Stanovisko Evropského výboru regionů – Makroregionální strategie pro karpatský region

(2020/C 79/03)

Zpravodaj : Władysław ORTYL (PL/EKR), maršálek Podkarpatského vojvodství

POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ,

Úloha makroregionálních strategií při dosahování soudržnosti Evropské unie

1. připomíná, že evropské smlouvy ( 1 ) požadují, aby Evropská unie rozvíjela a prováděla činnost vedoucí k posilování její hospodářské, sociální a územní soudržnosti;

2. domnívá se, že makroregionální strategie pomáhají překonat společné výzvy pro konkrétní oblasti, chápané v širokém, přeshraničním geografickém kontextu. Prostřednictvím společného využívání potenciálu přeshraničních oblastí tyto strategie významným způsobem přispívají k dosažení územní soudržnosti mezi státy a regiony ( 2 ) . Konstatuje, že proces vytváření makroregionálních strategií odráží přirozený vývoj EU a představuje další etapu prohloubené spolupráce států, regionů a místních společenství bez ohledu na zeměpisné hranice;

3. zdůrazňuje, že makroregionální strategie představují nástroj víceúrovňové správy, protože propojují činnosti subjektů na unijní, vnitrostátní, regionální a místní úrovni v oblasti zvolených cílů. Zlepšují také doplňkovost různých politických strategií a programů vypracovaných a uskutečňovaných na různých úrovních správy. Takovéto propojování společně definovaných potenciálů a koordinace činností směřujících k odstranění překážek rozvoje představují významnou přidanou hodnotu na evropské úrovni;

4. domnívá se, že makroregionální strategie sehrávají významnou úlohu v procesu prohlubování integrace EU, protože dynamizují rozvojové procesy na regionální a místní úrovni. Přispívá k tomu možnost výměny zkušeností a přenášení účinných řešení ověřených v zemích a regionech, na něž se strategie vztahuje. To přirozeným způsobem vytváří podmínky pro budování evropské solidarity a odpovědnosti za rozvoj celého makroregionu. Díky tomu dochází k překonání dílčí optiky ve prospěch širšího kontextu celého makroregionu. Makroregionální strategie jsou také katalyzátorem iniciativy místních a regionálních společenství, která umožňuje přiblížit evropskou myšlenku občanům;

5. konstatuje, že regionální a místní orgány hrají důležitou úlohu v prosazování demokracie, decentralizace a místní a regionální nezávislosti, a všímá si jejich aktivity v rámci stávajících makroregionálních strategií a v procesu utváření nových. Strategie se stávají nástrojem územní spolupráce vycházejícím zdola a jsou založeny na zapojení regionálních a místních subjektů a občanské společnosti. Díky společné činnosti zaměřené na realizaci cílů makroregionálních strategií se tvoří platforma spolupráce, která podporuje evropský systém hodnot, posílení zásad demokracie a zvyšování standardů řízení regionálního rozvoje, včetně rozvíjení modelu víceúrovňové správy;

Karpaty jako specifický evropský makroregion

6. zdůrazňuje, že Karpaty zaujímají rozlohu 190 tisíc km 2 , jedná se tedy po Alpách o druhou nejrozlehlejší horskou oblast na evropském kontinentu, a obývá je asi 68 milionů lidí. Karpaty jsou homogenní horské pásmo, které se vzhledem ke geografickým podmínkám vyznačuje specifickými rozvojovými výzvami a možnostmi;

7. upozorňuje na jedinečné zdroje, které se v Karpatech nacházejí, jako například přírodní bohatství, unikátní dědictví kulturní rozmanitosti, lidské zdroje a společná identita obyvatel horských oblastí. To vše představuje velkou příležitost pro společnou činnost s cílem dosáhnout dynamičtějšího, trvalého a udržitelného sociálně-ekonomického rozvoje této oblasti;

