Evropská moře a oceány jsou přirozeným a důležitým spojencem při řešení krizí spojených s klimatem a biologickou rozmanitostí. Je třeba odstranit značné nedostatky v provádění, aby se ochrana moří do roku 2030 rozšířila ze stávajících 11 % pokrytých oblastí na 30 %, dosáhnout ambiciózních cílů v oblasti znečištění našich moří a vytěžit co nejvíc z evropských přírodních a námořních aktiv, aby se splnily evropské cíle pro rok 2030, nebo pokud jde o klimatickou neutralitu. Toto sdělení spolu s plánovaným výzkumem oceánské mise zahájí cestu k uskutečnění těchto cílů.

Udržitelná modrá ekonomika vytvoří hmatatelné příležitosti pro nová pracovní místa a podniky. Budou vznikat v rámci prací zaměřených na zmírnění dopadů na oceány a pobřeží a budování odolného hospodářského modelu založeného na inovacích, oběhovém hospodářství a ohleduplném přístupu k oceánu. To znamená, že podniky, které využívají nebo vytvářejí obnovitelné zdroje, chrání mořské ekosystémy, omezují znečišťování a zvyšují odolnost vůči změně klimatu, budou podpořeny pobídkami, zatímco jiné budou muset snížit svou environmentální stopu. To je důležité jak pro lidi, tak pro planetu. Agenda pro udržitelný rozvoj 2030 uznává, že bez zdravého oceánu je život na této planetě ohrožen; bez jeho zdrojů ztrácejí lidské společnosti na celé planetě schopnost uživit se.

Pokud bychom celosvětovou modrou ekonomiku přirovnali k národnímu hospodářství, byla by sedmou největší na světě a oceán jako hospodářský subjekt by byl členem skupiny G7. Působí v nejrozsáhlejším ekosystému naší planety: v oceánech se nachází 97 % veškeré naší vody a 80 % všech forem života. Oceán nás obklopuje a udržuje nás naživu, neboť dodává dostatek kyslíku pro každé druhé naše nadechnutí, potravu pro téměř polovinu lidstva a životně důležité zdroje pro lidské zdraví, nemluvě o síti hospodářských interakcí.

Toto sdělení vyzývá subjekty modré ekonomiky, aby schválily zásady Zelené dohody pro Evropu. Během uplynulých patnácti let EU položila pevný základ pro integrovanou a synergickou námořní politiku v Evropě tím, že zapojovala členské státy, regiony, místní zúčastněné strany a pozemní zelenou ekonomiku. Také posun k budování udržitelné modré ekonomiky bude záviset ještě silněji na spolupráci se zúčastněnými stranami, od velkých a malých podniků až po místní skupiny a mladé lidi nadšené pro zdraví našeho oceánu a širokou veřejnost. Musí sjednocovat všechny skupiny a odvětví okolo společné vize. Toto sdělení, které doplňuje jiné současné iniciativy Komise, předkládá (v kapitole 2) program pro modrou ekonomiku zaměřený na její dekarbonizaci, ochranu našeho přírodního kapitálu, oběhové hospodářství a odpovědnou produkci potravin. Přestože není vyčerpávající, oznamuje některé nové iniciativy a popisuje některé nástroje (kapitola 3) a nezbytné faktory (kapitola 4) pro dosažení přeměny.

2. Přeměna hodnotových řetězců modré ekonomiky

2.1 Dosažení cílů klimatické neutrality a nulového znečištění

Udržitelná modrá ekonomika nabízí celou řadu řešení pro dosažení cílů Zelené dohody pro Evropu. Je třeba, aby mnohé ze současných činností snížily svou uhlíkovou stopu a do popředí zájmu se dostaly činnosti nové, jež jsou zároveň uhlíkově neutrální. Modrá ekonomika může přispět k uhlíkové neutralitě rozvíjením obnovitelných zdrojů energie na moři a ekologizací námořní dopravy a přístavů.

EU chce snížit emise skleníkových plynů do roku 2030 o nejméně 55 % oproti úrovním z roku 1990 a do roku 2050 dosáhnout klimatické neutrality. Obnovitelné zdroje energie na moři by ke splnění těchto cílů mohly napomoci a v roce 2050 dodávat čtvrtinu elektrické energie EU, především (třebaže ne výlučně) prostřednictvím větrných elektráren na moři. Udržitelná skladba energie z oceánů by měla zahrnovat (kromě větrných elektráren instalovaných pevně na dně) energii z plovoucích turbín, energii tepelnou a přílivovou energii – nově se rozvíjející technologie, u nichž se do deseti let očekává dosažení fáze obchodního využití. Aby urychlila jejich rozvoj, zveřejnila Komise v roce 2020 novou strategii EU pro obnovitelnou energii na moři, jejímž cílem je kapacitu pro obnovitelnou energii na moři do roku 2030 zpětinásobit a do roku 2050 ztřicetinásobit.

Zelená dohoda pro Evropu požaduje 90% snížení emisí skleníkových plynů ze všech druhů dopravy, což se vztahuje i na dopravu námořní. Naše námořní trasy jsou klíčovým článkem celosvětového obchodního systému. Námořní doprava sice ve srovnání se silniční či leteckou dopravou produkuje emisí méně, stále však produkuje jak emise uhlíku, tak emise dalších znečišťujících látek v důsledku velkých objemů a značné závislosti na fosilních palivech. Dekarbonizace námořní dopravy (a rybolovných operací) omezí nejen emise skleníkových plynů, ale také znečištění ovzduší a vody a hluk pod mořskou hladinou, přičemž se otevírají nové hospodářské příležitosti.

