EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 12.6.2018 COM(2018) 473 final 2018/0249(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se jako součást Fondu pro integrovanou správu hranic zřizuje nástroj pro finanční podporu správy hranic a víz {SEC(2018) 315 final}

{SWD(2018) 347 final}

{SWD(2018) 348 final}





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Účinná ochrana našich vnějších hranic je nezbytným předpokladem pro zajištění bezpečného prostoru pro volný pohyb osob a zboží v Unii. Je to také jeden z hlavních cílů reakce Unie na výzvy v oblasti migrace a bezpečnosti, jak je uvedeno ve sdělení Komise o evropském programu pro migraci. Cíle Unie (podle čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Unie) – zajistit vysokou úroveň bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva – by mělo být dosaženo mimo jiné společnými opatřeními pro překračování vnitřních hranic osobami a pro ochranu na vnějších hranicích a společnou vízovou politiku. Vytvoření vnitřního prostoru bez hranic, v němž se osoby a zboží mohou volně pohybovat, má významný přínos pro evropské občany i pro podniky. Schengenský prostor je jeden z hlavních prostředků, díky kterým mohou evropští občané požívat svých svobod a vnitřní trh prosperuje a rozvíjí se. Jedná se o jeden z nejhmatatelnějších úspěchů Unie, který ještě více zdůrazňuje potřebu usilovněji pracovat na zachování jeho celistvosti, zejména v době, kdy je problémem migrační tlak. Rozpočet Unie hraje klíčovou úlohu při financování společné reakce na různé aspekty migrační krize a zachování schengenského prostoru. Komise navrhuje navýšit podporu určenou k zabezpečení vnějších hranic Unie. Součástí toho je řádné řízení toků zboží a osob prostřednictvím posílení ochrany vnějších hranic a zajištění, aby členské státy disponovaly odpovídajícím vybavením k provádění celních kontrol. V této souvislosti Komise dne 2. května 2018 přijala návrh příštího víceletého finančního rámce na období 2021–2027, v němž navrhla vytvoření nového Fondu pro integrovanou správu hranic, který poskytne členským státům rozšířenou podporu zásadního významu na zabezpečení společných vnějších hranic Unie a na nějž je vyčleněno 9 318 000 000 EUR (v běžných cenách). Na následující období se tak ve srovnání se stávajícím víceletým finančním rámcem navrhuje pětinásobné zvýšení celkového finančního krytí na správu hranic. Fond pro integrovanou správu hranic přispěje k dalšímu rozvoji společné vízové politiky a zajistí evropskou integrovanou správu hranic na vnějších hranicích zaměřenou na efektivní řízení překračování vnějších hranic. To zahrnuje řešení migračních výzev a případných budoucích hrozeb na těchto hranicích, což přispěje k řešení závažné trestné činnosti s přeshraničním rozměrem s cílem zajišťovat vysokou úroveň vnitřní bezpečnosti v Unii při plném dodržování základních práv a zachovávání volného pohybu osob na jejím území. Členským státům by nadále měla být poskytována finanční podpora na budování a posílení kapacit v těchto oblastech a na zesílení spolupráce, mimo jiné s příslušnými agenturami Unie. Fond bude rovněž hrát důležitou úlohu, pokud jde o zajištění větší jednotnosti při provádění celních kontrol na vnějších hranicích, protože bude zaměřen na stávající rozdíly mezi členskými státy plynoucí z jejich zeměpisné polohy a z rozdílů v kapacitách a dostupných zdrojích. Vzhledem k výše uvedenému budou navrhovaný Fond pro integrovanou správu hranic (IBMF) tvořit dva nástroje: nástroj pro finanční podporu správy hranic a víz a nástroj pro finanční podporu vybavení pro celní kontroly. Tento návrh se týká pouze nástroje pro správu hranic a víza. Souběžně Komise předkládá samostatný návrh na zřízení nástroje pro vybavení pro celní kontroly. Posílení evropské integrované správy hranic na vnějších hranicích, jak je definována v nařízení (EU) 2016/1624 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži, je jedním z klíčových pilířů činnosti EU a podmínkou pro běžné fungování schengenského systému. Koncepce evropské integrované správy hranic sdružuje řadu složek, kterými je třeba se zabývat komplexním a koordinovaným způsobem a jež sahají od oblasti ochrany hranic včetně předávání státních příslušníků třetích zemí, kteří potřebují ochranu, přes prevenci a odhalování přeshraniční trestné činnosti, pátrací a záchranné operace až po analýzu rizik. Důležitým prvkem evropské integrované správy hranic je rovněž meziagenturní spolupráce, jakož i mechanismy solidarity zahrnující financování ze strany Unie, např. ve formě nového IBMF, a zejména nástroje pro správu hranic a víza. Vnější hranice EU jsou společné hranice, což vyžaduje kolektivní a koordinovaná opatření ze strany příslušných vnitrostátních orgánů a subjektů EU i Unie jako celku. Za správu těchto společných vnějších hranic proto nesou sdílenou odpovědnost členské státy spolu s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, které tvoří dva pilíře Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Úzká spolupráce složek této agentury má zásadní význam pro to, aby stráž mohla efektivně provádět evropskou integrovanou správu hranic. Aby měly nejvíce postižené členské státy dostatečnou kapacitu k řešení výzev, kterým čelí, ve prospěch EU jako celku, je zapotřebí adekvátně rozdělit vyčleněné finanční zdroje EU. Nástroj pro správu hranic a víza k tomu přispěje. Pohraniční stráži a celním orgánům v jednotlivých zemích, které budou podporovány z nástroje, musí být v jejich úsilí nápomocna silná a plně funkční Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž, která je základním prvkem plně integrovaného systému EU pro správu hranic. Komise chce proto navrhnout významné posílení a zajištění plné funkčnosti této agentury, při níž bude působit stálý sbor čítající přibližně 10 000 příslušníků pohraniční stráže. Zároveň je nutné, aby řádně fungovala Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA). V příštím víceletém finančním rámci bude finanční podpora z Unie směřovat prostřednictvím nástrojů pro vnější činnost na silnější podporu spolupráce se třetími zeměmi, zaměřenou na zkvalitnění správy jejich hranic, boj proti nelegální migraci a lepší řízení migračních toků. Hlavní výzvou, kterou se návrh snaží řešit, je ve srovnání se stávajícím programovým obdobím potřeba větší flexibility při správě budoucího nástroje, ale také instrumentů, jež zajistí, aby finanční prostředky byly vynakládány na priority EU a opatření s významnou přidanou hodnotu pro Unii. Pro řešení nových úkolů a priorit jsou nutné nové mechanismy rozdělování financí v rámci sdíleného, přímého a nepřímého řízení. Klíčem pro rozdělování finančních prostředků je flexibilita při stanovení správného způsobu poskytování podpory a témat, na která je třeba finanční prostředky přidělit, přičemž je nutné zachovat kritický objem předem vyplácených finančních prostředků na strukturální a rozsáhlé víceleté investice podle potřeb členských států, pokud jde o další rozvoj jejich systémů správy hranic. Přidělování finančních prostředků bude rovněž plně zohledňovat potřebu, aby členské státy zaměřily investice na klíčové priority EU v plném souladu s acquis Unie. Vedle základní částky ve výši 5 000 000 EUR, která má být přidělena členským státům na počátku programového období, bude finanční krytí plánované na programy členských států přidělováno na základě distribučního klíče odrážejícího potřeby a tlaky, s nimiž se jednotlivé členské státy setkávají ve dvou klíčových oblastech, na něž se nástroj vztahuje (správa hranic a víza). Finanční prostředky budou rozděleny na základě tohoto vážení: 30 % na vnější pozemní hranice, 35 % na vnější námořní hranice, 20 % na letiště a 15 % na konzulární úřady. Pokud jde o správu hranic, bude rozdělení zdrojů na vnější námořní a na vnější pozemní hranice každého členského státu vycházet z délky těchto vnějších hranic a tlaku na ně (70 %). Jedním z koeficientů pro rozdělení zdrojů na tyto hranice bude také pracovní zátěž na vnějších námořních a pozemních hranicích (30 %). Zdroje pro letiště budou rozděleny na základě pracovní zátěže členských států na jejich letištích. Pokud jde o zdroje na konzulární úřady, 50 % zdrojů bude rozděleno s přihlédnutím k počtu konzulárních úřadů a zbývajících 50 % podle zátěže na těchto konzulárních úřadech v souvislosti s řízením vízové politiky. Podíl na programy členských států činí přibližně 60 % celkového finančního krytí. Navrhuje se poskytnout členským státům zhruba 50 % finančního krytí na začátku programového období a současně zachovat možnost toto finanční krytí pravidelně doplňovat. Předpokládá se, že v polovině období bude doplněna jedna pevně stanovená částka ve výši 10 % krytí (technická úprava distribučního klíče na základě finanční výkonnosti, podle které by měl členský stát do té doby předložit žádosti o platbu ve výši alespoň 10 % počáteční výše prostředků na platby). Zbývajících 40 % celkového finančního krytí by mělo být řízeno prostřednictvím tematického nástroje, z něhož se bude pravidelně financovat několik priorit definovaných v rozhodnutích Komise o financování. Tento nástroj nabízí flexibilitu při řízení fondu tím, že umožní poskytovat prostředky na technickou pomoc z podnětu Komise a na tyto složky tematického nástroje: –podpora specifických akcí, v jejímž rámci se poskytne dodatečné financování zvláštních akcí s vysokou přidanou hodnotou na úrovni EU, prostřednictvím programů členských států, –podpora akcí Unie v rámci přímého a nepřímého řízení a –mimořádná pomoc. Akce v rámci tematického nástroje budou programovány prostřednictvím ročních nebo víceletých pracovních programů přijatých prováděcím rozhodnutím Komise. Nástroj umožní řešit nové priority nebo podnikat naléhavé kroky takovým způsobem poskytování podpory, který má nejlepší předpoklady pro dosažení politického cíle.

