[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 5.3.2008 KOM(2008) 125 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o pokroku informativních rozhovorů týkajících se spolupráce se sousedními zeměmi v oblasti dopravy SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o pokroku informativních rozhovorů týkajících se spolupráce se sousedními zeměmi v oblasti dopravy (Text s významem pro EHP) OBSAH 1. Úvod 3 2. Organizace informativních rozhovorů 4 3. Předběžné závěry prvního kola rozhovorů 5 3.1. Silná podpora přístupu Komise 5 3.2. Úpravy přístupu 6 4. Současný stav, dosažené úspěchy a další kroky 6 4.1. Celoevropské koridory/oblasti 6 4.2. Námořní dálnice 7 4.3. Severní osa 7 4.4. Středová osa 8 4.5. Jihovýchodní osa 8 4.5.1. Hlavní regionální dopravní síť západního Balkánu 8 4.5.2. Větve osy na Blízký východ, Kavkaz a do Střední Asie 9 4.6. Koridor Traceca 9 4.7. Středozemní osy a akční plán pro regionální dopravu 10 5. Závěr 10 1. ÚVOD SDěLENÍ KOMISE O posílení evropské politiky sousedství [1] (EPS) zdůraznilo klíčové aspekty tematického/odvětvového rozměru EPS a potřebu posílit mnohostranný dialog s partnerskými zeměmi o tématech jako energetika, doprava, životní prostředí nebo správa hranic. Přineslo rovněž myšlenku mnohostranných dohod v oblasti energetiky a dopravy a potřebu racionalizovat různé probíhající iniciativy. Zdůraznilo zejména význam lepšího sblížení politického dialogu a konkrétního rozvoje stávajícího dopravního koridoru. Toto poselství bylo dále rozvinuto v nedávném sdělení[2] o intenzivní evropské politice sousedství , v němž Komise vybízí členské státy a partnery EPS k úzké spolupráci, aby bylo dokončeno prodloužení hlavních transevropských dopravních os do sousedních zemí. Jak bylo zdůrazněno ve sdělení Komise k západnímu Balkánu [3], evropská perspektiva je hnací silou pro reformu v celé oblasti, a tudíž významný faktor přispívající ke stabilitě a pokroku. Po realizaci posledního rozšíření EU má západní Balkán souvislé hranice s územím členských států EU, což koordinovaný rozvoj odvětví dopravy činí jednou z klíčových otázek. Navíc strategické partnerství EU–Rusko prostřednictvím dohody o partnerství a spolupráci a cestovní mapy pro čtyři společné prostory přijaté na moskevském summitu v květnu 2005 předpokládaly podporu doplňkovosti odvětví dopravy a postupnou integraci dopravních sítí, odstraňování slabých míst technického a správního charakteru a zajištění dopravní infrastruktury a interoperability díky sbližování příslušných právních předpisů. Sdělení Komise o hlavních směrech pro dopravu v Evropě a v sousedních regionech [4] nastínilo první kroky souhrnné politiky pro užší propojení dopravního systému EU se sousedními zeměmi. Tato politika se soustřeďuje na pět hlavních dopravních os používaných pro mezinárodní obchod a na příslušné normy a právní předpisy (nazvané „horizontální opatření“), které ovlivňují používání těchto tras všemi obory dopravy[5]. Uvedený přístup může časem vést k přibližování pravidel a předpisů pro odvětví dopravy jako celek, a vytvořit tak účinný trh dopravy, do nějž se zapojí EU a její sousedé. Lze očekávat obzvlášť významný dopad v zemích, kde z politických důvodů byla spolupráce v odvětví dopravy relativně malá. Komise ve sdělení oznámila dvouetapový přístup k provádění politiky. V první fázi by byly zahájeny informativní rozhovory se všemi sousedními zeměmi s cílem zhodnotit jejich zájem a odhodlání posílit stávající koordinační rámce. Rozhovory by měly mít za cíl zajistit, aby forma a obsah struktury