ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Dialogy s občany jako příspěvek k rozvoji evropského veřejného prostoru /* COM/2014/0173 final */





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Dialogy s občany jako příspěvek k rozvoji evropského veřejného prostoru S tím, jak Evropa překonává finanční a hospodářskou krizi, přijímá se čím dál více rozhodnutí na evropské úrovni, která mají přímý dopad na život lidí. Proto je ten pravý čas začít uvažovat o způsobech, jak dále posílit demokratické struktury Unie. Dříve než Evropa provede nezbytné komplexní reformy, politici působící na národní i evropské úrovni budou muset vést s občany rozsáhlé diskuse o budoucí podobě Evropy. Tato diskuse musí být skutečně evropská a občané musí stát v jejím středu. Evropská komise proto vypracovala a vyzkoušela nový komunikační nástroj, jenž doplní stávající nástroje, které Evropany přímo zapojují: dialogy s občany. Tento koncept je založen na modelu „setkání na radnici“ či místních fór, na nichž politici naslouchají občanům a diskutují s nimi o politice a o přijímaných rozhodnutích. Celkem proběhlo ve všech členských státech 51 dialogů s občany. Zúčastnilo se jich 22 z 28 členů Evropské komise, obvykle společně se zástupci Evropského parlamentu a politiky na národní nebo místní úrovni (viz tabulka v příloze). Dialogy s občany tak získaly skutečně evropský rozměr, který ještě posílila skutečnost, že se nyní v mnoha členských státech organizují podobné diskuse na celostátní, regionální a místní úrovni. Tato série více než 50 dialogů byla zahájena v září 2012 a pokračovala až do března 2014, takže tvořila rámec Evropského roku občanů. Tyto diskuse přitom tvořily součást cílů Evropského roku občanů, během nějž jsme si připomněli dvacet let od zavedení občanství EU Maastrichtskou smlouvou a připravovala se půda pro volby do Evropského parlamentu, které se uskuteční v květnu 2014. Volby budou klíčovým momentem, kdy občané rozhodnou, kterým směrem se má Evropa vydat. Zkušenosti z dialogů s občany, které Komise během těchto 18 měsíců získala, ukázaly, že dialogy mají potenciál účinně doplňovat stávající nástroje, díky nimž mohou občané plně využívat svá práva občanů EU, například veřejné konzultace. Dialogy s občany jsou další příležitostí, jak se občané mohou podílet na rozhodnutích přijímaných na evropské úrovni. Tyto diskuse poskytly občanům možnost vyjadřovat své názory a klást otázky týkající se záležitostí, které jsou pro ně nejdůležitější (jako je překonání hospodářské krize), a členům Komise a dalším politikům umožnily přímo naslouchat občanům, vysvětlovat jim politiky a poukazovat na konkrétní důsledky, jež mají rozhodnutí přijímaná na evropské úrovni pro občany a jejich život. Dialogy se tudíž etablovaly jako nástroj, který pomáhá občany informovat, obnovit jejich důvěru v evropské a národní orgány a osvětlit jim, že v EU se s jejich hlasem počítá. Skutečnost, že se do dialogů zapojují členové orgánů EU a aktéři na celostátní úrovni a že se tento formát v rámci členských států rozšířil a znásobil, jasně ukazuje, že mohou účinně přispívat k rozvoji evropského veřejného prostoru. V tomto prostoru hovoří Evropané spolu spíše než o sobě, diskutuje se tu o evropských záležitostech z evropského pohledu a vytváří se evropský příběh, který je založen na našich společných hodnotách a který bere v úvahu národní a regionální specifika. Tento prostor zároveň umožní lépe občanům vysvětlit, že si stejně jako na celostátní úrovni mohou zvolit specifickou politiku i na úrovni evropské. Politické souvislosti: šance na posílení demokracie 1.1. Významný pokrok Finanční a hospodářská krize se ukázala jako katalyzátor změn. Odvážné kroky směrem k prohloubené hospodářské a měnové unii přenesly více koordinace a rozhodování na evropskou úroveň. Evropská unie učinila obrovský skok kupředu. Zavedla nové nástroje a politiky, jež pomohou řešit následky a základní příčiny krizí a v budoucnu předcházet potížím v důsledku eskalace – např. vytvořením Evropského mechanismu stability s úvěrovou kapacitou 500 miliard EUR, zavedením evropského semestru pro silnější koordinaci hospodářské a fiskální politiky členských států a zavedením základních součástí bankovní unie s cílem zajistit větší stabilitu finančního systému a předcházet tomu, aby daňoví poplatníci museli platit za chyby, které způsobí vedoucí pracovníci bank. Po těchto změnách musí následovat reformy, které tyto nové struktury dále zdemokratizují a zajistí jejich transparentnost a odpovědnost. „Návrh prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie“[1] ukazuje, jaké institucionální změny jsou nutné a jak lze vybudovat politické povědomí a politický vliv. Představuje základ pro návrhy, jejichž cílem je pokrok směrem k fiskální unii a v konečném důsledku k užší politické unii.