Návrh vychází z plánu Unie dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030 a jeho posouzení dopadů. Plán dosažení cíle v oblasti klimatu na základě modelových scénářů ukázal, že dosažení vyššího cíle v oblasti klimatu spočívajícího v nejméně 55% snížení čistých emisí skleníkových plynů do roku 2030 je proveditelné a umožnilo by plynulé dosažení klimatické neutrality do roku 2050. Zdůrazňuje rovněž, že je třeba posílit snižování emisí metanu.

V nařízení (EU) 2021/1119 (dále jen „evropský právní rámec pro klima“) Unie do právních předpisů zakotvila cíl klimatické neutrality v rámci celého hospodářství do roku 2050 a rovněž stanovila pevný unijní závazek snížit do roku 2030 čisté emise skleníkových plynů (emise po odečtení pohlcení) nejméně o 55 % pod úroveň roku 1990.

Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC) konstatuje, že má-li svět do roku 2050 zůstat pod cílovou hranicí oteplení o 1,5 °C (nebo dokonce o 2 °C), musí být do roku 2030 dosaženo výrazného snížení emisí metanu. Nejnovější zpráva IPCC zdůrazňuje úlohu metanu jako jednoho z hlavních skleníkových plynů zapříčiňujících změnu klimatu. Zpráva uvádí, že hladiny metanu jsou na historicky nejvyšší úrovni a výrazně převyšují hladiny emisí slučitelné s omezením oteplení na 1,5 °C. Ke zpomalení globálního oteplování a zlepšení kvality ovzduší je proto zapotřebí výrazné, rychlé a trvalé snížení emisí metanu. Je důležité poznamenat, že zpráva dospěla k závěru, že nárůst obsahu metanu v atmosféře je výsledkem lidské činnosti a fosilní paliva významně přispívají k růstu emisí metanu přinejmenším od roku 2007, a to vedle zemědělství (zejména chovu hospodářských zvířat) a odpadních vod.

Unie díky Zelené dohodě pro Evropu směruje ke klimatické neutralitě do roku 2050, a to prostřednictvím výrazného snižování emisí uhlíku ve všech hospodářských odvětvích. Dalším cílem Zelené dohody je chránit, zachovávat a posilovat přírodní kapitál Unie a chránit zdraví a blahobyt občanů před environmentálními riziky a dopady. Metan je z pohledu celkového působení na změnu klimatu druhým nejvýznamnějším skleníkovým plynem po oxidu uhličitém a zapříčiňuje přibližně třetinu současného oteplování klimatu. Ačkoli zůstává v atmosféře kratší dobu než oxid uhličitý (po 10–12 letech dojde k oxidaci na oxid uhličitý, který nadále zachycuje teplo), na molekulární úrovni je metan mnohem silnějším faktorem změny klimatu (s potenciálem globálního oteplování 28krát vyšším než má oxid uhličitý za období 100 let a 86krát vyšším za období 20 let). Metan navíc přispívá k tvorbě ozonu, který silně znečišťuje ovzduší a způsobuje vážné zdravotní problémy.

