[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 20.10.2006 KOM(2006) 601 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Strategie pro Afriku: Regionální politické partnerství Evropské unie pro mír, bezpečnost a rozvoj v oblasti Afrického rohu{SEK(2006)1307} OBLAST AFRICKÉHO ROHU [pic] OBSAH 1. ÚVOD 4 1.1. POLITICKÝ RÁMEC 4 1.2. PROČ MÁ OBLAST AFRICKÉHO ROHU PRO EU STRATEGICKÝ VÝZNAM? 5 2. REGIONÁLNÍ ROZMĚR A DYNAMIKA 5 2.1. REGIONÁLNÍ PROPOJENÍ 5 2.2. REGIONÁLNÍ PRŮŘEZOVÉ ASPEKTY 6 3. PRACOVNÍ PROGRAM PRO REGIONÁLNÍ AKCI 8 3.1. PODPORA ÚČINNÉ POLITICKÉ A HOSPODÁŘSKÉ SPOLUPRÁCE A INTEGRACE NA REGIONÁLNÍ ÚROVNI 8 3.2. ŘEŠENÍ HLAVNÍCH POLITICKO STRATEGICKÝCH PROBLÉMŮ NA ÚROVNI ZEMĚ, KTERÉ MAJÍ DOPAD NA REGION 9 3.3. ŘEŠENÍ REGIONÁLNÍCH PRŮŘEZOVÝCH A PŘESHRANIČNÍCH PROBLÉMŮ V OBLASTI AFRICKÉHO ROHU 10 4. RÁMCOVÉ PŘEDPOKLADY ÚSPĚŠNÉHO PARTNERSTVÍ 10 4.1. DOPROVODNÁ OPATŘENÍ NAVRŽENÁ EU 10 4.2. DOPROVODNÁ OPATŘENÍ NAVRŽENÁ V RÁMCI PARTNERSTVÍ SE ZEMĚMI AFRICKÉHO ROHU 11 5. ZÁVĚR 12 6. SEZNAM ZKRATEK 13 SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Strategie pro Afriku: Regionální politické partnerství Evropské unie pro mír, bezpečnost a rozvoj v oblasti Afrického rohu 1. ÚVOD 1.1. Politický rámec Dne 20. března 2006 Evropská komise u příležitosti 11. zasedání hlav států a vlád Mezinárodního úřadu pro rozvoj (IGAD) předložila první návrh strategie pro mír, bezpečnost a rozvoj v oblasti Afrického rohu. Toto sdělení je vyjádřením společného zájmu a politické vůle podporovat regionální stabilitu a solidaritu a představuje konkrétní výsledek dosud konaných konzultací na vysoké úrovni, které zahrnovaly členské země úřadu IGAD a ostatní zúčastněné regionální aktéry jako např. Ligu arabských států a Egypt. Sdělení vychází ze dvou důležitých strategií, které jsou již EU prováděny: „ Evropský konsensus o rozvoji “ přijatý Evropským parlamentem, Radou a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě a Komisí dne 20. prosince 2005[1] a „ Strategie EU pro Afriku “ přijatá Evropskou radou ve dnech 15.-16. prosince 2005. První strategie vytváří zastřešující politický rámec pro snížení chudoby a podporu udržitelného rozvoje, ve kterém jsou otázky oslabeného státu, podpory předcházení a řešení konfliktů a budování míru řešeny v rámci komplexního přístupu zaměřeného na prevenci. Ve druhé strategii je vyzdvižena politika EU vůči Africe a zdůrazněno, že „ otázky jako mír, bezpečnost, migrace, propojení nebo zvládání katastrof se musí řešit především na regionální nebo kontinentální úrovni “, a že je nutné „ rozvinout komplexní přístup k předcházení konfliktům, který integruje politické strategie a opatření v oblasti bezpečnosti, rozvoje a demokratické správy věcí veřejných. EU by měla při řešení strukturálních příčin konfliktů více využívat regionální a národní strategie a nástroje rozvoje." Bezpečnost a rozvoj jsou důležité a doplňující se aspekty. Bez míru a bezpečnosti nejsou rozvoj a vymýcení chudoby možné a bez rozvoje a vymýcení chudoby nelze nastolit udržitelný mír. Hlavní myšlenka Strategie EU pro Afriku je obzvlášť příznačná pro oblast Afrického rohu. Oblast Afrického rohu je jedním z nejkonfliktnějších a nejchudších regionů na světě. Vleklý hraniční spor mezi Eritreou a Etiopií, somálská krize a konflikty v Súdánu a severní Ugandě mají dopad na životy milionů lidí a stále odsouvají plnění rozvojových cílů tisíciletí v tomto regionu do daleké budoucnosti. Na základě tohoto politického rámce předkládá Evropská komise nyní návrh na vytvoření „ regionálního politického partnerství “ s oblastí Afrického rohu [2] , které bude sloužit jako zásadní zkouška provádění Strategie EU pro Afriku. Hlavním cílem sdělení je přispět ke snížení nestability regionu, což je předpoklad pro dosažení rozvojových cílů tisíciletí. Sdělení obsahuje komplexní přístup k předcházení konfliktům v oblasti Afrického rohu, jehož cílem je řešit příčiny nestability na úrovni země a regionu prostřednictvím krátkodobých a dlouhodobých opatření a posílit regionální spolupráci. Tento přístup by měl sloužit EU jako vodítko při jejích vnějších akcích v regionu a vypracování strategických dokumentů pro země a regiony. 