[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 13.3.2007

SEK(2007) 171

PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE připojený k

návrhu SMĚRNICE RADY, kterou se mění směrnice 2003/96/ES, pokud jde o úpravu zvláštního režimu zdanění plynového oleje používaného jako pohonná hmota k obchodním účelům a o koordinaci zdanění bezolovnatého benzínu a plynového oleje používaného jako pohonná hmota Souhrn posouzení dopadů {KOM(2007) 52 v konečném znění}{SEK(2007) 170}

Tato zpráva vyjadřuje stanovisko pouze těch útvarů Komise, které se zapojily do její přípravy.

ÚVOD

V Bílé knize o dopravě Evropská dopravní politika do roku 2010: čas rozhodnout [1] se uvádí, že vzhledem k tomu, že odvětví silniční dopravy je nyní zcela otevřeno hospodářské soutěži, se zdá, že neexistence harmonizovaných daní z pohonných hmot představuje v rostoucí míře překážku pro bezproblémové fungování vnitřního trhu. V souvislosti s touto záležitostí se dospělo k závěru, že je nutné zajistit větší soudržnost daňového systému navržením jednotného zdanění pro pohonné hmoty používané v silniční dopravě k obchodním účelům s cílem završit jednotný trh. První návrh týkající se zdanění motorové nafty používané k obchodním účelům byl předložen v roce 2002[2], byl však stažen v rámci prověření legislativních návrhů v legislativním procesu[3]. Komise však oznámila rovněž svůj záměr znovu uvážit potřebu legislativního opatření na základě výsledků širokého posouzení dopadů.

Ve svém nedávném sdělení Radě a Evropskému parlamentu – KOM(2006) 314, 22. 6. 2006, Evropa v pohybu – Udržitelná mobilita pro náš kontinent, přezkum Bílé knihy Evropské komise o dopravě z roku 2001 v polovině období – Komise uvedla, že „přezkoumá, jak lze vyrovnat nadměrné rozdíly v úrovních daně z pohonných hmot“ . Zdůraznila rovněž, že „dopravní politika je úzce spjata s energetickou politikou, a to na základě těchto společných cílů: snižování emisí CO 2 a omezování závislosti EU na dovozu fosilních paliv“[4], a podtrhla, že „mezinárodní závazky týkající se životního prostředí, včetně závazků plynoucích z Kjótského protokolu, musí být zahrnuty do dopravní politiky“ .

Účelem tohoto posouzení dopadů je proto posoudit nejlepší způsob, jak omezit narušování hospodářské soutěže a poškozování životního prostředí související s rozdíly ve výši spotřebních daní, které nepříznivě ovlivňují trhy silniční přepravy zboží.

DEFINICE PROBLÉMU

Zdanění energetických produktů a elektřiny ve Společenství upravuje směrnice Rady 2003/96/ES[5], kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (dále jen „směrnice o energetické dani“), která stanoví dotčené produkty, které jsou předmětem daně, použití, která podléhají dani, a minimální úrovně zdanění uplatňované na jednotlivé produkty v závislosti na tom, zda se používají jako pohonná hmota, k některým průmyslovým a obchodním účelům či k topení. Pokud jde o plynový olej, ve Společenství je harmonizována pouze minimální sazba spotřebních daní, a to ve výši 302 EUR na 1 000 litrů od 1. ledna 2004 a 330 EUR od roku 2010.

Skutečné sazby se mezi jednotlivými členskými státy velmi liší. U motorové nafty (plynového oleje) 9 členských států dosud nesplňuje minimální sazby vzhledem k přechodným obdobím, která jim byla povolena s cílem zohlednit jejich specifickou situaci, a ukládá daň na úrovních od 220 EUR do 294 EUR. Třináct členských států uplatňuje sazbu na úrovni od 300 EUR do 400 EUR. Pět členských států stanoví daň na úrovni vyšší než 400 EUR, nejznatelněji (netypicky) Spojené království (693 EUR).

Tyto rozdíly vedou k palivové turistice. Obrovská kapacita velkých nákladních vozidel umožňuje ujet s jednou nádrží 1 500 až 3 000 kilometrů. Dopravci působící v mezinárodním měřítku nebo se sídlem v blízkosti hranic se zeměmi s nízkým zdaněním provádějí určitý druh daňového plánování známý jako palivová turistika: doplňují pohonné hmoty v zemích s nízkým zdaněním, aby využili této významné konkurenční výhody.

