ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8)

Článek 10 se nahrazuje tímto: „Článek 10 Oprávnění k rybolovu a stropy kapacity 1. Pro každou ze zeměpisných oblastí uvedených v článku 1 tohoto nařízení vydá každý členský stát oprávnění k rybolovu v souladu s článkem 7 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (**) pro plavidla plující pod jeho vlajkou, která se podílejí na rybolovných činnostech v dané oblasti a používají jedno z těchto zařízení: a) vlečné sítě pro lov při dně a nevody (OTB, OTT, PTB, SDN, SSC, SPR) o velikosti ok: i) TR1 100 mm nebo větší, ii) TR2 70 mm nebo větší, avšak menší než 100 mm, iii) TR3 16 mm nebo větší, avšak menší než 32 mm; b) vlečné sítě vlečené pomocí výložníků na bocích plavidla (TBB) o velikosti ok: i) BT1 120 mm nebo větší, ii) BT2 80 mm nebo větší, avšak menší než 120 mm; c) tenatové sítě(GN); d) třístěnné tenatové sítě (GT); e) dlouhé lovné šňůry (LL). 2. Aniž jsou dotčeny stropy kapacity stanovené v příloze II nařízení (EU) č. 1380/2013, pro každou ze zeměpisných oblastí uvedených v článku 1 tohoto nařízení nesmí být celková kapacita vyjádřená v kW plavidel, která mají oprávnění k rybolovu vydaná v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, vyšší než maximální kapacita plavidel, která aktivně používala jedno ze zařízeních uvedených v odstavci 1 v dotčené zeměpisné oblasti v roce 2006 nebo 2007. 3. Každý členský stát sestaví a udržuje seznam plavidel, jimž bylo vydáno oprávnění k rybolovu podle odstavce 1, a zpřístupní ho Komisi a ostatním členským státům na svých oficiálních internetových stránkách. (**) Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Unie k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1).“"
2)

Článek 4 se mění takto: a) v odstavci 1 se zrušují písmena b), d) a h); b) odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Podle příloh A a C členské státy předávají údaje za provozovatele: a) jejichž celkový objem přepravy zboží je alespoň 200 000 000 tunokilometrů í nebo alespoň 500 000 tun; b) jejichž celkový objem přepravy cestujících je alespoň 100 000 000 osobokilometrů. Pro provozovatele, jejichž objemy přepravy jsou nižší než prahové hodnoty uvedené v písmenech a) a b), je vykazování podle příloh A a C nepovinné.“; c) odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Podle přílohy L předávají členské státy celkové údaje za provozovatele, jejichž objemy přepravy jsou nižší, než jsou prahové hodnoty uvedené v odstavci 2, pokud tyto údaje nejsou předávány podle příloh A a C, jak je blíže uvedeno v příloze L.“
4)

Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 4a Pilotní studie 1. Do … [24 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost] vypracuje Komise ve spolupráci s členskými státy vhodnou metodiku pro sestavování statistiky osobní přepravy po vnitrozemských vodních cestách, včetně prostřednictvím přeshraničních dopravních služeb. 2. Do … [36 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost] zahájí Komise dobrovolné pilotní studie prováděné členskými státy, jež poskytnou údaje v rámci oblasti působnosti tohoto nařízení ohledně dostupnosti statistických údajů týkajících se osobní přepravy po vnitrozemských vodních cestách, včetně prostřednictvím přeshraničních dopravních služeb. Účelem těchto pilotních studií je vyhodnotit proveditelnost sběru údajů, náklady související se sběrem údajů a následnou kvalitu statistik. 3. Do … [48měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost] předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění pilotních studií. V závislosti na výsledcích této zprávy Komise v přiměřené lhůtě předloží Evropskému parlamentu a Radě případný legislativní návrh na změnu tohoto nařízení, pokud jde o statistiky osobní přepravy po vnitrozemských vodních cestách, včetně prostřednictvím přeshraničních dopravních služeb. 4. Na financování pilotních studií se ve vhodných případech a se zřetelem k přidané hodnotě z hlediska Unie poskytne příspěvek ze souhrnného rozpočtu Unie.“
13.

