EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 15.12.2011 
SEK(2011) 1490 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Průvodní dokument k 
DOPORU ČENÍ KOMISE 
k zamezení dvojího zdan ění dědictví 
{K(2011) 8819 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1488 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1489 v kone čném znění}  
 
CS   
 CS SHRNUTÍ 
Toto posouzení dopad ů bylo připraveno s cílem analyzovat problémy diskriminace a dvojího 
zdanění dědictví na vnit řním trhu a rozhodnout o nejlepším řešení, na jehož základ ě Komise 
předloží návrh.  
Více občanů EU než kdykoli v minulosti se v rámci vnit řního trhu st ěhuje do zahrani čí, aby si 
zde našli práci, uzav řeli manželství nebo pobývali v d ůchodu, a ponechává rodinné 
příslušníky ve své zemi p ůvodu. Jiní v zahrani čí nakupují nemovitosti a investují do majetku. 
Za těchto okolností se uplatn ění dědické dan ě na pozůstalost v zahrani čí stává stále 
důležitějším tématem.   
Vymezení problému 
Občané EU a spole čnosti mohou potenciáln ě čelit dvěma druhům problém ů spojených 
s dědickou daní v zahrani čí. Zaprvé mohou být vystaveni da ňové diskriminaci. Zadruhé 
existuje riziko zdan ění jediného d ědictví několika členskými státy zcel a bez úlevy nebo 
s úlevou pouze částečně zamezující dvojímu zdan ění.  
Tento problém m ůže vést k výrazn ě vyššímu celkovému zdan ění v porovnání  se situacemi, 
které jsou čistě vnitřní záležitostí jednoho nebo druhého dot čeného členského státu. Zvýšení 
daňového zatížení m ůže nepříznivě ovlivnit hodnotu d ědictví a m ůže způsobit velké problémy 
občanům a spole čnostem, kte ří využívají svého práva voln ě se pohybovat a usazovat 
v zahraničí v rámci vnit řního trhu.  
Problémy mohou vznikat nejen v d ůsledku právních p ředpisů členských stát ů o dědické dani, 
ale také v d ůsledku soukromého práva týkajícího se d ědictví nebo  kombinace obou částí 
právních p ředpisů. 
Pokud se jedná o problém diskriminace, v p řípadě, že lidé zd ědí nemovitost nebo jiný majetek 
v zahraničí, mohou se na n ě vztahovat pravidla o d ědické dani, která jsou nep říznivější než ta, 
která by byla použita, kdyby nebyl obsažen zahrani ční prvek.  
Problém dvojího nebo vícenásobného zdan ění může nastat hlavn ě vzhledem k rozdíl ům mezi 
pravidly členských stát ů, pokud jde o to, kdo by m ěl být poplatníkem dan ě a jaký druh dan ě 
použít.  Krom ě toho v mnoha p řípadech nem ůže být toto dvojí zdan ění odstran ěno. Důvodem 
je, že vnitrostátní mechanismy členských stát ů týkající se da ňových úlev nejsou ucelené a 
členské státy mají v této oblasti jen n ěkolik dvoustranných úmluv a nezdá se, že by jich 
v posledních letech vyjednaly více.  
Co se tý če kvantifikace problému, dopady na makroúrovni nejsou významné. P říjmy 
členských stát ů z vnitrostátní a zahrani ční dědické dan ě tvoří společně méně než 0,5 % 
celkových da ňových příjmů v členských státech EU, což znamená, že  p řípady ze zahrani čí 
samy o sob ě musí přinášet mnohem mén ě, než je uvedené číslo. Avšak na mikroúrovni, pokud 
dojde k diskriminaci i dvojímu zdan ění, mohou být jednotlivci, jichž se to skute čně týká, 
výrazně zasaženi, protože to m ůže zapříčinit vysokou míru zdan ění. K tomu dochází bez 
ohledu na tendence ke snižování obecné úrovn ě zdanění dědictví.    
 
CS   
 CS Všichni ob čané EU, spole čnosti a další subjekt y, které podléhají d ědické dani, jsou t ěmito 
problémy potenciáln ě zasaženi. Spolu se stále rostoucím trendem migrace a zahrani čního 
vlastnictví majetku v EU lze o čekávat, že po čet stížností a p řípadů postoupení v ěci soudu 
souvisejících s diskrimina ční povahou právních p ředpisů členských stát ů o dědické dani se 
bude zvyšovat, a stejn ě tomu bude v p řípadě dvojího zdan ění.     