spolupráce uspokojovaly potřeby a očekávání zúčastněných stran nejúčinnějším způsobem. Jako druhý krok by Komise s ohledem na výsledek informativních rozhovorů předložila konkrétní doporučení a/nebo návrh na provádění politiky a koordinační rámec. V červnu 2007 Rada EU ve složení pro dopravu přivítala jak další rozšíření koncepce os, tak důraz kladený na horizontální opatření; Rada také požádala Komisi o předložení návrhů pro praktické provádění této koncepce a pro posílení organizační struktury a koordinačního rámce pro osy. Informativní rozhovory byly zahájeny na jaře 2007 a první kolo diskusí proběhlo se všemi sousedními zeměmi a regiony. Rozhovory úspěšně pokračují a toto sdělení Komise o uvedených rozhovorech informuje a nastiňuje předběžné závěry. V regionu západního Balkánu již byly rozhovory úspěšně ukončeny. Komise tudíž spolu s tímto sdělením navrhuje Radě směrnici pro sjednání smlouvy zakládající dopravní společenství v jihovýchodní Evropě. 2. ORGANIZACE INFORMATIVNÍCH ROZHOVORů Informativní rozhovory byly zahájeny na jaře 2007 a již proběhlo první kolo jednání se všemi sousedními zeměmi, celoevropskými koridory/oblastmi, jakož i dalšími zúčastněnými stranami. Vedle několika jednání na pracovní úrovni proběhla navíc následující klíčová jednání: - V průběhu roku se konala řada jednání s celoevropskými koridory/oblastmi včetně dvou jednání předsednictví a sekretariátů koridorů, první z nich v lednu a druhé v říjnu 2007. - Pracovní skupina zabývající se „dopravní strategií, infrastrukturou a partnerstvím veřejného a soukromého sektoru“ v rámci dialogu EU–Rusko o dopravě se sešla dvakrát, a to v říjnu 2007 v Moskvě a v lednu 2008 v Bruselu. Pracovní skupina ad hoc pro logistické problémy založená s cílem studovat situaci na hranici EU s Ruskem a předložit doporučení, jak zlepšit průchodnost, dokončila svou práci v červnu 2007 za německého předsednictví EU a předložila svou zprávu Komisi a ruskému ministerstvu dopravy. Doporučení by nyní měla být prováděna stálými pracovními skupinami v rámci dialogu. V tomto ohledu zlepšení infrastruktury a doporučená procesní opatření přispějí k rozvoji severní osy a horizontálních aspektů. - Od března 2007 bylo v Bruselu a Kyjevě zorganizováno několik přínosných kol jednání o nové rozšířené dohodě s Ukrajinou , která má nahradit dohodu o partnerství a spolupráci. - Evropsko-středomořské dopravní fórum se sešlo v květnu 2007 a přijalo regionální akční plán pro dopravu na období 2007–2013. V návaznosti na fórum se v listopadu 2007 sešla pracovní skupina pro infrastrukturu, aby prověřila osy a aktualizovala seznam projektů v oblasti infrastruktury. Tato jednání vyústila v konferenci na vysoké úrovni o středomořském dopravním systému v Lisabonu dne 3. prosince 2007, kterou organizovala Komise za podpory portugalského předsednictví EU. Na této konferenci místopředseda Komise Barrot a ministři členských států EU a středomořských zemí uznali klíčovou roli akčního plánu pro region při rozšiřování hlavních os transevropských dopravních sítí a acquis Společenství. - Bylo zorganizováno několik jednání v regionálním rámci spolupráce založeného mnohostrannou dohodou Traceca , od jednání pracovních skupin po jednání mezivládní komise v Astaně ve dnech 13.–14. prosince 2007, kdy byly informativní rozhovory oficiálně zahájeny s pověřením vytvořit návrhy pro summit v roce 2008 o tom, zda/jak lze na základě struktur Traceca vybudovat budoucí právní a institucionální rámec pro osu, aby se obnovil dlouhodobý základ pro naši spolupráci. 