[2] Krize zrychlila pokles důvěry v systémy veřejné správy a v politické vedení na národní i evropské úrovni. Aby tomu bylo možné čelit, je třeba více usilovat o zapojení občanů, více jim naslouchat a informovat je o tom, jak jim mohou politiky EU pomoci, jak mohou vykonávat práva občanů EU a využívat systém zastupitelské demokracie k vyjadřování svých názorů na evropské úrovni. Tato diskuse s občany o nezbytných politických změnách se musí vést spíše před tím než poté, co budou zavedeny nové struktury. Důležitým doplňkem iniciativy dialogů s občany jsou přístupy odvětvových politik EU, jež mají obnovit důvěru občanů ve veřejnou správu EU prostřednictvím dialogů, například v oblasti výzkumu.[3] 1.2. Je nutné obnovit důvěru Dialogy s občany jsou základním bodem této diskuse. Začaly v době, kdy průzkumy Eurobarometr ukazovaly, že se krize podílela na tom, že od jara 2007 do podzimu 2013 došlo ke snížení důvěry v EU z 57 % na 31 % a v celostátní instituce z 41 % na 23 %.[4] Podobně se v posledních několika letech zhoršil veřejný obraz EU a Evropané se začali dívat do budoucnosti s menším optimismem.[5] Pravidelný Eurobarometr 80 – podzim 2013 Pokles důvěry nastal souběžně s tím, jak řada Evropanů získala pocit, že se s jejich hlasem nepočítá. Podíl Evropanů, kteří souhlasili s vyjádřením „S mým hlasem se v EU počítá“, klesl ze 38 % na jaře 2009 na pouhých 29 % na podzim roku 2013, zatímco podíl těch, kteří s tímto tvrzením nesouhlasili, se zvýšil z 53 % na 66 %.[6] V jediném členském státě – Dánsku – se více než polovina obyvatel domnívá, že může agendu EU účinně ovlivňovat. V některých členských státech, které byly obzvláště tvrdě zasaženy krizí (Kypr, Řecko a Portugalsko), sdílí tento názor pouze 11–18 % občanů.[7] QA19.a.3. Uveďte, do jaké míry souhlasíte nebo nesouhlasíte s každým z následujících výroků. „S mým hlasem se v EU počítá“ || Celkem „Souhlasím“ || || Celkem „Nesouhlasím“ || || Nevím Pravidelný Eurobarometr 80 – podzim 2013 1.3. Dialogy s občany: nový formát s evropským rozměrem Dialogy s občany byly pojaty jako akce typu „otevřené dveře“, kdy jsou občané po celé Unii zváni, aby se podělili o své názory na setkáních ve stylu „setkání na radnici“. Dialogy byly organizovány jako 1,5–2 hodiny trvající sezení se třemi diskusními tématy: překonání hospodářské krize, práva občanů a budoucnost Evropy. Kromě toho se diskutovalo o dalších otázkách specifických pro danou zemi a spadajících do oblasti odbornosti člena Komise, který danou diskusi vedl. Obecně lze říci, že díky otevřené povaze diskusí mohli občané poukázat na jakoukoli záležitost, která jim ležela na srdci.[8] O těchto akcích podrobně informovaly regionální sdělovací prostředky, internetové stránky zastoupení Komise a sociální média. Jelikož dialogy byly zcela otevřené, nelze jejich účastníky považovat za reprezentativní vzorek populace EU jako celku. Názory, které na nich občané vyjádřili, však odpovídaly výsledkům reprezentativních průzkumů, jež Komise pravidelně provádí. Cílem dialogů bylo umožnit občanům, aby se obraceli se svými otázkami k budoucnosti Unie a politikám EU přímo na evropské a národní politiky. Občané dostali možnost vyjádřit své názory, získat konkrétní informace, ale také zjistit, že politika EU má lidskou tvář. Reakce zúčastněných občanů a politiků a rovněž mediální pokrytí ukazují, že tohoto cíle – který zjevně odpovídal očekávání účastníků – bylo dosaženo. Přímá komunikace se navíc ukázala jako vhodný nástroj, jak občanům demonstrovat, že evropští politici stejně jako politici národní zastávají konkrétní politické názory a směry. Tyto akce měly již od začátku evropský charakter. Na většině dialogů se k členům Komise připojovali poslanci Evropského parlamentu, jakož i politici na celostátní, regionální a místní úrovni. Obzvláště členové Evropského