8. zdůrazňuje, že Karpaty jsou výjimečně významnou oblastí vzhledem k vysoké hodnotě biologické rozmanitosti a stavu zachování přírodního prostředí, jaký v Evropě nemá obdoby. Představují zdroj evropského dědictví, který je třeba uchovat pro budoucí generace, a to znamená povinnost hledat vhodné cesty hospodářského rozvoje umožňující toto dědictví zachovat a chránit. Proto je nezbytné koordinovat činnosti v této oblasti prováděné různými orgány na všech úrovních správy, přičemž je třeba přihlédnout k tomu, že problematika životního prostředí má přeshraniční charakter;

9. uvědomuje si potenciál dlouholetého sousedství společenství karpatských regionů a bohaté kultury horských oblastí, který je výsledkem společného působení východních a západních vlivů, společných historických zkušeností a také pasteveckých tradic. Stávající iniciativy v oblasti zachování a popularizace společného kulturního dědictví ( 3 ) ukazují značný potenciál pro integraci místních společenství. V karpatském regionu je velmi důležité respektovat práva etnických menšin a zachovat jejich kulturní dědictví;

10. poznamenává, že značnou část karpatského makroregionu představují nejchudší oblasti členských států a HDP na obyvatele ve většině z nich nepřekračuje 50 % průměru EU. Schopnost těchto oblastí se rozvíjet je omezena odlehlostí od evropských center rozvoje, nedostatečným rozvojem komunikačních spojení vyplývajícím z povahy horského terénu a historicky zděděnými hraničními překážkami. Dalším faktorem je také nedostatek infrastruktury způsobený dlouholetým nedostatkem investic a procesy transformace hospodářství a také zanedbáním rozvojového potenciálu;

11. uznává, že je třeba informovat o zvláštních potřebách karpatských horských oblastí a využít specifického endogenního potenciálu tohoto makroregionu. Partnerská spolupráce karpatských států a regionů umožní lépe přizpůsobit činnosti specifickým podmínkám a rozvojovým potřebám vyplývajícím ze společenských, historických, infrastrukturních a geopolitických podmínek;

12. domnívá se, že pokud by Evropská komise z karpatské otázky učinila ústřední téma strategického dokumentu, upoutala by tím pozornost na problémy celé této oblasti a umožnila by využití v současné době dřímajícího jedinečného potenciálu celého makroregionu prostřednictvím opatření zaměřených na jeho hlavní, horizontální problémy a výzvy;

13. zdůrazňuje, že Karpaty představují z geopolitického hlediska mimořádně důležitou oblast, kde se protínají politické a hospodářské strategické zájmy západní a východní Evropy. Po rozšíření EU v roce 2004 nabyl tento region ještě většího významu, poněvadž se stal východní hranicí celé Unie.

14. podtrhuje skutečnost, že karpatský makroregion zahrnuje nejen členské státy EU, ale také Moldavsko, Srbsko a Ukrajinu, což umožňuje nejen posílit integraci mezi členskými státy EU, ale rovněž působit na sousední státy prostřednictvím jejich zapojení do prohloubené spolupráce;

Zásady makroregionální strategie pro karpatský region

15. je si vědom řady iniciativ uskutečňovaných na různých úrovních a v různých prostředích zaměřených na vytvoření makroregionální strategie pro karpatský region (karpatské strategie) ( 4 ) , jejichž výsledkem jsou přijatá prohlášení podporující myšlenku jejího vytvoření ( 5 ) . Je třeba zdůraznit, že tyto iniciativy jsou realizovány jak na úrovni vlád a vnitrostátních parlamentů, tak na úrovni regionálních a městských orgánů a místních společenství;

16. s uspokojením konstatuje, že všechny dokumenty byly přijímány na základě dialogu mezi jednotlivými zúčastněnými stranami budoucí strategie a rovněž se zohledněním její nadnárodní, meziregionální a místní povahy. To ukazuje na doplňkovost přijatých opatření, která v budoucnu může být podmínkou úspěchu makroregionální strategie pro karpatský region;