3. PřEDBěžNÉ ZÁVěRY PRVNÍHO KOLA ROZHOVORů 3.1. Silná podpora přístupu Komise Přestože je potřeba dalších diskusí se všemi sousedními zeměmi, než Komise bude moci vytvořit konkrétní návrhy pro to, jak posílit koordinační rámec, objevila se již řada předběžných závěrů. Rozhovory obecně potvrdily podporu přístupu Komise, jak je uvedeno ve sdělení; široká dohoda je zejména v těchto oblastech: - účelnost koncepce os jako základu pro spolupráci mezi EU a sousedními zeměmi; - potřeba jít nad rámec infrastrukturních opatření a dále sblížit rozvoj dopravního koridoru s celkovou politickou diskusí; - význam pevného a závazného koordinačního rámce, který by mohl mít podobu závaznějšího memoranda o porozumění nebo smlouvy; - potřeba organizovat řídící funkce os v souladu s návrhem Komise (viz rámeček) při využití stávajících regionálních struktur a technických sekretariátů. Schůzky ministrů podle osy/regionu s cílem přijímat strategická rozhodnutí týkající se změn ohledně osy, zúčastněných zemí a subjektů a financování koordinační struktury. Regionální řídící skupina pro sledování provádění osy složená ze zástupce na vysoké úrovni za každou dotčenou zemi, jejímž úkolem je vypracování hlavních plánů pro osu včetně vymezení slabých míst, návrhů a stanovení priorit opatření. Všechny regionální řídící skupiny by se měly pravidelně společně setkávat s cílem zajistit jednotné provádění dohodnutých opatření a také dohodnout např. společné metody hodnocení a sledování na strategické úrovni a na úrovni projektů. Vedle přípravy schůzek ministrů by také regionální řídící skupina měla podávat zprávy příslušnému podvýboru v rámci evropské politiky sousedství a partnerství za účelem zahrnutí příslušných návrhů do dvoustranných a regionálních akčních plánů. Regionální řídící skupina může rozhodnout o vytvoření pracovních skupin, jichž by se účastnili všichni nebo někteří členové za účelem detailnějšího prozkoumání technických otázek. Rovněž by organizovala dárcovské konference a zapojila sociální partnery a další zúčastněné strany. Stálý sekretariát pro poskytování administrativní a technické podpory. Sekretariát by se zabýval studiemi relevantními pro osu, připravoval jednání řídící skupiny a schůzky ministrů a tyto schůzky logisticky zajišťoval. Řídící skupina a sekretariát by měly spolupracovat s evropskými koordinátory, zejména s těmi, kteří byli jmenováni pro vnitrozemské vodní cesty a námořní dálnice nebo pro transevropské dopravní sítě (TEN). | 3.2. Úpravy přístupu Informativní rozhovory zdůraznily, že přístup původně navržený Komisí vyžaduje pouze několik menších úprav. Úpravy se týkají zejména zeměpisného, jakož i odvětvového pokrytí celkového přístupu: - Spolupráce se Švýcarskem by měla pokračovat v rámci stávajících struktur, neboť v odvětví dopravy jsou již dobře zavedeny. Uvedená spolupráce je založena na dvoustranných vztazích a dohodách mezi EU a Švýcarskem; dopravní koridory, které vedou přes Švýcarsko a které spojují Itálii s Německem, Francií a Rakouskem, již navíc jsou součástí politiky transevropských dopravních sítí. - V návaznosti na závěry Rady ve složení pro dopravu z června 2007 souhlasí Komise s potřebou zapojit středoasijské státy do koncepce osy prostřednictvím jejich účasti v rámci Traceca, neboť obchodní, a tudíž dopravní spojení vyžaduje ve stále více globalizovaném světě celosvětový rozměr. - Rozšíření iniciativy jednotné evropské nebe na sousední regiony postupuje rychlým tempem a Komise požaduje od Rady směrnice pro jednání o rozvoji širšího společného leteckého prostoru do roku 2010 