Rovněž bude z nástroje nadále v souladu s povinnostmi EU podporováno fungování zvláštního režimu průjezdu uplatňovaného Litvou, který této zemi kompenzuje ušlé poplatky z průjezdních víz a kryje dodatečné náklady vynaložené Litvou na fungování režimu dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD), jako např. náklady na výměnu a modernizaci vybavení, na systémy informačních technologií a na odbornou přípravu a také provozní náklady. Dochází k dalšímu zjednodušení při provádění nástroje, a to zejména zajištěním soudržného přístupu, pokud jde o pravidla použitelná při správě jiných fondů Unie (díky „jednotnému souboru pravidel“), poskytováním lepšího poradenství ohledně systémů řízení a kontroly a auditních požadavků a zajištěním toho, aby pravidla způsobilosti v rámci sdíleného řízení v plné míře využívala zjednodušeného vykazování nákladů. Je rovněž důležité maximalizovat přidanou hodnotu EU u akcí podporovaných z nástroje a provádět zdokonalený rámec pro monitorování a hodnocení tak, aby bylo posíleno řízení založené na výkonnosti. Tento návrh stanoví datum použitelnosti ode dne 1. ledna 2021 a je předkládán Unii 27 členských států v souladu s oznámením Spojeného království o jeho záměru vystoupit z Evropské unie a Euratomu na základě článku 50 Smlouvy o Evropské unii, které Evropská rada obdržela dne 29. března 2017. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Nástroj pro správu hranic a víza navazuje na dosažené výsledky a investice učiněné s podporou jeho předchůdců: Fondu pro vnější hranice na období 2007–2013, který byl zřízen rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES, a nástroje pro vnější hranice a víza v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014. Nástroj pro správu hranic a víza bude nadále podporovat obecné politiky EU v oblasti správy vnějších hranic a víz, jako je posilování evropské integrované správy hranic, nákup vybavení pro správu hranic, které bude využívat Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž, společná vízová politika a příslušné informační systémy. Agentury Unie působící v oblasti správy hranic, zejména Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž, agentura eu-LISA, ale také Agentura Evropské unie pro azyl mají v úzké spolupráci s orgány členských států zásadní význam pro zajištění bezpečnosti hranic a volného pohybu osob v Unii. Členské státy například zaručují, aby informační systémy na vnitrostátní úrovni byly interoperabilní, a tudíž umožňovaly výměnu informací mezi různými orgány, přičemž agentura pro rozsáhlé systémy (eu-LISA) zodpovídá za fungování výměny informací mezi všemi informačními systémy v Unii. Plné soudržnosti a doplňkovosti bude též dosaženo ve způsobu, jakým jsou tyto agentury a členské státy podporovány z rozpočtu Unie prostřednictvím nástroje pro správu hranic a víza. Je rovněž důležité zajistit doplňkovost s činností Evropské agentury pro námořní bezpečnost a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu, například sdílením vybavení používaného pro námořní dohled a ostrahu hranic, které umožní optimální využívání zdrojů k posílení námořní bezpečnosti. Reakce na klíčové výzvy v oblasti správy hranic vyžaduje razantní opatření členských států i příslušných agentur. Z tohoto důvodu Komise navrhuje výrazně navýšit rozpočet vyčleněný zejména na Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž. Včetně plánovaného rozpočtu agentury eu-LISA bude příspěvek z rozpočtu v příštím víceletém finančním rámci činit 12 013 000 000 EUR (v běžných cenách). To umožní významné posílení úlohy a významu především Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, konkrétně prostřednictvím stálého sboru přibližně 10 000 příslušníků pohraniční stráže. Finanční prostředky na agentury však nejsou ve dvou nástrojích, které tvoří Fond pro integrovanou správu hranic, zahrnuty. Proto tento návrh upravuje pouze nástroj pro správu hranic a víza, který poskytne podporu na provádění evropské integrované správy hranic na vnějších hranicích členskými státy, a to plně v součinnosti s prací agentur Unie v této oblasti. • Soulad s ostatními politikami Unie Cíl politiky Unie – přechod na evropskou integrovanou správu hranic – představuje oblast, ve které se různé jiné politiky EU navzájem doplňují a podporují. Jelikož správa hranic probíhá na vnějších hranicích, je zcela zásadní spolupráce a koordinace mezi orgány odpovědnými za správu hranic a jinými příslušnými orgány, zejména celními orgány. V novém víceletém finančním rámci bude zajištěna výrazná součinnost mezi nástroji financování, z nichž je poskytována podpora těmto orgánům, aby se maximalizoval dopad rozpočtu EU v oblasti migrace a hranic. Tím, že se zajistí, aby orgány odpovědné za správu hranic a celní kontroly disponovaly potřebným vybavením a odbornými znalostmi a hladce spolupracovaly, můžeme dosáhnout omezení nelegální migrace a omezení dovozu nebezpečného nebo nevyhovujícího zboží do Unie. Obě složky Fondu pro integrovanou správu hranic, tj. nástroj pro správu hranic a víza a nově zřízený nástroj pro vybavení pro celní kontroly, k tomuto cíli přispějí. Nástroj pro správu hranic a víza zajistí silnou a účinnou správu hranic a pomůže zabezpečit volný pohyb osob, zatímco nástroj pro vybavení pro celní kontrolu bude podporovat funkční celní unii. První nástroj se zaměří výhradně na akce související s kontrolami osob při ochraně hranic, naproti tomu druhý nástroj bude zacílen na akce související s nákupem, udržováním a modernizací vybavení pro celní kontroly. Bude se vztahovat na vybavení, které lze použít pro kontroly zboží i osob. Tímto způsobem bude dosaženo plné součinnosti mezi oběma nástroji, které tvoří fond IBMF. Pro úspěch integrované správy hranic je důležitá spolupráce a koordinace s ostatními orgány působícími na poli migrace a bezpečnosti. Jde o orgány zabývající se otázkami azylu, řízení migrace, navracení a přeshraniční trestné činnosti, ale i subjekty působící v oblasti námořní bezpečnosti a dohledu. Azylový a migrační fond (AMF) se navrhuje jako budoucí nástroj financování, z něhož by měla být podporována činnost vnitrostátních orgánů, pokud jde o přijímání žadatelů o azyl a migrantů při jejich příjezdu na území EU, jakož i navracení osob, které nemají právo pobývat v EU. AMF a nástroj pro správu hranic a víza budou v zájmu posílení svého dopadu v oblasti migrace a správy hranic fungovat v plné součinnosti. Je to důležité například ke snížení počtu nelegálních migrantů přicházejících do Unie, ale i k zajištění toho, aby osoby bez práva pobytu byly navráceny do země svého původu. Nový Fond pro vnitřní bezpečnost (ISF) představuje nástroj budoucího financování, jenž by měl přispět k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Unii, zejména prostřednictvím boje proti terorismu a radikalizaci, organizovanému zločinu a kybernetické kriminalitě i prostřednictvím podpory a ochrany obětí trestných činů, v naprostém souladu s akcemi podporovanými budoucím nástrojem pro správu hranic a víza. Nástroj pro správu hranic a víza umožní také nákup víceúčelového vybavení pro námořní dohled, aby se maximalizovala součinnost i v této oblasti politiky. Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná z nástroje budou prováděna v plné součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, které získávají podporu prostřednictvím nástrojů pro financování vnější činnosti, a budou tyto akce doplňovat. Při provádění těchto akcí se bude zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu vážou. V souvislosti s vnějším rozměrem se nástroj pro správu hranic a víza zaměří na podporu prohlubování spolupráce se třetími zeměmi a posílení klíčových aspektů ostrahy jejich hranic a kapacit správy hranic v oblastech zájmu cílů migrační politiky Unie a bezpečnostních cílů Unie. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ V čl. 3 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii se stanoví, že „Unie poskytuje svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob ve spojení s vhodnými opatřeními týkajícími se ochrany vnějších hranic, azylu, přistěhovalectví a předcházení a potírání zločinnosti“.

Právním základem pro navrhované akce Unie je seznam opatření uvedených v čl. 77 odst. 2 a v čl. 79 odst. 2 písm. d) Smlouvy o fungování EU, jako jsou společná politika v oblasti víz, kontrola osob na vnějších hranicích, veškerá opatření nezbytná pro postupné zavedení integrovaného systému řízení vnějších hranic a boj proti obchodu s lidmi. Pozornost je rovněž věnována článku 80 Smlouvy o fungování EU, který zdůrazňuje, že politiky Unie stanovené v části třetí hlavě V kapitole 2 Smlouvy o fungování EU a jejich provádění se řídí zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy, a to i na finanční úrovni. Komise mimo to dne 29. května 2018 přijala návrh nařízení o společných ustanoveních s cílem harmonizovat a lépe koordinovat poskytování podpory v rámci sdíleného řízení a zejména zjednodušit provádění politik. Na část nástroje pro správu hranic a víza, která se týká sdíleného řízení, se bude uvedené nařízení rovněž vztahovat. Jednotlivé fondy Unie prováděné v rámci sdíleného řízení sledují doplňkové cíle a sdílejí stejný způsob řízení, a proto nařízení (EU) …/… [nařízení o společných ustanoveních] stanoví řadu společných zásad, jako je zásada partnerství. Zmíněné nařízení obsahuje rovněž společné prvky strategického plánování a programování, včetně ustanovení o dohodě o partnerství, která má být uzavřena s každým členským státem, a stanoví společný postup zaměřený na výkonnost fondů. V souvislosti s tím zahrnuje základní podmínky a opatření pro monitorování, podávání zpráv a hodnocení. Společná ustanovení jsou stanovena, i pokud jde o pravidla způsobilosti, finanční řízení a řízení a opatření pro kontrolu. •Proměnlivá geometrie Navrhovaná opatření, která se zakládají na čl. 77 odst. 2 SFEU, navazují na schengenské acquis. V důsledku toho pro Dánsko platí článek 4 Protokolu č. 22 o postavení Dánska a pro Irsko článek 4 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie. Navrhovaná opatření představují rozvoj schengenského acquis v oblasti hranic a víz, k němuž jsou na základě dohod s Unií přidruženy čtyři země, jež nejsou členskými státy Unie. Po přijetí, oznámení a schválení budou navrhovaná opatření v důsledku toho platit i pro tyto čtyři země. •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Správa vnějších hranic je obecně oblastí, ve které je zřejmá přidaná hodnota intervence Unie ve srovnání se samostatnou činností členských států. Unie má lepší postavení než členské státy k poskytnutí rámce pro solidaritu Unie při ochraně hranic, vízové politice a řízení migračních toků a k poskytnutí platformy pro vývoj společných informačních systémů na podporu provádění těchto politik. Finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení proto v tomto kontextu přispívá zejména k posilování kapacit v těchto oblastech na vnitrostátní i evropské úrovni. Za tímto účelem je cílem nařízení mj. –systematičtější podpora služeb poskytovaných jednotlivými členskými státy při zabezpečování prostoru bez vnitřních hranic, –zvyšování spolupráce mezi agenturami pohraniční stráže a dalšími donucovacími orgány a –zajištění toho, aby členské státy disponovaly větším objemem specializovaného vybavení, které mohou poskytnout Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž na společné operace v zájmu ochrany prostoru bez vnitřních hranic. Plně se uznává, že k intervencím by mělo docházet v odpovídající míře a že úloha Unie by neměla překračovat rámec toho, co je nezbytné. •Proporcionalita Návrh je v souladu se zásadou proporcionality a spadá do oblasti působnosti opatření v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, jak je definován v hlavě V Smlouvy o fungování EU. Cíle a příslušné úrovně financování jsou úměrné tomu, čeho chce nástroj dosáhnout. Akce předpokládané v tomto návrhu jsou zaměřeny na evropský rozměr správy hranic a společné vízové politiky. •Volba nástroje Nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se jako součást Fondu pro integrovanou správu hranic zřizuje nástroj pro správu hranic a víza. 3.VÝSLEDKY ZPĚTNÝCH HODNOCENÍ, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Zpětná hodnocení / kontroly účelnosti platných právních předpisů