Analýza subsidiarity 
Je vhodné, aby Komise v souladu se svou odpov ědností za zajišt ění řádného fungování 
vnitřního trhu a v souvislosti s podporou obecného zájmu Unie p řezkoumala a zvážila 
opatření pro případ, kdy da ňové problémy se zahrani čím nelze řešit na vnitrostátní úrovni.  
V současnosti neexistují v oblasti d ědické dan ě žádná harmoniza ční pravidla EU. Pokud 
taková pravidla neexistují, d ědická daň spadá do pravomoci členských stát ů. Avšak p ři 
výkonu této pravomoci musí členské státy respektovat základní svobody obsažené v právu 
EU, a tudíž nesmí diskriminovat na základ ě státní příslušnosti nebo uplat ňovat neod ůvodněné 
omezení t ěchto svobod. Soudní dv ůr v několika případech z nedávné minulosti potvrdil 
uplatnění těchto zásad na d ědickou da ň. Nicmén ě Soudní dv ůr rovněž prohlásil, že členské 
státy nejsou povinny odstranit dvojí zdan ění vyplývající ze soub ěžného výkonu jejich 
daňových práv.  
Vzhledem k nedávnému nár ůstu soudních p řípadů a stížností, dotaz ů a odpov ědí v rámci 
příslušných ve řejných konzultací se zdá, že je nut né, aby Komise zvážila, jaká opat ření by 
mohla dopl ňovat a podporovat probíhající řízení o porušení práva, a sou časně navrhla vhodná 
řešení dvojího zdan ění dědictví ze zahrani čí. 
Cíle 
Obecným cílem této iniciativy je umožnit ob čanům uplatňovat jejich právo svobodn ě se 
pohybovat a usazovat v rámci vnit řního trhu a neodrazovat je p řekážkami spojenými 
s dědickou daní ze zahrani čí. Za tímto ú čelem by se iniciativa zam ěřila na: 
podporu odstran ění diskriminace v oblasti d ědické dan ě, a dále 
snížení dvojího zdan ění dědictví v rámci EU, 
zvláště aby nedocházelo k p říliš vysoké da ňové zátěži nebo aby míra celkového zdan ění 
neměla dokonce konfiska ční charakter.  
Varianty opat ření 
Varianty A politiky týkající se řešení daňové diskriminace u d ědictví ze zahrani čí  
Varianta A1 politiky  – Ponechání sou časné situace  
Varianta A2 politiky  – Zve řejnění zásad pro nediskrimina ční systémy d ědické dan ě V rámci 
této varianty by mohl být zve řejněn pracovní dokument útvar ů Komise, jenž by slou čil zásady 
plynoucí z judikatury o d ědické dani, kterými by se m ěl řídit návrh systém ů dědické dan ě.  Po 
zveřejnění těchto zásad by si ob čané EU byli více v ědomi pravidel, které musí členské státy 
 
CS   
 CS dodržovat p ři zdanění dědictví ze zahrani čí. Dokument by také mohl napomoci členským 
státům při uvádění jejich ustanovení o d ědické dani do souladu s právními p ředpisy EU.  
Varianta A3 politiky  – Závazná pravidla pro zrušení diskrimina čních prvk ů ve 
vnitrostátních právních p ředpisech členských stát ů o dědické dani  V rámci této varianty by 
Komise navrhla, aby zásady stanovené v p říslušné evropské judikatu ře byly přijaty jako 
závazná pravidla na úrovni EU.   
Varianty B politiky týkající se řešení dvojího zdan ění dědictví ze zahrani čí 
Varianta B1 politiky  – Ponechání sou časné situace 
Varianta B2 politiky  – Doporu čení Komise týkající se (jed nostranných) vnitrostátních 
ustanovení navržených k zamezení dvojího zdan ění dědictví   Komise by mohla identifikovat 
prvky, které by uvedly vnitrostátní da ňová pravidla do v ětšího vzájemného souladu, aby 
soustavně nedocházelo k dvojímu zdan ění, a vyzvat členské státy, aby na tomto základ ě 
upravily své právní p ředpisy. 