Rada při přípravě obecného přístupu analyzovala změny přijaté Parlamentem a z velké části je do obecného přístupu zapracovala. Změny týkající se používání zkapalněného zemního plynu (LNG) pro pohon plavidel Rada nemohla přijmout z technických důvodů. Technická ustanovení o LNG by namísto Komise měl vypracovat výbor CESNI. Výbor CESNI navíc již úspěšně začlenil takováto ustanovení do první verze svých norem (ES-TRIN 2015/1). Změny, které Parlament přijal v souvislosti s používáním LNG, jsou proto v podstatě zastaralé, neboť jejich hlavní cíl byl splněn.
uvnitř oblasti vymezené směrem na sever čárou od Brim Ness k severovýchodnímu rohu Inner Score a směrem na jih čárou od jižního konce Ness of Sound ke Kirkabisternessu

mezi Kirkwallem a Rousay, ne východně od čáry mezi Point of Graand (Egilsay) a Galt Ness (Shapinsay) nebo mezi Head of Work (Mainland) přes maják na Helliar Holm k pobřeží Shapinsay; ne severozápadně od jihovýchodního výběžku ostrova Eynhallow, ne směrem k moři a čáře mezi pobřežím Rousay u 59° 10,5′ s. š., 2° 57,1′ z. d. a pobřežím Egilsay u 59° 10,0′ s. š., 2°56,4′ z. d.

Scapa Flow
(14)

Základní zásada tohoto nařízení spočívá v tom, že každé plavidlo Unie provádějící rybolov mimo vody Unie by mělo mít oprávnění od svého členského státu vlajky, který by jej měl v tomto směru sledovat, bez ohledu na to, kde a v jakém rámci plavidlo vyvíjí činnost. Vydání oprávnění by mělo záviset na splnění základního souboru společných kritérií způsobilosti. Informace, jež členské státy shromažďují a předávají Komisi, by jí měly umožnit do sledování rybolovných operací všech rybářských plavidel Unie zasahovat, a to kdykoliv a ve kterékoliv oblasti mimo vody Unie.
14.

Všechny tři orgány vyjádřily výhrady zejména ohledně ustanovení doplněných v důsledku reformy SRP, jako je například „výměna vlajky“. Toto nařízení by mělo zajistit, aby se rybářská plavidla, která byla vyňata z rybářského loďstva Unie a následně u nich došlo k výměně vlajky za vlajku třetí země a poté byla opětovně zařazena do rybářského loďstva Unie, neúčastnila rybolovu NNN nebo neprovozovala rybolov pod vlajkou země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN. Rada trvala na tom, že plavidlo není způsobilé pro udělení oprávnění, pokud nadále provozovalo rybolov v rámci rybářského loďstva třetí země poté, co byla tato třetí země zařazena na seznam zemí umožňujících neudržitelný rybolov nebo zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN podle článku 33 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, avšak není nezpůsobilé, pokud daná třetí země byla určena pouze jako země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN. Aby však reagovala na výhrady Parlamentu, Rada se dohodla, že plavidlo by rovněž nemělo být způsobilé pro udělení oprávnění, pokud nadále provozovalo rybolov v rámci loďstva třetí země ještě šest týdnů po přijetí rozhodnutí určujícího, že daná třetí země je nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, s výjimkou případů, kdy Rada rozhodla nezařadit danou třetí zemi na seznam nespolupracujících zemí (čl. 6 odst. 2 písm. d) postoje Rady).
12.

