CS Úřední věstník Evropské unie C 151/4

Zveřejnění žádosti o zápis podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu

(2005/C 151/04)

Toto zveřejnění zakládá právo podávat námitky podle článků 7 a 12d uvedeného nařízení. Jakákoli námitka proti této žádosti musí být podána do 6 měsíců ode dne tohoto zveřejnění prostřednictvím příslušného orgánu členského státu, členského státu Světové obchodní organizace (WTO) nebo třetí země uznané podle čl. 12 odst. 3. Zveřejnění je odůvodněno následujícími skutečnostmi, uvedenými zejména pod bodem 4.6, díky kterým se žádost považuje za odůvodněnou podle nařízení (EHS) č. 2081/92.

SUMÁŘ

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2081/92

„MONTES DE GRANADA“

č. CE: ES/00169/8.11.2000

CHOP ( X ) CHZO ( )

Tento stručný výkaz je vytvořen za účelem podání informací. Podrobné informace určené především pro výrobce produktů chráněných CHOP A CHZO, získáte v úplné verzi specifikace, a to buď na národní úrovni nebo od úřadů Evropské komise. (1)

1. Zodpovědný úřad v členském statu

Název: Subdirección General de Sistemas de Calidad Diferenciada – Dirección General de Alimentación – Secretaria General de Agricultura y Alimentación del Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación de España Adresa: Infanta Isabel, 1, E-28071 Madrid Tel.: (34-91) 347 53 94 Fax: (34-91) 347 54 10

2. Skupina

2.1 Název: ASOCIACIÓN PARA LA CALIDAD DEL ACEITE DE OLIVA VIRGEN DE LOS MONTES DE GRANADA 2.2 Adresa: c/Doctor López Font, Bajo 7, E-18004 Granada Tel.: 958 – 52 26 16 Fax: 958 – 53 52 45 2.3 Složení: producent/zpracovatel (X) jiný ( )

3. Typ produktu

EXTRA PANENSKÝ OLIVOVÝ OLEJ. Třída 1.5-Tukové výrobky.

4. Specifikace:

(souhrn požadavků podle čl. 4 odst. 2)

4.1 Název: „Montes de Granada“

4.2 Popis: Extra panenský olivový olej získaný ze zdravých a zralých plodů olivovníku (Olea europea) ze základních (Picual, Lucio y Loaime) i druhotných (Escarabajuelo, Negrillo de Iznalloz, Hojiblanca y Gordal de Granada) odrůd ve vymezené oblasti.

Oleje se získávají společným mletím základních a druhotných odrůd, proto jsou víceodrůdové, obohacené o vlastnosti jednotlivých odrůd. Podle jejich organoleptických vlastností převládá svým výrazně silným charakterem odrůda Picual (zelená barva, středně až silně hořká a ovocné vůně), který se zjemňuje přidáváním odrůd Lucio, Loaime i druhotných odrůd, jež vytvářejí čerstvou vůni připomínající různé druhy ovoce, sladkou příchuť a zlatavější barvu.

Celkově vzato, extra panenské olivové oleje vyráběné v dané oblasti mají ovocnou vůni i příchuť, která připomíná čerstvě rozemleté nebo zralé olivy, mají lehce nahořklou příchuť, jejíž intensita se mění podle zralosti použitých oliv. Kyselost olejů je nízká a jejich barvy se mění v odstínech zelené barvy od velice intenzivní zelené až po žlutavě zelenou barvu.

Pokud se týče lipidického profilu olejů, vyniká vysoký obsah kyseliny olejové, který se normálně pohybuje v hodnotách více než 80 %, často až 83 %. Oleje také mají vysoký obsah kyselin mononenasycených/polynenasycených (12 až 20) a proto mají vysokou dietetickou hodnotu. Vyznačují se velkou chemickou stabilitou, která je dána především díky složkám vytvářejícím hořkou příchuť, která je činí odolnějšími proti oxidaci, v porovnání s jinými druhy panenských olivových olejů.

