CS ECB -PUBLIC 
 
 
STANOVISKO EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY 
ze dne 31. května 2012  
k zákonu o České národní bance  
(CON/2012/ 44) 
 
Úvod a právní základ  
Dne 26. března 2012 obdržela Evropská centrální banka (ECB) od Ministerstva financí České republiky 
žádost o stanovisko k návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 6/1993 Sb., o České národní bance, ve 
znění pozdějších předpisů, a další související zákony (dále jen „návrh zákona“).  
Pravomoc ECB zaujmout stanovisko je založena na čl. 127 odst. 4 a čl. 282 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a na třetí odrážce čl. 2 odst. 1 rozhodnutí Rady 98/415/ES ze dne 29. června 1998 
o konzultacích vnitrostátních orgánů s  Evropskou centrální bankou k  návrhům právních předpisů
1, neboť 
návrh zákona se týká České národní banky (ČNB). V soul adu s čl. 17.5 první větou jednacího řádu 
Evropské centrální banky přijala toto stanovisko Rada guvernérů.  
 
1.  Účel návrhu zákona  
Návrh zákona v  prvé řadě směřuje k  vyřešení určitých otázek, na které v  souvislosti se zákonem č. 6/1993 
Sb., o České národní  bance, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o ČNB“), ve svých 
konvergenčních zprávách2 poukázala ECB a Evropská komise. Za tímto účelem jsou provedeny zejména 
změny ustanovení, jež se týkají důvodů pro odvolání guvernéra a jiných členů bankovní r ady, povinnosti 
mlčenlivosti a zákazu měnového financování. Záměrem návrhu zákona je též posílení mandátu ČNB 
jakožto instituce odpovědné za zajišťování finanční stability a bezpečného fungování finančního systému 
v České republice. Návrh zákona rovněž upř esňuje, že jedním z úkolů ČNB v  této souvislosti je vytvářet 
makroobezřetnostní politiku. Další navrhované změny zahrnují: a) podrobnější a rozsáhlejší právní 
úpravu týkající se výkaznictví a statistiky, která vychází z  právních předpisů Unie; b) legislati vní 
vyjasnění, pokud se týká nakládání s majetk em ČNB včetně devizových rezerv; c) bližší  vymezení 
pravomocí ČNB v oblasti  dohledu nad platebními a vypořádacími systémy; d) zrušení pravomoci ČNB 
vydávat opatření, která mají být jakožto zvláštní regulační n ástroj nahrazena vyhláškami nebo sděleními 
ČNB; e) nezbytné úpravy ustanovení týkajících se správních deliktů a správních řízení a f) zrušení 
Výboru pro finanční trh jakožto poradního orgánu bankovní rady . V zájmu ujasnění otázek týkajících se 
                                                 
1  Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 42.  
2  Viz např. K onvergenční zpráva ECB z května 2010.  
ECB -PUB LIC 
2 aplikace a s ystematiky  zákona dále dochází k několika změnám ve vnitřním uspořádání zákona o ČNB. 
Návrh zákona neobsahuje žádné změny, které jsou nezbytné k  právní integraci ČNB do Eurosystému. 
 