Po dosažení politické dohody se ukázalo, že zejména přechodná ustanovení by mohla vést k nejistotě ohledně interpretace, a mohla by tak potenciálně mít nepředvídatelné důsledky pro průmysl, pacienty a regulační orgány. Na podnět několika členských států a v souladu s návrhy předloženými několika poslanci Evropského parlamentu bylo rozhodnuto upřesnit záměr politické dohody v tomto ohledu. Výsledná technická upřesnění obou kompromisních znění byla neformálně schválena všemi členskými státy a Evropským parlamentem a během finalizace právníky-lingvisty byla vložena do příslušných znění. Technická upřesnění návrhu nařízení o diagnostických zdravotnických prostředcích in vitro jsou uvedena v těchto ustanoveních: — druhá a třetí věta v 98. bodu odůvodnění; — 99. bod odůvodnění; — článek 48 (14); — čl. 110 odst. 3; — první a druhý odstavec článku 112; — poslední odstavec čl. 113 odst. 3 písm. f); a v — čl. 113 odst. 3 písm. h).
12.

Po dosažení politické dohody se ukázalo, že zejména přechodná ustanovení by mohla vést k nejistotě ohledně interpretace, a mohla by tak potenciálně mít nepředvídatelné důsledky pro průmysl, pacienty a regulační orgány. Na podnět několika členských států a v souladu s návrhy předloženými několika poslanci Evropského parlamentu bylo rozhodnuto upřesnit záměr politické dohody v tomto ohledu. Výsledná technická upřesnění obou kompromisních znění byla neformálně schválena všemi členskými státy a Evropským parlamentem a během finalizace právníky-lingvisty byla vložena do příslušných znění. Technická upřesnění návrhu nařízení o zdravotnických prostředcích jsou uvedena v těchto ustanoveních: — druhá a třetí věta v 98. bodu odůvodnění; — 99. bod odůvodnění; — čl. 120 odst. 3; — první a druhý odstavec článku 122; — poslední odstavec čl. 123 odst. 3 písm. d); a v — čl. 123 odst. 3 písm. i).
c)

Za rostlinolékařské kontroly v souladu s těmito specifikacemi: i) řízky, sadba (kromě lesnického rozmnožovacího materiálu), sazenice jahodníku nebo zeleniny: — 17,5 EUR za zásilku do 10 000 kusů, — 0,70 EUR za zásilku za každých dalších 1 000 kusů, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; ii) keře, stromy (jiné než řezané vánoční stromky), ostatní dřeviny z pěstitelských školek včetně lesnického rozmnožovacího materiálu (kromě semen): — 17,5 EUR za zásilku do 10 000 kusů, — 0,44 EUR za zásilku za každých dalších 1 000 kusů, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; iii) cibule, cibulové hlízy, oddenky, hlízy, určené k výsadbě (jiné než hlízy bramboru): — 17,5 EUR za zásilku do 200 kg hmotnosti, — 0,16 EUR za zásilku za každých dalších 10 kg, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; iv) semena, tkáňové kultury: — 7,5 EUR za zásilku do 100 kg hmotnosti, — 0,175 EUR za zásilku za každých dalších 10 kg, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; v) ostatní rostliny určené k výsadbě, jinde v tomto písmeni neuvedené: — 17,5 EUR za zásilku do 5 000 kusů, — 0,18 EUR za zásilku za každých dalších 100 kusů, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; vi) řezané květiny: — 17,5 EUR za zásilku do 20 000 kusů, — 0,14 EUR za zásilku za každých dalších 1 000 kusů, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; vii) větve s listy, části jehličnanů (jiné než řezané vánoční stromky): — 17,5 EUR za zásilku do 100 kg hmotnosti, — 1,75 EUR za zásilku za každých dalších 100 kg, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; viii) řezané vánoční stromky: — 17,5 EUR za zásilku do 1 000 kusů, — 1,75 EUR za zásilku za každých dalších 100 kusů, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; ix) listy rostlin, jako jsou byliny, koření a listová zelenina: — 17,5 EUR za zásilku do 100 kg hmotnosti, — 1,75 EUR za zásilku za každých dalších 10 kg, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; x) ovoce, zelenina (jiná než listová): — 17,5 EUR za zásilku do 25 000 kg hmotnosti, — 0,7 EUR za zásilku za každých dalších 1 000 kg; xi) hlízy brambor: — 52,5 EUR za partii do 25 000 kg hmotnosti, — 52,5 EUR za partii za každých dalších 25 000 kg; xii) dřevo (kromě kůry): — 17,5 EUR za zásilku do 1 000 m3 objemu, — 0,175 EUR za zásilku za každých dalších 10 m3; xiii) zemina a pěstební substrát, kůra: — 17,5 EUR za zásilku do 25 000 kg hmotnosti, — 0,7 EUR za zásilku za každých dalších 1 000 kg, — maximální poplatek 140 EUR za zásilku; xiv) zrno: — 17,5 EUR za zásilku do 25 000 kg hmotnosti, — 0,7 EUR za zásilku za každých dalších 1 000 kg, — maximální poplatek 700 EUR za zásilku; xv) jiné rostliny nebo rostlinné produkty jinde v tomto písmeni neuvedené: — 17,5 EUR za zásilku.
15)