1.2. Proč má oblast Afrického rohu pro EU strategický význam? Prosperita, demokracie, stabilita a bezpečnost regionu nejsou jen zájmem zemí a obyvatel Afrického rohu, ale i EU. Nedostatečná kontrola, politicky zanedbaná, hospodářsky marginalizovaná oblast Afrického rohu s poškozeným životním prostředím by mohla narušit obecné cíle stability a rozvoje, které si region a EU vytýčily, a představovat ohrožení bezpečnosti Evropské unie. EU je nejdůležitějším rozvojovým partnerem Afrického rohu. Je také jedním z hlavních poskytovatelů humanitární pomoci. Evropská unie se snaží spolu se svými regionálními a mezinárodními partnery řešit prostřednictvím stabilizačních programů a programů pro snížení chudoby obtížnou socioekonomickou situaci a sociální nerovnosti, nedostatky v oblasti lidských a sociálních práv, chronické nedostatečné zajišťování potravin, konkurenční boj o omezené přírodní zdroje, špatnou správu věcí veřejných a růst počtu obyvatel. Stabilita Afrického rohu má také strategický význam pro bezpečnost EU. Fenomény překračující hranice, jako například nedovolená migrace, obchod se zbraněmi a drogami a proudy uprchlíků jsou faktory přispívající k nestabilitě a napětí, které se rozšiřují na celé území Afrického roku a mimo ně, a mohly by dokonce zasáhnout i EU. Africký roh se stal oblastí zvýšené mezinárodní pozornosti v boji proti terorismu pramenícího ze šíření náboženského extremismu a ideologických vlivů ze sousedících subregionů. Převládající nejistota v regionu přispěla také ke kultuře bezpráví, banditismu a vojenské diktatuře. Hranice mezi politickým konfliktem, kriminalitou a terorismem se tak stírají. Stabilita Afrického rohu je i hospodářským zájmem EU. Region sousedí se strategicky důležitými částmi Středního východu: oblast lemuje Rudé moře, které je pro obchodní vztahy a zásobování EU, zejména v oblasti energie, velmi významnou vodní cestou; sousedí se Saudskou Arábií, největším světovým producentem ropy; obepíná povodí Nilu, které má zásadní význam pro Egypt (jehož stabilita je naopak velmi důležitým prvkem pro stabilitu Středomoří a Středního východu) a leží v těsném sousedství zemí severní Afriky a Blízkého východu, jež jsou zahrnuty do evropské politiky sousedských vztahů. EU je navíc důležitým mezinárodním obchodním partnerem regionu a hospodářský zájem EU na tomto regionu by mohl v budoucnosti ještě narůst, pokud budou dodávky energie a hospodářský růst v regionu nadále růst a budou odpovídajícím způsobem řízeny. Je důležité poznamenat, že ostatní země, zejména USA, Čína a Indie již strategickou důležitost Afrického rohu pochopily a investují zde značné zdroje. 2. REGIONÁLNÍ ROZMĚR A DYNAMIKA 2.1. Regionální propojení Region Afrického rohu má zvláště komplexní regionální, politické a přeshraniční rozměry . To zahrnuje míšení bantusko-nilských, arabských, egyptských a habešských kultur; velké množství nástupnických válek, nároky na autonomii a územní nároky (v mnoha případech motivovány etnicky či nábožensky), otázka kontroly zdrojů a sporů o hranice; regionální dopady růstu počtu obyvatel, změny klimatu a souvisejícího napětí v otázce přírodních zdrojů; napětí vyvolané spory o zdroje vody Nilu; vysoký počet nomádských pastevců dobytka, jejichž příslušnost se váže spíše k etnickojazykové blízkosti než k politickým hranicím a kteří patří k nejvíce marginalizovaným skupinám v regionu; kultura