Návrh zohledňuje výsledky hodnocení předchozího nástroje financování v oblasti správy hranic a víz. Vychází ze zpětných hodnocení Fondu pro vnější hranice, který vykonával funkce fondu v programovém období 2007–2013, a z průběžného hodnocení nástroje Fondu pro vnitřní bezpečnost zaměřeného na vnější hranice a víza (ISF – hranice a víza), který vykonává funkce fondu v aktuálním období 2014–2020. Pokud jde o účinnost, Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza je považován za účinný v obou oblastech své intervence, tj. společné vízové politice i správě hranic. Fond pomohl usnadnit legální cestování a posílit vnitrostátní kapacity členských států při vydávání víz. Jeho příspěvek ke konzulární spolupráci a posílení spolupráce se třetími zeměmi byl v mnoha členských státech zatím omezený. Podpory se dostalo rovněž rozvoji společné vízové politiky díky zřízení a provozu informačních systémů, především se zřetelem k vnitrostátním vízovým informačním systémům. Posílením kapacity pro správu hranic na vnějších hranicích Unie fond přispěl k zabezpečení volného pohybu osob v schengenském prostoru. Pomohl také zvýšit účinnost ochrany vnějších hranic prostřednictvím podpůrných opatření zaměřených na nákup, modernizaci a výměnu vybavení pro ochranu a ostrahu hranic. V důsledku především vnějších faktorů byl zaznamenán omezený pokrok v podpoře rozvoje, provádění a prosazování politik, které zajišťují, aby osoby nebyly kontrolovány. Fond usnadnil spolupráci mezi členskými státy, jakož i spolupráci mezi členskými státy a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, včetně nákupu vybavení používaného při společných operacích s podporou fondu, která zlepšila solidaritu a sdílení odpovědnosti. Celkově z hodnocení na základě dostupných údajů vyplývá, že výsledků intervencí bylo dosaženo s vynaložením přiměřených nákladů z hlediska lidských i finančních zdrojů. Většina členských států však poukazuje na potřebu dodatečných pokynů Komise ohledně provádění fondu. Vnímanou administrativní zátěž lze považovat za faktor s nepříznivým vlivem na efektivnost. Navzdory počtu opatření zaměřených na zjednodušení a snížení administrativní zátěže členské státy stále vnímají administrativní zátěž jako vysokou a zjednodušené vykazování nákladů jako problematické. V rámci přímého řízení bylo zaznamenáno větší zjednodušení. Původní opodstatnění a cíle fondu zůstávají relevantní i v období po migrační krizi. Byly zavedeny vhodné mechanismy pro řešení měnících se potřeb jak ve fázi programování, tak i provádění. Při řešení měnících se potřeb pomohla flexibilita, kterou nabízí nástroj ISF – hranice a víza a která umožňuje převody peněžních prostředků mezi různými cíli. Členské státy by ale ocenily flexibilitu ještě větší, tedy zrušení minimálních přídělů prostředků na cíle a snížení počtu národních cílů. Má se za to, že fond je soudržný s jinými intervencemi na úrovni EU i členských států. Soudržnost s jinými nástroji financování EU byla zajištěna ve fázi programování. Byly zavedeny mechanismy koordinace, aby se zabezpečila soudržnost i ve fázi provádění. Při zajišťování soudržnosti hrají klíčovou úlohu monitorovací výbory a příslušné orgány. Cíle fondu doplňují cíle jiných vnitrostátních politik. Ve fázi programování byla naplánována doplňkovost s jinými nástroji financování EU. Byly zavedeny mechanismy koordinace, aby se zajistila doplňkovost i ve fázi provádění, ale mohly by být dále zlepšeny. Různé způsoby provádění se navzájem doplňují. Fond zajistil přidanou hodnotu na úrovni EU prostřednictvím inovativních investic do infrastruktury a vybavení. Podporoval spolupráci mezi členskými státy. Činnosti v oblasti odborné přípravy, které fond umožnil, přispěly ke sjednocení postupů v členských státech. Vyšší přidanou hodnotu na úrovni EU bylo možné očekávat v oblastech konzulární spolupráce, spolupráce se zeměmi, které nejsou členy EU, a informačních systémů. Udržitelnost akcí financovaných z nástroje ISF – hranice a víza závisí na dalším financování ze strany EU, protože se zdá, že vnitrostátní financování nestačí na zajištění podobné úrovně investic. Při zajištění dlouhodobé udržitelnosti akcí hraje důležitou úlohu odborná příprava. •Konzultace se zúčastněnými stranami Na téma fondů EU v oblastech migrace a bezpečnosti proběhly od 10. ledna 2018 do 9. března 2018 dvě zvláštní otevřené veřejné konzultace. Obecně lze říci, že respondenti silně zdůrazňovali potřebu zjednodušit provádění finančních nástrojů pro oblast vnitřních věcí, větší flexibilitu (konkrétně v souvislosti se schopností reagovat na krize týkající se migrace a bezpečnosti) a zvýšené financování a podporu v oblastech s výraznou mírou sdílení odpovědnosti (jako je správa hranic) anebo spolupráce mezi členskými státy či spolupráce s příslušnými agenturami Unie. Odpovědi ukazují, že pomocí těchto opatření lze zlepšit účinnost a efektivnost nástrojů a posílit přidanou hodnotu EU. Zúčastněné strany rovněž poukázaly na potřebu většího aktivačního účinku politiky pro oblast vnitřních věcí v zemích, které nejsou členy EU. Konzultace s členskými státy a zeměmi přidruženými k Schengenu proběhly v rámci výboru AMIF-ISF (zástupci odpovědných orgánů členských států pro AMIF a ISF). Členské státy poskytly podněty týkající se hlavních finančních priorit, problémů, architektury fondů a způsobů provádění. Vedle toho proběhly i konzultace s dalšími klíčovými zúčastněnými stranami a příjemci finančních prostředků z AMIF a ISF poskytovaných v režimu přímého a nepřímého řízení, například s mezinárodními organizacemi a organizacemi občanské společnosti, stejně jako s příslušnými agenturami Unie. Zúčastněné strany se shodly na tom, že pro maximalizaci přidané hodnoty EU by měly výdaje EU zohledňovat priority a politické závazky na úrovni EU a podporovat provádění acquis EU v oblasti vnitřních věcí. Vyzvaly také k poskytnutí dostatečných finančních prostředků, aby bylo možné čelit stávajícím a nově se objevujícím výzvám. Mělo by být rovněž zajištěno dostatečné financování příslušných agentur Unie, tak aby odráželo rostoucí objem jejich činnosti. Zúčastněné strany se shodly na potřebě větší flexibility, která by vycházela ze samotné struktury fondů. Uvedly také, že je třeba ponechat víceleté národní programy, aby byla zachována dostatečná flexibilita umožňující reagovat na měnící se okolnosti. Nevládní organizace vyjádřily názor, že by se mělo pokračovat i v přímém řízení. Tyto konzultace potvrdily obecný konsensus mezi klíčovými zúčastněnými stranami ohledně potřeby zachovat širokou působnost financování z EU v této oblasti politiky, a to i pokud jde o jeho vnější rozměr, zvýšení dopadu politik týkajících se vnitřních věcí, zjednodušení prováděcích mechanismů, jakož i o větší flexibilitu nutnou zejména při reakcích na mimořádné události. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Práce na budoucích finančních nástrojích pro oblast vnitřních věcí započaly v roce 2016 a pokračovaly v letech 2017 a 2018. V rámci této činnosti vypracoval v roce 2017 externí smluvní partner studii víceletého finančního rámce, nazvanou Správa hranic a víza po roce 2020, a současně se další studie, na které začal externí smluvní partner pracovat v září 2017, zabývala i posouzením dopadů. Tyto studie shrnuly dostupné výsledky hodnocení stávajících finančních nástrojů, jakož i výsledky konzultací se zúčastněnými stranami, a pojednávaly o problémech, cílech a možnostech politiky zkoumaných v rámci posouzení dopadů, včetně jejich pravděpodobného dopadu. •Posouzení dopadů Posouzení dopadů, provedené v souvislosti s tímto návrhem, se týkalo Azylového a migračního fondu, nového ISF a IBMF (složeného z nástroje pro správu hranic a víza a nástroje pro vybavení pro celní kontrolu). Souhrn posouzení dopadů a kladné stanovisko Výboru pro kontrolu regulace jsou k dispozici na této internetové stránce: http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia . Ve zprávě o posouzení dopadů byly analyzovány různé možnosti, pokud jde o způsob poskytování finančních prostředků či řešení otázek, jako je soudržnost a doplňkovost s jinými nástroji EU pro financování, vnější rozměr migrace a financování bezpečnosti, flexibilita ve stabilním finančním prostředí (včetně tematického nástroje), způsoby řízení, možnost poskytování mimořádné pomoci a mechanismus případného přezkumu v polovině období. Upřednostňovanou možností je kombinace různých variant, která vychází z výsledků zpětného hodnocení předchozích fondů a průběžného hodnocení stávajících fondů a souvisejících doporučení. Zpráva o posouzení dopadů zohledňuje doporučení Výboru pro kontrolu regulace. V tabulce níže jsou uvedeny hlavní připomínky a doporučení ke zlepšení obdržené pro Azylový, migrační a integrační fond, nástroj pro správu hranic a víza (jako součást Fondu pro integrovanou správu hranic) a Fondu pro vnitřní bezpečnost a úpravy zprávy o posouzení dopadů, které tyto připomínky a doporučení zohledňují. Hlavní připomínky Výboru pro kontrolu regulace Změny ve zprávě o posouzení dopadů Zpráva nevysvětluje, jaký budou mít rostoucí pravomoci EU v těchto oblastech (tj. oblasti vnitřní věcí) a posílení agentur vliv na celkový systém. Co se týče Azylového a migračního fondu, nástroje pro správu hranic a víza (jako součásti Fondu pro integrovanou správu hranic) a Fondu pro vnitřní bezpečnost, zpráva byla revidována, aby obsahovala vysvětlení, jak rozšíření pravomocí EU a posílení agentur ovlivňuje roli příslušných fondů (oddíl 3.2). Agentury pro vnitřní věci, které mají klíčový význam při provádění politik Unie v oblasti migrace a bezpečnosti, budou mít důležitou roli během programové fáze národních programů a jejich monitorovací činnost poslouží při přezkumu v polovině období. Rozšířený mandát agentur by neměl za cíl nahradit stávající úkoly prováděné členskými státy, ale spíše posílit a vylepšit činnosti Unie a jejích členských států v oblasti migrace, správy hranic a bezpečnosti. Další připomínky a doporučení ke zlepšení Změny ve zprávě o posouzení dopadů 1) Zpráva by měla představit hlavní změny struktury programu a priorit ve srovnání se stávajícím programovým obdobím. Zpráva by navíc měla objasnit rozsah vnější složky programu, tj. jeho doplňkovost s vnějšími nástroji. Zpráva byla revidována tak, aby obsahovala hlavní změny struktury programu ve srovnání se současným programovým obdobím (oddíl 3.2) a aby objasnila rozsah vnější složky a doplňkovost s vnějšími nástroji (oddíl 3.3). Cíle fondů vycházejí z oblasti působnosti jejich předchůdců, jež byla obecně považována za dostatečně širokou, aby fondy podpořily provádění politických priorit EU, a přinesly tak přidanou hodnotu EU. Přizpůsobení priorit a činností odráží vývoj politiky a potřebu synergií s jinými fondy EU. Intervence v rámci vnějšího rozměru budou navrženy a prováděny v souladu s vnější činností EU a zahraniční politikou, zejména s vnějším nástrojem Unie. 2) Zpráva by měla rovněž vysvětlit, jaký vliv má rozšíření pravomocí EU a posílení agentur na roli příslušných programů. Dochází ke zvyšování potřeby zavádět opatření na vnitrostátní úrovni, k přenášení úkolů na agentury nebo snižování priorit některých intervencí? Viz změny provedené ve zprávě, které zohledňují výše uvedené hlavní připomínky Výboru pro kontrolu regulace. 3) Výbor chápe, že při sestavování zprávy nebyl nový mechanismus pro výkonnostní rezervy ještě hotový. Její konečná verze by však měla aktualizovat a objasnit zvolený mechanismus a zdůvodnit jeho výběr na základě zkušeností z jiných fondů EU (jak bylo výboru ústně vysvětleno). Zpráva byla revidována s cílem aktualizovat a objasnit upřednostňovaný mechanismus s ohledem na zkušenosti z jiných fondů EU a vývoj v rámci příprav budoucího nařízení o společných ustanoveních pro sdílené řízení (oddíl 4.1.4). V upřednostňované možnosti není uvedena žádná zvláštní výkonnostní rezerva. Pro přidělování dodatečných finančních prostředků v rámci technických úprav v polovině období je zahrnuta minimální úroveň finančního plnění, zatímco při poskytování dodatečných finančních prostředků prostřednictvím tematického nástroje by byly zohledněny výkonnostní prvky. 4) Zpráva by měla objasnit jednak způsob fungování nového nouzového mechanismu v rámci finančního krytí všech tří fondů pro migraci a bezpečnost, jednak skutečnost, že využívání mimořádné pomoci by mělo být omezené vzhledem k nové flexibilitě, kterou poskytuje tematický nástroj. Měla by vysvětlit výhody tohoto mechanismu v porovnání s mimořádným financováním v předchozím programovém období. Zpráva byla revidována s cílem objasnit fungování nového nouzového mechanismu (oddíl 4.1.3). Mimořádná pomoc poskytovaná z fondů by měla doplňovat rezervu na pomoc při mimořádných událostech (na úrovni rozpočtu EU) a měla by být používána v jasně definovaných situacích. Vzhledem k flexibilitě tematického nástroje se předpokládá, že mimořádná pomoc se bude v porovnání se současným programovým obdobím využívat v menší míře. Mimořádná pomoc se bude provádět v rámci sdíleného, přímého nebo nepřímého řízení. 5) Monitorovací opatření nejsou dostatečně propracovaná. Zpráva by měla objasnit, jak se bude definovat a měřit úspěšnost programů. Zpráva byla revidována (oddíl 5), aby obsahovala hodnoty měření úspěšnosti programů. Bude se vycházet z cílů stanovených mezi Komisí a členskými státy, které budou schváleny v národních programech, a následného měření dosažených výsledků při plnění těchto cílů prostřednictvím ukazatelů výstupů a výsledků uvedených v právních návrzích. Požadavky na podávání zpráv v případě sdíleného řízení jsou stanoveny v nařízení o společných ustanoveních.