prostřednictvím dalších komplexních dohod v oblasti letectví se sousedními zeměmi. Proto se navrhuje nezahrnovat odvětví letectví do daného přístupu. Investice do letištní infrastruktury by však mohly být chápány jako možná slabá místa v rámci os. - Obdobný pokrok nastal v rozvoji družicového navigačního systému EU Galileo . Komise proto navrhuje pokračovat ve spolupráci ve zvláštním rámci pro Galileo a nezahrnovat jej do koordinačních struktur zamýšlených pro osy. Ohledně požadavku Rady propojit rozšíření hlavních transevropských dopravních os do sousedních zemí s africkými sítěmi Komise zdůrazňuje, že již podporuje rozvoj integrovaných transafrických dopravních sítí a služeb, k němuž byl dán nový podnět v roce 2007, kdy bylo zahájeno partnerství mezi EU a Afrikou v oblasti infrastruktury. 4. SOUčASNÝ STAV, DOSAžENÉ ÚSPěCHY A DALšÍ KROKY 4.1. Celoevropské koridory/oblasti Jednání s celoevropskými koridory/oblastmi zkoumala rozdíly mezi koridory na území EU a mimo něj, optimální zeměpisné pokrytí osy, funkce nezbytné pro efektivnost řídící skupiny a roli horizontálních opatření. Díky přímým zkušenostem předsednictví a sekretariátů koridorů se silnými a slabými stránkami fungování koridorů se dospělo k důležitému porozumění. Ač je koncepce celoevropských koridorů jasně záslužná, je stejně tak jasné, že je třeba koncepci revidovat. Komise zejména shledává jako zásadní zřetelně odlišit ty koridory, které jsou po rozšíření součástí priorit transevropských dopravních sítí[6], od těch koridorů, které spojují EU se sousedními zeměmi. Zároveň je důležité integrovat funkce a cenné zkušenosti koridorů vhodným způsobem do regionálních struktur již existujících nebo těch, které vzniknou. 4.2. Námořní dálnice Skupina na vysoké úrovni postavila námořní dálnice jako jednu z os na roveň čtyřem pozemním koridorům. Ačkoliv u všech námořních dálnic existují společné prvky, vyskytují se u nich i zřetelné rozdíly, které hovoří pro diferencovaný přístup. Rozdíly se projevují typem slabého místa, četností a jakostí služeb až po mezinárodní právo, jímž se řídí, a stupeň jeho vynutitelnosti. V důsledku toho navrhuje Komise, aby námořní dálnice byly zahrnuty do příslušných regionálních struktur, které mají vzniknout pro odpovídající pozemní osy. Ve všech případech by měla být zajištěna úzká spolupráce s evropským koordinátorem pro námořní dálnice. 4.3. Severní osa Severní osa spadá převážně pod politiku EU pro Severní dimenzi, která zahrnuje severní členské státy EU, Rusko, jakož i Norsko a Island. Cílem Severní dimenze je řešit specifické otázky regionálního rozvoje severní Evropy, což mimo jiné zahrnuje nedostatečnou dopravní infrastrukturu a zařízení hraničních přechodů. Hlavními regionálními organizacemi v oblasti jsou Rada baltských států, Barentsova euroarktická rada, Arktická rada a Severská rada ministrů. Politická deklarace přijatá summitem Severní dimenze v listopadu 2006 žádala přezkum toho, zda je žádoucí partnerství Severní dimenze pro dopravu a logistiku, které by zapojilo všechny země dotčené severní osou. Navrhovanou rolí partnerství by bylo koordinovat finanční zdroje mezinárodních finančních institucí, vlád a soukromého sektoru v rámci velkých projektů dopravní infrastruktury spíše regionálního než místního významu. V návaznosti na jednání vyšších úředníků Severní dimenze v Petrohradě dne 21. listopadu 2007 byla založena pracovní skupina s cílem prozkoumat možnost založit nové partnerství a projednat rozsah působnosti a roli partnerství s ohledem na účinné sledování a realizaci