Na emise metanu v odvětví odpadů se vztahují stávající a nadcházející plánované přezkumy právních předpisů v oblasti životního prostředí. Směrnice (EU) 2018/850 (směrnice o skládkách odpadů) vyžaduje, aby provozovatelé skládek nakládali se skládkovým plynem buď jeho využitím k výrobě energie, nebo jeho spalováním. Při přezkumu směrnice o skládkách odpadů v roce 2024 Komise zváží další opatření s cílem zlepšit nakládání se skládkovým plynem, minimalizovat jeho škodlivé dopady na klima a využít případných energetických zisků. Kromě toho probíhající přezkum směrnice o průmyslových emisích rovněž zvažuje přijetí závěrů o BAT pro skládkování, které by se mimo jiné zabývaly emisemi metanu. Jako součást nejnovějších změn právních předpisů EU o odpadech (2018) byla zavedena povinnost odděleného sběru biologicky rozložitelného odpadu do roku 2024 a vytyčena nová cílová hodnota skládkování ve výši maximálně 10 % do roku 2035. Od těchto změn se očekává další snížení emisí metanu ze skládek. V oblasti zpracovávání a využívání odpadních vod a kalů z čistíren odpadních vod v souladu se stávajícím regulačním rámcem, konkrétně směrnicí o čištění městských odpadních vod a směrnicí o používání kalů z čistíren odpadních vod, neexistuje žádný konkrétní postup pro řešení emisí skleníkových plynů. Provádění směrnice o čištění městských odpadních vod pomohlo zabránit značným emisím metanu díky odvádění a čištění odpadních vod prostřednictvím účinných centralizovaných zařízení. Směrnice o čištění městských odpadních vod prochází v současné době přezkumem. Směrnice o používání kalů z čistíren odpadních vod upravuje používání kalů z čistíren odpadních vod za účelem ochrany životního prostředí, zejména pak půdy, před škodlivými účinky kontaminovaných kalů používaných v zemědělství.

V odvětví zemědělství se některé problémy řeší strategií „od zemědělce ke spotřebiteli“. Komise zřídila skupinu odborníků, která má analyzovat metriky emisí metanu během životního cyklu. Komise ve spolupráci s odvětvovými odborníky a členskými státy sestavuje inventuru osvědčených postupů a dostupných technologií za účelem průzkumu a podpory všeobecného zavádění inovativních zmírňujících opatření. S cílem podpořit výpočet bilance uhlíku na úrovni zemědělských podniků poskytne Komise do roku 2022 digitální šablonu pro výpočty bilance uhlíku a rovněž pokyny ohledně společných postupů kvantitativního výpočtu emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování. Komise bude od roku 2021 podporovat zavádění zmírňujících technologií prostřednictvím všeobecného zavádění „nízkouhlíkového zemědělství“ v členských státech a jejich strategických plánech v rámci společné zemědělské politiky. Ve strategickém plánu Horizont Evropa 2021–2024 Komise navrhuje cílený výzkum různých faktorů, které účinně snižují emise metanu, přičemž se soustředí na technologie a na řešení vycházející z přírody a také na faktory vedoucí ke změně stravy. Komise rovněž zvažuje zahrnutí části chovu skotu do oblasti působnosti směrnice o průmyslových emisích, což může přispět ke snížení emisí metanu v tomto odvětví.

V neposlední řadě Evropská komise rovněž navrhuje revizi směrnice 2009/73/ES a nařízení (ES) 715/2009 s cílem usnadnit vznik dekarbonizovaných trhů s vodíkem a plynem, a to zavedením nového uspořádání trhu, usnadněním přístupu obnovitelných a nízkouhlíkových plynů do plynovodů, aby se na jedné straně vytvořily podmínky pro trh s vodíkem a na straně druhé se odstranily překážky dekarbonizace ve stávající plynárenské síti. Předmětný návrh má doplňující funkci, neboť zlepší klimatickou výkonnost fosilního plynu v období, kdy bude postupně nahrazován obnovitelnými a nízkouhlíkovými plyny.

Návrh na změnu nařízení (EU) 2018/841 (nařízení o LULUCF) v rámci balíčku „Fit for 55“ stanoví celkový cíl EU pro pohlcování uhlíku pomocí přírodních propadů; vnitrostátní cíle budou vyžadovat, aby členské státy věnovaly péči svým propadům uhlíku a rozšiřovaly je. Návrh rovněž stanoví cíl Unie dosáhnout do roku 2035 klimatické neutrality v odvětvích využívání půdy, lesnictví a zemědělství, včetně emisí ze zemědělství jiných než CO2, tj. metanu.