•Účelnost právních předpisů a zjednodušení Nařízení o společných ustanoveních zajistí zjednodušení nástroje díky maximálnímu možnému používání společných pravidel pro provádění programů. Členské státy budou navíc povzbuzovány k ještě většímu využívání zjednodušeného vykazování nákladů. Přístup k auditu bude optimalizován tak, aby se více zaměřoval na výběr vzorků pro audit založený na rizicích a dodržoval zásadu jednotného auditu za účelem snížení administrativní zátěže. Dalšího zjednodušení v rámci přímého řízení bude dosaženo použitím společných informačních nástrojů v celé Komisi (systém řízení elektronických grantů). •Základní práva Finanční podpora z rozpočtu Unie je naprosto nezbytná pro provádění evropské integrované správy hranic za účelem podpory členských států v jejich úsilí o řízení efektivního přecházení vnějších hranic a při řešení migračních výzev a potenciálních budoucích hrozeb na těchto hranicích, čímž přispívá k řešení závažných trestných činů s přeshraničním rozměrem. Uvedené cíle budou plněny v plném souladu se závazky Unie v oblasti základních práv. To bude během provádění fondu podrobně monitorováno. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Komise ve svém návrhu příštího víceletého finančního rámce navrhuje vyčlenit v období 2021–2027 na nástroj pro správu hranic a víza 8 018 000 000 EUR (v běžných cenách). Provádění bude zajištěno prostřednictvím sdíleného, přímého nebo nepřímého řízení. Celkové zdroje se rozdělí takto: přibližně 60 % na programy členských států prováděné v rámci sdíleného řízení a 40 % na tematický nástroj, pro specifické akce na vnitrostátní nebo nadnárodní úrovni, pro akce Unie a pro mimořádnou pomoc. Prostředky pro tematický nástroj budou využity též pro technickou pomoc z podnětu Komise. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv Rámec pro monitorování a hodnocení bude zkvalitněn, mimo jiné zlepšením metodiky pro sledování investic u příslušných fondů Unie, s cílem podnítit včasné dosahování výsledků a zajistit, aby hodnocení poskytovala účinné vstupy pro veškeré budoucí revize intervencí v rámci politiky. Toho bude dosaženo lepšími ukazateli, užší spoluprací s příslušnými partnery a díky mechanismům pro motivaci k lepší výkonnosti. Komise provede hodnocení v polovině období a zpětné hodnocení. Tato hodnocení se budou provádět v souladu s body 22 a 23 interinstitucionální dohody ze dne 13. dubna 2016, v nichž všechny tři orgány Unie potvrdily, že hodnocení stávajících právních předpisů a politik by měla sloužit jako základ pro posouzení dopadů možných budoucích kroků. V rámci hodnocení se budou posuzovat účinky nástroje v praxi na základě ukazatelů, cílů a podrobné analýzy toho, nakolik lze nástroj považovat za relevantní, účinný a efektivní, zda přináší dostatečnou přidanou hodnotu na úrovni EU a do jaké míry je v souladu s dalšími politikami EU. Hodnocení budou shrnovat získané zkušenosti, které umožní identifikovat jakékoli problémy nebo možnosti, jak akce či jejich výsledky dále zlepšit, a pomohou maximalizovat dopad nástroje. Členské státy mají podat zprávu o provádění svých programů postupem stanoveným v tomto nařízení a nařízení o společných ustanoveních. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Kapitola I – Obecná ustanovení navrhovaného nařízení stanoví jeho účel, oblast působnosti a klíčové definice. Stanoví také cíle nařízení. Navrhovaná oblast působnosti těchto článků vychází v převážné míře z platného nařízení, kterým se zřizuje nástroj pro vnější hranice a víza v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost, avšak zohledňuje nový vývoj politik, například zřízení Evropské pohraniční a pobřežní stráže, včetně Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, modernizaci společné vízové politiky a rozvoj nových rozsáhlých informačních systémů a jejich interoperability. Velký důraz se klade na podporu akcí s evropským rozměrem. Kapitola II – Finanční a prováděcí rámec stanoví obecné zásady pro podporu poskytovanou podle tohoto nařízení a zdůrazňuje význam souladu a doplňkovosti s příslušnými nástroji financování z EU. Stanoví způsoby poskytování podpory v případě akcí podporovaných podle tohoto nařízení: sdílené, přímé a nepřímé řízení. Navrhovaná kombinace způsobů poskytování podpory vychází z kladných zkušeností s touto kombinací při provádění aktuálního nástroje financování. První oddíl této kapitoly obsahuje společná ustanovení. Návrh uvádí výši finančního krytí nástroje a jeho využívání prostřednictvím různých způsobů provádění. Druhý oddíl popisuje prováděcí rámec pro část nástroje v režimu sdíleného řízení, zejména pokud jde o programy členských států. Stanoveny jsou i podmínky týkající se akcí podporovaných podle tohoto nařízení, například akcí souvisejících s nákupem vybavení nebo odbornou přípravou. V tomto oddílu jsou uvedena podrobná pravidla pro přezkum programů členských států v polovině období i pro provádění specifických akcí a operační podpory, včetně zvláštního režimu průjezdu. Třetí oddíl obsahuje ustanovení týkající se akcí prováděných v rámci přímého a nepřímého řízení, zatímco čtvrtý oddíl obsahuje ustanovení týkající se mimořádné pomoci, která může být poskytována prostřednictvím sdíleného, přímého nebo nepřímého řízení. Pátý, závěrečný oddíl této kapitoly obsahuje potřebná ustanovení o hodnocení a o požadavcích na monitorování, podávání zpráv, informace a komunikaci. Kapitola III – Závěrečná ustanovení obsahuje ustanovení týkající se přenesení pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci na Komisi a ustanovení o postupu projednávání ve výborech. Dále se stanoví, že toto nařízení bude závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech od 1. ledna 2021.

2018/0249 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se jako součást Fondu pro integrovanou správu hranic zřizuje nástroj pro finanční podporu správy hranic a víz EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 písm. d) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)V souvislosti s vyvíjejícími se migračními výzvami v Evropské unii a s bezpečnostními problémy je nanejvýš důležité udržet správnou rovnováhu mezi volným pohybem osob na jedné straně a bezpečností na straně druhé. Cíle Unie, jímž je zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva podle čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), by mělo být dosaženo mimo jiné společnými opatřeními pro překračování vnitřních hranic osobami a pro ochranu vnějších hranic a společnou vízovou politiku. (2)Podle článku 80 Smlouvy o fungování EU by se tyto politiky a jejich provádění měly řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy, a to i na finanční úrovni. (3)V Římském prohlášení podepsaném dne 25. září 2017 vedoucí představitelé 27 členských států potvrdili své odhodlání zajistit bezpečnou a chráněnou Evropu a vybudovat Unii, v níž se všichni občané cítí bezpečně a mohou se volně pohybovat, kde jsou bezpečné vnější hranice a kde existuje účinná, odpovědná a udržitelná migrační politika, která respektuje mezinárodní normy, jakož i Evropu odhodlanou bojovat proti terorismu a organizované trestné činnosti. (4)Cílem politiky Unie v oblasti správy vnějších hranic je vyvinout a provádět na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie evropskou integrovanou správu hranic, jež je nezbytnou podmínkou volného pohybu osob uvnitř Unie a jednou ze základních složek prostoru svobody, bezpečnosti a práva. (5)Evropská integrovaná správa hranic, prováděná Evropskou pohraniční a pobřežní stráží zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624, jejímiž složkami jsou Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž a vnitrostátní orgány odpovědné za správu hranic, včetně pobřežní stráže, pokud vykonává úkoly ochrany hranic, je nezbytná pro zlepšování řízení migrace a bezpečnosti. (6)Ve sdělení Komise o evropském programu pro migraci bylo jako jeden z hlavních cílů reakce Unie na výzvy v těchto oblastech identifikováno usnadnění legálního cestování a současně předcházení rizikům nelegální migrace a bezpečnostním rizikům. (7)Dne 15. prosince 2016 Evropská rada vyzvala k dalšímu zlepšování interoperability informačních systémů a databází EU. Dne 23. června 2017 Evropská rada zdůraznila potřebu zlepšovat interoperabilitu databází a dne 12. prosince 2017 Komise přijala návrh nařízení, kterým se zřizuje rámec pro interoperabilitu mezi informačními systémy EU. (8)V zájmu zachování integrity schengenského prostoru a posílení jeho fungování jsou členské státy ode dne 6. dubna 2017 povinny provádět v příslušných databázích systematické kontroly občanů EU, kteří překračují vnější hranice EU. Komise dále vydala doporučení členským státům, jak lépe využívat policejní kontroly a přeshraniční spolupráci.