militantismu a některé nezadatelné zájmy na zachování válečného hospodářství; zanedbané, nedostatečně rozvinuté a nezajištěné hraniční oblasti v regionu. Všechny tyto faktory přispívají k nestabilitě, konfliktům, chudobě a špatné správě věcí veřejných a vyžadují regionální řešení s přeshraničními a nadnárodními prvky, které doplňují příslušné vnitrostátní reakce. V oblasti Afrického rohu se neodehrávají pouze jednotlivé konflikty, ale jedná se o regionální systém nejistoty , ve kterém se konflikty a politické krize vzájemně přiživují. Současné politické a ideologické prostředí Afrického rohu vede k rostoucí polarizaci a zpevnění zóny nestability, která se rozprostírá od Dárfúru po jižní Somálsko a má negativní dopad na region jako celek. Regionální organizace jako např. Africká unie (AU) a IGAD hrají při hledání trvalých řešení různých problémů, kterým Africký roh čelí, klíčovou roli. Přehled stávajících regionálních vazeb je uveden v Příloze I. Příloha II obsahuje přehled některých nejdůležitějších regionálních vazeb větších konfliktů v regionu. Tyto konflikty lze shrnout následovně: - Většina hranic je nestabilní, hraniční regiony jsou náchylné k různým typům konfliktů a je zde velké množství sporných případů týkajících se hranic; - Většina těchto zemí, které sdílí společné hranice, mají nebo v minulosti mezi sebou měly složité vztahy, které mohou vést k násilí; - U všech větších konfliktů v regionu lze říci, že některé státy poskytují skupinám vedoucím v sousedních zemích války útočiště, základnu, vojenskou podporu a diplomatické uznání. Tyto regionální vazby se projevují několika způsoby: - K hlavnímu politickému vývoji z poslední doby patří sblížení mezi Súdánem, Eritreou a vznikajícími islámskými soudy v Somálsku; - Napětí mezi Etiopií a Eritreou má dopad nejen na společnou hranici, ale také na vnitřní politiky obou zemí a konflikty v Somálsku a Súdánu; - Vztahy mezi Etiopií a ostatními sousedními zeměmi byly, popř. jsou komplexní; - Pokračující nestabilita v Dárfúru a jižním Somálsku, která má vliv na sousední země a regiony, je ovlivňována mezinárodními faktory. 2.2. Regionální průřezové aspekty Krize v oblasti Afrického rohu mají společnou celou řadů důležitých průřezových aspektů . Správa věcí veřejných a bezpečnost : Hlavní otázkou při snižování nestability v oblasti Afrického rohu je zvládnutí komplexních problémů nejistoty, chudoby a správy věcí veřejných, které jsou vzájemně podmíněny a navzájem se posilují. V centru tohoto vztahu stojí společenské skupiny, které mají pocit, že jsou v rámci vnitrostátního dělby moci, bohatství, přístupu k přírodním zdrojů, sociálním službám, bezpečnosti a spravedlnosti marginalizovány. Tím může u těchto skupin vznikat rozhořčení, které může vést až k násilným rebeliím. Konflikty v Africkém rohu mohou být přiostřovány vlivnými sítěmi státních a nestátních aktérů, jako jsou např. válečníci a některé hospodářské kruhy, které těží z válečného hospodářství – např. obchodní sítě se zbraněmi, drogami, obchodování s lidmi, které do určité míry kontrolují, a tak mají zájem na udržení statu quo, což vede k ještě větší marginalizaci určitých společenství a manipulaci etnických skupin. Nestabilita a konflikty v Africkém rohu a v některých případech porušování všeobecných práv lze odvozovat od nedostatku politického prostoru pro mírové řešení konfliktů, autoritářství a militantismu a zasahování vnějších sil. Náboženský fundamentalismus: Náboženský fundamentalismus nabývá na regionální úrovni stále na větší důležitosti: i) oslabenost státních institucí Afrického rohu přitahuje fundamentalistické skupiny; ii) rozhořčení nad chudobou a konflikty činí z regionu potenciální líheň náboženského extremismu a aktivismu; iii) region je pod vlivem extremistické