Vkládají se nové články, které znějí: „Článek 32a Zpráva 1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování a provádění tohoto nařízení a vezme přitom náležitý ohled na ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 29. Tato zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, o zastavení šetření bez přijetí opatření, o závazcích, nových šetřeních, přezkumech, případech podstatného zkreslení a inspekcích na místě a o činnosti různých orgánů odpovědných za sledování uplatňování tohoto nařízení a za plnění závazků, které z něho vyplývají. Zpráva se rovněž zabývá nástroji na ochranu obchodu, které třetí země použily vůči Unii, a odvoláními proti uloženým opatřením. Zahrnuje činnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství Komise pro obchod a aktivity asistenční služby pro malé a střední podniky týkající se uplatňování tohoto nařízení. Zpráva rovněž zahrne to, jak byly při šetřeních brány v úvahu a zohledňovány sociální a environmentální standardy. Tyto standardy zahrnují standardy, které jsou zakotveny v mnohostranných environmentálních dohodách, jejichž smluvní stranou je Unie, a v úmluvách MOP uvedených v příloze Ia tohoto nařízení, jakož i v ekvivalentních vnitrostátních právních předpisech země vývozu. 2. Do … [pět let od vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] a poté každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě přezkum uplatňování čl. 12 odst. 1 třetího a čtvrtého pododstavce, čl. 13 odst. 1 třetího a čtvrtého pododstavce a čl. 15 odst. 1 třetího a čtvrtého pododstavce, včetně hodnocení tohoto uplatňování. V případě potřeby se k takovému přezkumu připojí legislativní návrh. Článek 32b Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 12 odst. 1 je Komisi svěřena na dobu dvou let ode dne … [dva roky od vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] a může být vykonána pouze jednou. 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 12 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů. 5. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 12 odst. 1 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
(6)

Od příslušných orgánů by se proto mělo požadovat, aby přijímaly informace zpřístupněné elektronicky, kdykoli mají hospodářské subjekty povinnost informace zpřístupnit coby důkaz splnění požadavků stanovených v právních aktech Unie, na které se vztahuje toto nařízení. Tento požadavek by se měl vztahovat rovněž na informace vyžádané orgány jako doplňující informace v souladu s ustanoveními uvedených právních aktů Unie, například v případě, že některé informace chybějí. Totéž by mělo platit v případě, kdy vnitrostátní právní předpisy vyžadují poskytnutí regulačních informací zcela či zčásti shodných s informacemi, jež se mají poskytovat podle právních aktů Unie spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení. Orgány by měly rovněž usilovat o to, aby v souvislosti s uvedenými informacemi komunikovaly s dotčenými hospodářskými subjekty elektronicky. Touto komunikací by však neměla být dotčena příslušná ustanovení právních aktů Unie ani vnitrostátních právních předpisů týkající se návazných opatření během kontrol regulačních informací nebo po nich. Povinnost příslušných orgánů přijímat informace zpřístupněné hospodářskými subjekty elektronicky by měla rovněž platit vždy, když ustanovení právních aktů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení požadují informace, na něž odkazují rovněž příslušné mezinárodní úmluvy, jako jsou úmluvy upravující mezinárodní přepravní smlouvy v rámci jednotlivých druhů dopravy, například Úmluva OSN o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR), Úmluva o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), rezoluce IATA č. 672 o elektronickém leteckém nákladním listu, Úmluva o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu (Montrealská úmluva) a Budapešťská úmluva o smlouvě o přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách (CMNI).
9)