Varianta B3 politiky  – Doporu čení Komise týkající se da ňových úlev v p řípadě dvojího 
zdanění prostřednictvím dvoustranných dohod mezi členskými státy navržených s cílem 
zamezit dvojímu zdan ění z dědictví Komise by mohla doporu čit, aby členské státy uzav řely  
celou řadu dvoustranných smluv o zamezení dvojího zdan ění z dědictví, které by vycházely 
buď ze vzorové úmluvy OECD o d ědické dani  z roku 1982 ( varianta B3.a politiky ), nebo 
z alternativního modelu, jako je modelová smlouva EU ( varianta B3.b politiky ), nebo 
zahrnuly ustanovení o d ědické dani do p ůsobnosti stávajících dvoustranných smluv o dani 
z příjmů (varianta B3.c politiky ). První díl čí varianta politiky (B3.a) byla považována od 
počátku za mén ě vhodnou, protože p říslušný vzor OECD nebyl pozm ěněn, aby se zam ěřil na 
identifikované nedostatky, a proto by ú činně nevyřešil všechny problémy.   Dalším d ůvodem, 
proč současná vzorová úmluva možná není ideálním výchozím bodem, je skute čnost, že 
OECD v sou časnosti zvažuje její aktualizaci.  
Varianta B4 politiky  – Závazná pravidla, jimiž by se řídila dvoustranná ujednání: P řijetí a) 
jednotného základu pro stanovení da ňové povinnosti, jako je umíst ění majetku nebo místo 
pobytu zůstavitele, atd. ve dvoustranných vztazí ch, nebo b) minimálních standardních 
společných pravidel pro dvoustranné úmluvy do právních p ředpisů EU.  Ačkoli toto navrhly 
některé zúčastněné strany, vypracování t ěchto pravidel by  si vyžádalo neúm ěrné množství 
úsilí vzhledem k tomu, že by musela být p řijata jednomysln ě, a tato varianta by 
pravděpodobně nevyřešila problém, protože členské státy nejsou p řipraveny p řednostně 
uzavírat dvoustranné dohody o d ědické dani.    
Varianta B5 politiky  – Celounijní  obsáhlé  vícestranné úmluvy o zamezení dvojího zdan ění 
Jak navrhují n ěkteré zúčastněné strany a analytici, členské státy by mohly uzavírat vícestranné 
úmluvy o zamezení dvojího zdan ění nemovitostí a d ědictví.  Avšak tato varianta byla od 
počátku považována za mén ě vhodnou, protože je nepravd ěpodobné, že by členské státy 
s takovou úmluvou souhlasily vzhledem k tomu, že v minulosti toto řešení neusp ělo pro dan ě 
 
CS   
 CS z příjmů. Kromě toho taková úmluva, pokud by byla navrže na Komisí, by mohla být navržena 
pouze ve form ě směrnice, což by spadalo pod variantu B6 politiky.   
Varianta B6 politiky  – Závazné právní p ředpisy EU  Celounijní závazný nástroj v podob ě 
směrnice by stanovil i) jednotný harmonizovaný základ pro zdan ění, např. zdanění pouze 
v zemi, kde z ůstavitel pobýval nebo se nacházel jeho majetek ( varianta B6.a politiky ), ii) 
kombinaci spole čných definic a jednotného harmonizovaného základu ( varianta B6.b 
politiky ),   iii) pouze úlevu v p řípadě dvojího zdan ění, a to ve form ě závazného 
jednostranného ustanovení o da ňové úlevě spojeného se závazným mechanismem řešení 
sporů, aniž by členské státy jakkoli m ěnily pravidla o d ědické dani ( varianta B6.c politiky ), 
iv) kombinaci prvk ů varianty B6.a, b a c politiky, tj. jednotného harmonizovaného základu, 
společných definic a závazného mechanismu pro řešení spor ů (varianta B6.d politiky ). První 
dílčí varianta (B6.a) byla shledána jako taková nevhodnou, nebo ť by byla neú činná, pokud by 
nebyla kombinována se spole čnými definicemi, jako je definice majetku, a s pravidly, která se 
zabývají dvojím místem pobytu a osobními vazbami, jak se navrhuje v jiné díl čí variantě 
(B6.b). 
Posouzení nejvýznamn ějších dopad ů 
Byly analyzovány tyto dopady: 
Základní svobody Náklady pro da ňové poplatníky a da ňové správy 
Sociální dopady Ekonomické dopady Pokud jde o sociální a ekonomické dopady zam ěřujeme se na dot čené jednotlivce, protože je 
nepravděpodobné, že by dopad p řijetí řešení problém ů v otázce d ědické dan ě ze zahrani čí byl 
významný na makroúrovni, a to vzhledem k nízkému podílu, který d ědická daň představuje 
v celkových da ňových příjmech členských stát ů. 