fundamentalistické ideologie, která je rozšířena především v některých částech sousedícího Středního východu. Migrace, uprchlíci a vnitřně vysídlené osoby: Africký roh je jedním z regionů s nejvyšším počtem migrantů a uprchlíků na světě. Všechny země regionu jsou tímto problémem silně postiženy, ať již jako země původu uprchlíků/migrantů nebo jako tranzitní a cílové země. Zvláště zranitelné zůstávají vnitřně vysídlené osoby, které tvoří početně nejdůležitější a současně také nejvíce ohroženou skupinu. Krize, které mají velký vliv na politické poměry a bezpečnost regionu, jsou indikátorem politické marginalizace a vyloučení a zdrojem regionální nestability, která vyostřuje napětí uvnitř státu. Uprchlíci jsou často oběťmi obchodování s lidmi a končí v teroristických a kriminálních sítí. Obchodování s lidmi v oblasti Perského zálivu, jehož oběťmi nejsou pouze uprchlíci ale i marginalizovaná a chudá společenství a skutečnost, že region je důležitou vstupní cestou do Evropy, představují závažný problém. Šíření a zneužívání ručních palných a lehkých zbraní: Problém šíření a zneužívání ručních palných a lehkých zbraní je v celé oblasti Afrického rohu velmi aktuální. Široká dostupnost a nekontrolovatelný přísun ručních palných a lehkých zbraní je částečně způsobena následky minulých nebo probíhajících válek v oblasti Afrického rohu a v sousedních regionech (třetí státy poskytují zbraně opozici/povstalcům) a je faktorem přispívajícím k přítomnosti válečníků, milicí, kriminálních sítí, ozbrojeného zločinu a násilí v regionu. Tím jsou podporovány teroristické aktivity. Problém obchodování s ručními palnými, lehkými a jinými zbraněmi v oblasti Afrického rohu má důležitý meziregionální a globální rozměr. Mezi Africkým rohem a oblastí Velkých jezer, střední Afrikou, severní Afrikou a Arabským poloostrovem se obchoduje se zbraněmi ve velkém. Některé členské státy EU z tohoto důvodu věnují zvýšenou pozornost obchodu s přenosnými systémy vzdušné obrany (MANPADS) a jinými vysoce citlivými zbraněmi v oblasti Rudého moře a Anenského zálivu. Bezpečnost hraničních oblastí: Nejistota a nedostatečná rozvinutost hraničních a okrajových oblastí jsou klíčovými prvky regionální nestability. Hranice jsou prostupné a často umožňují vysoký stupeň nestability, pašování/obchodování, násilí a poškozování životního prostředí. Konkurenční boj o přístup k přírodním zdrojům jako jsou voda, dřevo a jiné lesní zdroje, loviště ryb a úrodná půda, se negativně projevují na lidské bezpečnosti v regionu, zejména ve spojení s nárůstem počtu obyvatel a marginalizací okrajových oblastí. Dopad desertifikace a změn klimatu vyvine na přírodní zdroje ještě větší tlak. Přístup k omezeným vodním zdrojům a ochrana vodních zdrojů před škodami vzniklými na životním prostředí mají zvláště důležitý regionální rozměr, protože hlavní povodí řeky v regionu, povodí Nilu, představuje zdroj vody překračujícím hranice, který využívá deset států a mezi nimi i pět ze sedmi zemí Afrického rohu. Ostatní důležité řeky překračující hranice, které tečou z Etiopie do Somálska a Keni jsou Shabelle, Juba a Omo. Otázka společného využívání vodních zdrojů Nilu v sobě ukrývá potenciál regionálního napětí, zejména mezi Egyptem a státy ležícími v horní části toku Nilu. Strukturální nedostatek potravin patří také k problémům regionu a v první řadě postihuje nomádské pastevce dobytka[3] a zemědělské obyvatelstvo. Vyčerpání přírodních zdrojů, vysychání říčních koryt a degradace pastvin jsou všechno příčiny etnických napětí a konfliktů v Africkém rohu. Nedostatečné zajišťování potravin je příčinou i následkem regionální nestability. Vymýcení politických kořenů nedostatečného zajišťování potravin má strategický význam pro přerušení začarovaného kruhu nestability způsobujícího hlad