2. Nezávislost centrální banky  
2.1 Obecná připomínka  
Podle článku 131 SFE U každý členský stát zajistí, aby jeho vnitrostátní právní předpisy byly 
slučitelné se Smlouv ami a se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální 
banky (dále jen „statut ESCB“). Přizpůsobit  vnitrostátní právní předpisy lze cestou odka zů na 
Smlouvy  a Statut, začleněním jejich ustanovení s příslušným odkazem, odstraněním nesouladu 
nebo kombinací těchto metod.3 V tomto kontextu ECB poznamenává, že novelizovaný článek 6 
odst. 12 zákona o ČNB, který má reprodukovat ustanovení článku 14.2 st atutu ESCB, odkazuje 
výlučně na SFEU , ačkoli podle článku 14.2 statutu ESCB v případě odvolání guvernéra z funkce 
může být věc předložena k  rozhodnutí Soudnímu dvoru, a to z důvodu porušení obou Smluv (nebo 
jakékoli jejich přílohy či protokolu k nim). Obdobně novelizovaný článek 9 zákona o ČNB , který  
má reprodukovat článek 130 SFEU , zmiňuje pouze plnění úkolů a povinností svěřených [ČNB, 
bankovní radě či jejím členům ] SFEU a s tatutem ESCB, ačkoli podle článku 130 SFEU platí 
princip nezávislosti centrální ba nky pro úkoly a povinnosti svěřené jim oběma Smlouvami a 
statutem ESCB, tedy zahrnuta je i Smlouv a o Evropské unii. Z  těchto důvodů ECB doporučuje čl. 6 
odst. 12 a článek 9 zákona o ČNB v  zájmu konzistentnosti upravit . 
2.2 Funkční nezávislost  
V souladu s  čl. 127 odst. 1 SFEU by mělo být uvedeno, že sekundárním cílem ČNB, který spočívá 
v tom, že ČNB „pečuje o finanční stabilitu a o bezpečné fungování finančního systému v  České 
republice“4, není dotčen hlavní cíl ČNB, kterým je péče o cenovou stabilitu.  
2.3 Institucionální nezávislost  
 ECB si všímá skutečnosti, že návrh zákona neodstraňuje stávající nedostatky zákona o ČNB 
v oblasti institucionální nezávislosti5. Na základě ustanovení § 3 zákona o ČNB je tak Česká 
národní banka povinna podávat Poslanecké sněmo vně Parlamentu nejméně dvakrát ročně 
k projednání zprávu o měnovém vývoji . Usnese- li se na tom Poslanecká sněmovna, Česká národní 
banka předloží mimořádnou zprávu o měnovém vývoji připravenou v souladu s tímto usnesením. 
Poslanecká sněmovna zprávu o měnové m vývoji vezme na vědomí nebo si vyžádá její doplnění; 
zpráva musí být doplněna podle požadavku Poslanecké sněmovny . Tyto pravomoci Parlamentu by 
mohly případně vést k  porušení zákazu udílení pokynů národním centrálním bankám podle článku 
130 SFEU a článku 7 statutu ESCB. Kromě toho vyžaduje ustanovení § 47 odst. 5 zákona o ČNB, 
aby v případě, že Poslanecká sněmovna odmítne zprávu o výsledku hospodaření, ČNB předložila 
                                                 
3  Viz Konvergenční zpráva ECB z května 201 2. s. 24. 
4  Novelizované ustanovení § 2 odst. 1 zákona o ČNB . 
5  Viz Konvergenční zpráva ECB z května 201 2, s. 302-303. 
ECB -PUB LIC 
3 zpřesněnou a doplněnou zprávu. Tato zpráva musí být zpřesněna a doplněna podle požadavků 
Poslanecké sněmovny. Tyto pravomoci Parlamentu porušují zákaz schvalování či rušení rozhodnutí 
a pozastavování či odkládání jejich účinnosti. Ustanovení § 3 a § 47 odst. 5 zákona o ČNB jsou 
proto neslučiteln á s nezávislostí centrální banky a měl a by být odpovídajícím způsobem upravena . 
 Na základě novelizovaného ustanovení § 9 odst. 1 zákona o ČNB nesmějí ČNB, bankovní rada ani 
žádný člen bankovní rady při plnění hlavního cíle ČNB a při výkonu pravomocí a plnění úkolů a povinností svěřených jim SFEU a statu tem ESCB vyžadovat ani přijímat pokyny od prezidenta 
republiky, Parlamentu, vlády, správních úřadů České republiky, dále od orgánů, institucí nebo 
jiných subjektů  Evropské unie, od vlád členských států Evropské unie nebo od jakéhokoli jiného 
subjektu. Nove lizované ustanovení § 9 odst. 1 zákona o ČNB nezakazuje, aby vláda ovlivňovala 
členy rozhodovacích orgánů ČNB, pokud by to mohlo ovlivňovat plnění úkolů ČNB souvisejících 
s ESCB. V tomto ohledu je třeba zákon o ČNB upravit tak, aby byl zcela v souladu s čl ánkem 130 
SFEU a článkem 7 statutu ESCB . 
2.4 Osobní nezávislost  
Článek 14.2 st atutu ESCB mimo jiné stanoví, že guvernér národní centrální banky, který byl 
odvolán z  funkce, nebo Rada guvernérů může podat žalobu k  Soudnímu dvoru, a to z  důvodu 
porušení Smluv nebo některé právní normy vydané k  jejich provedení. Pokud jde o přezkum ze 
strany Soudního dvora, v nitrostátní právní předpisy by buď měly odkazovat na statut ESCB nebo 
právo na podání žaloby proti takovému rozhodnutí k  Soudnímu dvoru nezmiňovat (neboť článek 
14.2 statutu ESCB je přímo použitelný).
6 Novelizované ustanovení § 6 odst. 12 zákona o ČNB 
neuplatňuje ani jeden z  těchto dvou postupů a není v  souladu s  článkem 14.2 statutu ESCB, a to 
pokud se týká dne, od něhož guvernér může napadnout rozhodnutí o odvolání. Kromě toho není 
třeba do zákona o ČNB transponovat právo ECB podat žalobu ohledně rozhodnutí o odvolání k Soudnímu dvoru, neboť toto právo vyplývá přímo z  článku 14.2 statutu ESCB.  
Pokud se týká ostatních členů bankovní rady a jak je uvedeno v konvergenčních zprávách ECB
7, 
návrh zákona zvlášť nezakotvuje právo na přezkum rozhodnutí o odvolání člena bankovní rady ČNB (s  výjimkou guvernéra), který se účastní plnění úkolů souvisejících s  ESCB, národními 
soudy. I když se má za to, že toto právo vypl ývá z  obecných právních předpisů, výslovn é zakotvení 
tohoto práva na přezkum by mohlo zvýšit právní jistotu. 
2.5 Finanční nezávislost  
 ECB odkazuje na svou konvergenční zprávu z  roku 2012
8 a na skutečnost, že ČNB dlouhodobě 
vykazuje záporný  vlastní  kapitál .  
 