Dne 14. července 2021 přijala Evropská komise řadu legislativních návrhů, které stanoví, jak hodlá dosáhnout klimatické neutrality v EU do roku 2050, včetně průběžného cíle snížit do roku 2030 čisté emise skleníkových plynů alespoň o 55 %. V této souvislosti zahrnují relevantní vazby na měření a zmírňování emisí metanu tyto iniciativy:

Devadesát dva procent odpovědí na dotazník v rámci VK by uvítalo právní předpisy Unie týkající se emisí metanu v odvětví energetiky, které by se vztahovaly na veškerou ropu a zemní plyn vstupující na unijní trh. Konkrétně 96 % respondentů souhlasí s vytvořením nástroje pro transparentnost v oblasti metanu na úrovni EU a na mezinárodní úrovni. Tento prvek je součástí návrhu.

V souladu s pokyny ke zlepšování právní úpravy týkajícími se posouzení dopadů provedla Komise komplexní konzultaci se zúčastněnými stranami, a to na základě konzultační strategie, která zahrnovala celou řadu metod a nástrojů. Cílem konzultační strategie bylo zajistit, aby byly zohledněny všechny příslušné podklady, včetně údajů o nákladech, společenském dopadu a možných přínosech iniciativy. Strategie byla navržena v souladu s intervenční logikou a kombinovala prvky zaměřené do minulosti i do budoucnosti. Bylo použito několik nástrojů konzultace: online veřejná konzultace, cílená konzultace o nákladech na provádění nařízení o monitorování, vykazování a ověřování (MVO) na základě partnerství pro metan v odvětví ropy a zemního plynu, podrobné rozhovory a (tři) internetové semináře pro zúčastněné strany.

Jak je popsáno v kapitole 6 posouzení dopadů, náklady a regulační zátěž spojené s tímto návrhem jsou maximálně omezeny. Opatření zamýšlená tímto návrhem nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k vyřešení zjištěných problémů a dosažení stanovených cílů. Předpokládané náklady pro Komisi a členské státy jsou považovány za přijatelné, a to i s ohledem na pozitivní čisté hospodářské dopady spojené s ekologicky a sociálně nákladově efektivní úrovní snížení emisí.

Zadruhé požadavek, aby Unie zřídila a udržovala platformu pro transparentnost ohledně metanu včetně informací o dovozu fosilní energie do Unie, která by se měla čtvrtletně aktualizovat, a aby vytvořila celosvětový nástroj pro monitorování producentů metanu, jehož prostřednictvím y se pravidelně zveřejňovaly výsledky leteckého monitorování velkých emitentů metanu ze zdrojů energie, přičemž k aktualizacím by mělo docházet měsíčně. Odhaduje se, že nové úkoly a s nimi související pracovní vytížení pro Komisi budou vyžadovat dva úředníky na plný úvazek navíc.

72 % respondentů vyjádřilo názor, že právní předpisy EU týkající se emisí metanu v odvětví energetiky by měly rozšířit povinnosti na společnosti dovážející fosilní energii do Unie. 65 % respondentů považuje za proveditelné uložit stejné povinnosti, pokud jde o MVO, LDAR, odvětrávání a spalování ropy a zemního plynu, všem účastníkům hodnotového řetězce ropy a zemního plynu spotřebovávaných v Unii. Návrh proto obsahuje ustanovení o přezkumu, které výslovně odkazuje na výsadu Komise předložit pozměňující legislativní návrhy s cílem uložit dovozcům přísnější opatření, jakmile budou k dispozici lepší údaje o celosvětových emisích metanu.

Komise každých pět let kontroluje vnitrostátní politiky a opatření členských států k dosažení příslušných cílů podle nařízení o sdílení úsilí. Provádění a účinnost ustanovení obsažených v návrhu bude proto rovněž sledována v rámci cíle stanoveného v nařízení o sdílení úsilí. Zavedené kontrolní mechanismy pro kvalitu vnitrostátních podání rovněž umožní vyhodnotit účinnost ustanovení tohoto návrhu co do zlepšení přesnosti údajů. V této souvislosti nařízení o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu stanoví požadavky na vnitrostátní a unijní inventurní systémy pro emise skleníkových plynů, politiky, opatření a prognózy a vyzývá k jejich neustálému zlepšování. Zavedení takových systémů je vyžadováno na mezinárodní úrovni a jeho cílem je podpořit provádění vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu ve vztahu ke snižování emisí uhlíku.