severní osy a námořních dálnic v regionu. Skupina předloží svou zprávu v červnu 2008 ke zvážení schůzce ministrů Severní dimenze na podzim 2008. Ač informativní rozhovory uvítaly založení pracovní skupiny, zdůraznily význam toho, aby partnerství bylo nedílnou součástí koordinačních struktur, které mají být pro region severní osy vytvořeny, a také význam zajištění jednotného přístupu bez duplicit. Druhá fáze rozhovorů by se měla blíže věnovat zejména následujícím aspektům: - Geografický rozsah partnerství spolu s cíli politiky Severní dimenze a sladění se severní osou. Bylo navrženo přizvat do pracovní skupiny Bělorusko jako pozorovatele, aby byla zajištěna návaznost u všech větví osy. - Pověření partnerství ohledně typu projektů, které mají být zváženy, při zohlednění vývoje a pokroku v ostatních fórech, ve kterých se řeší příslušné normy a právní předpisy včetně cel (horizontální opatření), které ovlivňují logistické procesy podél os. - Otázka, zda by partnerství mohlo plnit funkce regionální řídící skupiny a/nebo sekretariátu pro region severní osy a jak partnerství nejlépe integrovat do koordinačních a monitorovacích struktur, které mají vzniknout v regionu severní osy (viz rámeček v kapitole 3.1). 4.4. Středová osa Rozšířená dohoda, která je v současné době sjednávána s Ukrajinou, má za cíl prohloubit politickou spolupráci v oblasti demokracie, lidských práv a právního státu, založit rozsáhlou a komplexní zónu volného obchodu, zvýšit energetickou účinnost a bezpečnost, ochranu životního prostředí a posílit spolupráci v klíčových oblastech, jako je doprava. Založení zóny volného obchodu, která bude nedílnou součástí dohody, bude sjednáno, až Ukrajina dokončí proces vstupu do WTO. V dopravě se jednání zaměřují na provádění doporučení skupiny na vysoké úrovni v podobě, v jaké byla schválena ve sdělení Komise, a to co se týče středové osy, koridoru Traceca a dalšího sbližování právních předpisů EU. Komise s potěšením poznamenává, že rozhovory úspěšně pokračují a že konkrétní výsledky se očekávají v průběhu roku 2008. V druhé fázi by se jednání měla zabývat detaily institucionální struktury, zejména pokud jde o mnohostrannou řídící skupinu a sekretariát. Rozhovory by se rovněž měly zaměřit na stávající propojení střední osy se severní a jihovýchodní osou, jakož i na to, jak nejlépe integrovat do přístupu Moldavskou republiku. 4.5. Jihovýchodní osa 4.5.1. Hlavní regionální dopravní síť západního Balkánu V regionu západního Balkánu jsou Chorvatsko a Bývalá jugoslávská republika Makedonie kandidátskými zeměmi[7], zatímco Albánie, Bosna a Hercegovina, Černá Hora, Srbsko, jakož i Kosovo[8] jsou potenciálními kandidátskými zeměmi na přistoupení k EU. Spolupráce na poli dopravy a rozšíření acquis Společenství je proto dále než v ostatních regionech. Země západního Balkánu a Evropská komise podepsaly v roce 2004 memorandum o porozumění týkající se rozvoje hlavní regionální dopravní sítě, která by se po přistoupení stala součástí transevropských sítí. Na třetí výroční schůzce ministrů dne 4. prosince 2007 byl podepsán dodatek k memorandu o porozumění o přístupu na železniční trh a jeho otevření, což odvětví posunulo o krok vpřed v provádění železničního acquis Společenství včetně sociálního rozměru. Pro zajištění plného využití přístupového rámce je proto Komise toho názoru, že spolupráce v regionu západního Balkánu by se měla zaměřit na hlavní regionální síť, a podporuje země k urychlení sbližování jejich vnitrostátních právních předpisů s acquis Společenství v oblasti dopravy a dalších příslušných oblastech. V návaznosti na úspěšné dokončení informativních rozhovorů Komise tudíž vedle tohoto sdělení navrhuje směrnici pro sjednání smlouvy zakládající dopravní společenství v jihovýchodní Evropě. Cílem smlouvy je založit integrovaný trh pro infrastrukturu a pozemní dopravu, vnitrozemskou vodní dopravu a námořní dopravu[9] a sbližovat příslušné právní předpisy s acquis Společenství v regionu západního Balkánu. 