17. vítá činnosti uskutečňované při provádění Rámcové úmluvy o ochraně a udržitelném rozvoji Karpat z roku 2003 (Karpatské úmluvy), která je mnohostrannou mezinárodní úmluvou týkající se karpatského regionu a vycházející ze smluvních zásad mezinárodního práva. Smluvní strany se zavázaly ke spolupráci a k uskutečňování všestranné politiky zaměřené na ochranu a udržitelný rozvoj karpatského regionu, rovněž prostřednictvím zohlednění cílů a ustanovení úmluvy ve svých odvětvových politikách (týkajících se např. územního plánování, zemědělství, lesnictví, dopravy a cestovního ruchu), prostřednictvím lepší koordinace těchto politik a uplatňování zásady integrovaného přístupu k hospodaření s přírodními zdroji;

18. poznamenává, že Karpatská úmluva je víceodvětvovým mechanismem pro správu oblasti Karpat, jež umožňuje meziodvětvovou integraci a širokou účast zainteresovaných stran pocházejících z různých úrovní (vnitrostátní, regionální, nevládní apod.). Vypracované standardy víceúrovňové spolupráce, jejichž výsledkem je pět tematických protokolů ke Karpatské úmluvě ( 6 ) , lze využít jako podstatný prvek další spolupráce ( 7 )

19. velmi si váží zkušeností a přínosu karpatského euroregionu, který vznikl v roce 1993 jako sociálně-politická iniciativa podpořená vládami karpatských států a který je nejstarší organizací podporující sociálně-ekonomický rozvoj této oblasti. Více než 26 let zkušeností zformovalo meziodvětvovou, mezinárodní, specializovanou strukturu spolupráce, do níž je zapojeno více než 1 000 subjektů;

20. připomíná, že v únoru 2016 vznikla v rámci Evropského výboru regionů meziregionální skupina Karpaty, do jejíž práce se zapojili zástupci regionálních a místních samospráv ze států, které mají zájem vytvořit makroregionální strategii pro karpatský region;

21. připomíná své stanovisko „Makroregionální strategie, jako je strategie pro Podunají – rámec pro podporu nadnárodních klastrů“ ( 8 ) , ve kterém Výbor regionů podpořil záměr vypracovat strategii pro karpatský region a vyjádřil názor, že makroregionální strategie pro oblast Karpat výborně doplní dosavadní iniciativy, např. Karpatské úmluvy nebo karpatského euroregionu, a zároveň umožní využít stávajícího potenciálu spolupráce orgánů na všech úrovních;

22. podotýká, že hlavním cílem karpatské strategie by bylo zachování vysoké přírodní hodnoty a posílení konkurenceschopnosti a přitažlivosti karpatského makroregionu založené na jedinečném přírodním a kulturním dědictví, vnitřním potenciálu udržitelného rozvoje a vytvoření konkurenční výhody. Jedná se tedy o zvýšení životní úrovně a kvality života obyvatel karpatského regionu za současného zachování jedinečných ekologických hodnot Karpat;

23. má za to, že je třeba naléhavě řešit problém vylidňování a stárnutí obyvatelstva karpatského regionu. Proto by jedním z klíčových bodů spolupráce v rámci makroregionální strategie pro karpatský region měl být rozvoj poskytování základních sociálních služeb v této oblasti, zejména těch, které souvisejí s přístupem ke vzdělávání a zdravotní péči a se sociálním začleňováním;

24. domnívá se, že opatření navrhovaná ve strategii musí být zaměřena na posílení udržitelné hospodářské spolupráce ve strategických makroregionálních odvětvích: čistém průmyslu, udržitelném cestovním ruchu a zemědělsko-potravinářském odvětví prostřednictvím rozvoje karpatských klastrů a makroregionálního ekosystému inovací. Navrhovaná opatření by se měla soustředit na efektivní využívání místních zdrojů, včetně certifikace a zavedení společného označování karpatských produktů a využívání společného potenciálu karpatských států a regionů, a také podpořit zapojení regionů s méně příznivými sociálně-ekonomickými podmínkami do rozvoje s cílem zlepšit konkurenceschopnost celého makroregionu;