(9)Finanční podpora z rozpočtu Unie je naprosto nezbytná pro provádění evropské integrované správy hranic, která podpoří členské státy při řízení efektivního přecházení vnějších hranic a při řešení migračních výzev a potenciálních budoucích hrozeb na těchto hranicích, a přispěje tak k řešení závažných trestných činů s přeshraničním rozměrem, přičemž bude v plném rozsahu dodržovat základní práva. (10)Členským státům by měla být poskytnuta odpovídající finanční podpora Unie na provádění evropské integrované správy hranic a na zajištění její realizace v praxi, přičemž složky evropské integrované správy hranic jsou definovány v článku 4 nařízení (EU) 2016/1624 takto: ochrana hranic, pátrací a záchranné operace při ostraze hranic, analýza rizik, spolupráce členských států (podporovaná a koordinovaná Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž), meziagenturní spolupráce (včetně pravidelné výměny informací), spolupráce se třetími zeměmi, technická a operativní opatření uvnitř schengenského prostoru, která se týkají ochrany hranic a mají lépe řešit nedovolené přistěhovalectví a bojovat proti přeshraniční trestné činnosti, využívání nejmodernější technologie, mechanismy pro kontrolu kvality a mechanismy solidarity. (11)Jelikož celní orgány členských států mají stále více povinností, které často zasahují do oblasti bezpečnosti a probíhají na vnějších hranicích, je nutné zajistit jednotné provádění ochrany hranic a celní kontroly na vnějších hranicích poskytnutím odpovídající finanční podpory Unie členským státům. Posílí se tak nejen celní kontroly, ale usnadní se i zákonný obchod, což přispěje k vytvoření bezpečné a efektivní celní unie. (12)Je proto nezbytné zřídit Fond pro integrovanou správu hranic (dále jen „fond“) jako nástupce Fondu pro vnitřní bezpečnost, který byl zřízen na období 2014–2020 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014. (13)Vzhledem k právním specifikům, jež se vážou k hlavě V Smlouvy o fungování EU, a k různým právním základům pro politiky týkající se vnějších hranic a celních kontrol nelze z právního hlediska fond zřídit formou jediného finančního nástroje. (14)Fond by proto měl být zřízen jako komplexní rámec pro finanční podporu Unie v oblasti správy hranic a víz, který bude obsahovat nástroj pro finanční podporu správy hranic a víz (dále jen „nástroj“) zřízený tímto nařízením, jakož i nástroj pro finanční podporu vybavení pro celní kontroly zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) …/….. Uvedený rámec by měl být doplněn nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… [nařízení o společných ustanoveních], na které by toto nařízení mělo odkazovat, pokud jde o pravidla sdíleného řízení. (15)Nástroj by měl být prováděn v plném souladu s právy a zásadami zakotvenými v Listině základních práv Evropské unie a s mezinárodními závazky Unie v oblasti základních práv. (16)Nástroj by měl navazovat na dosažené výsledky a investice učiněné s podporou jeho předchůdců: Fondu pro vnější hranice na období 2007–2013, zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007, a nástroje pro vnější hranice a víza v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020, zřízeného nařízením (EU) č. 515/2014, a měl by být rozšířen tak, aby zohledňoval nové události. (17)K zajištění jednotné a kvalitní ochrany vnějších hranic a k usnadnění legálního cestování přes vnější hranice by měl nástroj přispívat k rozvoji evropské integrované správy hranic, která zahrnuje veškerá opatření související s politikou, právními předpisy, systematickou spoluprací, sdílením zátěže, vyhodnocováním konkrétní situace a měnícími se okolnostmi, pokud jde o trasy nelegálních migračních toků, zaměstnance, vybavení a technologie, přijatá na různých úrovních příslušnými orgány členských států a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž ve spolupráci s ostatními subjekty, jako jsou třetí země a jiné orgány EU, zejména Evropskou agenturou pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA), Europolem a s mezinárodními organizacemi. (18)Nástroj by měl přispívat ke zvýšení efektivnosti vyřizování víz z hlediska zjišťování a hodnocení bezpečnostních rizik a rizik nelegální migrace a usnadnění postupů udělování víz osobám cestujícím v dobré víře. Zejména by měl nástroj poskytovat finanční pomoc na podporu digitalizace vyřizování víz s cílem zajistit rychlé, bezpečné a klientsky přívětivé postupy udělování víz, ze kterých budou mít prospěch jak žadatelé o vízum, tak konzuláty. Nástroj by rovněž měl zajistit celosvětově rozsáhlé konzulární pokrytí. Rovněž by měl být určen na jednotné provádění společné vízové politiky a její modernizaci. (19)Nástroj by měl podporovat opatření na území zemí schengenského prostoru, která se týkají ochrany hranic v rámci rozvoje společného integrovaného systému správy hranic, který posiluje celkové fungování schengenského prostoru. (20)S cílem zlepšit správu vnějších hranic, přispět k předcházení nelegální migraci a k boji proti ní a současně přispět k vysoké úrovni bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva Unie by měl nástroj podporovat vývoj rozsáhlých informačních systémů založených na současných nebo nových informačních systémech. Současně by měl podporovat nastavení interoperability v členských státech mezi těmito informačními systémy EU (Systém vstupu/výstupu (EES), Vízový informační systém (VIS), evropský systém pro cestovní informace a povolení (ETIAS), Eurodac, Schengenský informační systém (SIS) a Evropský informační systém rejstříků trestů pro státní příslušníky třetích zemí (ECRIS-TCN)), aby se tyto informační systémy EU a jejich údaje navzájem doplňovaly. Nástroj by měl rovněž přispívat k nezbytnému vývoji složek interoperability na vnitrostátní úrovni po jejich zavedení na ústřední úrovni (Evropského vyhledávacího portálu (ESP), sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS), společného úložiště údajů o totožnosti (CIR) a detektoru vícenásobné totožnosti (MID)). (21)Nástroj by měl doplňovat a posilovat činnosti za účelem provádění evropské integrované správy hranic na základě sdílené odpovědnosti a solidarity mezi členskými státy a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, které představují dva pilíře Evropské pohraniční a pobřežní stráže. To zejména znamená, že by členské státy měly při přípravě svých programů zohledňovat analytické nástroje a provozní a technické pokyny vytvořené Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž i osnovy pro vzdělávání a výcvik vypracované touto agenturou, jako jsou společné hlavní osnovy pro vzdělávání a výcvik příslušníků pohraniční stráže, včetně částí týkajících se základních práv a přístupu k mezinárodní ochraně. Aby se vzájemně doplňovalo poslání agentury s povinnostmi členských států, pokud jde o ochranu vnějších hranic, i pro zajištění souladu a předcházení neefektivnímu vynakládání nákladů by Komise měla s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž konzultovat návrhy národních programů předkládané členskými státy, které spadají do působnosti agentury, zejména ohledně činností financovaných z operační podpory. (22)Nástroj by měl podporovat provádění přístupu založeného na hotspotech, nastíněného ve sdělení Komise o evropském programu pro migraci a potvrzeného na zasedání Evropské rady ve dnech 25. a 26. června 2015. Podstatou přístupu založeného na hotspotech je poskytování operativní podpory členským státům vystaveným nepřiměřenému migračnímu tlaku na vnějších hranicích Unie. Tento přístup nabízí integrovanou, komplexní a cílenou pomoc v duchu solidarity a sdílené odpovědnosti i s cílem zabezpečit integritu schengenského prostoru. (23)Jestliže budou identifikována slabá místa nebo rizika, zejména po schengenském hodnocení v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1053/2013, měl by dotčený členský stát v zájmu obecné solidarity v schengenském prostoru a v duchu sdílené odpovědnosti za ochranu vnějších hranic EU odpovídajícím způsobem tento problém řešit s využitím zdrojů ze svého programu na provedení doporučení přijatých podle daného nařízení a na základě hodnocení zranitelnosti, která provádí Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 2016/1624. (24)Nástroj by měl vyjadřovat solidaritu a sdílenou odpovědnost prostřednictvím finanční pomoci těm členským státům, které v plném rozsahu uplatňují schengenská ustanovení týkající se vnějších hranic a víz, jakož i těm státům, které se na úplnou účast v schengenském systému připravují, a měl by být využíván členskými státy v zájmu společné politiky Unie v oblasti správy vnějších hranic. (25)V souladu s Protokolem č. 5 k aktu o přistoupení o pozemním průjezdu osob mezi Kaliningradskou oblastí a ostatními částmi Ruské federace z roku 2003 by se z nástroje měly uhradit veškeré dodatečné náklady vynaložené při provádění zvláštních ustanovení acquis Unie přijatých pro tento průjezd, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 693/2003 a nařízení Rady (ES) č. 694/2003. Potřeba nepřetržité finanční podpory za ušlé poplatky by však měla záviset na platném vízovém režimu Unie s Ruskou federací. (26)Aby se přispělo k dosažení politického cíle nástroje, měly by členské státy zajistit, že se jejich programy zaměří na specifické cíle nástroje, že zvolené priority jsou v souladu s dohodnutými prioritami EU a prováděcími opatřeními podle přílohy II a že rozdělení zdrojů mezi jednotlivé cíle a akce bude úměrné výzvám a potřebám, kterým členské státy čelí. (27)Je třeba usilovat o součinnost, soulad a efektivnost ve vztahu k jiným fondům EU a zabránit překrývání akcí. (28)Navracení státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahují rozhodnutí o navrácení vydaná členským státem, je jednou ze složek evropské integrované správy hranic podle nařízení (EU) 2016/1624. S ohledem na povahu a cíl navracení však opatření v této oblasti spadají mimo působnost podpory z nástroje a na tato opatření se vztahuje nařízení (EU) …/… [nový AMF].

(29)Jako uznání významné úlohy celních orgánů členských států na vnějších hranicích a pro zajištění dostupnosti dostatečných prostředků na provádění jejich úkolů pokrývajících širokou oblast působnosti na těchto hranicích by měl nástroj pro finanční podporu vybavení pro celní kontroly podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… [nový Fond pro vybavení pro celní kontroly] poskytnout těmto vnitrostátním orgánům nezbytné finanční prostředky na investice do vybavení pro celní kontroly a vybavení, které může kromě celních kontrol sloužit i jiným účelům, například k ochraně hranic. (30)Většina vybavení pro celní kontroly může být primárně či sekundárně vhodná pro kontroly plnění jiných právních předpisů, jako jsou např. předpisy týkající se správy hranic, víz a policejní spolupráce. Fond pro integrovanou správu hranic byl proto koncipován jako dva vzájemně se doplňující nástroje s odlišnými, ale soudržnými oblastmi působnosti, pokud jde o nákup vybavení. Na jedné straně bude z nástroje pro správu hranic a víza zřízeného tímto nařízením vyloučeno vybavení, které lze použít jak pro správu hranic, tak pro celní kontroly. Na straně druhé nástroj pro vybavení pro celní kontroly finančně podpoří vybavení, jehož hlavním účelem jsou celní kontroly, ale zároveň umožní jeho využití i pro další účely, např. ochranu hranic a bezpečnost. Toto rozdělení úloh posílí spolupráci mezi agenturami jako složku koncepce evropské integrované správy hranic, jak je uvedeno v čl. 4 písm. e) nařízení (EU) 2016/1624, a umožní tak celním a pohraničním orgánům spolupracovat a maximalizovat dopad rozpočtu Unie prostřednictvím sdílení a interoperability vybavení pro kontroly. (31)Ostraha hranic na moři je považována za jednu z funkcí pobřežní stráže prováděnou v námořní oblasti Unie. Vnitrostátní orgány, které plní funkce pobřežní stráže, odpovídají za širokou škálu úkolů, které mohou zahrnovat mimo jiné bezpečnost námořní plavby a její ochranu před protiprávními činy, pátrací a záchranné operace, ochranu hranic, kontrolu rybolovu, celní kontrolu, obecné prosazování práva a ochranu životního prostředí. S ohledem na široké rozpětí funkcí pobřežní stráže se na ně vztahují různé politiky EU, které by měly usilovat o synergie pro dosažení účinnějších a efektivnějších výsledků. (32)Kromě spolupráce Unie na funkcích pobřežní stráže mezi Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, zřízenou nařízením (EU) 2016/1624, Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost, zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002, a Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu, zřízenou nařízením Rady (ES)768/2005, by v námořní oblasti mělo být dosaženo lepší soudržnosti činností i na vnitrostátní úrovni. Synergie mezi jednotlivými aktéry v námořním prostředí by měly být v souladu se strategií pro evropskou integrovanou správu hranic a strategií pro námořní bezpečnost. (33)Aby byly posíleny doplňkovost a jednotnost námořních činností, předešlo se zdvojování úsilí a zmírnila se rozpočtová omezení v oblasti nákladných činností, jakou je námořní oblast, měl by nástroj podporovat námořní operace víceúčelové povahy, kdy je hlavním cílem ostraha hranic, ale vedle toho lze souběžně sledovat další cíle. (34)Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná nástrojem by měla být prováděna v plné součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, které získávají podporu prostřednictvím nástrojů pro financování vnější činnosti, a měla by je doplňovat. Při provádění těchto akcí by se mělo zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu vážou. V souvislosti s vnějším rozměrem by se měl nástroj zaměřit na podporu prohlubování spolupráce se třetími zeměmi a posílení klíčových aspektů ostrahy jejich hranic a kapacit správy hranic v oblastech zájmu cílů migrační politiky Unie a bezpečnostních cílů Unie. (35)Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřit na činnosti, kde může intervence Unie přinést přidanou hodnotu ve srovnání s akcemi na úrovni samotných členských států. Vzhledem k tomu, že Unie má oproti členským státům lepší postavení k poskytnutí rámce pro vyjádření solidarity Unie při ochraně hranic, společné vízové politice a řízení migračních toků a k poskytnutí platformy pro vývoj společných informačních systémů na podporu těchto politik, finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení přispěje zejména k posilování kapacit v těchto oblastech na vnitrostátní i unijní úrovni. (36)Lze mít za to, že členský stát nedodržuje příslušné acquis Unie, včetně využívání operační podpory z tohoto nástroje, jestliže neplní své povinnosti stanovené Smlouvami v oblastech správy hranic a víz, jestliže existuje zjevné riziko závažného porušení hodnot Unie členským státem při provádění acquis týkajícího se správy hranic a víz nebo jestliže hodnotící zpráva v rámci schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu zjistí nedostatky v příslušné oblasti. (37)Nástroj by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení a současně splňovat požadavky v oblasti předvídatelnosti a zajišťovat spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů s cílem splnit cíle stanovené v tomto nařízení. (38)Toto nařízení by mělo stanovit výchozí částky pro programy členských států vypočítané na základě kritérií stanovených v příloze I, která zohledňují délku a stupeň ohrožení na úsecích pozemních či námořních hranic, pracovní zátěž na letištích a konzulátech a počet konzulátů. (39)Tyto výchozí částky budou tvořit základ dlouhodobých investic členských států. Aby se zohlednily změny výchozí situace, například tlak na vnější hranice Unie a pracovní zátěž na vnějších hranicích a na konzulátech, bude členským státům v polovině období přidělena dodatečná částka na základě nejnovějších dostupných statistických údajů podle distribučního klíče, který vezme v úvahu stav provádění programu. (40)Jelikož se výzvy v oblasti správy hranic a víz neustále vyvíjejí, je nutné přizpůsobovat přidělování finančních prostředků změnám migračních toků, tlaku na hranicích a bezpečnostním hrozbám a financování směrovat na priority s nejvyšší přidanou hodnotou pro Unii. Za účelem reakce na náhlé potřeby, změny politik a priorit Unie a za účelem nasměrování financování k akcím s vysokou přidanou hodnotou pro Unii bude část finančních prostředků prostřednictvím tematického nástroje pravidelně přidělována na specifické akce, akce Unie a na mimořádnou pomoc. (41)Členské státy by měly být prostřednictvím vyššího příspěvku Unie podporovány v tom, aby část svých finančních prostředků přidělených na program použily pro financování akcí uvedených v příloze IV. (42)Nástroj by měl přispívat na podporu provozních nákladů souvisejících se správou hranic, společnou vízovou politikou a rozsáhlými informačními systémy a tím umožnit členským státům, aby si udržovaly kapacity nezbytné pro celou Unii. Tato podpora spočívá v plné náhradě zvláštních nákladů souvisejících s cíli nástroje a měla by být nedílnou součástí programů členských států. (43)Část dostupných zdrojů z nástroje lze také přidělit na programy členských států pro provádění specifických akcí nad rámec jejich počátečního přídělu. Tyto specifické akce by měly být vymezeny na úrovni Unie a měly by zahrnovat akce vyžadující spolupráci nebo akce nezbytné pro řešení vývoje v Unii, jenž vyžaduje poskytnutí dalších finančních prostředků jednomu nebo více členským státům, například nákup technického vybavení požadovaného Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž na její operativní činnost, financovaný z národních programů členských států, modernizaci procesů vyřizování žádostí o udělení víza, vývoj nových rozsáhlých informačních systémů a zajištění interoperability mezi těmito systémy. Tyto specifické akce budou definovány Komisí v jejích pracovních programech. (44)S cílem doplnit provádění politického cíle tohoto nástroje na vnitrostátní úrovni prostřednictvím programů členských států by měl nástroj rovněž poskytovat podporu pro akce na úrovni Unie. Tyto akce by měly sloužit k obecným strategickým účelům v působnosti intervence nástroje v souvislosti s analýzou politiky a inovacemi, vzájemným učením a partnerstvími na nadnárodní úrovni a se zkoušením nových iniciativ a akcí na úrovni celé Unie. (45)Aby se posílila schopnost Unie okamžitě řešit nepředvídaný nebo nepřiměřený migrační tlak, a to zejména v těch úsecích hranic, kde bylo v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 zjištěno, že dopady svou intenzitou ohrožují fungování schengenského prostoru jako celku, i tlak na vízová oddělení konzulátů členských států nebo rizika pro bezpečnost hranic, mělo by být možné poskytovat mimořádnou pomoc v souladu s rámcem stanoveným tímto nařízením. (46)Politický cíl tohoto nástroje bude rovněž zohledněn prostřednictvím finančních nástrojů a rozpočtové záruky v rámci příslušného okna (příslušných oken) [...] programu Invest EU. Finanční podpora by měla být využívána k tomu, aby přiměřeným způsobem řešila selhání trhu nebo suboptimální investiční situace, a akce by neměly zdvojovat ani vytlačovat soukromé financování nebo narušovat hospodářskou soutěž na vnitřním trhu. Akce by měly mít jasnou evropskou přidanou hodnotu. (47)Toto nařízení stanoví finanční krytí celého nástroje, které má představovat hlavní referenční částku ve smyslu [bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení] pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu. (48)Na tento nástroj se vztahuje nařízení (EU, Euratom) …/… [nové finanční nařízení] („finanční nařízení“). Stanoví pravidla pro plnění rozpočtu Unie, včetně pravidel týkajících se grantů, cen, zadávání veřejných zakázek, nepřímého plnění, finanční pomoci, finančních nástrojů a rozpočtových záruk. Aby byla zajištěna soudržnost při provádění unijních programů financování, finanční nařízení se použije na akce, které mají být v rámci nástroje prováděny v režimu přímého nebo nepřímého řízení.