a opačně. Pastevectví: V Africkém rohu je velké množství kočovných pastevců a přeshraničních pastevců, jejichž společenství jsou často marginalizována a diskriminována. Špatné politické strategie podporují nebo tolerují násilné konflikty mezi pastevci nebo mezi pastevci a ostatními částmi populace. Pastevci jsou tak zapojeni do obchodování, rebelií a rostoucích násilných konfliktů. Vztah mezi kočovnými pastevci a polokočovnými pastevci je také kritický. Zdrojem napětí je přístup k půdě, vodě a ostatním přírodním zdrojům nutným pro zemědělství. Značným průřezovým problémem, který přispívá k vyostřování všech těchto faktorů je růst počtu obyvatelstva v regionu ( Příloha III a IV ). V regionu IGAD žije nyní 195 milionů lidí; podle odhadů má v roce 2050 dosáhnout populace 480 milionů, což představuje 25 % celkové africké populace. Rychlý nárůst počtu obyvatel dále zvyšuje tlak na omezené přírodní zdroje a představuje problém pro rozvoj a stabilitu regionu. 3. PRACOVNÍ PROGRAM PRO REGIONÁLNÍ AKCI Pracovní program se zabývá výše uvedenými regionálními problémy, v centru pozornosti jsou konkrétní akce a iniciativy, které musí být přijaty, aby byla nastolena větší regionální stabilita. 3.1. Podpora účinné politické a hospodářské spolupráce a integrace na regionální úrovni Vysokou prioritou v regionálním partnerství je posílení kapacit a politických závazků Africké unie a zemí IGAD a jiných subregionálních organizací, které hrají v regionální stabilizaci klíčovou roli. Rozšířené partnerství EU s Africkou unií a subregionálními organizacemi by mělo zahrnovat tato opatření: 1. Rozšíření politické a funkční spolupráce se zeměmi IGAD prostřednictvím rozvoje společné vize a prováděcího plánu s důrazem na tři hlavní oblasti spolupráce: (i) mír, bezpečnost a správa věcí veřejných; (ii) pastevectví a zajišťování potravin a (iii) institucionální rozvoj. 2. Aktivní zapojení Africké unie v oblasti Afrického rohu a posílení kapacit Afriky[4], zejména prostřednictvím vybudování kapacit pro předcházení konfliktům a jejich urovnávání, rozmisťováním vojenských mírových a monitorovacích jednotek. Zřízení Východoafrické pohotovostní vojenské brigády (EASBRIG) jako součásti africké pohotovostní jednotky je pozitivním vývojem v budování kapacit pro provádění vojenských mírových a monitorovacích operací a EU by mohla zvážit podporu této iniciativy a budování kapacit sekretariátu Rady pro mír a bezpečnost při Africké unii 3. Posílení regionální integrace Afrického rohu, kromě jiného prostřednictvím jednání o dohodách o hospodářském partnerství (EPA) Společný trh pro východní a jižní Afriku (COMESA) a Východoafrické společenství (EAC) jsou rozhodujícími nástroji pro regionální integraci a měly by být bez pochyby součástí dlouhodobé strategie pro budování míru v regionu. U regionálních a celoafrických programů Evropské komise se klade důraz především na infrastrukturu a komunikaci jako strategické nástroje pro regionální integraci v souladu se Strategií pro Afriku. V rámci partnerství EU a Afriky v oblasti infrastruktury bude EU rozvíjet infrastrukturu a související služby a propojení v rámci Afrického rohu a africkými regiony. 4. V prosinci roku 2005 přijala Evropská rada rozhodnutí podpořit africké snahy o monitorování a zlepšení správy věcí veřejných a vytvořit iniciativu správy věcí veřejných na podporu vnitrostátních reforem, které odstartoval africký mechanismus vzájemného hodnocení (APRM) . Některé země v oblasti Afrického rohu (Etiopie, Súdán, Keňa a Uganda) se k APRM již připojily a EU by měla provádění této iniciativy v oblasti správy věcí veřejných podpořit. 