parlamentu se zapojovali do mnoha diskusí, přičemž někdy byli řečníky spolu s členy Komise, jindy přispívali otázkami nebo stanovisky. Podobně se diskusí účastnila řada politiků na vysoké národní a regionální úrovni, např. prezident Bulharské republiky, rakouský vicekancléř a předsedové vlád některých německých a rakouských spolkových zemí. Při navazování kontaktu s občany sehráli klíčovou úlohu starostové hostitelských měst. Pomohli občanům překlenout mezeru mezi místními a evropskými záležitostmi a uvědomit si evropský rozměr lokálních problémů a lokální rozměr otázek evropské politiky. Tento přístup zdůraznil, že rozsáhlé diskuse o evropských otázkách by se měly vést na všech úrovních, od celoevropské až po místní. Dialogy se tak staly skutečně evropskými akcemi, jež přispívají k vytvoření evropského veřejného prostoru. Tomu napomohla řada nástrojů a technik: Všechny diskuse byly přenášeny živě prostřednictvím internetu v jazyce (jazycích) hostitelského regionu a v angličtině a jejich moderátoři kladli otázky či předávali komentáře obdržené prostřednictvím sociálních médií, zejména Twitteru (se speciálně vytvořeným hashtagem #eudeb8) a účtů Komise na Facebooku. Platforma www.debatingeurope.eu poskytla příležitost k následným diskusím.[9] Několik diskusí také přenášely živě regionální nebo celostátní televizní stanice hostitelského členského státu. Zejména díky aktivitě v sociálních médiích před každou akcí, během ní a po ní se tyto fyzické akce více než otevřely internetovému světu. Podařilo se dialogy propojit mezi více členských států a účastníci předchozích diskusí se mohli zapojit i do následujících dialogů. On-line dialogu s občany se zúčastnili občané v celé Evropě pomocí televize, internetového vysílání a sociálních médií. Do některých dialogů se fyzicky zapojili občané z několika zemí: například diskuse v Eschi se zaměřila na občany z oblasti „Grande Région“, zahrnující Lucembursko a sousedící části Francie, Belgie a Německa, a dialog s občany konaný v Terstu zahrnul účastníky z Itálie, Slovinska, Chorvatska a Rakouska. Na závěr této série dialogů s občany je na 27. března 2014 naplánována celoevropská akce s účastníky ze všech měst všech členských států, která od září 2012 do března 2014 hostila těchto více než 50 dialogů. Tato celodenní akce se bude konat bezprostředně před závěrečnou fází kampaně do voleb do Evropského parlamentu v roce 2014 a umožní účastníkům diskutovat s řadou evropských a národních politiků. Je příležitostí ukázat, že v evropské politice jde stejně jako v politice národní o to, aby si voliči vybrali politiku, které dávají přednost. On-line dialog s občany Do on-line dialogu s občany[10] se zapojili občané po celé Evropě, přičemž k účasti v této celoevropské diskusi využili sociální média. Dialogu předcházel hangout s blogery[11] z různých členských států, kteří se zapojují do politické diskuse na internetu a v sociálních médiích. Tyto dvě on-line diskuse přinesly více než 15 000 příspěvků na sociálních médiích, téměř 5 000 shlédnutí na YouTube a 40 příspěvků ve sdělovacích prostředcích. Samotný on-line dialog s občany byl zorganizován ve spolupráci se stanicí Euronews. Protože hlavním cílem bylo otevřít tuto akci co nejvíce lidem, otázky pocházely od několika z těch, kdo se hangoutu zúčastnit nemohli, jelikož ten byl z technických důvodů otevřen omezenému počtu občanů. On-line dialog se uskutečnil formou Google hangoutu, vysílaného živě na YouTube. Následoval po interview na stanici Euronews, které bylo odvysíláno v hlavním vysílacím čase v rámci programu „Global Conversation“ (kombinace klasického televizního vysílání a internetového diskusního fóra). Objem on-line konverzace, kterou on-line dialog a chat s blogery vzbudil, byl výrazně vyšší než u běžných akcí v rámci dialogů s občany, což je zajímavé poučení pro budoucnost, pokud jde o alternativní způsoby zapojení různých skupin občanů. S ohledem na specifickou skupinu publika oslovenou na internetu je zřejmé, že tyto akce jsou doplňkem fyzických, osobních setkání. 