·Zaprvé tento plán v nadcházející dekádě prostřednictvím rozpočtu EU na podporu udržitelných investic zmobilizuje nejméně 1 bilion EUR. Rozpočet EU vyčlení větší část veřejných výdajů na klima a životní prostředí než kdy dříve. Přiláká soukromé financování a napomůže spravedlivému přechodu tím, že zprostředkuje investice veřejného sektoru do regionů, které transformace postihne nejvíce, a to využitím mechanismu pro spravedlivou transformaci.

Plán dále zvýšit cíl v oblasti snižování emisí EU pro rok 2030, který byl oznámen v rámci Zelené dohody pro Evropu, dá vzniknout ještě větším investičním potřebám. V podrobné analýze na podporu dlouhodobé strategické vize Komise pro klimaticky neutrální ekonomiku EU již bylo uvedeno, že přechod na nízkouhlíkové hospodářství může do roku 2040 vyžadovat dodatečné investice ve výši až 2 % HDP. Je možné, že ty bude třeba dále navýšit, aby bylo ambiciózních cílů dosaženo už do roku 2030.

Příznivé podmínky pro provádění Zelené dohody zajišťuje zejména digitalizace. Významné investice do evropských strategických digitálních kapacit, jakož i do rozvoje a širokého zavádění špičkových digitálních technologií povedou k chytrým, inovativním a „na míru šitým“ řešením problémů souvisejících s klimatem.

Přechod ke klimaticky neutrálnímu a udržitelnému hospodářství, které je odolné vůči změně klimatu, bude vyžadovat značné investice. Dosažení stávajících cílů v oblasti klimatu a energetiky na rok 2030 si vyžádá dodatečné roční investice ve výši 260 miliard EUR. Tato částka představuje především investice do energetiky, budov a části odvětví dopravy (vozidla). Nejvýznamnější část průměrných investičních potřeb na odvětví připadá na renovace budov. Tyto investiční toky by bylo třeba udržovat dlouhodobě.

V období od roku 2021 do roku 2030 poskytnou výdaje související s problematikou klimatu a životního prostředí z rozpočtu EU 503 miliard EUR, a to v souladu s cílem víceletého finančního rámce na období 2021–2027, aby míra začleňování problematiky klimatu dosáhla 25 %, a včetně environmentálních výdajů na všechny programy. Tento krok bude v dotyčném období impulsem pro dodatečné vnitrostátní spolufinancování problematiky klimatu a životního prostředí ve výši 114 miliard EUR.

Úloha EIB při financování přechodu k udržitelnosti vzroste poté, co se stane klimatickou bankou EU. EIB postupně navýší podíl svého financování určeného na opatření v oblasti klimatu a na environmentální udržitelnost, aby v roce 2025 dosáhl 50 %, a tento objem udrží i v dalších letech. Toto financování bude z velké části prováděno v rámci programu InvestEU, který EIB umožní zapojit se do inovativnějších projektů s vyšší přidanou politickou hodnotou tím, že částečně ponese riziko finančních a investičních operací. Skupina EIB navíc do konce roku 2020 sladí veškerou svoji činnost s principy a cíli Pařížské dohody. Prvním krokem tímto směrem bylo přijetí nové úvěrové politiky v oblasti energetiky dne 14. listopadu 2019, která upřednostňuje úvěry v oblasti energetické účinnosti, obnovitelné energie, nových zelených technologií a nových typů energetické infrastruktury nezbytné pro budoucí nízkouhlíkové energetické systémy. Revidovaná politika v oblasti energetiky rovněž v období po roce 2021 předpokládá postupné ukončování podpory projektům, které jsou závislé na fosilních palivech, včetně všech projektů v oblasti infrastruktury, jež využívají zemní plyn.