4.5.2. Větve osy na Blízký východ, Kavkaz a do Střední Asie Turecko je rovněž kandidátskou zemí a přístupová jednání byla zahájena v roce 2005. Jako první krok ve vymezení budoucí transevropské dopravní sítě pro Turecko se dokončuje Hodnocení potřeb dopravní infrastruktury („TINA“). Tato jednání by samozřejmě měla pokračovat podle harmonogramu stanoveného pro přístupová jednání. Vhledem ke geostrategické poloze Turecka jako křižovatky mezi EU, Kavkazem a Střední Asií na straně jedné a Blízkým východem na straně druhé však Komise vyzývá Turecko, aby se stalo klíčovým aktérem rovněž v koncepci osy. Aniž by se měnilo vymezení osy, navrhuje se rozdělit jihovýchodní osu do dvou větví, jež by obě Turecko zahrnuly: spojení z Turecka na Kavkaz by bylo pokryto v rámci Traceca, zatímco větev do Egypta by byla součástí evropsko-středomořských struktur, a s jihozápadní osou spojeno v rámci středomořských os (viz dále kapitoly 4.6 a 4.7). 4.6. Koridor Traceca Z pěti os je koridor Traceca jediný, kde je spolupráce organizována prostřednictvím mnohostranné dohody podepsané dotčenými zeměmi[10]. Instituce založené dohodou zahrnují mezivládní komisi složenou z nejvyšších vládních představitelů nebo jejich zplnomocněných zástupců, zpravidla místopředsedů vlády pro dopravu, ministrů dopravy a/nebo zahraničních věcí a stálého sekreatriátu. Bylo založeno několik pracovních skupin. Mezivládní komise v roce 2006 schválila dlouhodobou strategii do roku 2015 a v roce 2007 přijala krátkodobý akční plán, který má být proveden do roku 2010. Zdá se, že rámec Traceca nabízí vhodný základ, na němž lze stavět, vzhledem ke svému pevnému právnímu základu, institucím a zaměření strategie na realizaci koridoru. Evropská komise je však toho názoru, že je třeba institucionální a politický rozměr Traceca posílit a modernizovat, zejména proto, aby se účinným způsobem zabýval jak rozvojem koridoru, tak celkovou politickou diskusí, kterými se nyní zabývá bakuský proces. Jak bylo potvrzeno mezivládní komisí v prosinci 2007, zvláštním úkolem pro druhou fázi informativních rozhovorů bude zjistit, zda/jak budoucí právní a institucionální rámec lze vybudovat na strukturách Traceca, a tím obnovit dlouhodobý základ pro spolupráci. Musí také být nalezen optimální způsob, jak řešit bakuský proces, s ohledem na to, že obnovený soubor dokumentace a struktur by měl účinně sloužit jak (infrastrukturálním) opatřením pro koridor, tak opatřením pro regionální sbližování (opatřením horizontálním). 4.7. Středozemní osy a akční plán pro regionální dopravu Od zahájení barcelonského procesu v roce 1995 Komise aktivně podporovala rozvoj integrovaného dopravního systému ve středomořské oblasti. V důsledku toho je region pravděpodobně nejdále v realizaci rozšiřování transevropských dopravních sítí. Příslušné instituce již existují, a to včetně ministerských konferencí, které přijímají strategická rozhodnutí, evropsko-středomořského dopravního fóra, které koordinuje společné přístupy a rozvíjí integrovaný regionální dopravní systém, a několika pracovních skupin pokrývajících infrastrukturální a horizontální