                                                 
6  Viz např. Konvergenční zpráva ECB z květ na 2012 , s. 29. 
7  Viz např. K onvergenční zpráva ECB z května 2012 , s. 304. 
8  Viz Konvergenční zpráva ECB z května 2012 , s. 304. 
ECB -PUB LIC 
4 3. Zákaz měnového financování  
3.1 ECB vychází z  toho, že cílem nového ustanovení § 34a zákona o ČNB je napravit nedostatky, které 
ECB v  souvislosti se zákazem měnového financování zdůraznila ve své konvergenční zprávě. ECB 
proto navrhované změny vítá. Všímá si však skutečnosti, že namísto toho, aby stanovilo výjimku 
ze zákazu měnového financování ve prospěch úvěrových institucí ve veřejném vlastnictví 
v souvislosti s  poskytováním peněžních prostředků, stanoví nové ustanovení § 34a odst. 2 zákona o 
ČNB t uto výjimku odkazem na „banky, zahraniční banky a spořitelní a úvěrní družstva“. Jak je 
uvedeno v  konvergenční zprávě ECB9, není obecně třeba článek 123 SFEU doplněný nařízením 
(ES) č. 3603/93 ze dne 13. prosince 1993, kterým se upřesňují definice pro použ ití zákazů 
uvedených v  článcích 104 a 104b odst. 1 Smlouvy10, transponovat do vnitrostátních právních 
předpisů, neboť jak tento článek, tak uvedené nařízení jsou přímo použitelné. Pokud však jsou tato 
ustanovení ve vnitrostátních právních předpisech reprodukována, nesmějí tyto předpisy zužovat 
rozsah zákazu měnového financování, ani rozšiřovat rámec výjimek stanovených právem Unie. 
V tomto ohledu ECB bere na vědomí skutečnost, že sektorové  právní předpisy, tj. zákon o bankách 
a zákon o spořitelních a úvěrníc h družstvech11, vymezují, že banky, zahraniční banky a spořitelní a 
úvěrní družstva spadají pod definici úvěrových institucí12. Příslušné vnitrostátní právní předpisy by 
však měly obsahovat výslovný odkaz na zdroj, z  něhož pocházejí.13 Nové ustanovení § 34a odst. 2 
zákona o ČNB by proto mělo obsahovat výslovný odkaz na čl. 123 odst. 2 SFEU . 
3.2  Ustanovení § 28 zákona o ČNB stanoví, že ČNB může od bank nakupovat, popřípadě jim prodávat 
státní dluhopisy nebo jiné cenné papíry se státní zárukou. ECB poznamenává, že zatímco nákup 
dluhových nástrojů od veřejného sektoru na druhotném trhu je v  zásadě dovolen, nařízení Rady 
(ES) č. 3603/93 v  7. bodě  odůvodnění vyjasňuje, že odkupů na druhotném trhu nesmí být využito 
k obcházení účelu článku 123 SFEU. S cílem zajistit soulad se zákazem měnového financování by 
proto mělo být zajištěno, aby při použití ustanovení § 28 byly tyto nákupy prováděny zcela v souladu s  cíli článku 123 SFEU, zejména s: a) hlavním cílem cenové stability, b) nezávislostí 
centrální banky a c) fiskální disciplínou .  
3.3 Novelizované ustanovení § 30 zákona o ČNB bez dalších podrobností stanoví, že ČNB vede účty 
podle rozpočtových pravidel. Jak je uvedeno v  konvergenční zprávě ECB
14, vnitrostátní právní 
předpisy, které národní centrální bance umožňují s pravovat vládní vklady a vést vládní účty 
nepředstavují z  hlediska souladu se zákazem měnového financování problém, pokud takové 
                                                 
