Biohospodářství, jehož obrat činí 2,3 bilionu EUR a v němž je zaměstnáno 8,2 % pracovní síly EU , je stěžejní pro fungování a úspěšnost hospodářství EU. Zavedení udržitelného evropského biohospodářství by zejména v pobřežních a venkovských oblastech vedlo k vytváření pracovních míst prostřednictvím rostoucího zapojení prvovýrobců do místního biohospodářství. V průmyslu založeném na biotechnologiích by podle oborových odhadů mohl být do roku 2030 vytvořen jeden milion nových pracovních míst . Pro naplnění tohoto potenciálu bude stěžejní, aby se v oblasti biotechnologií vytvořilo silné a rychle se rozvíjející prostředí, ve kterém se daří startupům.

Udržitelné evropské biohospodářství podporuje modernizaci a posilování průmyslové základny EU prostřednictvím vytváření nových hodnotových řetězců a ekologičtějších a nákladově efektivnějších průmyslových postupů. Díky využití nebývalého pokroku ve vědách o živé přírodě a v biotechnologiích a také inovací spojujících fyzický, digitální a biologický svět si evropská průmyslová základna dokáže udržet své celosvětové vedoucí postavení a posílit je. Výzkum a inovace a zavádění inovačních řešení pro výrobu nových a udržitelných výrobků z biologického materiálu (např. biochemikálií, biopaliv atd.) v souladu s obnovenými cíli průmyslové politiky rovněž posílí naši schopnost nahradit fosilní suroviny ve velmi významných částech evropského průmyslu (např. stavebnictví, obaly, textilie, chemikálie, kosmetika, farmaceutické přísady, spotřební zboží). Podle odhadů průmyslu se očekává, že poptávka po průmyslových biotechnologiích se v příštím desetiletí téměř zdvojnásobí .

Udržitelné biohospodářství je obnovitelným segmentem oběhového hospodářství. Dokáže přeměnit biologický odpad, zbytky a odpady v hodnotné zdroje a vytvářet inovace a pobídky, jež pomohou maloobchodníkům a spotřebitelům snížit množství potravinového odpadu do roku 2030 o 50 %. Například inovace v odvětví živočišné výroby narůstající měrou umožňují bezpečnou přeměnu určitých potravinových odpadů v krmivo pro zvířata, pokud jsou dodržena veškerá příslušná pravidla a právní požadavky . Odhaduje se, že půda – v současnosti využívaná pro pěstování krmiva pro zvířata –, kterou by bylo možné díky těmto inovacím ušetřit, by dokázala uživit další tři miliardy lidí . Města by se měla stát významnými centry oběhového biohospodářství. Plány na rozvoj měst založené na oběhovém hospodářství by mohly mít velice výrazné přínosy pro hospodářství a životní prostředí. Například město Amsterdam odhaduje, že lepší recyklace vysoce hodnotných toků organických reziduí by ročně mohla přinést 150 milionu EUR přidané hodnoty, v dlouhodobém horizontu vytvořit 1 200 pracovních míst a ročně ušetřit 600 000 tun oxidu uhličitého . V případě 50 největších evropských měst, ve kterých žije 11 % obyvatelstva EU, by kombinované účinky byly minimálně padesátkrát větší.

Podpora zdravých ekosystémů je evropskou prioritou. Biohospodářství může přispět k obnově ekosystémů, například pokud se podaří zbavit moře a oceány plastů. Evropská agentura pro životní prostředí už teď doporučuje, aby v případech, kdy existuje vysoké riziko šíření do ekosystému – např. u maziv, materiálů podléhajících opotřebení a výrobků na jedno použití – byly jako alternativa k plastům používány biologicky rozložitelné výrobky z biologického materiálu . Udržitelné biohospodářství navíc přispěje ke splnění jednoho z cílů udržitelného rozvoje, kterým je dosažení neutrality z hlediska degradace půdy do roku 2030, a k cíli obnovy alespoň 15 % poškozených ekosystémů do roku 2020 .

Naplnění tohoto potenciálu nenastane samo od sebe, Vyžaduje investice, inovace, vytváření strategií a provádění systémových změn, jež se týkají různých odvětví (zemědělství, lesní hospodářství, rybolov, akvakultura, potraviny, průmysl založený na biotechnologiích). To znamená zvyšování naší schopnosti využívat příležitosti vyplývající ze všech typů inovací k vytváření nových výrobků a služeb na trhu a tím i k vytváření pracovních míst na lokální úrovni. A znamená to, že je třeba dělat to evropským způsobem: vše musí být ekonomicky proveditelné a založené zejména na udržitelnosti a oběhovosti.