3.2. Řešení hlavních politicko strategických problémů na úrovni země, které mají dopad na region Tato část pracovního programu se věnuje nejdůležitějším strategickým politickým problémům na úrovni země, které by mohly mít nejvážnější regionální dopad. Níže je uvedeno několik témat a regionálních priorit, které by mohly být považovány za předmět politického dialogu EU s Africkým rohem. 1. Pokud jde o Súdán, měli by se určit regionální stoupenci a odpůrci mírového procesu/procesů a jejich zájmy, a tato zjištění by měla být promítnuta do dialogu a spolupráce. Zvláštní pozornost je třeba věnovat regionálním důsledkům dárfúrské krize. 2. Tématem politické/diplomatické agendy EU a zemí Afrického rohu by měla být přeshraniční státní podpora ozbrojených skupin. 3. Je třeba zapojit se prostřednictvím iniciativ zaměřených na řešení problémů s vytýčením hranic, zejména ve vztahu k hranici mezi Etiopií a Eritreou, která má širší dopad na celý region. Urovnání vztahů mezi Eritreou a Etiopií je zásadní pro mír a stabilitu Afrického rohu. 4. Politický přístup vůči Keni a Džibuti je nutné rozvinout a přezkoumat a zohlednit při tom jejich roli v regionální stabilitě. 5. Pro regionální stabilitu nelze za řešení v Somálsku považovat „zadržování“. Místo toho je nutné řešit hluboké příčiny nestabilní situace v Somálsku. Obavy sousedních zemí Somálska musí být zohledněny a tyto země by měly hrát pozitivní a stabilizační roli v somálském mírovém procesu. Zapojení Somálska do regionálního partnerství bude „zkouškou“ pro jeho účinné provádění (viz Příloha V ). 6. V rámci mírového procesu v severní Ugandě je nutné zohlednit i regionální rozměr konfliktu, zejména s ohledem na jižní Súdán. 3.3. Řešení regionálních průřezových a přeshraničních problémů v oblasti Afrického rohu Existuje několik důležitých průřezových a přeshraničních problémů, kterými je nutné zabývat se systematicky. Sdělení navrhuje regionální akci EU sestávající ze tří pilířů, jejíž politická opatření jsou popsána v Příloze VI . Přitom má být dosaženo těchto cílů: 1. Zlepšení správy věcí veřejných a bezpečnosti, vyrovnání se s politickým islámem a dialog mezi společenstvími/kulturami. 2. Posílení rozvoje, obchodu, bezpečnosti a politické účasti, zejména v „hraničních regionech“, lepší řízení migračních proudů a uprchlíků a předcházení obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi a jejich šíření. 3. Lepší strategie a programy k řešení konkurenčního boje o přírodní zdroje, včetně rozvoje regionálních strategií pro zajištění potravin a snížení konfliktů souvisejících s pastevectvím, zlepšení správy věcí veřejných a úzká spolupráce při správě zdrojů sladké vody. 4. RÁMCOVÉ PŘEDPOKLADY ÚSPĚŠNÉHO PARTNERSTVÍ Úspěšné provádění opatření popsaných v tomto sdělení vyžaduje soustředěný a koordinovaný přístup ze strany EU a členských států IGAD. Současně je nutná flexibilita, reakce na dynamické situace a inovativní používání dostupných nástrojů za účelem vytváření podnětů pro politickou změnu. Toto regionální politické partnerství by mělo být navíc dynamicky dále rozvíjeno a pravidelně přezkoumáváno a vybaveno společnými politickými strategiemi a programy. Členské státy EU a IGAD tak budou muset mobilizovat velké kapacity pro koordinaci, formulování politik a provádění programů. V této souvislosti jsou navržena doprovodná opatření. 4.1. Doprovodná opatření navržená EU - Podporovat sdílení informací a konzultací mezi členskými státy EU a orgány EU s cílem vytvořit společně sdílený jednotný přístup v oblasti Afrického rohu. - Udržovat a účinně rozvíjet stávající nástroje EU na podporu lepší koordinace a dialogu, včetně misí „trojky“, což je společná mise Rady a Komise a zvláštních představitelů EU. EU by mohla zejména podpořit Mezinárodní partnerské fórum (International Partners Forum - IPF) jako fórum pro dialog se zeměmi IGAD. - Účinně využít článku 8 dohody o partnerství z Cotonou, aby se usnadnil a učinil pokrok