Sdělení z roku 2020 o strategii pro udržitelnou a inteligentní mobilitu stanoví cíl v podobě uvedení prvních plavidel s nulovými emisemi na trh do roku 2030 a dekarbonizace námořní dopravy prostřednictvím souboru konkrétních opatření. Zmíněný cíl zahrnuje možné rozšíření unijního systému obchodování s emisemi na námořní dopravu a sladění systému zdanění energetických produktů s energetickými a klimatickými politikami EU v rámci revize směrnice o zdanění energie. Komise rovněž zvažuje zahrnutí nových pohonných systémů do probíhajícího přezkumu směrnice o rekreačních plavidlech a revidování směrnice o znečištění z lodí. V mezidobí bude iniciativa FuelEU podporovat produkci a využívání obnovitelných a nízkouhlíkových paliv (jako jsou vodíková paliva a paliva na bázi vodíku, biopaliva, syntetická paliva, elektřina a další udržitelné druhy energie, např. energie z větru), jakož i využívání dodávek energie z pobřežních zdrojů pro lodě kotvící v přístavu. Jak nařízení o transevropské dopravní síti (TEN-T), tak směrnice o infrastruktuře pro alternativní paliva budou v tomto smyslu revidovány a přizpůsobeny, aby se především zajistilo patřičné zavádění vhodné infrastruktury čerpacích stanic. Loděnice v EU by mohly využít příležitosti vyvstávající z rychle rostoucích trhů s inovativními energeticky účinnými servisními plavidly, která by měla výrazně snížit spotřebu paliva a emise CO2.

V rámci svého akčního plánu pro nulové znečištění zamýšlí Komise stavět na úspěchu stávajících kontrolních oblastí emisí ve vodách EU a prosazuje určení dalších oblastí ve Středozemním moři (čímž by se emise SO2 a NOx do ovzduší, způsobované mezinárodní lodní dopravou, mohly do deseti let snížit až o 80, resp. 20 %) a začíná s obdobnými kroky v Černém moři.

Přístavy mají stěžejní význam pro propojení a hospodářství jednotlivých regionů a zemí. S měnícím se evropským průmyslovým prostředím (např. rozmachem obnovitelných zdrojů energie na moři) se bude postupně vyvíjet i úloha přístavů. Komise má za to, že kromě překládky a logistiky spočívá jejich budoucnost v rozvíjení jejich klíčové úlohy coby energetických uzlů (integrovaných systémů pro elektřinu, vodík a další obnovitelná a nízkouhlíková paliva), pro oběhové hospodářství (pro sběr, překládku a likvidaci odpadu z lodí a přístavních služeb a demontáž lodí vyřazených z provozu), pro komunikace (pro podmořské kabely) a pro průmysl (coby průmyslových klastrů). Dalším aspektem, který přispívá k dosažení dekarbonizace a nulového znečištění, je využívání inteligentních digitálních řešení a autonomních systémů, jelikož optimalizují dopravní toky a manipulaci s nákladem v přístavech a jejich okolí. Převzetí těchto nových úloh zlepší pracovní podmínky hospodářských subjektů i životní podmínky okolních komunit. Ekologizaci svého provozu by měly zvážit rovněž specializované rekreační a rybářské přístavy.

Aby podpořila dekarbonizaci a snižování znečištění způsobeného výrobou energie, námořní dopravou a přístavy, Komise:

-vytvoří modré fórum pro uživatele moře za účelem koordinovat dialog mezi provozovateli na moři, zúčastněnými stranami, vědci zapojenými do rybolovu, akvakultury, lodní dopravy, cestovního ruchu, obnovitelné energie a dalších činností. Vytvoří synergie mezi jejich činnostmi a sladí konkurenční využití moře,

-podpoří využívání finančních prostředků z EU k ekologizaci námořní dopravy prostřednictvím

a)častějšího využívání pobřežní plavby na úkor jiných, více znečišťujících způsobů dopravy;

b)renovuje námořní loďstvo EU (např. osobních lodí a servisních plavidel pro zařízení na moři) ke zlepšení jeho energetické účinnosti a

c)vybuduje vysoce pokročilé výrobní a technologické kapacity,

-se zaměří na využití nového Evropského námořního, rybářského a akvakulturního fondu k podpoře rybářských loďstev v zavádění čistších motorů a techniky, za předpokladu, že tyto renovace nepovedou k nadměrné kapacitě a nadměrnému rybolovu,

-bude sledovat cíl přístavů s nulovými emisemi, jak se zdůrazňuje ve strategii pro inteligentní mobilitu, mimo jiné prostřednictvím spolupráce s podskupinou pro udržitelné přístavy v rámci Evropského fóra přístavů, s cílem jednat s příslušnými zúčastněnými stranami a sdílet a podporovat osvědčené postupy a iniciativy v oblasti ekologizace přístavních služeb vycházející zdola,

-prostřednictvím posíleného mechanismu civilní ochrany Unie a opatření Evropské agentury pro námořní bezpečnost proti znečištění bude podněcovat členské státy, aby se připravily na znečištění moří v důsledku havárií a reagovaly na ně.