(49)Za účelem provádění akcí v rámci sdíleného řízení by měl být nástroj součástí soudržného rámce tvořeného tímto nařízením, finančním nařízením a nařízením (EU) …/… [nařízení o společných ustanoveních]. (50)Nařízení (EU) …/… [nařízení o společných ustanoveních] zavádí rámec pro činnost Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu plus (ESF+), Fondu soudržnosti, Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF), Azylového a migračního fondu (AMF), Fondu pro vnitřní bezpečnost (ISF) a nástroje pro správu hranic a víza (BMVI), který je součástí Fondu pro integrovanou správu hranic (IBMF), a stanoví zejména pravidla týkající se programování, monitorování a hodnocení, řízení a kontroly fondů EU prováděných v rámci sdíleného řízení. Kromě toho je nezbytné v tomto nařízení upřesnit cíle nástroje pro správu hranic a víza a stanovit zvláštní ustanovení pro činnosti, které mohou být z tohoto nástroje financovány. (51)Druhy financování a způsoby provádění podle tohoto nařízení by měly být voleny na základě jejich schopnosti dosáhnout specifických cílů akcí a přinášet výsledky, při zohlednění zejména nákladů na kontroly, administrativní zátěže a očekávaného rizika neplnění. Při tom by se mělo zvážit využití jednorázových částek, paušálních sazeb a jednotkových nákladů, jakož i financování nesouvisejícího s náklady podle čl. 125 odst. 1 finančního nařízení. (52)V souladu s nařízením (EU) …/… [nové finanční nařízení], nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013, nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením Rady (EU) 2017/1939 mají být finanční zájmy Unie chráněny prostřednictvím přiměřených opatření, včetně prevence, odhalování, nápravy a vyšetřování nesrovnalostí a podvodů, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených či nesprávně použitých finančních prostředků a případného ukládání správních sankcí. Zejména může Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) provádět v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 883/2013 a nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 správní vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, aby zjistil, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání poškozujícímu finanční zájmy Unie. V souladu s nařízením (EU) 2017/1939 může Úřad evropského veřejného žalobce vyšetřovat a stíhat podvody a jiné trestné činy poškozující finanční zájmy Unie, jak je stanoveno ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1371. V souladu s finančním nařízením musí všechny osoby nebo subjekty, které přijímají finanční prostředky Unie, plně spolupracovat při ochraně finančních zájmů Unie, udělit Komisi, úřadu OLAF, Úřadu evropského veřejného žalobce a Evropskému účetnímu dvoru (EÚD) nezbytná práva a potřebný přístup a zajistit, aby třetí osoby podílející se na vynakládání finančních prostředků Unie udělily rovnocenná práva. (53)Na toto nařízení se vztahují horizontální finanční pravidla přijatá Evropským parlamentem a Radou na základě článku 322 Smlouvy o fungování Evropské unie. Tato pravidla jsou uvedena ve finančním nařízení a stanoví zejména postup pro sestavování a plnění rozpočtu prostřednictvím grantů, zadávání veřejných zakázek, cen a nepřímého plnění, jakož i kontrolu odpovědnosti účastníků finančních operací. Pravidla přijatá na základě článku 322 Smlouvy o fungování EU se rovněž vztahují na ochranu rozpočtu Unie v případě všeobecných nedostatků týkajících se právního státu v členských státech, neboť dodržování zásad právního státu je základním předpokladem pro řádné finanční řízení a účinné financování z EU. (54)Podle článku 94 rozhodnutí Rady 2013/755/EU jsou osoby a subjekty usazené v zámořských zemích a územích (ZZÚ) způsobilé k získání finančních prostředků s výhradou pravidel a cílů nástroje a případných režimů použitelných na členský stát, s nímž je příslušná zámořská země nebo území spojeno. (55)Podle článku 349 Smlouvy o fungování EU a v souladu se sdělením Komise Silnější a obnovené strategické partnerství s nejvzdálenějšími regiony EU, které Rada schválila ve svých závěrech ze dne 12. dubna 2018, by příslušné členské státy měly zajistit, aby jejich národní programy řešily nově se objevující hrozby, jimž nejvzdálenější regiony čelí. Nástroj podpoří tyto členské státy prostřednictvím odpovídajících zdrojů, aby mohly nejvzdálenějším regionům případně poskytovat pomoc. (56)Podle bodů 22 a 23 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů ze dne 13. dubna 2016 je třeba tento nástroj hodnotit na základě informací shromážděných prostřednictvím zvláštních požadavků na monitorování a zároveň zamezit nadměrné regulaci a administrativní zátěži, zejména pro členské státy. Tyto požadavky mohou ve vhodných případech zahrnovat měřitelné ukazatele jakožto základ pro hodnocení účinků nástroje v praxi. Aby bylo možné výsledky dosažené nástrojem měřit, je třeba stanovit ukazatele a související cíle pro každý specifický cíl tohoto nástroje. (57)S ohledem na význam boje proti změně klimatu v souladu se závazkem Unie provádět Pařížskou dohodu a cíle Organizace spojených národů pro udržitelný rozvoj bude tento nástroj přispívat k začleňování oblasti klimatu a k dosahování obecného cíle 25 % výdajů EU na podporu cílů v oblasti klimatu. Během přípravy a provádění nástroje budou identifikovány vhodné akce, které budou znovu posouzeny v procesech příslušných hodnocení a přezkumu. (58)Prostřednictvím ukazatelů a účetního výkaznictví by měla Komise a členské státy monitorovat provádění nástroje v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) …/… [nařízení o společných ustanoveních] a tímto nařízením. (59)Za účelem doplnění a změny jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o akce způsobilé k vyšší míře spolufinancování, jak jsou uvedeny v příloze IV, operační podporu a další rozvoj společného rámce pro monitorování a hodnocení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě o zdokonalení tvorby právních předpisů ze dne 13. dubna 2016. (60)Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011. Pro prováděcí akty, jež členským státům ukládají společné povinnosti, zejména informační povinnost vůči Komisi, by se měl použít přezkumný postup a pro přijímání prováděcích aktů, jež stanoví způsoby poskytování informací Komisi v rámci programování a podávání zpráv, by se měl vzhledem k jejich čistě technické povaze použít poradní postup. (61)Účast určitého členského státu na tomto nástroji by neměla být souběžná s jeho účastí na některém dočasném finančním nástroji Unie, který podporuje přijímající členské státy mimo jiné při financování akcí na nových vnějších hranicích Unie v rámci provádění schengenského acquis týkajícího se hranic, víz a ochrany vnějších hranic. (62)Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí Rady 1999/437/ES. (63)Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES. (64)Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU. (65)V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení není pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu. (66)Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES. Irsko se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. (67)Je vhodné uvést do souladu dobu použitelnosti tohoto nařízení s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) …/… [nařízení o víceletém finančním rámci], PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

KAPITOLA I



OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Předmět 1.Toto nařízení zřizuje jako součást Fondu pro integrovanou správu hranic (dále jen „fond“) nástroj pro finanční podporu správy hranic a víz (dále jen „nástroj“). 2.Fond se zřizuje tímto nařízením společně s nařízením (EU) …/… [Fond pro vybavení pro celní kontroly], kterým se zřizuje jako součást [Fondu pro integrovanou správu hranic] nástroj pro finanční podporu vybavení pro celní kontroly. 3.Stanoví cíle nástroje, rozpočet na období 2021–2027, formy financování z prostředků Unie a pravidla pro poskytování tohoto financování. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice: 1)„operací kombinování zdrojů“ se rozumí opatření podporovaná z rozpočtu Unie, včetně opatření v rámci nástrojů kombinujících zdroje financování podle čl. 2 odst. 6 finančního nařízení, která kombinují nevratné formy podpory a/nebo finanční nástroje z rozpočtu Unie s vratnými formami podpory od rozvojových či jiných veřejných finančních institucí, jakož i od komerčních finančních institucí a investorů; 2)„hraničním přechodem“ se rozumí jakýkoli přechod určený příslušnými orgány pro překračování vnějších hranic, oznámený v souladu s čl. 2 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399; 3)„evropskou integrovanou správou hranic“ se rozumí složky uvedené v článku 4 nařízení (EU) 2016/1624; 4)„vnějšími hranicemi“ se rozumí hranice členských států: pozemní hranice, včetně říčních a jezerních hranic, a jejich námořní hranice a letiště, říční přístavy, námořní přístavy a jezerní přístavy, na které se vztahují ustanovení práva Unie pro překračování vnějších hranic, včetně vnitřních hranic, na kterých doposud nebyly kontroly zrušeny; 5)„úsekem vnějších hranic“ se rozumí celá vnější pozemní nebo námořní hranice členského státu nebo její část podle definice v nařízení (EU) č. 1052/2013; 6)„hotspotem“ se rozumí oblast podle definice v čl. 2 odst. 10 nařízení (EU) 2016/1624; 7)„vnitřními hranicemi, na kterých doposud nebyly kontroly zrušeny“ se rozumí: a)společná hranice mezi členským státem, který v plném rozsahu provádí schengenské acquis, a členským státem, který je povinen toto acquis v plném rozsahu uplatňovat v souladu se svým aktem o přistoupení, pro nějž však příslušné rozhodnutí Rady, které ho zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost; b)společná hranice mezi dvěma členskými státy, které jsou povinny uplatňovat schengenské acquis v plném rozsahu v souladu se svými akty o přistoupení, pro něž však příslušné rozhodnutí Rady, které je zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost. Článek 3 Cíle nástroje