Článek 17 se nahrazuje tímto: „Článek 17 Podávání zpráv a přezkum 1. Do 31. března každého druhého roku uvědomí členské státy Komisi o počtu podnikatelů v silniční nákladní dopravě, kteří jsou držiteli licencí Společenství k 31. prosinci každého z předchozích dvou let, a o počtu opisů licencí odpovídajícím počtu vozidel v provozu k tomuto dni. Zprávy týkající se období po ... [den před uplynutím 21 měsíců po vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] zahrnují rovněž přehled těchto položek rozčleněný na podnikatele v silniční nákladní dopravě zapojené do mezinárodní přepravy pouze vozidly, jejichž přípustná hmotnost naloženého vozidla nepřevyšuje 3,5 tuny, a na ostatní podnikatele v silniční nákladní dopravě. 2. Do 31. března každého druhého roku uvědomí členské státy Komisi o počtu osvědčení řidiče vydaných v každém ze dvou předchozích kalendářních let i o celkovém počtu osvědčení řidiče v oběhu k 31. prosinci každého z předchozích dvou let. Zprávy týkající se období po ... [den před uplynutím 21 měsíců po vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] zahrnují rovněž přehled těchto položek rozčleněný na podnikatele v silniční nákladní dopravě zapojené do mezinárodní přepravy pouze vozidly, jejichž přípustná hmotnost naloženého vozidla nepřevyšuje 3,5 tuny, a na ostatní podnikatele v silniční nákladní dopravě. 3. Svou národní strategii prosazování práva přijatou podle článku 10a zašlou členské státy Komisi do ... [dva roky po dni vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost]. Do 31. března každého roku uvědomí členské státy Komisi o činnostech v oblasti prosazování práva provedených v předchozím kalendářním roce podle článku 10a; ve vhodných případech uvedou rovněž počet provedených kontrol. Tyto informace zahrnují počet zkontrolovaných vozidel. 4. Komise vypracuje do konce roku ... [čtyři roky po vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] zprávu o situaci na trhu Unie v oblasti silniční dopravy. Tato zpráva bude obsahovat analýzu situace na trhu včetně hodnocení účinnosti kontrol a vývoje podmínek zaměstnávání v dané profesi. 5. Komise vyhodnotí provádění tohoto nařízení, zejména dopad změn článku 8 zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/… (*10), do ... [tři roky po dni vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. 6. V návaznosti na zprávu uvedenou v odstavci 5 Komise toto nařízení pravidelně hodnotí a předkládá výsledky hodnocení Evropskému parlamentu a Radě. 7. Je-li to vhodné, připojí se ke zprávám uvedeným v odstavcích 5 a 6 příslušné legislativní návrhy. (*10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/… ze dne …, kterým se mění nařízení (ES) č. 1071/2009, č. 1072/2009 a (EU) č. 1024/2012 za účelem jejich přizpůsobení vývoji v odvětví (Úř. věst. L …, …, s. …).“"
26.