Některé investice, které jsou pro transformaci potřebné, s sebou nesou větší riziko, než je soukromý sektor sám o sobě schopen zvládnout. V takové případě lze využít veřejných finančních prostředků cíleným způsobem, aby bylo možné omezit riziko dotyčných projektů a pákovým efektem získat soukromé financování. Poskytnutím rozpočtové záruky EU k částečnému pokrytí rizika finančních a investičních operací zmobilizují program InvestEU (nástupce Evropského fondu pro strategické investice) a 13 dalších finančních nástrojů EU za 7 let částku 650 miliard EUR. Pro podporu cílů Zelené dohody pro Evropu je třeba plně využít potenciálu programu InvestEU. Proto je v rámci probíhajících interinstitucionálních jednání nezbytné dosáhnout ambiciózního cíle v oblasti klimatu, který byl pro program InvestEU stanoven. Komise navrhla cíl ve výši alespoň 30 %, který by byl v období od roku 2021 do roku 2027 impulsem pro investice v oblasti klimatu ve výši přibližně 195 miliard EUR, tj. přibližně 28 miliard EUR ročně a 280 miliard EUR během deseti let.

V souladu se sdělením Zelená dohoda pro Evropu Komise do léta 2020 představí plán (s posouzením dopadů), jehož účelem bude zvýšit cíl EU v oblasti snižování emisí skleníkových plynů pro rok 2030, včetně analýzy investičních potřeb. Na základě výsledků této analýzy by mohlo být vhodné zvážit případné změny cílů v oblasti klimatu v příštím víceletém finančním rámci.

Další prostředky na zelenou transformaci poskytnou fond pro modernizaci systému EU pro obchodování s emisemi a inovační fond, které jsou oba financovány mimo rozpočet EU. Inovační fond podpoří investice do rozšiřování průlomových nízkouhlíkových technologií a procesů v oblasti obnovitelné energie a energeticky náročných průmyslových odvětví, včetně problematiky zachycování, využívání a ukládání uhlíku a skladování energie. Cílem je sdílet riziko inovací s předkladateli projektů, aby byly podpořeny neobvyklé, vysoce inovativní projekty a evropský průmysl se stal globálním lídrem v oblasti čistých technologií. V současné době Komise připravuje první výzvu pro inovační fond o objemu 1 miliardy EUR, která by měla být zahájena v polovině roku 2020. Během příštích měsíců se uskuteční několik pracovních setkání, jejichž cílem bude oslovit předkladatele projektů a ostatní soukromé a veřejné investory a vytvořit soubor účinných výběrových kritérií. Fond pro modernizaci podpoří investice do energetiky a energetických systémů obecně, čímž zvýší účinné využívání energie v 10 členských státech s nižšími příjmy. Podpořit může i rekvalifikaci a zvyšování kvalifikace dotčených osob. Prováděcí pravidla fondu pro modernizaci bude Komise brzy konzultovat. Komise oba nástroje v rámci revize systému EU pro obchodování s emisemi přezkoumá a zváží přidělení dodatečných příjmů do rozpočtu EU s cílem posílit financování spravedlivé transformace.

Rozpočet EU rovněž přispěje k dosažení cílů v oblasti klimatu na straně příjmů. V květnu 2018 předložila Komise návrh rozhodnutí o vlastních zdrojích, jehož součástí byl okruh týkající se vlastních zdrojů. Jedním z jeho klíčových prvků je vlastní zdroj týkající se nerecyklovaného odpadu z plastových obalů, který přispěje k dosažení cílů na úrovni EU stanovených ve strategii nakládání s odpady. V rámci návrhu Komise by navíc 20 % příjmů z dražeb v rámci systému EU pro obchodování s emisemi mělo být vyčleněno do rozpočtu EU jako vlastní zdroj.

Měla by se uplatňovat zásada „energetická účinnost v první řadě“, aby byla energetická účinnost ve všech relevantních případech zohledněna. To by rovněž přispělo k tomu, aby se zamezilo plýtvání zdroji souvisejícími s výrobou, přenosem, distribucí a využíváním energie, která je ve skutečnosti nepotřebná. Komise poskytne ke způsobu uplatňování této zásady pokyny.