Z hlediska možných řešení problému da ňové diskriminace v p řípadě dědictví ze zahrani čí 
(varianty A politiky) by jak zve řejnění souboru zásad, tak povinná pravidla mohla podporovat 
respektování základních svobod ve v ětší míře, a v p řípadě povinných pravidel vést 
k vysokému stupni právní jistoty, který by mohl snížit pot řebu soudních opat ření. 
Z uvedených d ůvodů by obě tato řešení rovn ěž mohla snížit náklady pro da ňové poplatníky a 
daňové správy. Co se tý če sociálních a ekonomických dopad
ů, obě varianty by m ěly přinést 
vyšší spolehlivost v otázce d ůsledků přeshraničního pohybu a více d ůvěry ve vnit řní trh. 
Pokud jde o varianty politiky k řešení nezamezeného dvojího zdan ění dědictví (varianty B 
politiky), možnost „nep odnikat žádné kroky“ by znamenala, že dvojí zdan ění bude dále 
existovat, což zt ěžuje výkon základních svobod. Nedostate čná dostupnost úlev m ůže být 
v jednotlivých p řípadech finan čně nákladná. Pokud jde o so ciální dopad, neexistence 
komplexního řešení nejpravd ěpodobněji dopadne na st řední třídu, protože bohatí lidé budou 
mít pravd ěpodobně daňové poradce, aby jim pomohli s da ňovým plánováním, a chudší 
jednotlivci pravd ěpodobně nebudou d ědit ze zahrani čí. Nezdá se, že by ekonomické dopady 
 
CS   
 CS takového dvojího zdan ění v současnosti ovliv ňovaly významný procentní podíl ob čanů, ale 
mohou vážn ě ovlivnit ty ob čany, kteří využijí svého práva zapojit se do p řeshraniční činnosti.  
Jak varianta doporu čení Komise o opat řeních, která mají členské státy p řijmout, pokud jde o 
vnitrostátní mechanismy úlev (var ianta B2 politiky), tak úleva v p řípadě dvojího zdan ění 
prostřednictvím dvoustranných dohod mezi členskými státy (varianta B3 politiky), by mohly 
napomoci snížit po čet případů, kdy dědictví ze zahrani čí podléhá dvojímu zdan ění. Tím by se 
usnadnil výkon základních svobod. Rozší ření rozsahu úlevy u dvojího zdan ění v případech 
dědické dan ě v zahrani čí by mohlo znamenat snížení náklad ů pro daňové poplatníky a časem 
by mohlo p řinést užitek vyššímu po čtu daňových poplatník ů, kteří využijí svého práva zapojit 
se do přeshraniční činnosti.   
Závazné právní p ředpisy EU, které by p řiměly členské státy, aby navrhly své da ňové systémy 
tak, aby p ředešly pravd ěpodobnosti dvojího zdan ění, nebo aby poskytovaly úlevu v p řípadě 
dvojího zdan ění, by pravd ěpodobně vedly k zaru čenějším dopad ům než předchozí varianty.  
Porovnání variant politiky  
Za účelem posouzení variant politiky k odstran ění diskriminace (varianty A politiky) byla 
použita tato kritéria: 
Motivace:  pobídka pro členské státy, aby zm ěnily svá diskrimina ční pravidla  
Účinnost : ve smyslu dosažení cíle prosadit právní p ředpisy EU a zvýšit jistotu, pokud jde o 
druhy ustanovení, která jsou diskrimina ční 
Proporcionalita : opatření EU nep řesáhnou meze nezbytné k dosažení cíle 
Efektivnost:  rozsah, v jakém lze dosáhnout cíl ů při daném objemu zdroj ů a s co nejnižšími 
náklady 
Flexibilita: snadnost úpravy, aby odrážela zm ěny v judikatu ře a vnitrostátních právních 
předpisech 
Následující tabulky uvád ějí srovnání hodnocení vari ant politiky jako záporné, neutrální nebo 
kladné. 
Porovnání variant A politiky   
Kritéria 
 A1 –
současný 
stav A2 –
zveřejnění 
souboru 
zásad  A3 – 
právní 
předpisy  
Motivace ke zm ěně právních p ředpisů 
Účinnost 
Proporcionalita 0 
0 
+ + 
+ + + 
+ 
0 
 
CS   
 CS Efektivnost 
Flexibilita - 
n/a 
 + 
+ 0 
0 
Závěr: Preferovanou variantou je varianta A2 politiky , protože tím, že podpo ří opatření 
Komise v p řípadě porušení práva Spole čenství, by se řešily stávající problémy da ňové 
diskriminace ú činněji, flexibiln ěji a nákladov ě efektivním zp ůsobem. 