V tomto ohledu je klíčová maximalizace dopadů výzkumu a inovací EU . Aby Evropa dokázala získat vedoucí postavení, pokud jde o inovace s tržní hodnotou, musí být regulace a financování vstřícné k inovacím. To bylo zdůrazněno v nedávné obnovené evropské agendě pro výzkum a inovace . Program Horizont 2020 a Evropský fond pro regionální rozvoj se budou vzájemně doplňovat a budou nadále vytvářet důležité výstupy výzkumu a inovací, s jejichž pomocí lze řešit problémy a věnovat se příležitostem v biohospodářství napříč odvětvími. Návrhy Komise na příští víceletý finanční rámec na období 2021–2027 si kladou za cíl výrazně posílit systémový výzkum a inovace v oblastech a odvětvích, jež jsou součástí biohospodářství – konkrétně se počítá s 10 miliardami EUR pro skupinu „Potraviny a přírodní zdroje“ programu Horizont Evropa . Toto zjištění se také odráží v mnoha strategiích pro inteligentní specializaci, ve kterých jsou určeny priority související s biohospodářstvím, a ve sdružování regionů v rámci platforem pro inteligentní spolupráci a do partnerství s cílem usnadnit zapojení regionů EU. Výzkum a inovace v biohospodářství jsou také důležitou oblastí pro spolupráci na celosvětové úrovni.

Je však nezbytné překročit hranice výzkumu a inovací a zaujmout k zavádění inovací strategický a systémový přístup umožňující plné využití ekonomických, sociálních a ekologických přínosů biohospodářství. Tento přístup by měl spojit všechny subjekty napříč územími a hodnotové řetězce za účelem mapování potřeb a opatření, jež je třeba přijmout. Bude to vyžadovat řešení systémových problémů, které se týkají různých odvětví, včetně synergií a kompromisů, čímž bude urychleno zavádění modelů oběhového hospodářství. A tento přístup bude muset co nejlépe používat veškeré dostupné nástroje a politiky; bude přitom využívat synergie mezi ostatními unijními a vnitrostátními fondy a nástroji, jako jsou zejména společná zemědělská politika, společná rybářská politika i politika soudržnosti a finanční nástroje v rámci Programu InvestEU.

3. Uvolnění potenciálu biohospodářství

Cíl strategie pro biohospodářství z roku 2012 „připravit cestu pro inovativnější a konkurenceschopnější společnost, jež bude účinněji využívat zdroje a zajistí rovnováhu mezi zajišťováním potravin a udržitelným využíváním obnovitelných zdrojů k průmyslovým účelům a zároveň bude dbát na ochranu životního prostředí“ platí i nadále. Přezkumem této strategie byl zjištěn úspěch zejména v mobilizaci výzkumu a inovací, posílení soukromých investic, rozvoji nových hodnotových řetězců, prosazování zavádění národních strategií biohospodářství a zapojení zúčastněných stran. Přezkum dospěl k závěru, že všech pět cílů strategie pro biohospodářství z roku 2012 stále platí.

Přestože ocenil podíl strategie pro biohospodářství na oběhovém hospodářství a energetické unii, zdůraznil, že oblast cílů této strategie musí být upravena, aby byla v souladu s celkovými evropskými prioritami. Opatření by tedy měla získat nové zaměření, aby byl maximalizován jejich dopad na tyto priority – zejména podle obnovené průmyslové politiky , akčního plánu pro oběhové hospodářství a balíčku Čistá energie pro všechny Evropany .

První cíl, zajištění dostatku potravin a výživy, je i nadále zásadní. Potravinářské a zemědělské systémy se podílejí přibližně ze tří čtvrtin na celkovém počtu pracovních míst v biohospodářství a zhruba dvěma třetinami na obratu biohospodářství. Jejich udržitelnost však znesnadňuje rostoucí světová populace, která mění postupy spotřeby a výživu, a také neudržitelné využívání biomasy a odpadu a rizika vyplývající ze změny klimatu . Přechod k udržitelným, zdravým, odolným, oběhovým a inkluzivním potravinářským a zemědělským systémům, jež zohledňují aspekty výživy a zacházejí efektivně se zdroji, musí proběhnout rychleji. Patří sem přeměna organického a potravinového odpadu v hodnotné a bezpečné výrobky z biologického materiálu, například prostřednictvím budování malých biorafinerií, pomoc zemědělcům, lesníkům a rybářům diverzifikovat zdroje svých příjmů a lépe zvládat tržní rizika, a to vše při dosahování cílů oběhového hospodářství.

Druhý cíl, udržitelné řízení přírodních zdrojů, je v souvislosti se současným zvyšujícím se tlakem na životní prostředí a ztrátou biologické rozmanitosti důležitější než dříve . Je třeba přijmout včasná opatření, která pomohou zabránit znehodnocování ekosystémů, obnovit a posílit ekosystémové funkce, jež mohou přispět k lepšímu zajištění potravin a vody, a prostřednictvím „negativních emisí“ a propadů uhlíku také významně přispějí ke zmírnění klimatické změny a k přizpůsobení se této změně . Zejména zachování zdravých mořských, oceánských, lesních a půdních ekosystémů a jejich produktivita závisí na biologické rozmanitosti. Rovněž musíme zlepšit schopnost sledování a předpovídání stavu a vývoje našich přírodních zdrojů.