Teoreticky platí, že jelikož každý řidič si může libovolně zvolit, kde v Evropské unii pohonné hmoty doplní bez ohledu na svou zemi původu, nemělo by docházet k narušování hospodářské soutěže. Vzhledem k zeměpisným a obchodním překážkám však nemohou všichni dopravci doplňovat pohonné hmoty na nejlevnějších trzích. Jelikož různé kategorie dopravců soutěžících na stejných trzích nemusí mít stejné možnosti nakupovat pohonné hmoty zatížené nízkými daněmi, vede palivová turistika k narušování hospodářské soutěže: rozdíly v nákladech na pohonné hmoty mohou v případě trasy dlouhé 1 000 km činit až 20 % (náklady na pohonné hmoty představují 20 až 30 % provozních nákladů podniků působících v odvětví silniční přepravy zboží).

Kvůli silné hospodářské soutěži na trhu silniční přepravy zboží má výše popsané narušení hospodářské soutěže důsledky pro vnitrostátní podíly na trhu . Studie obousměrné silniční dopravy, kterou provedlo francouzské ministerstvo dopravy, zjistila významné změny v podílech na evropském trhu[6] v období mezi lety 1997 a 2001. Dospěla k závěru, že dvě třetiny změn zaznamenaných v období mezi lety 1997 a 2001 lze přičíst třem činitelům: rozdílům v daních z motorové nafty, rozdílům v dani z příjmů právnických osob a vývoji mezd mezi dvěma danými zeměmi. Zdá se, že rozdíly v daních z motorové nafty jsou hlavním činitelem, který sám o sobě vysvětluje 40 % zaznamenaných změn v podílech na trhu. Ačkoliv nelze vyloučit, že dopad mzdových nákladů může být kvůli problémům s homogenitou údajů podhodnocen, studie prokazuje, že rozdíly ve spotřebních daních významně nepříznivě ovlivňují hospodářskou soutěž na trhu mezinárodní silniční přepravy zboží v rámci EU. Je nutno rovněž uvést, že rozdíly v daních narušují hospodářskou soutěž i mimo trh silniční přepravy zboží. Nepříznivě ovlivňují rovněž čerpací stanice a přístavy v závislosti na jejich umístění v EU, a to o to více, že na rozdíl od silničních dopravců nejsou mobilní, a nemohou proto omezit dopad rozdílů ve výši spotřebních daní.

Palivová turistika má nepříznivé důsledky pro životní prostředí v souvislosti se zajížďkami. Jako racionálně uvažující hospodářské subjekty řidiči co nejvíce využívají rozdílů v cenách motorové nafty a čerpají pohonné hmoty v členském státě, v němž je to nejlevnější, přičemž přihlížejí k dodatečným nákladům, které jsou s tím spojeny. Případy, kdy hospodářské subjekty jednoduše využívají možnosti doplňovat pohonné hmoty cestou bez zajížděk, představují především přesun spotřeby (a tudíž emisí látek znečišťujících ovzduší), k níž by v každém případě došlo v tom či onom členském státě. Naopak, pokud řidiči dělají úmyslné zajížďky z trasy, aby využili rozdílů ve výši vnitrostátních spotřebních daní, má to vzhledem k větší ujeté vzdálenosti čisté nepříznivé účinky na životní prostředí.

V rámci studie z roku 1990 týkající se Nizozemska bylo odhadnuto, že při cenovém rozdílu ve výši 0,14 až 0,16 ECU za litr v porovnání s Belgií a Německem bylo přes hranice najeto 10 milionů kilometrů navíc vyplývajících ze zajížděk kvůli palivové turistice za účelem doplnění pohonných hmot[7]. Michaelis (2003)[8] ukázal, že v případě motorové nafty jsou Němci ochotni ujet navíc 2 až 4 kilometry pro každý eurocent cenového rozdílu v porovnání se sousední zemí. Za účelem doplnění pohonných hmot se proto dělají značné zajížďky.