4.3 Zeměpisná oblast: Zeměpisná oblast je ohraničena přírodními hranicemi pohoří Montes de Granada, které se nachází v provincii Granada, a zahrnuje následující obce: Alamedilla, Alfacar, Alicún de Ortega, Benalúa de las Villas, Calicasas, Campotéjar, Cogollos Vega, Colomera, Darro, Dehesas de Guadix, Deifontes, Diezma, Fonelas, Gobernador, Guadahortuna, Güevéjar, Huélago, Iznalloz, na severu od hranic La Peza k řece Fardes, Montejícar, Montillana, Morelábor, Nívar, Pedro Martínez, Piñar, Torrecardela y Villanueva de las Torres, od hranic Moclin celá východní oblast až po přírodní ohraničení řekou Velillos, a od hranic Albolote y Atarfe, celá severní oblast ohraničená řekami Cubillas a Colomera až po jejich soutok.

4.4 Důkaz původu:

Zápis do rejstříku Regulační rady

Olivy pocházejí z plantáží olivových hájů zapsaných v příslušném rejstříku Regulační rady a umístěných ve vymezené zeměpisné oblasti. Olej se získává v lisovnách oleje, zapsaných v příslušném rejstříku Regulační rady a umístěných ve vymezené zeměpisné oblasti. Stejně tak je olej stáčen ve stáčírnách zapsaných v příslušném rejstříku Regulační rady a umístěných ve vymezené zeměpisné oblasti.

Žádost o zápis se podává dobrovolně a může ji podat každá fyzická nebo právnická osoba, jejíž plantáže, lisovny oleje nebo stáčírny jsou umístěny ve vymezené zeměpisné oblasti. Regulační rada bude žadatele informovat o jeho právech a povinnostech a předá mu podrobný popis požadavků a potřebných technických podmínek.

Po předání písemné žádosti se vykoná vstupní inspekce plantáží nebo zařízení žadatele, při které se kontroluje že ustanovení obsažená ve specifikaci a v příslušném předpise jsou řádně plněna. Definitivní zápis do příslušného rejstříku je proveden Regulační radou po předložení žádosti k níž je přiložena zpráva ze vstupní inspekce a ostatní požadovaná dokumentace.

Certifikace

Olivové plantáže, lisovny oleje nebo stáčírny zapsané do rejstříku Regulační rady jsou podrobovány pravidelným kontrolám, aby se mohlo sledovat a ověřovat plnění ustanovení obsažených ve specifikaci a v nařízení.

Zapsaná lisovna oleje nebo stáčírna předloží žádost o certifikaci šarže. Za tím účelem provede Regulační rada odběr příslušných vzorků a ty budou po uložení zapečetěny až do stočení nebo hromadného prodeje oleje.

Aby šarže mohla obdržet certifikát, musí splňovat administrativní, technické a normativní požadavky stanovené ve specifikaci, v nařízení a v Příručce kvality. Regulační rada rozhodne o udělení nebo neudělení certifikace pro danou šarži, s ohledem na obsah zápisů z dozorových návštěv, na výsledky analýzy a s ohledem na jiné archivní dokumenty.

Po obdržení certifikace se šarže upraví pod dohledem Regulační rady, výhradně v zařízeních zapsaných v příslušném rejstříku a umístěných ve vymezené zeměpisné oblasti. Na obalech bude umístěno označení udávající označení původu (Denominación de Origen), na němž bude, kromě názvu „Montes de Granada“ a loga, také vytisknuto příslušné a jedinečné číslo, přidělené pro každou šarži.

4.5 Způsob produkce: Diagram celého průběhu procesu výroby panenského olivového oleje, od pěstování oliv v olivových hájích až po získání oleje, se skládá z těchto fází:

Pěstování oliv

Zahájení pěstování se obvykle provádí s využitím podmínek v období dešťů podzim-zima, tak, že se sazenice zasadí do 50 cm hlubokých jamek v zemi. Rozloha výsadby se mění podle jejího stáří, existují výsadby s rozlohou 12 m čtverečních nebo šachovitě uspořádané výsadby s délkou jedné strany 8 m, na kterých připadají 2, 3 nebo 4 výhonky na sazenici. Nejčastěji používané plantáže jsou čtvercové, s délkou strany 5 m a s jediným výhonkem na sazenici.