Komise navrhne minimální povinná zelená kritéria nebo cíle pro zadávání veřejných zakázek v odvětvových iniciativách, ve financování EU nebo v právních předpisech týkajících se konkrétních produktů. Tato minimální kritéria fakticky stanoví společnou definici toho, co je „zelené nakupování“, přičemž umožní shromáždit od zadavatelů veřejných zakázek porovnatelné údaje a stanovit základ pro posouzení dopadu zelených veřejných zakázek. Veřejné orgány v celé Evropě budou vybízeny k tomu, aby zelená kritéria začlenily do svých zakázek a používaly v nich označení. Komise bude toto úsilí podporovat prostřednictvím pokynů, školení a šíření osvědčených postupů. Kdykoli je to možné, měli by metodiky kalkulace nákladů z hlediska životního cyklu používat i veřejní zadavatelé. Komise vyzývá všechny subjekty, včetně průmyslu, aby tyto spolehlivé metodiky vypracovaly.

Komise bude při ekologickém sestavování rozpočtu spolupracovat s členskými státy na kontrole postupů a jejich porovnávání. Díky tomu bude snazší posoudit, do jaké míry roční rozpočty a střednědobé fiskální plány zohledňují environmentální aspekty a rizika, a poučit se z osvědčených postupů. Přezkum evropského rámce pro správu ekonomických záležitostí zahrne i odkaz na udržitelné veřejné investice v souvislosti s kvalitou veřejných financí. To bude podkladem pro diskusi zaměřenou na způsoby, jak zlepšit správu fiskálních záležitostí EU. Z výsledků diskuse budou vycházet veškeré případné budoucí kroky zaměřené mj. i na to, jak přistupovat k udržitelným investicím v rámci fiskálních pravidel EU a zároveň zachovat ochranu před riziky, jimž je vystavena udržitelnost dluhu.

Komise rovněž prozkoumá, jak může taxonomii EU využít v kontextu Zelené dohody pro Evropu veřejný sektor, a to nad rámec programu InvestEU. Ačkoliv je taxonomie původně koncipována pro soukromé investory, mohli by ji – až bude dostatečně rozvinuta – využívat také subjekty veřejného sektoru. Je důležité, aby došlo ke sbližování norem mezi soukromým sektorem a veřejnými bankami/subjekty, například Evropskou investiční bankou.

Zelená dohoda pro Evropu stanoví jasný směr komplexního politického rámce pro transformaci hospodářství EU. V právních předpisech bude zakotven cíl klimatické neutrality pro rok 2050 a zesílí se snaha o snížení emisí skleníkových plynů v roce 2030. Politiky Zelené dohody pro Evropu budou využívat kombinaci regulace a pobídek s cílem řešit externality a uplatňovat zásadu „znečišťovatel platí“, aby v investičních rozhodnutích byly zohledněny náklady pro společnost. Bude přezkoumán systém EU pro obchodování s emisemi, aby mohl dále pomáhat zajišťovat účinné stanovení cen uhlíku. Zavedou se zvláštní iniciativy k řešení odvětvových regulačních překážek, jako jsou překážky bránící financování a provádění investic do energetické účinnosti ve stavebnictví. Ke snížení nákladů a mobilizaci inovací jsou rovněž zapotřebí konkurenceschopné a integrované trhy. K investicím veřejného a soukromého sektoru do průlomových inovací na podporu Zelené dohody pro Evropu bude přispívat Evropská rada pro inovace v rámci programu Horizont Evropa.