9  Viz Konvergenční zpráva ECB z května 2012 , s. 37. 
10  Úř. věst. L  332, 31.12.1993, s. 1. 
11  Zákon č. 21/1992 Sb., o bankách,  ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 87/1995 Sb., o spořitelních a úvěrních 
družstvech, ve znění pozdějších předpisů.  
12  Čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti 
úvěrových institucí a o jejím výkonu (Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1) definuje úvěrovou instituci jako „podnik, jehož 
činnost spočívá v  přijímání vkladů nebo jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na 
vlastní účet“.  
13  Viz Konvergenční zpráva E CB z  května 2012 , s. 24. 
14  Viz Konvergenční zpráva ECB z května 2012 , s. 40. 
ECB -PUB LIC 
5 předpisy neumožňují poskytnutí úvěru, včetně jednodenního přečerpání účtů, a pokud tyto vklady 
nebo zůstatky běžných účtů nejsou úročeny nad úrovní tržních sazeb.  
3.4 ECB bere na vědomí, že ustanovení § 31 a nové ustanovení § 31a zákona o ČNB se týkají  činnost i, 
kterou má ČNB vykonávat jako agent státu. S  ohledem na článek 21.2 statutu ESCB, který 
výslovně uznává, že poskytování služeb fiskálního agenta je legitimní funkcí, kterou tradičně vykonávají centrální banky, ECB uvádí, že poskytování služeb fiskálního a genta
15 ze strany 
centrálních bank je v  souladu se zákazem měnového financování, pokud tyto služby nepřekračují 
rozsah funkce fiskálního agenta a nepředstavují  financování povinností veřejného sektoru vůči 
třetím osobám ze strany centrální banky16 ani úvěrov ání veřejného sektoru ze strany centrální 
banky mimo úzce vymezené výjimky uvedené v  nařízení (ES) č. 3603/9317. ECB má za to, že 
bezúplatné poskytování služeb fiskálního agenta ze strany ČNB na základě nového ustanovení § 
31a zákona o ČNB nezakládá obavy ohledně měnového financování, pokud se jedná o základní  
služby fiskálního agenta. Pokud se týká možné činnosti ČNB podle ustanovení § 31 zákona o ČNB, 
jež se týká správy, splácení a převodů státních dluhopisů, výplaty úroků z  těchto dluhopisů, 
popřípadě dal ší požadované činnosti, zákon stanoví, že úhrada se stanoví na základě dohody 
s Ministerstvem financí. V  zájmu zajištění úplného souladu se zákazem měnového financování 
podle článku 123 SFEU je třeba zajistit, aby tato činnost nezahrnovala žádné financování ze strany 
ČNB, a to ani formou dočasného financování. ECB bere na vědomí, že na základě stávajících 
opatření jsou splátky státních dluhopisů a výplata kupónových výnosů financovány ze zůstatků 
vládních účtů a že ČNB s  výjimkou poskytování vnitrodenního f inancování  neposkytuje žádnou 
formu financování, což je v  souladu se zákazem měnového financování.  
 
4. Právní integrace ČNB do Eurosystému  
 K právní integrac i národních centrálních bank do Eurosystému je třeba  vnitrostátní právní předpisy 
uprav it tak, aby umožňovaly plnění úkolů souvisejících s  Eurosystémem a plnění rozhodnutí ECB, 
jakmile příslušný členský stát přijme euro. ECB upozorňuje konzultující orgán  na skutečnost, že za 
účelem dosažení souladu s článkem 131 SFEU bylo nutné příslušné české právní př edpisy 
přizpůsobit ke dni vstupu České republiky do Unie, tj. k 1. květnu 2004. Úpravy nezbytné 
k zajištění plné integrace ČNB do Eurosystému však musí nabýt účinnosti až ke dni, kdy Česká 
                                                 