1.Politickým cílem nástroje jakožto součásti Fondu pro integrovanou správu hranic je v naprostém souladu se závazky Unie v oblasti základních práv zajistit silnou a účinnou evropskou integrovanou správu hranic na vnějších hranicích při současném zabezpečení volného pohybu osob v Unii, a tím přispět k zaručení vysoké úrovně bezpečnosti v Unii. 2.V rámci politického cíle uvedeného v odstavci 1 nástroj přispívá k následujícím specifickým cílům: a)podpora účinné evropské integrované správy hranic na vnějších hranicích prováděné Evropskou pohraniční a pobřežní stráží v rámci sdílené odpovědnosti Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž a vnitrostátních orgánů odpovědných za správu hranic, s cílem usnadnit legitimní překračování hranic, předcházet nedovolenému přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, odhalovat je a účinně řídit migrační toky; b)podpora společné vízové politiky s cílem usnadnit legální cestování a zabránit migračním a bezpečnostním rizikům. 3.V rámci specifických cílů stanovených v odstavci 2 se nástroj provádí prostřednictvím prováděcích opatření uvedených v příloze II. Článek 4 Rozsah podpory 1.V rámci cílů uvedených v článku 3 a v souladu s prováděcími opatřeními uvedenými v příloze II jsou prostřednictvím nástroje podporovány zejména akce vyjmenované v příloze III. 2.Za účelem dosažení cílů tohoto nařízení může nástroj v souladu s článkem 5 případně podporovat akce prováděné v třetích zemích a ve vztahu k nim, které jsou v souladu s prioritami Unie podle přílohy III. 3.Způsobilé nejsou tyto akce: a)akce uvedené v odst. 1 písm. a) přílohy III prováděné na vnitřních hranicích, na kterých doposud nebyly kontroly zrušeny; b)akce související s dočasným a výjimečným znovuzavedením ochrany vnitřních hranic podle nařízení (EU) 2016/399; c)pokud jde o kontrolu zboží: 1)akce, jejichž výlučným cílem nebo účinkem je kontrola zboží; 2)nákup, údržba nebo modernizace vybavení, s výjimkou dopravních prostředků, u nichž je jedním z cílů nebo účinků kontrola zboží; 3)jiné akce podle tohoto nařízení, jejichž hlavním cílem nebo dopadem je kontrola zboží. V případě mimořádné situace lze nezpůsobilé akce uvedené v tomto odstavci považovat za způsobilé. Článek 5 Způsobilé subjekty

1.Způsobilé mohou být tyto subjekty: a)právní subjekty usazené v jedné z těchto zemí: i) členském státě nebo zámořské zemi nebo území s ním spojeném; ii) třetí zemi uvedené v pracovním programu za podmínek v něm stanovených; b)jakýkoli právní subjekt založený podle práva Unie nebo jakákoli mezinárodní organizace. 2.Fyzické osoby nejsou způsobilé. 3.Právní subjekty usazené ve třetí zemi jsou ve výjimečných případech způsobilé k účasti, pokud je to nezbytné pro dosažení cílů dané akce. 4.Právní subjekty účastnící se konsorcia nejméně dvou nezávislých subjektů, které jsou usazeny v různých členských státech nebo v zámořských zemích nebo územích spojených s těmito státy nebo ve třetích zemích, jsou způsobilé. KAPITOLA II



FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC Oddíl 1 Společná ustanovení Článek 6 Obecné zásady 1.Podpora poskytovaná podle tohoto nařízení doplňuje celostátní, regionální a místní intervence a zaměřuje se na přinášení přidané hodnoty cílů tohoto nařízení. 2.Komise a členské státy zajistí, aby podpora poskytovaná podle tohoto nařízení a členskými státy byla v souladu s příslušnými činnostmi, politikami a prioritami Unie a doplňovala jiné nástroje Unie. 3.Nástroj se provádí v rámci sdíleného, přímého nebo nepřímého řízení v souladu s čl. 62 odst. 1 písm. a), b) a c) finančního nařízení. Článek 7 Rozpočet

1.Finanční krytí pro provádění nástroje na období 2021–2027 činí 8 018 000 000 EUR v běžných cenách. 2.Finanční krytí se použije takto: a)částka ve výši 4 811 000 000 EUR se přiděluje na programy prováděné v rámci sdíleného řízení, z toho 157 200 000 EUR je určeno na zvláštní režim průjezdu podle článku 16 prováděný v rámci sdíleného řízení; b)částka ve výši 3 207 000 000 EUR se přiděluje na tematický nástroj. 3.Až 0,52 % finančního krytí se přiděluje na technickou pomoc z podnětu Komise za účelem provádění nástroje. 4.Podle příslušných ustanovení dohod o přidružení budou vypracována opatření, která určí povahu a způsoby účasti zemí zapojených do provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis. Finanční příspěvky z těchto zemí se připočtou k celkovým zdrojům dostupným z rozpočtu Unie, jak stanoví odstavec 1. Článek 8 Obecná ustanovení o provádění tematického nástroje 1.Finanční krytí uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. b)se přiděluje pružně prostřednictvím tematického nástroje, přičemž se použije sdílené, přímé či nepřímé řízení podle toho, jak je stanoveno v pracovních programech. Finanční prostředky z tematického nástroje se použijí na jeho složky: a)specifické akce; b)akce Unie c)a mimořádnou pomoc. Technická pomoc z podnětu Komise je z finančního krytí pro tematický nástroj rovněž podporována. 2.Finanční prostředky z tematického nástroje jsou určeny na priority s vysokou přidanou hodnotou pro Unii nebo k reakci na naléhavé potřeby, a to v souladu se schválenými prioritami Unie vymezenými v příloze II. 3.Pokud jsou členským státům poskytnuty finanční prostředky z tematického nástroje v režimu přímého nebo nepřímého řízení, zajistí se, aby se na vybrané projekty nevztahovalo odůvodněné stanovisko Komise týkající se nesplnění povinnosti podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, které zpochybňuje legalitu a správnost výdajů nebo provádění projektů. 4.Pokud jsou finanční prostředky z tematického nástroje používány v režimu sdíleného řízení, Komise posoudí pro účely článku 18 a čl. 19. odst. 2 nařízení (EU) …/… [nařízení o společných ustanoveních], zda se na plánované akce nevztahuje odůvodněné stanovisko Komise týkající se nesplnění povinnosti podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, které zpochybňuje legalitu a správnost výdajů nebo provádění projektů. 5.Komise stanoví celkovou částku, jež bude pro tematický nástroj uvolněna z prostředků přidělených v rozpočtu Unie na daný rok. 6.Komise přijme pro tematický nástroj rozhodnutí o financování podle článku 110 finančního nařízení, přičemž definuje cíle a akce, které budou podporovány, a určí částky pro jeho jednotlivé složky uvedené v odstavci 1. V rozhodnutích o financování se případně stanoví celková částka vyhrazená pro operace kombinování zdrojů. 7.Po přijetí rozhodnutí o financování uvedeného v odstavci 3 může Komise provést příslušné změny v programech prováděných v rámci sdíleného řízení. 8.Rozhodnutí o financování mohou být roční nebo víceletá a mohou platit pro jednu nebo více složek tematického nástroje.

Oddíl 2

Podpora a provádění v rámci sdíleného řízení Článek 9 Oblast působnosti 1.Tento oddíl se vztahuje na část finančního krytí uvedenou v čl. 7 odst. 2 písm. a) a na dodatečné zdroje, které mají být provedeny v rámci sdíleného řízení podle rozhodnutí Komise týkajícího se tematického nástroje podle článku 8. 2.Podpora podle tohoto oddílu se provádí v rámci sdíleného řízení v souladu s článkem 63 finančního nařízení a nařízením (EU) .../... [nařízení o společných ustanoveních]. Článek 10 Rozpočtové zdroje 1.Zdroje uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. a) se přidělují na národní programy prováděné členskými státy v rámci sdíleného řízení (dále jen „programy“) orientačně takto: a)4 009 000 000 EUR členským státům v souladu s kritérii uvedenými v příloze I; b)802 000 000 EUR členským státům na úpravu přídělů na programy podle čl. 13 odst. 1. 2.Pokud není částka uvedená v odst. 1 písm. b) přidělena, může být zbývající částka přidána k částce uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. b). Článek 11 Míry spolufinancování 1.Příspěvek z rozpočtu Unie nepřesáhne 75 % celkových způsobilých výdajů na daný projekt. 2.V případě projektů prováděných v rámci specifických akcí lze příspěvek z rozpočtu Unie zvýšit na 90 % celkových způsobilých výdajů. 3.V případě akcí uvedených v příloze IV lze příspěvek z rozpočtu Unie zvýšit na 90 % celkových způsobilých výdajů. 4.V případě operační podpory, včetně na zvláštní režim průjezdu, lze příspěvek z rozpočtu Unie zvýšit na 100 % celkových způsobilých výdajů. 5.V případě mimořádné pomoci lze příspěvek z rozpočtu Unie zvýšit na 100 % celkových způsobilých výdajů. 6.Míra spolufinancování a maximální výše podpory z tohoto nástroje se pro druhy akcí uvedené v odstavcích 1 až 5 stanoví v rozhodnutí Komise o schválení programu.

7.U každého specifického cíle se v rozhodnutí Komise stanoví, zda se má míra spolufinancování pro daný specifický cíl vztahovat na: (a)celkový příspěvek včetně příspěvku z veřejných zdrojů a soukromých zdrojů, nebo (b)pouze příspěvek z veřejných zdrojů. Článek 12 Programy 1.Každý členský stát zajistí, aby priority vymezené v jeho programu odpovídaly prioritám Unie v oblasti správy hranic a víz, reagovaly na výzvy Unie v této oblasti a byly plně v souladu s příslušným acquis Unie a se schválenými prioritami Unie. Členské státy při vymezování priorit svých programů zajistí, aby byla náležitě zohledněna prováděcí opatření stanovená v příloze II. 2.Komise zajistí, aby byla do procesu tvorby programů členských států zapojena již v rané fázi Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž a případně také agentura eu-LISA, jestliže programy spadají do působnosti těchto agentur. 3.Bude konzultovat návrhy programů s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž se zvláštním důrazem na činnosti začleněné do operační podpory v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. a), aby se zajistil soulad a doplňkovost s akcemi agentury a akcemi členských států ohledně správy hranic, zamezilo se dvojímu financování a bylo dosaženo nákladové efektivnosti. 4.Ve vhodných případech zapojí Komise Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž a agenturu eu-LISA do úkolů týkajících se monitorování a hodnocení podle oddílu 5, a to zejména s cílem zajistit, aby akce prováděné s podporou nástroje byly v souladu s příslušným acquis Unie a schválenými prioritami Unie. 5.Po přijetí doporučení v oblasti působnosti tohoto nařízení v souladu s nařízením (EU) č. 1053/2013 a doporučení vydaných v rámci hodnocení zranitelnosti v souladu s nařízením (EU) 2016/1624 dotčený členský stát spolu s Komisí přezkoumá nejvhodnější přístup k realizaci těchto doporučení s podporou tohoto nástroje. 6.Komise případně zapojí Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž do procesu přezkumu nejvhodnějšího přístupu k realizaci doporučení s podporou tohoto nástroje. 7.Při provádění odstavce 5 dotčený členský stát stanoví realizaci opatření pro řešení veškerých zjištěných nedostatků, zejména opatření pro řešení závažných nedostatků a neshodných hodnocení, jako prioritu svého programu. 8.V případě potřeby se dotyčný program změní, aby zohledňoval doporučení uvedená v odstavci 5. V závislosti na dopadu dané úpravy může revidovaný program podléhat schválení Komise. 9.Ve spolupráci s Komisí a s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v souladu s působností agentury a na základě konzultací s nimi může dotčený členský stát s cílem realizovat doporučení uvedená v odstavci 5, která mají finanční dopady, přerozdělit zdroje v rámci svého programu, včetně zdrojů naplánovaných pro operační podporu. 10.Kdykoli se členský stát rozhodne pro provádění projektů s podporou nástroje společně s třetí zemí nebo ve třetí zemi, konzultuje tuto skutečnost před zahájením projektu s Komisí. 11.Kdykoliv se členský stát rozhodne provést akce podporované z nástroje s třetí zemí nebo ve třetí zemi v souvislosti s monitorováním, odhalováním, identifikací a sledováním nedovoleného překračování hranic, jeho předcházením a zadržováním osob nedovoleně překračujících hranice, pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem lepšího zajištění ochrany a záchrany životů migrantů, informuje Komisi o jakékoli dvoustranné či mnohostranné dohodě o spolupráci s takovou třetí zemí v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 1052/2013. 12.Pokud jde o operativní vybavení, včetně dopravních prostředků, a komunikační systémy nutné pro účinnou a bezpečnou ochranu hranic, nakoupené s podporou tohoto nástroje, platí, že: a)před zahájením nákupu za účelem pořízení operativního vybavení, včetně dopravních prostředků, a komunikačních systémů s podporou nástroje členské státy zajistí, aby toto vybavení vyhovovalo standardům stanoveným Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, pokud jsou takové standardy přijaty, a společně s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž ověří jejich technické požadavky s cílem zajistit interoperabilitu prostředků používaných Evropskou pohraniční a pobřežní stráží; b)veškeré rozsáhlé operativní vybavení pro správu hranic, například vzdušné a námořní dopravní prostředky a prostředky ostrahy nakoupené členskými státy, musejí být zaregistrovány v rezervě technického vybavení Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž vzhledem k poskytování těchto prostředků v souladu s čl. 39 odst. 8 nařízení (EU) 2016/1624; c)členské státy se mohou rozhodnout, že zakoupí vybavení pro víceúčelové námořní operace s podporou nástroje, pokud je toto vybavení používáno příslušnými vnitrostátními orgány při operacích ostrahy hranic po dobu alespoň 60 % celkové doby používání ke vnitrostátním účelům během jednoho roku. Toto vybavení musí být zaregistrováno v rezervě technického vybavení Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž vzhledem k poskytování těchto prostředků v souladu s čl. 39 odst. 8 nařízení (EU) 2016/1624;