4.3.Umožnění udržitelných investic prostřednictvím podpůrného rámce státní podpory

S ohledem na politické cíle Zelené dohody pro Evropu budou do roku 2021 zrevidována příslušná pravidla státní podpory a podpoří se nákladově efektivní a sociálně inkluzivní přechod ke klimatické neutralitě do roku 2050. Pravidla státní podpory budou revidována tak, aby poskytla jasný, plně aktualizovaný a vhodný rámec, který veřejným orgánům umožní dosáhnout těchto cílů a zároveň co nejúčinněji využít omezené veřejné prostředky. Pravidla státní podpory napomohou přechodu tím, že podpoří vhodné typy investic a částky podpory. Podpoří inovace a zavádění nových technologií šetrných ke klimatu v tržním měřítku. Komise v této souvislosti rovněž zváží další zjednodušení postupů s cílem schválit státní podporu pro regiony, na něž se vztahuje spravedlivá transformace. Pravidla rovněž usnadní postupné ukončování používání fosilních paliv, zejména těch, které nejvíce znečišťují, a tím zajistí rovné podmínky na vnitřním trhu. Součástí těchto opatření budou zejména pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky.

Členské státy mohou až do revize k dosažení svých cílů do roku 2030 a k další dekarbonizaci odvětví elektřiny a hospodářství do roku 2050 nadále využívat flexibilitu podle stávajících pravidel. Mohou se například rozhodnout zvýšit veřejné investice do systémů pro elektřinu z obnovitelných zdrojů pro levnější a integrovanější zelenou energii, do zavedení levnější a veřejně dostupné dobíjecí infrastruktury nebo do režimů oběhového hospodářství, jako je opětovné využívání odpadního tepla nebo recyklace odpadu.

Aby zmírnily sociální a regionální dopady opatření na snižování emisí uhlíku, mohou se členské státy i v tomto případě nadále spoléhat na stávající pravidla státní podpory. Mohou se například rozhodnout, že budou podporovat pracovníky postižené uzavíráním uhelných dolů, a investovat do malých a středních podniků a začínajících podniků nebo do zvyšování kvalifikace a rekvalifikace pracovníků. V případě klíčových základních technologií a průlomových inovací mohou členské státy spojit své finanční prostředky a uvolnit tak značné soukromé investice, aby se mohly realizovat významné projekty společného evropského zájmu, a to i v regionech, které jsou ekologickou transformací nejvíce postiženy.

Pravidla budou i nadále zachovávat integritu vnitřního trhu a zároveň umožní respektovat cíle soudržnosti zakotvené ve Smlouvě o EU, které jsou ústředním bodem evropské integrace. Jejich účelem je snižovat rozdíly mezi úrovní rozvoje různých regionů tím, že se podpoří nejvíce znevýhodněné regiony. To zejména znamená, že podpora veřejných produktivních investic pro velké podniky musí i nadále přinášet prospěch pouze nejchudším regionům, které mají projít ekologickou transformací (čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) SFEU).

V této souvislosti budou stávající pravidla státní podpory uplatňována flexibilně se zaměřením na řadu oblastí, které se pro dosažení přechodu ke klimaticky neutrální ekonomice zdají být zásadní.

4.3.1.Flexibilnější státní podpora, která se přizpůsobí výrobním procesům, které jsou z hlediska klimatu neutrální

Komise schválí podporu členských států poskytovanou společnostem na dekarbonizaci nebo elektrifikaci výrobních procesů za předpokladu, že ekonomické pobídky již neodůvodňují dotčené investice a že společnosti sníží svůj dopad na životní prostředí nad rámec norem nebo ukazatelů Unie.

V zájmu minimalizace nákladů státu by měla být veřejná podpora omezena na to, co je nezbytné. Stávající pokyny obvykle stanoví maximální výši podpory na základě dodatečných nákladů na příslušné investice ve srovnání s teoretickými alternativními investicemi, které jsou méně šetrná k životnímu prostředí. Komise posoudí, zda by v budoucnosti u investic, které jsou slučitelné s přechodem ke klimatické neutralitě, mohla namísto toho stanovit způsobilé náklady s ohledem na nedostatek finančních prostředků, a to zejména v případech, kdy neexistuje hypotetická alternativní investice. To by mohlo být odůvodněno s ohledem na cíle Zelené dohody a na skutečnost, že tyto investice představují významný způsob, jak snížit uhlíkovou stopu dotyčných zařízení a přispět k dosažení klimatické neutrality.