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Metan, který je hlavní složkou zemního plynu, je po oxidu uhličitém druhým nejvýznamnějším skleníkovým plynem z pohledu celkového působení na změnu klimatu a zapříčiňuje přibližně třetinu současného oteplování klimatu.

(2)Na molekulární úrovni metan zůstává v atmosféře kratší dobu (10 až 12 let) než oxid uhličitý (stovky let), jeho skleníkový účinek na klima je významnější a přispívá k tvorbě ozonu, který silně znečišťuje ovzduší a způsobuje vážné zdravotní problémy. Množství metanu v atmosféře za posledních deset let prudce vzrostlo.

(3)Podle nedávných odhadů Programu OSN pro životní prostředí a Koalice pro klima a čisté ovzduší by snížení emisí metanu o 45 % do roku 2030 na základě dostupných cílených opatření a dodatečných opatření v souladu s prioritními rozvojovými cíli Organizace spojených národů (OSN) mohlo do roku 2045 zabránit nárůstu globálního oteplování o 0,3 °C.

(4)Podle údajů z inventur skleníkových plynů v Unii se odhaduje, že na odvětví energetiky připadá 19 % emisí metanu v Unii. Do toho nejsou nezahrnuty emise metanu spojené se spotřebou energie z fosilních zdrojů v Unii, k nimž dochází mimo území Unie.

(5)Zelená dohoda pro Evropu je kombinací komplexního souboru opatření a iniciativ zaměřených na dosažení klimatické neutrality v Unii do roku 2050, které se vzájemně doplňují. Ve sdělení Zelená dohoda pro Evropu se uvádí, že dekarbonizace odvětví zemního plynu bude usnadněna mimo jiné řešením otázky emisí metanu souvisejících s energetikou. V říjnu 2020 přijala Komise strategii EU ke snížení emisí metanu (dále jen „strategie pro metan“), která stanoví opatření ke snížení emisí metanu v EU včetně odvětví energetiky a též na mezinárodní úrovni. V nařízení (EU) 2021/1119 (dále jen „evropský právní rámec pro klima“) Unie do právních předpisů zakotvila cíl klimatické neutrality v rámci celého hospodářství do roku 2050 a rovněž stanovila závazný unijní závazek snížit do roku 2030 čisté emise skleníkových plynů (emise po odečtení pohlcení) nejméně o 55 % pod úroveň roku 1990. K dosažení této úrovně snížení emisí skleníkových plynů by se měly emise metanu z odvětví energetiky do roku 2030 ve srovnání s rokem 2020 snížit přibližně o 58 %.

(6)Emise metanu jsou zahrnuty do oblasti působnosti cílů Unie v oblasti snižování emisí skleníkových plynů do roku 2030 stanovených v evropském právním rámci pro klima a závazných vnitrostátních cílů snižování emisí podle nařízení (EU) 2018/842. V současné době však na úrovni Unie neexistuje žádný právní rámec, který by stanovil konkrétní opatření ke snížení antropogenních emisí metanu v odvětví energetiky. Směrnice 2010/75 o průmyslových emisích se sice vztahuje na emise metanu z rafinace minerálních olejů a plynů, nepoužije se však na jiné činnosti v odvětví energetiky.

(7)V této souvislosti by se toto nařízení mělo vztahovat na snižování emisí metanu z těžebního průzkumu a těžby ropy a fosilního plynu, na sběr a zpracování fosilního plynu, přepravu, distribuci, podzemní skladování a terminály kapalného fosilního plynu (LNG), jakož i na aktivní hlubinné a povrchové uhelné doly a uzavřené a opuštěné hlubinné uhelné doly.