Palivová turistika vede k výpadkům rozpočtových příjmů u těch členských států, které uplatňují poměrně vysokou sazbu spotřební daně z motorové nafty. V Německu společnost Schmid Traffic Service GmbH odhadla, že výpadek výnosů ze spotřební daně z minerálních olejů vyplývající z palivové turistiky (tj. motorová nafta používaná pro účely podnikání) v roce 2004 činila 1 915 000 000 EUR. Celková ztráta je ještě vyšší a každý rok činí 3,6 miliard EUR (kromě spotřebních daní z minerálních olejů zahrnuje další ztráty v souvislosti s DPH a spotřebními daněmi z cigaret s ohledem na nižší daňové výnosy z DPH a menší množství cigaret prodaných na čerpacích stanicích).

STÁVAJÍCÍ INICIATIVY A EVROPSKÁ PřIDANÁ HODNOTA NAVRHOVANÉHO OPATřENÍ

Ve snaze udělat více pro to, aby byli uživatelé dopravy vystaveni skutečným nákladům, a změnit cenové struktury Bílá kniha Evropská dopravní politika do roku 2010: čas rozhodnout uvádí další dvě opatření:

- harmonizace ustanovení o minimální výši ve smlouvách upravujících dopravní činnost, aby bylo možno sazby revidovat, pokud vzrostou náklady (např. zvýšení cen pohonných hmot), a

- stanovení společných zásad pro zpoplatnění užívání pozemních komunikací zahrnující různé druhy dopravy.

První opatření bylo posouzeno v roce 2005 v rámci širokého posouzení dopadů. Ačkoliv bylo určeno pět alternativních možností politiky[9], první posouzení vedlo k dalším analýzám na základě tří hlavních směrů: i) změna nařízení (EHS) č. 4058/89[10], ii) žádná změna politiky, iii) harmonizace daní z pohonných hmot se smluvními ustanoveními o minimální výši. Výsledky posouzení dopadů Komisi potvrdily potřebu předložit návrh na změnu zvláštních daňových režimů pro plynový olej používaný jako pohonná hmota k obchodním účelům.

Za druhé, pokud jde o poplatky za užívání pozemních komunikací, Komise má do června 2008 po přezkoumání všech možností, včetně životního prostředí, hluku, přetížení a nákladů souvisejících se zdravím, předložit obecně použitelný rámec pro posouzení externích nákladů pro všechny druhy dopravy, který bude sloužit jako základ pro budoucí výpočty poplatků za užívání pozemních komunikací[11]. Navrhované opatření je v souladu s budoucím vývojem poplatků za užívání pozemních komunikací, jelikož členským státům umožňuje větší pružnost při zavádění spotřebních daní i poplatků za užívání silnic, přičemž zamezuje dvojímu zdanění a neznamená další zátěž pro hospodářské subjekty[12].

CÍLE NAVRHOVANÉHO OPATřENÍ

Obecnými cíli směrnice je:

- vyrovnání rozdílů v úrovni zdanění pohonných hmot,

- omezení narušení hospodářské soutěže,

- omezení negativních vlivů na životní prostředí, zejména snížením zajížděk kvůli palivové turistice,

- příspěvek k udržitelnosti silniční dopravy a podpora růstu, tvorby pracovních příležitostí a konkurenceschopnosti omezením narušování hospodářské soutěže, které má nepříznivý účinek na trhy.

MOžNOSTI POLITIKY

Při posuzování dopadů se zvažovalo pět možností politiky. Čtyři z nich se předpokládaly již na začátku posuzování dopadů.

První koncepce (alternativa A) spočívá v tom, že se na úrovni Společenství nepřijme žádné další opatření (alternativa žádné změny politiky).

Druhá možnost (alternativa B) spočívá v naplánování úplné harmonizace spotřebních daní z motorové nafty používané k obchodním účelům mezi členskými státy. V roce 2018 by jednotná úroveň činila 400 EUR. Sazba uplatňovaná na bezolovnatý benzín by navíc nebyla nižší než sazba uplatňovaná na plynový olej používaný k obchodním účelům.