opatření. Regionální akční plán pro dopravu přijatý fórem v květnu 2007 je významným krokem v realizaci hlavních os v regionu prostřednictvím reforem právních předpisů a celé řady horizontálních opatření. Navíc byl založen technický sekretariát CETMO, který pokrývá země západního Balkánu; žádná podobná struktura však v regionu východního Středomoří neexistuje. Na lisabonské konferenci dne 3. prosince 2007 místopředseda Barrot blahopřál ministrům k jejich aktivnímu zapojení do rozvoje a realizace středomořských os. Fórum a pracovní skupiny byly vyzvány k pokračování úspěšné práce a k řešení několika málo zbývajících aspektů v druhé fázi informativních rozhovorů. Ty zahrnují účinné sledování realizace os v regionu, vytvoření technického sekretariátu pro region východního Středomoří a posílení koordinace prostřednictvím memoranda o porozumění nebo mezinárodní dohody. 5. ZÁVěR První kolo informativních rozhovorů prokázalo vážný zájem sousedních zemí a dalších zúčastněných stran na větším sblížení koncepce os se širším politickým dialogem. Rozhovory vedly k menším úpravám doporučení navržených ve sdělení Hlavní směry pro dopravu v Evropě a v sousedních regionech , aby se lépe zohlednil nedávný pokrok, zejména ve vztahu k iniciativám jednotné evropské nebe a Galileo, jakož i rozvoj budoucích transevropských dopravních sítí v regionu západního Balkánu a v Turecku. Institucionální struktura navržená Komisí byla sousedními zeměmi a dalšími zúčastněnými stranami rovněž podpořena. Všechny sousední země a další zúčastněné strany zdůrazňují význam regionální spolupráce v rámci osy a rozvíjení stávajících rámců. V druhé fázi informativních rozhovorů by se vedle bodů specifických pro jednotlivé osy nastíněných v předchozích kapitolách měly řešit následující otázky: - Měla by být snaha o pevný závazek sousedních zemí ohledně formy posílené spolupráce. - Mělo by být dosaženo dohody se stávajícími regionálními strukturami o nových úkolech k zajištění účinného sledování os. - Mělo by dojít k dohodě o vytvoření, resp. dokončení regionálních struktur pro osy tam, kde takové struktury v současnosti neexistují. Komise již na jaro 2008 naplánovala řadu schůzek. V září 2008 bude předložena druhá zpráva o pokroku informativních rozhovorů včetně případného doporučení Radě o zahájení jednání, a posouzení finančních potřeb, aniž by byl dotčen víceletý finanční rámec příslušných oblastí politiky. [1] KOM(2006) 726 ze dne 4.12.2006. [2] KOM(2007) 774 ze dne 5.12.2007. [3] Přijaté dne 5. března 2008. [4] KOM(2007) 32 ze dne 31.1.2007. [5] Základ pro vypracovávání politiky byl připraven skupinou na vysoké úrovni, které předsedala bývalá místopředsedkyně Komise Loyola de Palacio, viz zpráva Sítě pro mír a rozvoj na adrese http://ec.europa.eu/ten/transport/external_dimension/index_en.htm. [6] Celoevropské koridory I, IV, V, VI a VII jsou nyní z velké části na území EU. [7] Přístupová jednání s Chorvatskem byla zahájena v roce 2005. V prosinci 2005 udělila Evropská rada Bývalé jugoslávské republice Makedonie statut kandidátské země; přístupová jednání nebyla zahájena. [8] Na základě rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů č. 1244 ze dne 10. června 1999. [9] Odvětví letectví je již zahrnuto v Dohodě o vytvoření společného evropského leteckého prostoru. [10] Signatáři jsou: Afghánistán, Arménie, Ázerbájdžán, Gruzie, Kazachstán, Kyrgyzská republika, Moldavská republika, Tádžikistán, Turecko, Ukrajina a Uzbekistán, jakož i členské státy EU Rumunsko a Bulharsko. Pákistán a Írán o členství v Traceca požádaly.