(8)Pravidla pro přesné měření, vykazování a ověřování emisí metanu v ropném, plynárenském a uhelném průmyslu, jakož i pro snižování těchto emisí, mimo jiné prostřednictvím kontrol ke zjišťování a opravě netěsností a omezení odvětrávání a spalování, by měla být upravena vhodným právním rámcem Unie. Tento rámec by měl obsahovat pravidla pro zvýšení transparentnosti, pokud jde o dovoz energie z fosilních zdrojů do Unie, čímž by se zlepšily pobídky k širšímu využívání řešení pro zmírňování metanu na celém světě.

(9)Dodržování povinností podle tohoto nařízení bude pravděpodobně vyžadovat investice ze strany regulovaných operátorů a náklady spojené s těmito investicemi by měly být zohledněny při stanovování sazeb s výhradou zásad efektivnosti.

(10)Každý členský stát by měl určit alespoň jeden příslušný orgán, který bude dohlížet na to, aby provozovatelé účinně dodržovali povinnosti stanovené v tomto nařízení, a měl by o určení příslušného orgánu a jakýchkoli jeho změnách informovat Komisi. Určené příslušné orgány by měly přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení. Vzhledem k přeshraniční povaze činností v odvětví energetiky a emisí metanu by příslušné orgány měly spolupracovat mezi sebou a zároveň s Komisí. V této souvislosti by Komise a příslušné orgány členských států měly vytvořit síť veřejných orgánů uplatňujících toto nařízení s cílem podpořit úzkou spolupráci, přijmout nezbytná opatření pro výměnu informací a osvědčených postupů a umožnit konzultace.

(11)V zájmu zajištění bezproblémového a účinného provádění povinností stanovených v tomto nařízení poskytuje Komise členským státům podporu prostřednictvím Nástroje pro technickou podporu, přičemž nabízí individuálně uzpůsobené technické odborné znalosti pro nastavování a provádění reforem včetně těch, které podporují snižování emisí metanu v odvětví energetiky. Technická podpora například zahrnuje posílení správní kapacity, harmonizaci legislativních rámců a sdílení příslušných osvědčených postupů.

(12)Aby bylo zajištěno plnění jejich úkolů, měli by provozovatelé poskytovat příslušným orgánům veškerou nezbytnou součinnost. Kromě toho by provozovatelé měli přijmout veškerá nezbytná opatření určená příslušnými orgány ve lhůtě stanovené těmito orgány nebo v jakékoli jiné lhůtě dohodnuté s příslušnými orgány.

(13)Hlavním mechanismem, který mají příslušné orgány k dispozici, by měly být inspekce, a to včetně kontroly dokumentace a záznamů, měření emisí a kontrol na místě. Inspekce by měly probíhat pravidelně na základě posouzení rizik pro životní prostředí provedeného příslušnými orgány. Kromě toho by měly být prováděny inspekce s cílem prošetřit odůvodněné stížnosti a případy nedodržování předpisů a zajistit, aby opravy nebo výměny součástí byly prováděny v souladu s nařízením. Pokud příslušné orgány zjistí závažné porušení požadavků nařízení, měly by provozovatele informovat o nápravných opatřeních, která má přijmout. Příslušné orgány by také měly uchovávat záznamy o provedených kontrolách a příslušné informace by měly být zpřístupněny v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES.

(14)S ohledem na blízkost některých zdrojů emisí metanu k městským nebo obytným oblastem by fyzické nebo právnické osoby poškozené porušením tohoto nařízení měly mít možnost podat příslušným orgánům řádně odůvodněné stížnosti. Stěžovatelé by měli být průběžně informováni o příslušném řízení a přijatých rozhodnutích a měli by obdržet konečné rozhodnutí v přiměřené lhůtě od podání stížnosti.