Třetí možnost (alternativa C) spočívá ve větším sblížení spotřebních daní uplatňovaných na motorovou naftu používanou k obchodním účelům. Na úrovni Společenství by bylo stanoveno fluktuační pásmo s minimální a maximální daní. Členské státy by v tomto pásmu musely stanovit úroveň zdanění uplatňovanou na motorovou naftu používanou k obchodním účelům. Rozpětí fluktuačního pásma by se postupně zmenšovalo tak, aby do roku 2010 dosáhlo 100 EUR. Aby členské státy, které využívají přechodných období, měly čas se přizpůsobit, útvary Komise navrhují zachovat stávající minimální úrovně stanovené směrnicí o energetické dani jako základnu fluktuačního pásma až do roku 2013. Následně se posuzovaly další dvě dílčí alternativy: i) od 1. března 2013 by se pásmo indexovalo ( alternativa C1 ) nebo ii) pásmo by se neměnilo, ale byla by stanovena vyšší minimální úroveň, než je v současnosti uvedena ve směrnici o energetické dani, tj. 359 EUR na 1 000 litrů, což je stejná minimální úroveň, která platí pro bezolovnatý benzín, aby se zohlednila skutečnost, že tyto dvě pohonné hmoty jsou z hlediska životního prostředí stejně škodlivé ( alternativa C2 ).

V průběhu posuzování dopadů se Komise rozhodla pozměnit dílčí alternativy C a posunout datum zavedení indexace (alternativa C1) a vyrovnání s bezolovnatým benzínem (alternativa C2) na rok 2012 a přidat pátou možnost (alternativa C2+), a to na základě výsledků veřejných konzultací a ekonometrických simulací. U všech tří dílčích alternativ C by členské státy, které využívají přechodných období, musely dodržovat nové sazby až po skončení příslušného přechodného období. Sazba daně z bezolovnatého benzínu by mimoto nebyla nižší než sazba uplatňovaná na plynový olej používaný k obchodním účelům.

Alternativa C2+ spočívá ve zvýšení minimální úrovně pro motorovou naftu na 359 EUR v roce 2012 a následně na 380 EUR v roce 2014, aby se zamezilo přílišnému poklesu reálné hodnoty sazby daně a dále omezilo narušování hospodářské soutěže. Členské státy kromě toho nebudou muset dodržovat žádnou horní hranici fluktuačního pásma. Každý členský stát, který bude chtít stanovit vyšší sazbu daně, než je minimální úroveň, tak bude moci učinit a nalézt rovnováhu mezi udržitelností jeho odvětví silniční přepravy zboží, internalizací environmentálních externalit a potřebou rozpočtových prostředků.

Za účelem sladění s ostatními politikami Společenství alternativy C1, C2 a C2+ mimoto stanoví, že členské státy, které uplatňují nebo zavedou systém poplatků za užívání silnic motorovými vozidly používajícími motorovou naftu k obchodním účelům, mohou uplatnit sazbu u plynového oleje používaného těmito vozidly, která je nižší než vnitrostátní úroveň zdanění platná k 1. lednu 2003, pokud celkové daňové zatížení zůstane přibližně stejné a je-li dodržena minimální úroveň ve Společenství uplatňovaná na plynový olej používaný k obchodním účelům. Toto ustanovení by mělo usnadnit rozlišování sazeb pro motorovou naftu používanou k obchodním a neobchodním účelům těm členským státům, které je chtějí odlišit, a zajistit větší pružnost, pokud jde o snižování rozdílů v sazbách spotřebních daní.

SROVNÁNÍ MOžNOSTÍ POLITIKY

Posouzení je založeno na široké škále příspěvků, které předložily různé zúčastněné strany prostřednictvím např. veřejných konzultací, pozičních dokumentů, článků a schůzek. K posouzení dopadů Komise mimoto provedla kvalitativní a kvantitativní analýzu pomocí výsledků tří modelů (Tremove, model dopravních technologií IPTS (Poles) a TRANSTOOLS).

První koncepce (alternativa A) neřeší problém narušování hospodářské soutěže, který se v současné době vyskytuje na trhu silniční přepravy zboží, což má důsledky pro podíly na trhu a zaměstnanost (nárůst v členských státech s nízkým zdaněním na úkor členských států s vysokým zdaněním). Alternativa A neřeší problém zajížděk, které by v období od roku 2007 do roku 2030 vedly ke spotřebě celkem 42 500 milionů litrů pohonných hmot a souvisejícím emisím znečišťujících látek (2,2 milionu tun CO2). Komise se proto rozhodla touto alternativou se dále nezabývat.