1.4. Zvětšení dosahu Nedílnou součástí konceptu dialogů s občany bylo to, že do nich mohli zapojit všichni občané, aniž by museli mít podrobné znalosti o Evropské unii nebo jejích politikách. Až na několik málo výjimek se dialogů zúčastnili občané, kteří vystupovali sami za sebe, a nikoli jménem určitých zájmových skupin. Účastníci nebyli vybíráni předem: byli to prostě lidé z řad veřejnosti, které zajímá Evropa a kteří chtěli komunikovat s tvůrci politik na evropské a národní úrovni. Aby byly dialogy pro účastníky smysluplnější, uspořádala Komise v mnoha členských státech (včetně České republiky, Francie, Litvy a Španělska) přípravné a následné diskuse (buď fyzická setkání, nebo po internetu). Účastníkům pomohly určit si priority pro hlavní dialog a udržet zájem, který diskuse vzbudily. Pro dialogy ve Švédsku a v Itálii byl vytvořen efektivní přístup v podobě tematických dialogů (se členy Komise i bez nich), organizovaných v různých regionech před konáním hlavního dialogu s občany na celostátní úrovni. Díky tomu bylo možné důkladně připravit témata, která byla pro lidi v těchto zemích obzvláště důležitá. Většina dialogů s občany měla jednoho či více mediálních partnerů. Ve většině případů šlo o místní nebo regionální noviny a místní a regionální rozhlasové a televizní stanice. V některých případech přenášely dialogy celostátní veřejnoprávní televize, ať živě v plné délce, nebo krátce po jejich skončení jako sestřih (například celostátní televize v Bulharsku, Řecku, Portugalsku, Švédsku a Chorvatsku vysílaly dialogy zcela nebo částečně živě). 1.5. Odezva V průměru bylo na každém dialogu fyzicky přítomno přibližně 350 občanů (nejvíc – 800 – v Terstu). Celkem se dialogů zúčastnilo více než 16 000 občanů. Přes 105 000 osob se zapojilo díky internetovému přenosu a sociálním médiím a ještě mnohem více lidí sledovalo dialogy v televizi. Velký potenciál sociálních médií byl patrný zvláště při dialozích v Dublinu, Tallinnu a Barceloně, kde byl počet lidí, kteří akci aktivně sledovali na internetu, až stokrát vyšší než počet osob přítomných v místě setkání. Formy účasti na dialogu s občany Tato čísla ovšem představují pouze zlomek celkového počtu obyvatel EU. Ukazuje se tak, že EU je teprve v počáteční fázi rozvoje tohoto komunikačního nástroje. Jeho potenciál je přitom značný – tento formát se šíří, jelikož se podobné diskuse organizují na celostátní, regionální a místní úrovni čím dál více. Dialogy jsou však již nyní účinným doplňkem komunikačních nástrojů, které využívá Komise (a ostatní orgány EU) k navazování přímého kontaktu s občany, například veřejných konzultací ohledně plánovaných nových právních předpisů a specializovanějších iniciativ, jako je Sdílení evropské zkušenosti online nebo Zpátky do školy. Společné pro mnoho dialogů s občany bylo to, že v den konání akce byly v regionálním tisku zveřejněny přílohy o Evropě, jejích orgánech a o právech, která požívají její občané, s celkovým prodaným nákladem přes 12 milionů výtisků. Společně s tematicky zaměřenými rozhovory s členy Komise, kteří se akce zúčastnili, zveřejněnými v celostátním nebo regionálním tisku, to představuje možný dosah 43 milionů čtenářů denního tisku a 51 milionů čtenářů souvisejících internetových stránek.[12] Kromě toho mohlo informace o dialozích prostřednictvím televizních, rozhlasových, tiskových a internetových médií získat několik milionů Evropanů: v některých členských státech probíhal živý přenos těchto akcí a průměrně se jimi zabývalo 38 příspěvků ve sdělovacích prostředcích, hlavně v masmédiích. Příspěvky ve sdělovacích prostředcích zveřejněné po dialozích s občany (Cádiz – Amsterdam) Mediální pokrytí se velmi často netýkalo jen země, kde diskuse probíhala, ale rozšířilo se i na jiné země (například u dialogů v Dublinu, Heidelbergu nebo Lutychu). Pokud se těmto akcím věnují hromadné sdělovací prostředky, zejména televize a rozhlas, mají logicky výrazně větší dosah. Rovněž se ukázalo, že kromě samotné diskuse se mnoho příspěvků ve sdělovacích prostředcích zaměřilo na konkrétní politické názory vyjádřené členy Komise a jejich partnery. Otázky a připomínky, které po skončení dialogů obdržela zastoupení a telefonické centrum Europe Direct, navíc prokázaly, že dopad těchto diskusí je větší než u klasického jednosměrného projevu. Interaktivní povaha diskusí podpořila občany v tom, aby neodcházeli a zapojili se i po skončení akcí. Občané vznášeli otázky a také kritizovali konkrétní politiky EU i obecné politické názory členů Komise. Zeměpisné rozložení příspěvků ve sdělovacích prostředcích (dialog Cádiz – Amsterdam) 1.6. Sledování postojů občanů Doplňkem fyzických setkání byly průzkumy Eurobarometr, které pro Komisi a další orgány EU dokumentovaly názory Evropanů na budoucnost Unie a jejich očekávání týkající se probíhajících a budoucích politických iniciativ.