15  Viz Konvergenční zpráva ECB z května 2012 , s. 39 , v níž se uvádí, že: „Účelem článku 21.2 Statutu je umožnit národním 
centrálním bankám, aby po převedení  pravomocí v oblasti m ěnové politiky na Eurosystém pokračovaly v poskytování 
služby  fiskálního agenta, kterou tradičně poskytují centrální banky vládám a jiným veřejným  subjektům, aniž by tím 
automaticky porušily zákaz měnového financování “. Viz rovněž např. stanovisko  CON/2009 /23. Všechna stanoviska 
ECB jsou zveřejněna na internetových stránkách ECB  www.ecb.europa.eu.  
16  Toto je jedna za zakázaných forem měnového financování; viz čl. 1 odst. 1 písm. b) odrážka ii) nařízení (ES) č.  3603/93 , 
kterým se upřesňují definice pro použi tí zákazů uvedených v  článcích 104 a 104b odst. 1 Smlouvy . Viz Konvergenční 
zpráva ECB z května 2008, s. 233, která uvádí , že poskytování administrativní a finanční podpory finančnímu arbitrovi - 
správnímu orgánu, který je zcela nezávislý na centrální bance – ze strany ČNB představuje  formu financování povinností 
veřejného sektoru ze strany centrální banky . 
17  Viz článek 4 (vnitrodenní úvěry, které nelze prodlužovat), článek 5 (připsání šeků vystavených třetími osobami na účet 
veřejného sektoru za určitých podmínek) a článek 6 (držba mincí vydaných veřejných sektorem na jeho vlastní účet v 
rámci určitých mezí) nařízení (ES) č. 3603/93.  
ECB -PUB LIC 
6 republika přijme euro. Konvergenční zpráva ECB z  roku 2010 uvádí řa du ustanovení zákona o 
ČNB a zákona č. 2/1969 Sb.18, jež je třeba přizpůsobit, aby byla zajištěna slučitelnost se  SFEU a 
statutem ESCB, pokud jde o úkoly, které souvisejí s  Eurosystémem.  
 Sekundární  cíle národní centrální banky musí být v  souladu s  její po vinností podporovat obecné 
hospodářské politiky v  Unii se záměrem přispět k  dosažení cílů stanovených v  článku 3 Smlouvy o 
Evropské unii, což je sám o sobě cíl, jenž je formulován tak, že jím není dotčeno udržování cenové 
stability.19 Z novelizovaného ustan ovení § 2 odst. 1 zákona o ČNB by proto mělo být zřejmé, že cíl 
v oblasti finanční stability je podřazen sekundárnímu cíli ESCB20, jenž je uveden v  poslední větě 
novelizovaného ustanovení § 2 odst. 1.  
 
5.  Úloha ČNB v  makroobezřetnostním dohledu  
5.1 ECB ví tá navrhované změny zákona o ČNB, kterými se ČNB svěřují konkrétní úkoly v  oblasti 
makroobezřetnostní politiky. Je toho názoru, že ECB a národní centrální banky by měly hrát 
vedoucí úlohu v  makroobezřetnostním dohledu vzhledem ke svým odborným znalostem a stávající 
odpovědnosti v oblasti finanční stability, tak jak je uvedeno v  návrhu zákona. Vzhledem k  těmto 
skutečnostem by ECB ráda poukázala na doporučení Evropské rady pro systémová rizika ze dne 
22. prosince 2011 o makroobezřetnostním mandátu vnitrostátn ích orgánů21 a konkrétně na 
následující aspekty plnění úkolů ČNB v  oblasti makroobezřetnostního dohledu.  
5.2 Zaprvé, návrh zákona opravňuje ČNB k  tomu, aby k zabezpečení svých úkolů vyžadovala potřebné 
informace a podklady ve formě statistických výkazů a vý kazů pro účely dohledu, doplňkových 
informací nebo hlášení (dále jen „výkazy“) od vymezených vykazujících osob.22 Podle návrhu 
zákona může ČNB tyto výkazy používat k  zabezpečení všech svých úkolů, nestanoví -li jiný právní 
předpis jinak.23 ECB vychází z  toho, že ČNB by tedy byla oprávněna v zájmu plnění svých úkolů 
v oblasti makroobezřetnostního dohledu vyžadovat a včas získávat veškeré údaje a informace, které 
jsou shromažďovány od vykazujících subjektů, jako jsou všechny finanční instituce a jiné osoby 
dispo nující takovými informacemi, tak jak je uvedeno v novém § 41 zákona o ČNB, včetně jiných 
informací, než jsou v  současné době shromažďovány pro účely dohledu nad finančními 
institucemi.24 
                                                 
