ii)písmeno a) se nahrazuje tímto:

„a) přiměřenosti zdrojů, míry nezávislosti a postupů řádného řízení příslušného orgánu, s důrazem na účinné uplatňování aktů Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 a na schopnost reagovat na vývoj na trhu;“; e)odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Orgán pro bankovnictví vypracuje zprávu popisující výsledky přezkumu. Ve zprávě se uvedou a vysvětlí návazná opatření plánovaná v důsledku přezkumu. Uvedená návazná opatření mohou být přijata v podobě obecných pokynů a doporučení na základě článku 16 a stanovisek na základě čl. 29 odst. 1 písm. a). V souladu s čl. 16 odst. 3 příslušné orgány vynaloží veškeré úsilí, aby se těmito obecnými pokyny a doporučeními řídily. Pokud příslušné orgány nepodniknou kroky v reakci na návazná opatření uvedená ve zprávě, orgán pro bankovnictví vydá návaznou zprávu. Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem nebo návrhů prováděcích technických norem v souladu s články 10 až 15 nebo obecných pokynů či doporučení v souladu s článkem 16 zohlední orgán pro bankovnictví výsledek přezkumu spolu s jakýmikoli dalšími informacemi, jež získal při výkonu svých úkolů, aby zajistil sbližování postupů dohledu nejvyšší kvality.“; f)vkládá se nový odstavec 3a, který zní: „3a. Pokud se orgán pro bankovnictví s ohledem na výsledek přezkumu nebo na jakékoli další informace, jež získal při výkonu svých úkolů, domnívá, že je nezbytná další harmonizace pravidel použitelných na finanční instituce nebo příslušné orgány, předloží stanovisko Komisi.“; g)odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Orgán pro bankovnictví zprávy uvedené v odstavci 3 včetně případné návazné zprávy zveřejní, ledaže by bylo se zveřejněním spojeno riziko pro stabilitu finančního systému. Příslušný orgán, jenž je předmětem přezkumu, je před zveřejněním zprávy vyzván k předložení připomínek. Tyto připomínky se zveřejní, ledaže by bylo se zveřejněním spojeno riziko pro stabilitu finančního systému.“; 14)v článku 31 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Pokud jde o činnost příslušných orgánů, jejímž cílem je usnadnit vstup na trh pro subjekty nebo produkty využívající technologické inovace, podporuje orgán pro bankovnictví sbližování postupů dohledu, zejména prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů. Je-li to vhodné, může orgán pro bankovnictví přijmout obecné pokyny či doporučení v souladu s článkem 16.“; 15)vkládá se nový článek 31a, který zní: „Článek 31a Koordinace v souvislosti s delegováním a externím zajišťováním činností, jakož i převodem rizik 1. Orgán pro bankovnictví průběžně koordinuje činnosti příslušných orgánů v oblasti dohledu s cílem podpořit sbližování postupů dohledu v oblasti delegování a externího zajišťování činností finančními institucemi, jakož i ve vztahu k jimi prováděným převodům rizik, v souladu s odstavci 2, 3, 4 a 5. 2. Příslušné orgány oznámí orgánu pro bankovnictví, pokud mají v úmyslu provést povolení nebo registraci týkající se finanční instituce, nad níž do