25. zdůrazňuje, že environmentální hodnoty Karpat představují nedílnou součást rozvoje makroregionu. Zlepšení makroregionální spolupráce, jejímž cílem bude ochrana a zachování přírodního prostředí, řízení přírodních rizik, zmírňování klimatických změn a přizpůsobení se jim a jeho propojení s nakládáním s reprodukčním materiálem prostřednictvím udržitelného lesního hospodářství, a také osvětová činnost posilující uvědomělý vztah k životnímu prostředí přispějí ke zlepšení kvality životního prostředí v regionu. Koordinace činností v celé oblasti Karpat umožní dosáhnout úspor z rozsahu;

26. domnívá se, že celá oblast Karpat musí hrát aktivní úlohu a významně přispívat k politice Evropské unie v oblasti změny klimatu a podporovat společný cíl, jímž je zajistit splnění závazků přijatých v rámci Pařížské dohody. V této souvislosti zdůrazňuje, že je nezbytné zachovat karpatské lesy, jelikož hrají velmi důležitou roli při snižování emisí CO 2 a mají význam rovněž z hlediska zadržování vody, ochrany půdy a zachování biologické rozmanitosti;

27. domnívá se, že iniciativy zvyšující konkurenceschopnost a inovace v regionu musí být spojeny se zlepšením jeho přístupnosti. Opatření v jiných oblastech nemohou být realizována bez udržitelné dopravy a digitální a sociální infrastruktury. Společné činnosti v této oblasti pomohou otevřít oblast Karpat a zajistí také posílení její vnitřní soudržnosti, včetně posílení přeshraničních propojení;

28. poukazuje na to, že důležitou součástí komplexního rozvoje karpatské oblasti je územní plánování a spolupráce v regionu. Kvalita fungování institucí, včetně místních samospráv, je faktorem rozhodujícím o kvalitě spolupráce, a potažmo o perspektivách rozvoje makroregionu. Strategie by se měla zvlášť zabývat specifickou strukturou osídlení v karpatské oblasti (tj. velký počet malých vesnic položených v údolích), ale i tradičními pasteveckými komunitami žijícími ve vyšších nadmořských výškách, které byly negativně zasaženy obdobím společenských a hospodářských změn uplynulých desetiletí. Je důležité rozvíjet funkční vazby mezi horskými oblastmi Karpat a okolními oblastmi a posílit městská střediska;

29. v návaznosti na své dřívější stanovisko ( 9 ) se domnívá, že makroregionální strategie pro karpatský region umožní doplnit činnosti realizované v rámci stávající strategie pro dunajský region tím, že zohlední specificitu horské oblasti Karpat. Poznamenává, že strategie pro Podunají (EUSDR z roku 2010) je v současné době makroregionální strategií EU, která se vztahuje na nejrozlehlejší území, přičemž na část tohoto území se vztahuje rovněž strategie pro alpský region (EUSALP z roku 2016) a strategie pro jadransko-jónský region (EUSAIR z roku 2014), což nemá negativní dopady. Zastává názor, že podobně tomu bude také v případě strategie pro karpatský region;

30. připomíná a potvrzuje svůj souhlas s iniciativou vypracování makroregionální strategie pro oblast Karpat, který opakovaně vyjádřil ve svých stanoviscích ( 10 ) , a vnímá ji jako vyzrálou iniciativu uskutečňovanou na všech úrovních správy – evropské, vnitrostátní, regionální a místní;

31. připomíná výzvu Rady, aby byl makroregionálním strategiím dán nový politický impuls, a její ochotu analyzovat iniciativy směřující k vytvoření nových strategií ( 11 )

32. vyzývá Evropskou komisi k podpoře iniciativy vypracování makroregionální strategie pro karpatský region jakožto další makroregionální strategie a druhé makroregionální strategie zaměřené na evropskou horskou oblast;