Postupy pěstování během roku jsou následující:

Orání půdy: provádí se za účelem odstranění plevele, také pro odstranění puklin v zemi a škraloupů, za účelem zabránění ztrátám vlhkosti a za účelem celkové úpravy půdy. Také se provádí pěstování s jiným vegetačním porostem, známé jako pěstování bez orby, avšak méně často.

Hnojení a použití fytosanitárních výrobků: jsou postupy, které závisí na druhu půdy a na četnosti různých škůdců a/nebo chorob v závislosti na klimatických podmínkách.

Zavlažování: obecně se olivové háje v této oblasti pěstují z 95 % na suché půdě. Po předcházejících létech sucha (1995) byl na některých výsadbách zaveden systém zavlažování kropením s cílem regulovat produkci a tento systém se používá od března do září, podle naměřených dešťových srážek.

Prořezávání: spočívá v odstranění neplodných větví a výhonků (haluzí) aby bylo možno regulovat vegetativní růst olivovníku.

Sběr a přeprava: sběr oliv ve stadiu jejich optimální zralosti nastává začátkem nebo v polovině prosince, v závislosti na je jejich zralosti. Metody, používané pro sběr oliv využívají jednak tradičního ručního systému sklizně česáním ze stromu nebo třepání a sběru ze země, jakož i stejného systému pomocí mechanizace, vibracemi, které nepoškodí plody. Olivy ze země se sesbírají a samostatně se přepraví k dalšímu nezávislému zpracování, protože nejsou vhodné k výrobě oleje chráněnému značkou Označení původu. Přeprava oliv do lisovny oleje se provádí opatrně a vždy ve stejný den, kdy byl proveden sběr.

Získání panenského olivového oleje

Olivy, sklizené česáním i sběrem ze země se zpracovávají nezávisle ve všech fázích celého procesu:

Příjem, čištění, vážení a mytí oliv: všechny tyto činnosti mají za cíl roztřídit plody a odstranit zbytky listí, stonků, prachu a případně i jiných částeček..

Rozemletí a míchání: má za cíl rozdrtit olivy a zlepšit těžbu oleje z buněčných struktur, které se nacházejí uvnitř olivových plodů.

Oddělení pevných a tekutých částí a získání tekuté části: účelem této činnosti je oddělit olej od zbytku komponentu olivových plodů.

Uskladnění oleje ve sklepě: olej, který již byl vytěžen se uloží ve sklepě, v nádobách z nerezové oceli a v podmínkách, za kterých může být řízeno osvětlení a teplota ve sklepě. Olej je takto uskladněn až do okamžiku stáčení.

Balení: balení se musí provádět na místě původu. Tento požadavek má jasný cíl: zajistit nejlepší kvalitu a pravost výrobku a, následně, pověst značky Označení původu, jejíž hodnověrnost příjemci naprosto a společně uznávají. Není pochyby o tom, že kontroly prováděné v oblasti výroby týkající se odpovědnosti za umístění značky Označení původu jsou velice pečlivé a systematické a že jsou prováděny profesionály s odbornými znalostmi o vlastnostech výrobku. Je obtížně proveditelné, aby potřebné kontroly, které je nutno provést pro záruku kvality, mohly být účinně prováděny mimo oblast výroby.

4.6 Souvislosti:

Historie

Historický vývoj lze odvodit na základě zbytků archeologických nálezů v dané oblasti a na základě bibliografických odkazů týkajících se názvu, oblasti a výrobku.