Druhá možnost (alternativa B) je alternativou, která umožňuje omezit co nejvíce narušování hospodářské soutěže, aniž by přitom došlo k přílišnému nárůstu administrativních nákladů. Tato alternativa by nicméně 22 členských států zavazovala, aby svou spotřební daň z plynového oleje používaného k obchodním účelům zvýšily tak, aby dosáhla úrovně 400 EUR/1 000 l, a 5 členských států by muselo své sazby daně snížit. Od roku 2014 by vedla k nárůstu sazby u bezolovnatého benzínu u 9 členských států a u dvou členských států by mohla vést ke zvýšení sazby spotřební daně při používání k neobchodním účelům (pokud by se Německo a Spojené království rozhodly vyrovnat významné snížení sazby u použití k obchodním účelům zvýšením sazby uplatňované na použití k neobchodním účelům). Tato alternativa by byla pro automobilový průmysl neutrální. Z hlediska ochrany životního prostředí alternativa B vede k malému nárůstu spotřeby motorové nafty, malému snížení spotřeby bezolovnatého benzínu a k velmi malému zvýšení emisí znečišťujících látek (pokud se nepřihlíží k palivové turistice). Jelikož se však jedná o alternativu, která co nejvíce omezuje zajížďky, snižuje zároveň na minimální úroveň související emise CO2 (0,1 milionu tun), znečišťující látky a vyhýbání se dani. Ze sociálního hlediska se jedná o alternativu, která by mohla mít největší dopad (ačkoliv tento bude pravděpodobně mírný), s menším přetížením a menším počtem nehod na silnicích, nižším počtem odpracovaných hodin pro řidiče a největšími (i když malými) přesuny zaměstnanosti na regionální/vnitrostátní úrovni. Alternativa B však bude mít největší nepříznivý dopad na rozpočty (−71,8 miliardy EUR v období mezi rokem 2007 a 2030, který by se snížil na −58,2 miliardy EUR, pokud se vezme v úvahu palivová turistika). Mělo se rovněž za to, že tato alternativa není reálná z politického hlediska. Ze všech těchto důvodů se Komise touto alternativou dále nezabývala.

Alternativy C1, C2 a C2+:

Alternativa C1 a alternativa C2 znamenají zvýšení spotřební daně z plynového oleje do roku 2014 v 18 členských státech oproti 21 v případě alternativy C2+. Zatímco alternativa C2 nebude mít žádný účinek na spotřební daně z bezolovnatého benzínu, alternativy C1 a C2+ povedou ke zvýšení spotřební daně z bezolovnatého benzínu v 9 členských státech od roku 2016 (C1) a od roku 2014 (C2+). Jelikož alternativa C2+ nezahrnuje žádné fluktuační pásmo, a tedy ani žádnou maximální úroveň, neměla by mít žádný účinek na spotřební daň z plynového oleje používaného k neobchodním účelům. Všechny tři alternativy umožní omezit narušení hospodářské soutěže. Jsou-li všechny okolnosti stejné, pak vzhledem k tomu, že z dlouhodobého hlediska se minimální úroveň zdanění plynového oleje používaného k obchodním účelům zvýší více podle alternativy C1 než podle alternativy C2, alternativa C1 umožní, aby ke snížení rozdílů došlo ve větším rozsahu než v případě alternativy C2. V případě alternativy C2+ by rozsah snížení závisel na reakcích členských států, které v současnosti mají vysoké zdanění. Pokud by se rozhodly sazby snížit a zavést poplatky za užívání silnic, snížení rozdílů ve zdanění by také bylo vyšší než v případě alternativy C2, a to díky vyšší minimální úrovni. Administrativní náklady by byly stejného řádu jako u alternativy B a nezdá se, že by byly problémem, jímž by se odvětví zaobíralo. Dopad na automobilový průmysl, měřený z hlediska zásob vozidel provozovaných na bezolovnatý benzín a na plynový olej, se ve všech alternativách jeví jako velmi malý. Žádná z alternativ by neměla významný dopad na poptávku po dopravě nebo na změny způsobu dopravy. Všechny by mohly mít malé kladné sociální účinky, pokud jde o snížení přetížení a počtu nehod a zkrácení pracovní doby řidičů, ale v menším rozsahu než v případě alternativy B, která je alternativou, jež by nejpravděpodobněji omezila zajížďky v nejvyšším možném rozsahu. Co se týká zaměstnanosti, všechny tyto alternativy by mohly vést k určitému přesunu na regionální/vnitrostátní úrovni, avšak na evropské úrovni by nebyla zaznamenána žádná změna, pokud všechny ostatní okolnosti budou stejné.