[13] Při přípravě dialogů s občany a následných aktivitách hrála významnou úlohu síť informačních center Europe Direct i telefonické centrum Europe Direct: informovaly občany o dialozích v jejich regionu nebo blízko něj a pomohly moderátorům diskuse lépe pochopit obavy občanů v těchto zeměpisných oblastech. Členové Komise navíc vybízeli občany, aby po skončení akcí zasílali nezodpovězené otázky a zpětnou vazbu do center Europe Direct, a dohlédli na to, aby jejich odesílatelé odpovědi obdrželi. Komise se od začátku ptala na názor všech účastníků diskusí. Reakce občanů na řadu zásadních otázek, jako: „Máte pocit, že je Váš hlas v EU slyšet?“ a „Myslíte si, že Evropa vyjde z krize silnější?“, byly získány pomocí elektronických hlasovacích zařízení. Tyto otázky byly zveřejněny ve všech úředních jazycích EU a zastoupení Komise a návštěvnické centrum Komise v Bruselu je zveřejnily při dalších akcích s občany. Během 18 měsíců, kdy dialogy probíhaly, bylo získáno a analyzováno více než 6 000 reakcí. Odezva z dialogů s občany společně s přípravnými a následnými diskusemi potvrdily jeden významný výsledek průzkumů Eurobarometr: dva ze tří Evropanů mají pocit, že jejich hlas není slyšet. Tento názor sdílelo přibližně 57 % účastníků dialogů s občany. S tím souvisí velmi silné přání vést více dialogů s občany, jež vyjádřilo téměř 9 z 10 účastníků (88 %). Občanům v členských státech, které obzvláště tvrdě zasáhla krize, poskytly dialogy příležitost, aby vyjádřili své obavy a aby politiky EU i národní či regionální politiky přímo konfrontovali a vyzvali je k odpovědím, ale také aby zjistili, že se politici nevyhýbají někdy konfrontačním diskusím. Tyto akce daly zároveň členům Komise a dalším politikům příležitost prokázat, že jsou ochotni naslouchat a že se snaží vysvětlovat kroky podnikané pro to, aby se podařilo překonat krizi. 1.7. Témata vznesená při diskusích Dialogy s občany se zabývaly širokou škálou témat. Projednávaná témata ukázala, které záležitosti jsou pro Evropany nejdůležitější a co očekávají, že by měli političtí představitelé dělat pro jejich řešení. Názory a otázky vyjádřené v místě setkání často odrážely zjištění průzkumů. Průzkumy mezi účastníky dialogů s občany (Cádiz – Bukurešť) V průzkumech i diskusích se například výrazně projevilo, že občany ve všech členských státech znepokojují hospodářské a sociální dopady krize (zejména nebezpečí vzniku „ztracené generace“ mladých lidí ohrožených nezaměstnaností), ať už se jich tento problém dotýká osobně či nikoli. Nejdůležitějším zjištěním v tomto ohledu je, že se účastníci diskusí ve všech členských státech obecně domnívají, že solidarita a odpovědnost mají jít ruku v ruce. Občané v celé Unii tak dali jasný signál, že EU je pro ně spojena se solidaritou. Hlas občanů: „Domníváte se, že by Evropa měla udělat víc, aby nám pomohla vymanit se z krize?“ – „ano“ odpovědělo 66,9 % účastníků dialogu s občany v Berlíně (10. listopadu 2012)[14]. „Evropa je Řecko a Řecko je Evropa. To znamená Unie.“ – Tweet z dialogu s občany v Dublinu (10. ledna 2013). „Jaký význam má solidarita? Nesmíme ztratit celou jednu generaci. Jsme Unie lidí!“ – Mladý muž při dialogu s občany v Soluni (22. března 2013). Významnou součástí dialogů byla práva občanů EU, jež jim udělují Smlouvy. Účastníci se zaměřili zejména na právo na volný pohyb a na politiky, které podporují vytváření pracovních míst prostřednictvím vzdělávání a odborné přípravy. Hlas občanů: „Jak můžeme dosáhnout spravedlnosti a cíle 75% zaměstnanosti, když rozdíl v platech žen a mužů stále trvá?“ – Žena na dialogu s občany v Dublinu (10. ledna 2013). „PRISM a TEMPORA byly varovným signálem. Předpisy EU týkající se sledování občanů je třeba přehodnotit. Soudní dvůr prohlásil, že pravidla shromažďování a uchovávání osobních údajů nejsou efektivní, a to znamená porušení základních práv.“ – Muž na dialogu s občany v Heidelbergu (16. července 2013). „Zúčastnil jsem se programu Erasmus. Teď se účastním Evropské dobrovolné služby a setkávám se s lidmi z celé Evropy; je úžasné s nimi sdílet čas, názory a sny... Rádi jsme spolu a společně také trpíme... Žádáme ty, kdo nyní rozhodují, aby nám dali příležitost být součástí tohoto mezikulturního způsobu života.