Řada politik EU přispívá k tomu, aby byl zajištěn přínos zahraničních investic a zároveň byla omezena s nimi související rizika.

V první řadě je základní povinností, aby všichni zahraniční investoři v EU dodržovali platné unijní a vnitrostátní právní předpisy. Patří sem i pravidla EU v oblasti hospodářské soutěže, včetně kontroly fúzí a akvizic. Pokud navržená investice, bez ohledu na její zdroj či původ, spadá do oblasti působnosti nařízení EU o spojování , nemůže proběhnout bez předchozího přezkumu a schválení Evropskou komisí. Cílem tohoto postupu je předcházet vzniku spojení, která by zásadně narušila účinnou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu. Posouzení slučitelnosti oznámeného spojení prováděné podle nařízení o spojování podniků v EU se zaměřuje výlučně na hospodářskou soutěž a nebere v úvahu bezpečnost nebo veřejný pořádek.

Další relevantní pravidla jsou zakotvena v právních předpisech EU, které se zabývají bezpečností kritických infrastruktur a základních služeb. V některých případech tato pravidla řeší dopad zahraničního vlastnictví. Lze uvést následující příklady:

·Některá aktiva byla označena za aktiva s kritickým významem na evropské úrovni: jedná se o systém Galileo, program Copernicus, organizaci Eurocontrol, evropské distribuční sítě elektřiny a zemního plynu. Je třeba věnovat zvláštní pozornost bezpečnosti, integritě a vlastnictví těchto infrastruktur a je potřeba zajistit jejich nepřetržitý provoz. Kromě toho právní předpisy EU v oblasti kybernetické bezpečnosti stanoví seznam odvětví, která poskytují základní služby a v nichž je třeba operátory bránit proti kybernetickým útokům.

·Některé právní předpisy EU přímo řeší dopad zahraničního vlastnictví. Právní předpisy o zahraniční kontrole nad některými evropskými aktivy již existují ve velmi zvláštních případech, zejména v případech, kdy EU definuje kritéria pro schválení operátorů hospodářských subjektů mimo jiné na základě státní příslušnosti vlastníka. Například letecký dopravce nemůže obdržet v EU licenci, pokud osoby, které nejsou z EU, vlastní 50 nebo více procent jeho akcií, ledaže existuje dohoda s jeho domovským státem . Ve stejném duchu a v souladu s pravidly EU pro oblast energetiky nemůže v EU působit provozovatel distribuční sítě elektřiny nebo plynu, který je ovládán třetí zemí, nebylo-li během certifikace prokázáno, že neohrozí dodávky energie do členského státu, v kterém by působil, nebo do Unie . Dalším příkladem jsou pravidla EU v oblasti udělování a užívání povolení k vyhledávání, průzkumu a těžbě uhlovodíků, která stanoví, že členské státy mohou z důvodů národní bezpečnosti odmítnout žádost o přístup k těmto činnostem a jejich výkon kterémukoli subjektu, který je fakticky kontrolován třetími zeměmi nebo jejich státními příslušníky.

·Ve strategii Komise pro evropskou energetickou bezpečnost z roku 2014 bylo naplánováno zahájení širší diskuse o kontrole strategických infrastruktur v energetickém odvětví ze strany subjektů mimo EU, zejména státních podniků, národních bank nebo státních fondů z klíčových dodavatelských zemí, které se snaží pronikat na trh EU a u nichž existuje riziko, že by mohly bránit diverzifikaci dodávek a omezovat rozvoj sítě a infrastruktury EU. Jako první krok Komise předložila legislativní návrhy týkající se bezpečnosti dodávek plynu a elektřiny, které by v případě přijetí vyžadovaly, aby členské státy posuzovaly rizika spojená se zahraniční kontrolou nebo vlastnictvím plynárenské a elektrické infrastruktury, a přijímaly opatření, která by považovaly za nutná a která by byla předmětem přezkumu ze strany Komise anebo skupiny odborníků .

Nicméně i přes tyto odvětvové iniciativy neexistuje žádný ucelený právní rámec na úrovni EU, který by se zabýval riziky, která mohou některé přímé zahraniční investice ze třetích zemí představovat pro bezpečnost a veřejný pořádek.

6.Vytváření rámce EU pro prověřování přímých zahraničních investic z důvodů bezpečnosti nebo veřejného pořádku

5.0.Odůvodnění

Komise plně uznává nutnost poskytnout v otázce prověřování přímých zahraničních investic členským státům nezbytnou flexibilitu, aby mohly zohlednit své individuální legitimní zájmy, různé situaci a vnitrostátní okolnosti. Zároveň je zřejmé, že problematika přímých zahraničních investic má evropský rozměr, a proto spadá do oblasti působnosti společné obchodní politiky EU. Společnosti EU působící na jednotném trhu čím dál tím více využívají svobodu usazování a volného pohybu služeb, zboží a kapitálu a rozšiřují svou činnost i své dodavatelské řetězce do více států, spíše než aby působily pouze v jednom státě. Investoři ze třetích zemí se také snaží získat prospěch z vnitřního trhu investicemi do společností EU, které jim umožňují dosáhnout značných úspor z rozsahu a získat přístup na vnitřní trh. Přímá zahraniční investice v jednom členském státě může mít navíc důsledky pro bezpečnost nebo veřejný pořádek v jiném členském státě nebo v EU jako celku. Tento přeshraniční dopad nelze vždy plně zohlednit a posoudit vnitrostátními mechanismy. Kromě toho je třeba zajistit rámec pro ochranu aktiv, která mají významný evropský rozměr vzhledem ke své vazbě na programy nebo projekty v zájmu Unie, jako je například Evropský družicový navigační systém (Galileo).

Komise se domnívá, že s ohledem na měnící se investiční prostředí a pro posílení součinnosti mezi výsadami EU a členských států má prvořadý význam užší spolupráce a lepší koordinace mezi členskými státy. Komise proto navrhuje přijmout další opatření týkající se investic ze třetích zemí, u nichž mohou vzniknout obavy o bezpečnost a veřejný pořádek.

V této souvislosti by mělo být dosaženo těchto konkrétních cílů:

•vytvořit ucelený rámec pro prověřování přímých investic ze zahraničí do EU z důvodů ochrany bezpečnosti nebo veřejného pořádku, aniž by takový rámec zasahoval do pravomocí jednotlivých členských států;

•usnadnit úzkou a systematickou spolupráci mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí, pokud jde o prověřování některých přímých zahraničních investic, pokud tyto investice vyvolávají obavy v oblasti bezpečnost nebo veřejného pořádku, včetně posílené výměny informací;

•zvýšit transparentnost přímých zahraničních investic, které mohou mít dopad na bezpečnost nebo veřejný pořádek;

•účinně řešit případy přímých zahraničních investic, které vyvolávají obavy ohledně bezpečnosti nebo veřejného pořádku ve vztahu k projektům nebo programům prováděným v zájmu Unie,

•zabránit obcházení vnitrostátních mechanismů prověřování přímých zahraničních investic.