Největší rozdíly mezi těmito třemi alternativami se týkají spotřeby pohonných hmot, dopadu na životní prostředí, dopadu na palivovou turistiku a dopadu na rozpočet. Zatímco alternativy C1 a C2 vedou k malému zvýšení spotřeby plynového oleje a snížení spotřeby bezolovnatého benzínu (vzhledem k horní hranici zdanění plynového oleje), alternativa C2+ je jedinou alternativou, která umožňuje snížit spotřebu plynového oleje i bezolovnatého benzínu. Z hlediska ochrany životního prostředí alternativa C2+ přispívá více k internalizaci externalit než alternativa C2, jelikož její minimální úrovně jsou vyšší. Bez přihlédnutí k palivové turistice je alternativa C2+ jedinou alternativou, která snižuje množství znečišťujících látek v ovzduší. Palivová turistika a související emise znečišťujících látek budou omezeny u všech tří alternativ (nejvíce u alternativy C1 s 0,6 milionu tun emisí). V případě alternativy C2+ by se palivová turistika mohla snížit na nižší úroveň než u C1, pokud se Německo a Spojené království (členské státy s nejvyšší úrovní zdanění plynového oleje v současnosti) rozhodnou snížit svou sazbu pro použití k obchodním účelům zavedením poplatků za užívání silnic. Z rozpočtového hlediska bude celkový dopad na rozpočet (např. s přihlédnutím k omezení palivové turistiky) činit −38,3 miliard EUR (C1), −46,8 miliard EUR (C2) resp. +40,3 miliard EUR (C2+).

Z výše uvedených důvodů se Komise rozhodla navrhnout alternativu C2+.

[1] KOM(2001) 370, 12.9.2001.

[2] Návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice 92/81/EHS a směrnice 92/82/EHS za účelem zavedení zvláštní daňové úpravy pro plynový olej používaný jako pohonná hmota k obchodním účelům a sjednocení spotřební daně z benzínu a plynového oleje používaného jako pohonná hmota – KOM(2002) 410, 24.7.2002.

[3] KOM(2005) 462, 27.9.2005.

[4] Evropská rada, 23.–24. března 2006.

[5] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51); směrnice naposledy pozměněná směrnicemi 2004/74/ES a 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100).

[6] BIPE (2005), Evaluation des conséquences de la hausse du prix du gazole sur les entreprises de transport routier de marchandises, Etude réalisée pour le Ministère des Transports, de l'Équipement, du Tourisme et de la Mer.

[7] Effects at the border of a petrol tax increase on 1 January 1990, P. M. Blok a A. P. Muizer, Nederlands Economisch Instituut, TK 1990-1991, 21.665 Nr 3, Rotterdam.

[8] Michaelis (2003) Tanktourismus – eine Szenarioanalyse, In: Zeitschrift für Verkehrswissenschaft.

[9] Žádná změna politiky, změna nařízení (EHS) č. 4058/89, harmonizace daní z pohonných hmot, zavedení pojištění cen a odpovídající právní úprava, která funguje jako překážka externího pořizování.

[10] Nařízení Rady (EHS) č. 4058/89 ze dne 21. prosince 1989 o stanovení sazeb pro přepravu zboží po silnici mezi členskými státy (Úř. věst. L 390, 30.12.1989, s. 1).

[11] Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 8, změna směrnice 1999/62/ES o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly.

[12] Tím, že členským státům bude umožněno snížit sazby spotřební daně pod úroveň platnou v daném členském státě k 1. lednu 2003 (pokud dodrží minimální sazbu a výše daní zůstane stálá), bude moci více členských států odlišit motorovou naftu používanou k obchodním a neobchodním účelům a snížit rozdíly v sazbách spotřebních daní z motorové nafty používané k obchodním účelům.