“ – Komentář napsaný po dialogu s občany v Bruselu (4. května 2013) na debatingeurope.eu. „Populističtí politici útočí na svobodu pohybu. EU musí zakročit proti diskriminaci rumunských občanů v některých členských státech.“ – Účastník on-line dialogu s občany (16. ledna 2014). Co se týče budoucnosti Evropy, více než polovina občanů (54 %), kteří se zúčastnili akcí v rámci Evropského roku občanů, je pro větší evropskou integraci. Tři ze čtyř účastníků dialogů s občany (74 %) navíc podpořili myšlenku užší politické unie. Hlas občanů: „Potřebujeme skutečnou politickou unii. Je nejvyšší čas mít v Evropě jednotné politické strany, které budou zastupovat lid. Je načase učinit obrovský skok směrem k federalizaci.“ – Mladý muž při dialogu s občany v Bruselu (4. května 2013). „Musíme mít centrální federální vládu... nebo budeme rozděleni a jednoho po druhém nás to pohltí, dokonce i takové obry jako Německo, Francii a Spojené království.“ – Komentář napsaný po dialogu s občany v Bruselu (4. května 2013) na debatingeurope.eu. „Volby do Evropského parlamentu by byly skvělá příležitost ukázat celkové souvislosti a naši společnou identitu.“ – Účastník on-line dialogu s občany (16. ledna 2014). Řada komentářů, které vyslovili občané při dialozích a následných diskusích, zdůraznila jejich názor, že hospodářská integrace musí jít ruku v ruce s větší demokracií. Účastníci věří v evropskou zastupitelskou demokracii: 87 % z nich uvedlo, že ve volbách do Evropského parlamentu v roce 2014 půjdou volit. Přímou volbu předsedy budoucí Komise by uvítaly přibližně dvě třetiny účastníků (61 %). Hlas občanů: „Bylo zrušeno 15 000 stipendií. Studenti žijí v bídných podmínkách nebo se musejí úplně vzdát studia. Lidé hladovějí. Může za to Komise a trojka.“ – Student na dialogu s občany v Coimbře (22. února 2013). „Evropští lídři musí změnit přístup a také (znovu) vytvořit demokratické hodnoty. Hospodářství je velmi důležité, ale Brusel musí usilovat o prosperitu pro lidi. – Ano! Jako reformovaná federace občanů. Evropská integrace přerostla rozměr mezivládního cirkusu. – Ne, to není demokracie! Až jednou budu moci volit o zákonech a o dění přímo, asi budu.“ – Protikladné komentáře napsané po dialogu s občany v Bruselu (4. května 2013) na debatingeurope.eu. „Evropa je nadějí a snem mladých Ukrajinců.“ – Účastník on-line dialogu s občany (16. ledna 2014). Výrazným tématem, které se objevovalo zejména po udělení Nobelovy ceny míru EU ke konci roku 2012, byl mír. V kontextu 100. výročí vypuknutí první světové války, které si připomínáme v roce 2014, a s ještě čerstvými vzpomínkami na války na Balkáně před méně než jednou generací, zdůrazňovali jak občané, tak politici, že nejdůležitějším úspěchem Unie bylo to, že ukončila staletí krveprolití na evropském kontinentu. Mnoho účastníků, zejména mladých lidí, vyjádřilo hrdost nad tím, že sdílejí evropskou historii a patří k evropské kultuře. Stejně jako mnoho jiných akcí v rámci Evropského roku občanů prokázala i většina dialogů, že Evropané mají skutečný zájem o hodnoty, na nichž je Evropská unie založena. Očekávají, že evropská integrace posílí demokracii, právní stát a lidská práva a zaručí spravedlivou společnost, která poskytuje rovné příležitosti pro všechny. A konečně odezva na dialogy od září 2012 ukazuje, že občané chtějí mít možnost – v příštích volbách do Evropského parlamentu i v dalších letech – vybrat si mezi konkurenčními politickými názory. Ty by se týkaly základních témat jednoty, demokracie a solidarity. Hlas občanů: „Jsme rádi, že jste přijeli na náš ostrov, kde se lidé vypovězení fašistickou vládou z pevniny museli stýkat tajně v jeskyních nebo na plážích. Altiero Spinelli a další tady za války rozvíjeli svou vizi Evropy v době, kdy se zdálo, že už není naděje.“ – Giuseppe Assenso, starosta Ventotene, na dialogu s občany (27. května 2013). „Diskriminace v jakékoli podobě (ať pozitivní, nebo negativní) podrývá ducha spravedlnosti, rovnosti a fair play.