Rada souhlasí s doplněním tří ze čtyř kategorií informací, které Komise navrhla doplnit do vnitrostátních elektronických rejstříků (čl. 16 odst. 2): 1) registrační značky vozidel, které má podnik k dispozici, 2) počet osob zaměstnaných v podniku a 3) hodnocení rizika podniku. Parlament (pozměňovací návrh 143) rovněž navrhl, aby do těchto rejstříků byly zahrnuty pracovní smlouvy, ale Rada s tím nemohla souhlasit. Rada souhlasí s Parlamentem (pozměňovací návrh 148), že tyto nové informace by měly být zpřístupněny příslušným orgánům při silničních kontrolách; Rada nesouhlasí s Parlamentem (pozměňovací návrh 148), že by to mělo být provedeno prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci, ale místo toho navrhuje zmocnit Komisi, aby tak učinila prostřednictvím prováděcích pravomocí.
(14)

Rovněž je nezbytné zajistit, aby dopravci organizovali práci řidičů tak, aby doby mimo domov nebyly nadměrně dlouhé a aby řidiči mohli využívat dlouhé doby odpočinku čerpané náhradou za zkrácené týdenní doby odpočinku. Organizace návratu by měla řidiči umožňovat dojet do provozovny dopravce v členském státě usazení nebo do svého bydliště a řidiči si mohou zvolit, kde svou dobu odpočinku stráví. Aby dopravce prokázal, že plní své povinnosti týkající se organizace pravidelného návratu, měl by mít možnost používat záznamy tachografu, seznamy služeb řidičů nebo jinou dokumentaci. Tyto doklady by měly být k dispozici v jeho prostorách a být na požádání předloženy kontrolním orgánům.
12.

Ve svém původním návrhu nezahrnula Komise do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 561/2006 lehká užitková vozidla, zatímco Parlament byl pro jejich zahrnutí. Ve znění Rady jsou tato vozidla do oblasti působnosti nařízení zahrnuta, pokud jejich maximální přípustná hmotnost, včetně návěsu či přívěsu, překračuje 2,5 tuny a pokud se používají v mezinárodní přepravě uskutečňované na cizí účet nebo za úplatu (čl. 2 odst. 1 ve spojení s čl. 3 písm. ha) nařízení (ES) č. 561/2006). Tato vozidla tudíž budou spadat rovněž do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 165/2014, a budou proto muset být vybavena inteligentními tachografy.
22.

Rada souhlasila s tím, aby byla do směrnice začleněna povinnost členských států stanovit sankce za porušení pravidel lex specialis a sankcemi postihnout subjekty v logistickém řetězci, pokud o porušení pravidel vědí nebo by měly vědět (článek 5). Rada rovněž akceptovala ustanovení o „inteligentním prosazování“, které členským státům ukládá povinnost, aby kontrolu dodržování pravidel o vysílání pracovníků začlenily do celkové strategie v oblasti kontroly (článek 6).
(20)

Toto nařízení by se mělo vztahovat na recyklovanou odpadní vodu, která se získává z odpadní vody shromážděné ve stokových soustavách, jež byla vyčištěna v čistírnách městských odpadních vod v souladu se směrnicí 91/271/EHS a projde dalším čištěním buď v čistírně městských odpadních vod, nebo v zařízení pro recyklaci odpadních vod, aby splňovala parametry uvedené v příloze I tohoto nařízení. Stokovou soustavou nemusí být podle směrnice 91/271/EHS vybaveny aglomerace s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE. Městské odpadní vody z aglomerací s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE odváděné stokovými soustavami by však měly být před vypuštěním do sladkých vod nebo do ústí řek náležitě vyčištěny v souladu se směrnicí 91/271/EHS. Odpadní vody z aglomerací s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE by v této souvislosti měly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení, pouze pokud jsou odváděny stokovou soustavou a čištěny v čistírně městských odpadních vod. Podobně by se toto nařízení nemělo týkat biologicky odbouratelných průmyslových odpadních vod z provozů spadajících do průmyslových odvětví uvedených v příloze III směrnice 91/271/EHS, ledaže jsou odpadní vody z těchto provozů odváděny stokovou soustavou a podléhají čištění v čistírně městských odpadních vod.