v dialogu s klíčovými aktéry (vnitrostátní vlády, regionální organizace). EU by měla zajistit, aby článek 8 politického dialogu obsahoval silný důraz na regionální otázky, zejména regionální dopady akcí jednotlivých států. - Podpořit mikro a meziúroveň předcházení konfliktům, jejich zvládání a řešení, včetně struktur nestátních aktérů. - Zahrnout diskuzi o příslušných otázkách Afrického rohu do rozhovorů a kontaktů s hlavními účastníky v širším africkém a arabském regionu, zejména s Egyptem, arabskými státy v Perském zálivu, Ligou arabských států a centrální a východní Afrikou. - Rozšířit dialog a spolupráci Afrického rohu s USA, Norskem, Japonskem, Kanadou, Ruskem a Čínou. Kromě toho by měl být veden strukturovaný dialog se Spojenými národy a příslušnými agenturami. - Více zohlednit koncept „lidské bezpečnosti“, včetně lidských a sociálních práv, otázek rovného postavení žen a mužů, demografických otázek a otázek životního prostředí (voda, pobřežní oblasti a udržitelné lesní hospodářství, desertifikace a přizpůsobení se změnám klimatu) v rozvojových programech a podpořit integraci strategii partnerů v regionu Afrického rohu. - Přizpůsobit všechny strategie, politická opatření a programy EU zemím Afrického rohu s cílem zajistit, že hlavní regionální otázky a průřezová témata budou přiměřeně zohledněna a že se účinně přispěje k regionálnímu politickému partnerství EU v regionu. V těchto strategických dokumentech o jednotlivých zemích Afrického rohu by se měla EU zaměřit na regionální kontext a provést analýzu a posouzení příčin násilných konfliktů. - Při přípravě nových strategií o spolupráci pro země Afrického rohu a IGAD bude Komise dbát na to, aby strategie pro jednotlivé země a regiony v rámci 10. ERF (2008–2013) byly zaměřeny na podporu regionálního politického partnerství se zeměmi Afrického rohu. Členské země za tímto účelem poskytnou případnou dodatečnou podporu. Správa věcí veřejných, přírodní zdroje, zajišťování potravin, vzdělávání a regionální integrace se zaměřením na infrastrukturu by měly být hlavními oblastmi spolupráce, které tvoří jádro strategií pro jednotlivé země a regiony. 4.2. Doprovodná opatření navržená v rámci partnerství se zeměmi afrického rohu - Diskuze a podpora regionální strategii mezi členskými státy EU, sekretariátem IGAD a jinými politickými orgány a příslušnými regionálními aktéry a organizacemi občanské společnosti za účelem dosažení společného přístupu a jeho dodržování všemi zúčastněnými stranami. - Regionální partneři a organizace musí být připraveni zahájit systematický dialog na všech úrovních a o všech klíčových regionálních otázkách, jako je např. správa věcí veřejných, konflikty, zajišťování potravin, obchodování se zdroji a jejich sdílení, bezpečnost a náboženský fundamentalismus a učit hnací síly pro změnu. - Podpora sdílení informací a vyjasnění příslušných úloh regionálních organizací, partnerů zemí Afrického rohu, sousedních zemí a klíčových regionálních účastníků s ohledem na vytvoření společné vize. - Země Afrického rohu a regionální organizace musí vyčlenit příslušné zdroje na dialog a pracovní program a nalézt vhodný formát pro rozšířený dialog s Evropskou unií. - Partneři Africké rohu musí nalézt příčiny konfliktů a podporovat průřezovou spolupráci jako např. spojení mezi konflikty, v oblasti sdílení přírodních zdrojů, pastevectví a zjišťování potravin. - Provedení příslušných institucionálních reforem a závazků členských států za účelem řádného fungování sekretariátu IGAD. - Přezkoumat a zaktualizovat strategii IGAD a doplnit odvětvové strategie IGAD o téma mír a bezpečnost. 