“ – Komentář napsaný po dialogu s občany v Tallinnu (14. září 2013). Závěry a další postup: jak tento nástroj dále rozvíjet Dialogy s občany jsou novým nástrojem, experimentem v rámci celoevropské komunikace, který začal v malém měřítku. Na 51 dialozích, které proběhly od září 2012 do března 2014, se všichni zúčastnění především učili. Jsou cenným základem pro rozvoj této iniciativy, zejména pokud jde o její dosah. Otevřené diskuse mezi evropskými, národními a regionálními politiky – kteří přijímají politická rozhodnutí – a občany Unie – jejichž každodenní život tato rozhodnutí ovlivňují – dávají orgánům EU lidskou tvář. Pomáhají také členům Komise a dalším politikům získat nové poznatky. S ohledem na významná institucionální a politická rozhodnutí, která je v příštích letech nutné přijmout, je v zájmu občanů i politiků, aby takovéto diskuse pokračovaly i po volbách do Evropského parlamentu v roce 2014. Aby byly skutečně evropské, měli by se do nich zapojit aktéři ze všech úrovní – evropské, národní, regionální a místní. Ukazují se již první známky toho, že je tento formát přejímán na úrovni členských států – národní politici v zemích, jako je Německo, Bulharsko a Irsko, zahájili své vlastní dialogy. Také bývalí politici, akademici a skupiny expertů začínají pořádat diskuse. Naznačuje to, že občané mají o tuto interakci velký zájem – a že má skutečný potenciál změnit se v trvalý evropský projekt. Přispívá k tomu i skutečnost, že v několika členských státech, jako je Francie, Itálie, Polsko a Švédsko, vyústila příprava a organizace občanských dialogů ve vytváření neformálních sítí. Tyto sítě mohou znásobit účinky této iniciativy a udržovat diskusi v běhu, jelikož propojí politiky EU, národní a regionální vlády, zastoupení Komise a informační kanceláře Evropského parlamentu s jednotlivými občany a organizacemi občanské společnosti. Diskuse byla zahájena. Dialogy s občany ukázaly, že evropští občané jsou připraveni a ochotni diskutovat o evropských tématech a „vnést do diskuse s voliči jednotlivých států skutečnou evropskou perspektivu“.[15] Celoevropský dialog s občany pořádaný 27. března 2014 – jehož se zúčastní občané ze všech hostitelských měst předchozích diskusí i účastníci on-line dialogu – by měl přinést další posun vpřed. Dialogy jsou tedy jednou částí široké evropské diskuse, která musí proběhnout, dříve než přikročíme k odvážným změnám, jež jsou nezbytné pro vybudování ještě demokratičtější Unie. Již nyní jsou jedním z nástrojů, které mají Evropanům jasně sdělit, že v nadcházejících volbách do Evropského parlamentu mají skutečnou volbu – a že se s jejich hlasem skutečně počítá. [1] COM(2012) 777. [2] COM(2012) 777 final/2; viz též projev o stavu Unie v roce 2013. [3] Jedním z dobrých příkladů je iniciativa VOICES (www.voicesforinnovation.eu), celoevropský proces osobních konzultací mezi občany, kde se sbírají nápady občanů, které se pak využívají při rozvoji politiky v oblasti výzkumu a inovací. Zapojení veřejnosti a různých aktérů v oblasti výzkumu a inovací posiluje také zvláštní iniciativa pro zapojení občanů do vědy „Vyjádřete svůj názor... na vědu“ a „akční plány mobilizace a vzájemného učení“ . [4] Pravidelný Eurobarometr 80 (podzim 2013), s. 5. [5] Tamtéž, s. 9, ačkoliv na podzim roku 2013 se negativní tendence mírně pozměnila. [6] Tamtéž, s. 7, ačkoliv na podzim roku 2013 se negativní tendence mírně pozměnila. [7] Tamtéž, s. 8. [8] http://ec.europa.eu/debate-future-europe [9] Diskuse byly záměrně rozšířeny na stávající on-line platformu, spíše než aby se vytvářela nová. Na začátku roku 2013 již platformu debatingeurope sledovalo více než 100 000 lidí, kteří byli považováni za potenciální účastníky 15 on-line diskusí zorganizovaných v souvislosti s fyzickými dialogy s občany. [10] On-line dialog je k dispozici na internetové adrese: https://www.youtube.com/watch?v=QHYDoO9sVKc [11] K dispozici na adrese: https://www.youtube.com/watch?v=K7qKlqDsKa8 [12] Novinový náklad na základě „Gross Rating Points“ (GRPs): 42 643 868; internetový náklad na základě GRPs: 51 202 539. [13] Např. pravidelný Eurobarometr 80 (podzim 2013); Evropský parlament, Eurobarometr 79.5 (srpen 2013) [14] Průměrné číslo u všech dialogů bylo 65,7 %. [15] J. M. Barroso, projev o stavu Unie (2013). Seznam dialogů s občany Členský stát || Město || Datum || Člen(ka) Komise || Politici na úrovni EU, národní, regionální a místní úrovni Španělsko || Cádiz || 27. 9. 2012 || Redingová || Starostka Martínez Saizová Rakousko || Štýrský Hradec || 5. 11. 