(15)Spolehlivý rámec pro ověřování může zlepšit důvěryhodnost vykazovaných údajů. Míra podrobnosti a technická složitost měření emisí metanu navíc vyžaduje řádné ověřování údajů o emisích metanu vykázaných provozovateli a provozovateli dolů. I když je možné ověření samotným provozovatelem, ověřování třetí stranou zajišťuje větší nezávislost a transparentnost. Kromě toho umožňuje vytvořit harmonizovaný soubor kompetencí a úrovně odborných znalostí, které nemusí být dostupné všem veřejným subjektům. Ověřovatelé by měli být akreditováni akreditačními orgány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008. Nezávislí akreditovaní ověřovatelé by proto měli zajistit, aby výkazy emisí vypracované provozovateli a provozovateli dolů byly správné a v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení. Měli by přezkoumat údaje ve výkazech emisí, aby posoudili jejich spolehlivost, důvěryhodnost a přesnost na základě bezplatných a veřejně dostupných evropských nebo mezinárodních norem vypracovaných nezávislými subjekty a uplatňovaných Komisí. Komise by proto měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci za účelem začlenění a stanovení použitelnosti příslušných evropských nebo mezinárodních norem. Ověřovatelé nemají vazbu na příslušné orgány a měli by být nezávislí na provozovatelích a provozovatelích dolů, kteří by jim měli poskytovat veškerou součinnost nezbytnou k umožnění nebo usnadnění provádění ověřovacích činností, zejména pokud jde o přístup do prostor a předkládání dokumentace nebo záznamů.

(16)Informace ve výkazech emisí předkládaných příslušným orgánům by měly být poskytnuty Komisi s ohledem na ověřovací úlohu, která má být svěřena Mezinárodnímu středisku pro sledování emisí metanu (IMEO), zejména pokud jde o metodiky pro agregaci a analýzu údajů a ověřování metodik a statistických postupů, které společnosti používají k vyčíslení svých vykázaných údajů o emisích. Referenční kritéria v tomto ohledu mohou zahrnovat normy a pokyny OGMP. Informace získané střediskem IMEO by měly být zpřístupněny veřejnosti a Komise by měla tyto informace použít k řešení veškerých zjištěných nedostatků, pokud jde o měření, vykazování a ověřování údajů o emisích metanu.

(17)Středisko IMEO bylo Unií zřízeno v říjnu 2020 v rámci partnerství s Programem OSN pro životní prostředí, Koalicí pro klima a čisté ovzduší a Mezinárodní energetickou agenturou a jeho činnost byla zahájena na summitu skupiny G20 v říjnu 2021. Středisko IMEO bylo pověřeno shromažďováním, porovnáváním, ověřováním a zveřejňováním údajů o antropogenních emisích metanu na globální úrovni. Středisko IMEO je součástí Programu OSN pro životní prostředí, který s Evropskou unií uzavřel memorandum o porozumění. Má zásadní význam pro ověřování údajů o emisích metanu v odvětví energetiky a je třeba navázat vhodné vztahy s cílem zahájit ověřování v praxi. Vzhledem k tomu, že středisko IMEO není subjektem Unie a nepodléhá právu Unie, je nezbytné stanovit, aby přijalo vhodná opatření k zajištění ochrany zájmů Unie a jejích členských států.

(18)Jako smluvní strana Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) a Pařížské dohody je Unie povinna každoročně předkládat zprávu o inventuře antropogenních emisí skleníkových plynů, která tvoří souhrn národních inventur skleníkových plynů členských států a připravuje se za použití metodik osvědčených postupů přijatých Mezivládním panelem pro změnu klimatu (IPCC).

(19)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 vyžaduje, aby členské státy podávaly Komisi zprávy obsahující údaje z inventury skleníkových plynů a vlastní vnitrostátní odhady. Podle čl. 17 odst. 2 nařízení (EU) 2018/1999 mají být zprávy podávány podle pokynů UNFCCC pro vykazování a často jsou založeny spíše na standardních emisních faktorech než na přímých měřeních na úrovni zdroje, z čehož lze usuzovat na nejasnosti ohledně původu, četnosti a rozsahu emisí.