První nalezený odkaz, který se zmiňuje o „horských oblastech“ a o „pěstování oliv“ v oblasti Montes de Granada, je datován do XVI. století. V dokumentu nazvaném „Příkaz o rozdělení“ se objevuje poznámka, která říká „... každému obyvateli připadla také část porostu olivovníků, která ....“ (PEINADO SANTAELLA, 1989; La repoblación de la tierra de Granada: Los Montes, Universidad de Granada).

V XVII. století, následkem různých faktorů, avšak především díky snížení počtu venkovského obyvatelstva po vypuzení Maurů, se snížilo i množství pěstovaných obilovin a bylo nahrazeno pěstováním vína a oliv, jak je uvedeno v kronice Granady od HENRIQUEZ DE JORQUERA. Ze stejného století pochází jiná bibliografická zmínka, která je z roku 1634. V ní se mluví o „Značkových olivách“, s odkazem na stromy velkého vzhledu, které poskytly velice kvalitní úrodu (LIBRO DE APEOS DE COGOLLOS VEGA, Real Chancillería de Granada). Jsou zmiňovány také stromy, jejichž stáří je více než 500 let, které odpovídají druhu Loaime, jež jsou arabského původu (MARTINEZ ROBLES, 1833; COLMEIRO, 1865; PATAC et al., 1954; MINISTERIO DE AGRICULTURA, 1976 b; BARRANCO y RALLO, 1984).

Z XVIII. století se dochovala dokumentace, která uvádí žádost provincie Granada odeslanou Radě Kastilie o vymýcení celkem 5 749 hektarů, k níž se přidaly další stejné anonymní žádosti o vymýcení celkové plochy 14 103 hektarů. Mezi plodinami, jejichž pěstování bylo na těchto nových pozemcích zahájeno, je výrazné rozšíření olivových hájů, zejména v oblasti Los Montes, tím Granada dosáhla, s 120 600 centy v roce 1799, devátého místa ve výrobě olejnin (LICERAS RUIZ, 1993).

Z poloviny XIX. století lze zvýraznit jednu důležitou historickou zmínku (DICCIONARIO GEOGRAFICO ESTADISTICO E HISTORICO, PASCUAL MADOZ, 1845. nově vydal BOSQUE MAUREL, 1987) která komentuje výtečnost olivových hájů v této oblasti a existenci oleje z jejich oliv, v níž se doslova uvádí: „MONTES DE GRANADA ... a třebaže pitné vody je nedostatek, používá se voda z řek Cubillas, Benalúa a Moclín k zavlažování některých pozemků na jejich březích a tato voda přispívá k pěstování všech druhů obilovin, velice čistého a skvělého oleje, vína a všech druhů semínek...“ .

Tyto odkazy od Benalúa a Moclín, společně s objevy v oblasti poblíž lokality Colomera, naznačují, že v průběhu zmiňovaného století, existovaly obce s rozvinutějším pěstováním oliv a také s rozvinutou výrobou panenského olivového oleje, pokud můžeme usuzovat podle historických mlýnů v oblasti, které byly zřízeny v XVIII. a XIX. století. V lokalitě Colomera se zachoval i mlýn v Galenos, jehož systém lisování je na principu kola, poháněného lidskou silou, dále mlýn v La Puente využívající vodopád a mlýn v Las Niñas poháněný zvířaty (na cestě Ruta del Legado Andalusí).

Konečně v období 1913 až 1933 byla takzvaná „zlatá éra španělských olivových hájů“, kdy nastal největší nárůst výsadby a kdy došlo ke zkvalitnění pěstování za účelem získání mimořádně kvalitního panenského oleje z oliv. V tomto století se olivové háje v Montes de Granada také nacházely v neustálém procesu rozšiřování, který svým tempem předčil rozvoj zbytku provincií v Andalusii. Také v období občanské války ve Španělsku se olivové háje v této oblasti rozvíjely a zvětšily svoji plochu o 50 %, a tak v současné době má mnoho olivových hájů věk 40 – 50 roků. V roce 1957 byl oznámen výnos, ve kterém byl deklarován národní zájem o zachování ploch olivových hájů, protože to přispívá k zachování zemědělské půdy. V 60. létech se plocha olivových hájů v Granadě zdvojnásobila z 62 202 na 118 365 hektarů a tím plocha zemědělské půdy v oblasti Montes de Granada, vyčleněná pro tuto produkci představuje 77,5 % z celkové zemědělské půdy pokryté olivovými háji.