4.3.2.Podpora na zlepšení energetické účinnosti budov

Členské státy získají větší prostor pro investování do energetické účinnosti budov na základě pokynů pro ochranu životního prostředí a energii. Budou zejména moci využívat větší flexibilitu na podporu mechanismů financování, které jsou výhodné pro spotřebitele elektřiny, jako jsou smlouvy o energetických službách. V případě takových mechanismů investují společnosti poskytující energetické služby do modernizace budov tak, aby byly energeticky účinnější, a za to jsou odměňovány prostřednictvím úspor energie na faktuře spotřebitele za elektřinu.

Členské státy budou mít rovněž větší flexibilitu, pokud jde o podporu modernizace, která se zaměřuje na energetickou účinnost budov a na investice do výroby energie z obnovitelných zdrojů pro vlastní spotřebu.

Při identifikaci způsobilých nákladů u těchto projektů může Komise vzít v úvahu skutečnost, že v mnoha případech neexistují žádné srovnávací investice.

4.3.3.Podpora na dálkové vytápění

Podpora omezená na sítě dálkového vytápění může být za určitých okolností považována za opatření nespadající pod kontrolu státní podpory jako opatření v oblasti infrastruktury, které neovlivní hospodářskou soutěž a obchod. To platí zejména tehdy, pokud jsou sítě dálkového vytápění provozovány stejně jako jiná energetická infrastruktura prostřednictvím oddělení od výroby tepla, přístupu třetích osob a regulovaných sazeb.

Ve všech ostatních případech, kdy se jedná o státní podporu, stanoví pokyny pro ochranu životního prostředí a energii řadu podmínek, za nichž lze podporu projektů dálkového vytápění schválit. Pravidla zejména vyžadují, aby investice vedla k energeticky účinnému systému dálkového vytápění, jak je definován ve směrnici o energetické účinnosti. Pokud jde o částky, které mohou být poskytnuty, pokyny rozlišují mezi mírou podpory u investičních nákladů na zařízení dálkového vytápění a tzv. metodou nákladové mezery při financování výstavby nebo modernizace distribuční sítě.

Aby se využil potenciál dálkového vytápění s cílem přispět k přechodu ke klimaticky neutrální ekonomice, mohou členské státy v budoucnosti použít přístup nákladové mezery také v případě výroby tepla pro dálkové vytápění, a to jako alternativu k maximální míře podpory stanovené v pokynech pro ochranu životního prostředí a energii.

Členským státům by rovněž mohlo být povoleno udělovat státní podporu pro sítě dálkového vytápění, které nejsou součástí energeticky účinných soustav dálkového vytápění, pokud investice, díky nimž bude výroba tepelné energie účinná, začnou do tří let od modernizace sítě.

4.3.4.Podpora na ukončení provozu uhelných elektráren

Jedním ze způsobů výroby elektrické energie, který je zdrojem největšího znečištění a je uhlíkově nejnáročnější, je spalování hnědého uhlí. Ačkoli systém EU pro obchodování s emisemi povede ke snížení výroby elektřiny s vysokou spotřebou uhlíku, řada členských států plánuje urychlit postupné ukončování provozu elektráren spalujících černé a hnědé uhlí. Členské státy, které se v této souvislosti rozhodnou poskytnout podporu na uzavření uhelné elektrárny, například prostřednictvím toho, že provozovatele odškodní za ušlý zisk, protože již nemohou pokračovat v prodeji elektřiny na trhu, by měly takové plány oznámit Komisi. Komise posoudí státní podporu spojenou s těmito projekty přímo podle Smlouvy.