33. domnívá se, že nástroj makroregionální strategie umožní efektivněji využít finanční prostředky dostupné v rámci cíle Evropské územní spolupráce (EÚS) prostřednictvím vybudování skutečného systému spolufinancování a zavádění opatření na podporu regionů karpatských států. Tím dojde rovněž ke zlepšení jejich přístupu k evropským zdrojům financování ( 12 )

34. uznává kladný přínos Karpatské úmluvy, význam jejích cílů a jejich soulad s prioritami EU a vyzývá Evropskou komisi k přijetí kroků za účelem přistoupení EU k této úmluvě jako smluvní strany. Připomíná, že EU již je smluvní stranou Alpské úmluvy.

V Bruselu dne 4. prosince 2019. předseda Evropského výboru regionů Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Včetně hlavy XVIII Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

(2) Podobně jako jiné nástroje, jako jsou evropská seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), programy Interreg nebo programy evropského nástroje sousedství.

(3) Příkladem mohou být projekty realizované v rámci stávajících programů EÚS, včetně projektů uskutečňovaných místními samosprávami a nevládními organizacemi.

(4) Tematika karpatské strategie je předmětem mezinárodních konferencí „Evropa Karpat“, pořádaných od roku 2011. V rámci Ekonomického fóra v Krynici probíhají diskuse panelu věnovaného karpatské strategii s účastí mezinárodních partnerů zastupujících parlamenty, vlády a regiony. Příklady iniciativ samospráv jsou: pořádání Mezinárodního karpatského fóra spolupráce, Karpatských dnů dobrého sousedství a řada konferencí a setkání.

(5) V září 2018 podepsali zástupci maďarské, slovenské, ukrajinské a polské vlády tzv. karpatskou deklaraci (Declaration of Intent to Create the EU Macro-Regional Strategy for the Carpathian Region).

(6) Protokol o ochraně a udržitelném využívání biologické a krajinné rozmanitosti – 2008, Bukurešť; Protokol o udržitelném cestovním ruchu – 2011, Bratislava; Protokol o trvale udržitelném hospodářství v lesích – 2011, Bratislava; Protokol o udržitelné dopravě – 2015, Mikulov a Protokol o udržitelném zemědělství a rozvoji venkova – 2017 Lillafüred.

(7) Spolupráce v rámci Karpatské úmluvy, jejímiž stranami je sedm karpatských států: Česko, Maďarsko, Polsko, Rumunsko, Srbsko, Slovensko a Ukrajina, je důležitým prvkem procesu evropské integrace, protože kromě členských států EU zahrnuje také dva státy sousedící s Evropskou unií: Republiku Srbsko a Ukrajinu.

(8) Stanovisko Výboru regionů 6422/2018 „Makroregionální strategie, jako je strategie pro Podunají – rámec pro podporu nadnárodních klastrů“, zpravodaj: Dainis Turlais (LV/ALDE).

(9) Stanovisko VR 6422/2018.

(10) Mimo jiné stanoviska: „Makroregionální strategie, jako je strategie pro Podunají – rámec pro podporu nadnárodních klastrů“, VR 6422/2018; „Provádění makroregionálních strategií“, VR 2554/2017; „Budoucnost politiky soudržnosti po roce 2020 „Směrem k silné a účinné evropské politice soudržnosti po roce 2020“ “ (2017/C 306/03).

(11) COM(2019) 21 final – doc. 5927/19 + ADD 1.

(12) S ohledem na závěry Evropské rady a na stanoviska Evropského výboru regionů, včetně stanoviska VR 2017/C 306/03, se Výbor regionů zasazuje o to, aby základem ESI fondů byl místně podmíněný přístup, a podotýká, že politika a intervence EU by se měly zaměřovat na problémy týkající se konkrétních území, jejichž strukturální sociální a hospodářská situace v souladu se SFEU odůvodňuje přijetí zvláštních opatření.