Přírodní podmínky

Protože orografické, edafologické, klimatické a hydrografické rysy oblasti jsou výjimečné a extrémní, jak je podrobněji uvedeno níže, jsou olivové háje nejlépe přizpůsobeny těmto obtížným podmínkám.

Oblast představuje krajinu s převažujícím středohořím, s poklesy do výšky od 750 m do 900 m orientace pohoří je východ-západ, maximální výšky vrcholů se mění od 1 400do 2 000 metrů. Průměrná výška obydlených středisek je 900 m nad mořem. Všeobecně krajina předvádí velice strmé srázy ve vápenatých masívech, a to spolu s dalšími tvary, které odpovídají členitému reliéfu, spočívajícímu ve vápencových hřbetech a pahorcích. Postupujeme-li směrem na východ, má krajina sklon zjemnit se a vytvořit náhorní pošinu s nadmořskou výškou 1 200 m, která se láme ve východním maximu oblasti do údolí řeky Fardes a tvoří přírodní hranici oblasti na východu, od které se mění tvárnost krajiny s tvarem hor typickým pro krajinu na jihovýchodě Španělska.

Edafologie hor představuje význačnou typologickou komplexnost půdy, což způsobuje, že není jasně dáno složení dané půdy, která se skládá z různých typů zemin. Převládá půda vzniklá rozkladem některých druhů vápence, půda je bohatá na materiály vzniklé erozí vápencových hornin, proto obsahuje zvýšené množství uhličitanu vápenatého (většinou až 40 %) a později byla pozměněna trvalým přimícháváním svrchní zemědělské půdy.

Klimatické rysy krajiny odpovídají středomořskému kontinentálnímu podnebí. Přitom je nutno podtrhnout výrazné změny teploty, kdy nastávají velké rozdíly mezi maximální a minimální teplotou ve dne a v noci nebo v létě a v zimě. Průměrné roční srážky se pohybují od 400 do 600 mm, a to včetně suchých roků. Zimy jsou dlouhé a studené, s častým sněžením a námrazami, léta jsou dlouhá a horká, s extrémními teplotami až 40 °C.

4.7 Kontrolní orgán:

Název: CONSEJO REGULADOR DE LA DENOMINACION DE ORIGEN „MONTES DE GRANADA“. Adresa Plaza de la Constitución, 4, – E-18550 Iznalloz – Granada Tel: 958 – 39 70 07 Fax: 958 – 39 70 07

Regulační rada pro udělení označení původu „Montes de Granada“ splňuje požadavky normy EN 45011.

4.8 Označování: V označení je povinná věta „Denominación de Origen Montes de Granada“. Etiketa je schválena Regulační radou. Každé balení se označí očíslovanou etiketou, vydanou Regulační radou.

4.9 Národní požadavky:

— Zákon č. 25/1970 ze dne 2. prosince, Pravidla pro vinice, víno a pro alkohol.

— Vyhláška č. 835/1972 ze dne 23. března, kterou se schvaluje prováděcí úprava zákona č. 25/1970.

— Nařízení ze dne 25. ledna 1994, kterým se upřesňuje souvislost mezi španělskými právními předpisy a nařízením EHS č 2081/92, ve věci označení původu a zeměpisných údajů zemědělských a potravinářských výrobků.

— Královská vyhláška č. 1643/1999 ze dne 22. října, kterým se upravuje postup vyřizování žádosti o zápis do rejstříku Společenství o chráněném označení původu a o chráněných zeměpisných údajích.

(1) Evropská komise – Generální ředitelství – zemědělství – Oddělení pro politiku jakosti zemědělských produktů – B-1049 Brusel