5. ZÁVĚR Toto sdělení provádí strategii pro Afriku zavedením regionálního politického partnerství Evropské unie pro oblast Afrického rohu, které je založeno na analýze hlavních prvků regionální dynamiky a problémů oblasti Afrického rohu. Cílem tohoto partnerství je podporovat mír, stabilitu a rozvoj v regionu. Partnerství poskytuje politický rámec pro konkrétní regionální iniciativy a programy a pro strukturovaný a otevřený dialog mezi partnery na všech úrovních. Provádění partnerství bude zahájeno v roce 2007 a po dvou letech bude společně přezkoumáno za účelem vyhodnocení dosaženého pokroku v provádění pracovních programů, aby bylo možné zajistit jeho aktualizaci a přizpůsobit jej převládajících podmínkám v regionu. 6. SEZNAM ZKRATEK ALIVE: | Africa Livestock | AMCOW: | African Ministerial Conference on Water – Konference afrických ministrů pro vodní zdroje | AMESD: | African Monitoring for the Environment and Sustainable Development – Sledování afrického životního prostředí a udržitelný rozvoj | APF: | African Peace Facility - Mírová facilita pro Afriku | AU: | African Union - Africká unie | CEWARN: | Conflict Early Warning and Response Mechanism – Mechanismus včasného varování a reakce | COMESA: | Common Market of Eastern and Southern Africa – Společný trh pro východní a jižní Afriku | CPA: | Comprehensive Peace Agreement – Souhrnná mírová dohoda | CSO: | Civil Society Formu - Fórum občanské společnosti | DDR: | Disarmament Demobilisation Reintegration – Odzbrojení, demobilizace a znovuzačlenění | EAC: | East Africa Community | EASBRIG:: | Eastern Africa Standby Brigade | EC: | European Commission – Evropská Komise | EPA: | Economic Partnership Agreement - Dohoda o hospodářském partnerství | EPLF: | Eritrean People’s Liberation Front | EU: | European Union – Evropská unie | FRUD: | Front pour la Restauration de l’Unité et de la Démocratie (Djibouti) | ICG: | International Contact Group (ICG) on Somalia | IDP: | Internally Displaced Person – Vnitřní uprchlík | IGAD: | Intergovernmental Authority on Development – Mezivládní úřad pro rozvoj | IPF: | IGAD Partners Forum – Partnerské fórum se zeměmi IGAD | LRA: | Lord’s Resistance Army | MANPADS: | Man Portable Air Defence System – Ručně přenosný protivzdušný systém | MDGS: NBI: | Millennium Development Goals – Rozvojové cíle tisíciletí Nile Basin Initiative | NDA: | National Democratic Alliance (Sudan) - Národní demokratická aliance (Súdán) | NEPAD: | New Partnership for Africa’s Development – Nové partnerství pro africký rozvoj | NGO: | Non-governmental organisation - Nevládní organizace | OECD DAC: | Organisation for Economic Cooperation and Development / Development Assistance Committee – Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj / Výbor pro rozvojovou pomoc | OLF: | Oromo Liberation Front | ONLF: | Ogaden National Liberation Front | RECSA: | Regional Centre for Small Arms and Light Weapons | REFORM: | Regional Food Security and Risk Management Programme | RPF: | Regional Political Framework – Regionální politický rámec | SALW: | Small Arms and Light Weapons – Ruční palné a lehké zbraně | SPLA: | Sudan People’s Liberation Army | SRRC: | Somali Reconciliation and Restoration Council | SSR: | Security Sector Reform - Reforma bezpečnostního sektoru | TFG: | Transitional Federal Government | TFIs: | Transitional Federal Institutions | TPLF: | Tigrean People’s Liberation Front | [1] (Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1). [2] V tomto sdělení jsou definovány všechny země IGAD: Džibuti, Etiopie, Eritrea, Keňa, Somálsko, Súdán, Uganda. [3] Také zemědělství hraje důležitou roli pro zajišťování potravin, tak např. v Etiopii, a ačkoli se jedná spíše o vnitrostátní zájem, má i některé regionální aspekty, zejména související s obchodem, které nelze opomenout. [4] V souladu s konceptem EU pro posílení kapacit Afriky s ohledem na předcházení konfliktům, jejich zvládání a řešení (červenec 2006)