18  Zákon č. 2/1969 Sb. o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky, ve znění pozdějších  
předpisů.  
19  Viz stanoviska CON/2010/30 a CON/2010/48.  
20  Viz čl. 127 odst. 1 a čl. 282 odst. 2 SFEU.  
21  Viz doporučení Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/3 ze dne 22. prosince 2011 o makroobezřetnostním 
mandátu vnitrostátních orgánů (Úř. věst. C 41, 14.2.2012, s. 1). Viz též 24. bod odůvodnění nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním 
systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika  (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1).  
22  Viz nové ustanovení §  41 odst. 1 zákona o ČNB.  
23  Viz nové ustanovení §  41 odst. 2 zákona o ČNB.  
24  Viz doporu čení C(2) obsažené v  doporučení ESRB/2011/3.  
ECB -PUB LIC 
7 5.4 Zadruhé, zákon  o ČNB v  novelizovaném znění stanoví, že ČNB „spolupracuje na tvorbě 
makroobezřetnostní politiky s  příslušnými orgány státu“25, že „je součástí Evropského  systému 
dohledu nad finančními trhy a spolupracuje s  Evropskou radou pro systémová rizika a evropskými 
orgány dohledu“26 a že „spolupracuje a v  rámci své p ůsobnosti sjednává dohody s ústředními 
bankami jiných států, zahraničními orgány zabývajícími se dohledem nad finančním trhem, 
s mezinárodními finančními organizacemi a mezinárodními organizacemi zabývajícími se 
dohledem nad finančním trhem27. ECB má za to,  že tato ustanovení by mohla navíc konkrétně 
stanovit, že  makroobezřetnostní orgán je oprávněn vyměňova t si informace s ostatními centrálními 
bankami, makroobezřetnostními orgány a s ESRB , zejména o opatřeních přijatých k řešení 
systémových rizik na vnitro státní úrovni.  
 
6.  Statistika a výkaznictví  
6.1 ECB si všímá podrobné a rozšířené právní úpravy  týkající se výkaznictví a statistiky , která je 
založena na právních předpisech Unie a zavádí režim utajování statistických informací. 
6.2 Článek 5 statutu ESCB  a nařízení (ES) č. 2533/9828 představují právní základ, podle něhož  ECB 
ve spolupráci s  národními centrálními bankami shromažďuje statistické informace, které jsou 
nezbytné pro plnění úkolů ESCB. Ačkoliv návrh zákona odkazuje na nařízení (ES) č. 2533/98, 
nejsou některá ustanovení návrhu v  plném rozsahu v  souladu s  čl. 8 odst. 4 uvedeného nařízení. 
Podle čl. 8 odst. 4 se předávání důvěrných statistických informací, které byly shromážděny podle článku 5 statutu ESCB, „uskutečňuje a) v rozsahu a na úrovni podr obnosti, jež jsou nezbytné pro 
plnění úkolů ESCB uvedených ve Smlouvě, nebo b) pokud je takové předávání nezbytné pro účinný vývoj, vypracovávání nebo šíření statistik podle článku 5 statutu [ESCB] nebo pro zvýšení jejich kvality“. Nová ustanovení § § 43e a  43f odst. 1 písm. a) a c) zákona o ČNB omezují 
předávání důvěrných statistických informací, jež může ČNB poskytnout ESCB, na statistické účely. V  tomto ohledu by měl být návrh zákona změněn tak, aby umožňoval též předávání 
důvěrných statistických informací v  souladu s  čl. 8 odst. 4 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98.  
 
Toto stanovisko bude zveřejněno na internetových stránkách ECB.  
 
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 31. května 2012.  
[podpis]  
 
Vicep rezident ECB  
Vítor CONSTÂNCIO  
                                                 
25  Viz nové ustanovení §  2 odst. 2 písm. e) zákona o ČNB.  
26  Viz článek 2a zákona o ČNB. 
27   Viz nový čl. 2 odst. 3 zákona o ČNB. 
28  Nařízení Rady (ES) č.  2533/98 ze dne 23.  listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální 
bankou (Úř. věst. 318, 27.11.1998, s. 8).