d)za účelem podpory soudržného plánování rozvoje schopností Evropské pohraniční a pobřežní stráže a možností využívání společného zadávání veřejných zakázek členské státy informují Komisi, v rámci podávání zpráv v souladu s článkem 27, o dostupném víceletém plánování vybavení, jehož koupi v rámci nástroje očekávají. Komise tyto informace předloží Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž. 13.Odborná příprava v oblasti správy hranic vykonávaná s podporou tohoto nástroje vychází z příslušných harmonizovaných evropských standardů pro vzdělávání a společných standardů odborné přípravy pro ostrahu hranic a pobřeží se zaručenou kvalitou. 14.Členské státy prosazují zejména akce uvedené v příloze IV. Při řešení nepředvídaných nebo nových okolností nebo s cílem zajistit účinné provádění finančních prostředků je Komisi v souladu s článkem 29 svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem změny přílohy IV. 15.Programování, jak stanoví čl. 17 odst. 5 nařízení (EU) .../... [nařízení o společných ustanoveních], vychází z typů intervencí uvedených v tabulce 1 přílohy VI. Článek 13 Přezkum v polovině období 1.V roce 2024 přidělí Komise programům dotčených členských států dodatečné finanční prostředky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b) v souladu s kritérii uvedenými v bodě 1 písm. c) a v bodech 2 až 11 přílohy I. Tato přidělená částka bude založena na nejnovějších dostupných statistických údajích pro kritéria uvedená v bodě 1 písm. c) a v bodech 2 až 11 přílohy I. Toto financování se použije se na období od kalendářního roku 2025. 2.Pokud není nejméně 10 % počátečního přídělu na program uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. a) pokryto žádostmi o průběžné platby předloženými v souladu s článkem 85 nařízení (EU) …/... [nařízení o společných ustanoveních], není dotyčný členský stát způsobilý získat dodatečný příděl pro svůj program uvedený v odstavci 1. 3.V rámci přídělu prostředků z tematického nástroje od roku 2025 se případně zohlední pokrok při dosahování milníků výkonnostního rámce podle článku 12 nařízení (EU) .../... [nařízení o společných ustanoveních] a zjištěné nedostatky při provádění. Článek 14 Specifické akce 1.Specifické akce jsou nadnárodní nebo vnitrostátní projekty v souladu s cíli tohoto nařízení, na něž jeden, několik nebo všechny členské státy mohou obdržet dodatečný příděl do svých programů. 2.Členské státy mohou kromě svého přídělu vypočteného v souladu s čl. 10 odst. 1 získat finanční prostředky na specifické akce za předpokladu, že jsou tyto prostředky následně jako takové označeny v programu a jsou použity jako příspěvek k provádění cílů tohoto nařízení. 3.Toto financování se nepoužije pro jiné akce v daném programu s výjimkou řádně odůvodněných případů a na základě změny programu schválené Komisí. Článek 15 Operační podpora 1.Operační podpora je část prostředků přidělených členskému státu, kterou lze použít jako podporu pro veřejné orgány odpovědné za plnění úkolů a služeb, které pro Unii představují veřejnou službu. 2.Členský stát může využít až 30 % částky přidělené v rámci nástroje na svůj program na financování operační podpory pro veřejné orgány odpovědné za plnění úkolů a služeb, které představují pro Unii veřejnou službu. 3.Členské státy využívající operační podporu musí jednat v souladu s acquis Unie v oblasti správy hranic a víz.

4.Členské státy odůvodní v programu a ve výročních zprávách o výkonnosti podle článku 27 využití operační podpory na dosažení cílů tohoto nařízení. Před schválením programu Komise, po konzultacích s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž ohledně její působnosti v souladu s čl. 12 odst. 3, posoudí výchozí situaci v členských státech, které naznačily svůj záměr využít operační podporu, s přihlédnutím k informacím předloženým těmito členskými státy a případně k dostupným informacím ze schengenského hodnocení a hodnocení zranitelnosti, včetně doporučení vyplývajících ze schengenského hodnocení a hodnocení zranitelnosti. 5.Aniž je dotčen čl. 4 odst. 3 písm. c), operační podpora se soustředí na specifické úkoly a služby stanovené v příloze VII. 6.Při řešení nepředvídaných nebo nových okolností nebo s cílem zajistit účinné provádění finančních prostředků je Komisi v souladu s článkem 29 svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem změny specifických úkolů a služeb uvedených v příloze VII. Článek 16 Operační podpora na zvláštní režim průjezdu 1.Nástroj poskytne podporu na ušlé poplatky z víz vystavených za účelem průjezdu a na krytí dodatečných nákladů vynaložených na zavedení režimu dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD) v souladu s nařízením (ES) č. 693/2003 a nařízením (ES) č. 694/2003. 2.Zdroje přidělené Litvě na zvláštní režim průjezdu podle čl. 7 odst. 2 písm. a) se poskytují jako dodatečná operační podpora pro Litvu v souladu s akcemi způsobilými k operační podpoře v rámci programu, jak je stanoveno v příloze VII. 3.Odchylně od čl. 15 odst. 2 může Litva využívat částku, která jí byla přidělena v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a), na financování operační podpory nad rámec částky stanovené v čl. 15 odst. 2. 4.Komise a Litva přezkoumají uplatnění tohoto článku v případě změn, které mají dopad na existenci nebo fungování zvláštního režimu průjezdu. Oddíl 3

Podpora a provádění v rámci přímého a nepřímého řízení Článek 17 Oblast působnosti Podpora podle tohoto oddílu je prováděna buď přímo Komisí v souladu s čl. 62 odst. 1 písm. a) finančního nařízení, nebo nepřímo v souladu s písmenem c) uvedeného článku. Článek 18 Akce Unie 1.Akce Unie jsou nadnárodní projekty nebo projekty, na kterých má Unie zvláštní zájem a které jsou v souladu s cíli tohoto nařízení. 2.Z podnětu Komise může být nástroj použit k financování akcí Unie, jež se týkají cílů tohoto nařízení, které jsou uvedeny v článku 3 a jsou v souladu s přílohami II a III. 3.Akce Unie mohou poskytovat financování jednou z forem stanovených ve finančním nařízení, zejména formou grantů, cen a zadávání veřejných zakázek. Zároveň mohou poskytovat financování formou finančních nástrojů v rámci operací kombinování zdrojů. 4.Granty provedené v rámci přímého řízení se udělují a spravují v souladu s [hlavou VIII] finančního nařízení. 5.Hodnotící výbor, který posuzuje návrhy, může být složen z externích odborníků.

6.Příspěvky do vzájemného pojišťovacího mechanismu mohou pokrývat rizika spojená se zpětným získáváním prostředků dlužných příjemci a lze je považovat za dostatečnou záruku podle finančního nařízení. Použijí se ustanovení stanovená v [článku X] nařízení (EU) .../... [nástupce nařízení o záručním fondu]. Článek 19 Operace kombinování zdrojů Operace kombinování zdrojů v rámci tohoto nástroje se provádějí v souladu s [nařízení o InvestEU] a [hlavou X] finančního nařízení. Článek 20 Technická pomoc na úrovni Komise Z nástroje lze podpořit opatření technické pomoci prováděná z podnětu nebo jménem Komise. Tato opatření mohou být financována ve výši 100 %. Článek 21 Audity Audity týkající se použití příspěvku Unie prováděné osobami nebo subjekty včetně těch, jež nebyly pověřeny orgány či institucemi Unie, jsou základem celkové jistoty podle článku 127 finančního nařízení. Článek 22 Informace, komunikace a publicita 1.Příjemci finančních prostředků Unie uvádějí původ a zajišťují viditelnost těchto prostředků, zejména při propagaci opatření a jejich výsledků, tím, že poskytují ucelené, účinné a přiměřené informace různým cílovým skupinám včetně médií a veřejnosti. 2.Komise provádí k tomuto nástroji a jeho opatřením a výsledkům informační a komunikační kampaně. Finanční zdroje vyčleněné na tento nástroj rovněž přispívají ke sdělování politických priorit Unie na úrovni organizace, souvisejí-li s cíli tohoto nařízení. Oddíl 4

Podpora a provádění v rámci sdíleného, přímého a nepřímého řízení Článek 23 Mimořádná pomoc 1.Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a konkrétních potřeb v případě mimořádné situace vyvolané naléhavými a výjimečnými okolnostmi, kdy velký či nepřiměřený počet státních příslušníků třetích zemí překročil, překračuje nebo se očekává, že překročí vnější hranice jednoho nebo více členských států, zejména v těch úsecích hranic, kde bylo zjištěno, že úroveň dopadu svou intenzitou ohrožuje fungování celého schengenského prostoru, nebo v případě jakékoli jiné naléhavé a výjimečné situace v působnosti tohoto nařízení, která vyžaduje okamžité přijetí opatření. 2.Mimořádná pomoc může mít podobu grantů přidělených přímo decentralizovaným agenturám.

3.Mimořádná pomoc může být programům členských států přidělena navíc k jejich přídělu vypočtenému v souladu s čl. 10 odst. 1 a s přílohou I za předpokladu, že je následně v tomto programu jako taková označena. Toto financování se nepoužije pro jiné akce v daném programu s výjimkou řádně odůvodněných případů a na základě změny programu schválené Komisí. 4.Granty provedené v rámci přímého řízení se udělují a spravují v souladu s [hlavou VIII] finančního nařízení. Článek 24 Kumulativní, doplňkové a kombinované financování 1.Na akci, na niž byl získán příspěvek z nástroje, lze rovněž získat příspěvek z jakéhokoli jiného programu Unie, včetně fondů se sdíleným řízením, pokud tyto příspěvky nepokrývají tytéž náklady. Příspěvek na akci z jednotlivých programů Unie podléhá pravidlům těchto programů. Kumulativní financování nepřekročí celkové způsobilé náklady akce a podporu z různých programů Unie lze vypočítat na poměrném základě v souladu s dokumenty, v nichž jsou stanoveny podmínky podpory. 2.Akce, které obdržely certifikaci „pečeť excelence“,