2012 || Redingová || Vicekancléř Spindelegger Německo || Berlín || 10. 11. 2012 || Redingová || Poslankyně EP Roth-Behrendtová Francie || Paříž || 23. 11. 2012 || Redingová || Itálie || Neapol || 30. 11. 2012 || Andor || Starosta de Magistris Irsko || Dublin || 10. 1. 2013 || Barroso, Redingová || Předseda vlády Kenny, místopředseda vlády Gilmore, ministryně pro evropské záležitosti Creightonová (odstoupila) Švédsko || Göteborg || 18. 2. 2013 || Malmströmová || Itálie || Turín || 21. 2. 2013 || Malmströmová || Starosta Fassino Portugalsko || Coimbra || 22. 2. 2013 || Redingová || Itálie || Řím || 18. 3. 2013 || Tajani || Starosta Alemanno (nezvolen pro další období) Řecko || Soluň || 22. 3. 2013 || Redingová || Starosta Boutaris Itálie || Pisa || 5. 4. 2013 || Potočnik || Starosta Filippeschi Belgie || Gent || 12. 4. 2013 || De Gucht || Starosta Termont Belgie || Eupen || 23. 4. 2013 || Hahn || Poslanec EP Grosch, předseda vlády (Germanofonní společenství) Lambertz Belgie || Brusel || 4. 5. 2013 || Redingová || (Bývalý) předseda vlády regionu Brusel Picqué Německo || Düsseldorf || 8. 5. 2013 || Oettinger || Poslanec EP Klute Slovinsko || Lublaň || 9. 5. 2013 || Potočnik || Polsko || Varšava || 11. 5. 2013 || Lewandowski || Česká republika || Praha || 13. 5. 2013 || Füle || Státní ministr pro malé podniky Perry (Irsko), předseda pro evropské záležitosti Parlamentu České republiky Bauer Itálie || Ventotene || 27. 5. 2013 || Tajani || Starosta Assenso Itálie || Milán || 7. 6. 2013 || Hedegaardová || Starosta Pisapia Lucembursko || Esch || 30. 6. 2013 || Redingová || Poslanec EP Goerens, ministr práce Schmit, poslanec Braz, ministr veřejných prací, zemědělství, venkova, dědictví a přírodní politiky (Valonský region) Lutgen Polsko || Varšava || 11. 7. 2013 || Barroso, Redingová || Předseda vlády Tusk, poslankyně EP Thunová, bývalý předseda vlády Mazowiecki Řecko || Heraklion || 12. 7. 2013 || Damanaki || Poslanec EP Danellis, guvernér Arnaoutakis Německo || Heidelberg || 16. 7. 2013 || Redingová || Předseda vlády Kretschmann (Bádensko-Württembersko) Bulharsko || Sofie || 23. 7. 2013 || Redingová || Prezident Plevneliev Belgie || Namur || 13. 9. 2013 || Redingová || Předseda vlády Demotte Estonsko || Tallinn || 14. 9. 2013 || Kallas, Rehn || Itálie || Terst || 16. 9. 2013 || Redingová || Ministr pro evropské záležitosti Moavero Milanesi Finsko || Helsinky || 24. 9. 2013 || Redingová || Poslankyně EP Pietikäinenová Maďarsko || Györ || 3. 10. 2013 || Andor || Ministryně pro evropské záležitosti Győri, poslanec EP Őry Slovenská republika || Košice || 5. 10. 2013 || Šefčovič || Předseda slovenského parlamentu Paška Švédsko || Stockholm || 15. 10. 2013 || Redingová || Ministryně pro evropské záležitosti Ohlsson, poslanec EP Ludvigsson Belgie || Lutych || 17. 10. 2013 || Barroso || Místopředseda vlády Reynders (Belgie), ministr pro hospodářství Marcourt (Valonsko) Lotyšsko || Riga || 18. 10. 2013 || Piebalgs || Ministr obrany Pabriks Malta || Valetta || 7. 11. 2013 || Borg || Francie || Marseille || 14. 11. 2013 || Redingová || Ministryně spravedlnosti Taubirová Kypr || Limassol || 28. 11. 2013 || Vassiliou || Rakousko || Eisenstadt || 29. 11. 2013 || Hahn || Předseda vlády (Burgenland) Niessl Belgie || Brusel || 5. 12. 2013 || Vassiliou || Poslankyně EP Durantová Litva || Vilnius || 13. 12. 2013 || Redingová || On-line || virtuální dialog || 16. 1. 2014 || Redingová || Dánsko || Kodaň || 6. 2. 2014 || Hedegaardová || Spojené království || Londýn || 10. 2. 2014 || Redingová || Státní ministr pro evropské záležitosti Lidington Španělsko || Barcelona || 23. 2. 2014 || Redingová || Francie || Paříž – předměstí || 27. 2. 2014 || Barnier || Zplnomocněný ministr pro evropské záležitosti Repentin Chorvatsko || Záhřeb || 3. 3. 2014 || Mimica || Německo || Koblenz || 10. 3. 2014 || Oettinger || Předsedkyně vlády (Porýní-Falc) Dreyerová, státní ministryně pro Evropské záležitosti (Porýní-Falc) Conradová Nizozemsko || Amsterdam || 14. 3. 2014 || Redingová || Starosta van der Laan Rumunsko || Bukurešť || 17. 3. 2014 || Cioloș || EU || Celoevropský dialog Brusel || 27. 3. 2014 || Barroso, Redingová, Rehn, Potočnik, Vassiliou, De Gucht, Damanaki, Hahn, Hedegaardová, Andor, Mimica || Poslankyně EP Roth-Behrendtovágy, starostka města Cádiz, Martínez Saizová