Za účelem posouzení variant poli tiky ke snížení dvojího zdan ění (varianty B politiky) byla 
použita tato kritéria: 
Účinnost : ve smyslu  dosažení cíle snížení dvojího zdan ění a zajišt ění jistoty v tomto ohledu 
Proporcionalita:  opatření EU/harmonizace na úrovni EU nep řesáhnou meze nezbytné 
k dosažení cíle 
Efektivnost, zejména snadnost provád ění: rozsah, v jakém lze dosáhnout cíl ů při daném 
objemu zdroj ů a s co nejnižšími náklady, zej ména pokud jde o snadnost realizace 
Flexibilita:  pokud jde o oblast p ůsobnosti, snadnost úpravy, aby odrážela zm ěny v právních 
předpisech a praxi 
Porovnání variant B politiky   
Kritéria  B1 
Žádná 
změna B2 
Vyšší 
jednostranné 
úlevy  B3.b   
Smlouvy o 
dědické 
dani na 
základě 
modelu EU  B3.c 
Smlouvy o 
dani z 
příjmů 
obsahující  
ustanovení 
o dědické 
dani B6.b  
Závazné 
společné 
definice a 
základ  B6.c 
Závazná 
úleva a 
řešení 
sporů  B6.
d 
B6.b 
+ 
B6.c
Účinnost  
Proporcionalita  
Efektivnost/snadnost 
provádění 
Flexibilita  - 
0 
0 
n/a + 
+ 
++ 
++ + 
+ 
-- 
- + 
+ 
-- 
- ++ 
- - 
- - 
- - ++ 
- 
- 
- 
 ++ 
- - 
- - 
- - 
Závěr: Preferovanou variantou je varianta B2 politiky , jako účinný a zcela p řiměřený 
způsob, jak zamezit dvojímu zdan ění. Ostatní varianty by byly nákladov ě podstatn ě méně 
efektivní a více časově náročné a otazník visí nad jejich po litickou proveditelností. Varianta 
B6.c je jednou z variant, ke které se lze vrátit pozd ěji, pokud to bude nezbytné s ohledem na 
přezkum provád ění varianty B2.  Pref erence varianty B2 p řed variantami B3.b a B3.c, které se 
 
CS   
 CS týkají řešení prost řednictvím dvoustranných opat ření přijatých členskými státy, vychází také 
ze skutečnosti, že se zdá, že členské státy neup řednostňují uzavření nebo revizi smluv o 
dvojím zdan ění dědictví.   
Preferovaná varianta 
Preferovanou variantou, což je kombinace variant A2 a B2 politiky, je ve stru čnosti toto:  
Zásady plynoucí z judikatury o d ědické dani, kterými by se m ěl řídit návrh systém ů dědické 
daně, by mohly být uspo řádány do jediného zve řejněného dokumentu. Smyslem by bylo, aby 
si občané EU byli více v ědomi pravidel, které musí členské státy dodržovat p ři zdanění 
dědictví ze zahrani čí.  Dokument by také mohl pomoci členským stát ům při uvádění jejich 
pravidel v oblasti d ědické dan ě do souladu s právními p ředpisy EU. Mohl by nap říklad 
popisovat druhy pravidel, které Soudní dv ůr označil za porušení základních svobod.  
Kromě toho by Komise mohla p řijmout doporu čení (podle článku 292 Smlouvy o fungování 
EU), ve kterém by uvedla prvky, které by komplexn ě zamezily dvojímu zdan ění, aniž by se 
vyžadovalo po členských státech, aby m ěnily svá hmotn ě-právní pravidla v oblasti d ědické 
daně.  Bylo by v n ěm navrženo, aby z n ěho členské státy vycházely a pozm ěnily své 
vnitrostátní mechanismy pro da ňovou úlevu v p řípadě dvojího zdan ění. Konečným cílem by 
mohlo být zajistit, aby celkové da ňové zatížení v p řípadě dědictví ze zahrani čí nebylo vyšší 
než ve vnitrostátním p řípadě, tím, že stávající jednostra nné úlevy  budou fungovat lépe.  
Monitorování a hodnocení 
Komise by mohla p řipravit pravidelné hodnotící zprávy zam ěřené na údaje o p řeshraniční 
migraci, vlastnictví majetku v zahrani čí (včetně finančních aktiv a nemovitostí), vnitrostátních 
sazbách d ědické dan ě, jakož i na zm ěny vnitrostátních právních p ředpisů členských stát ů za 
účelem odstran ění diskriminace a zamezení dvojího zdan ění, postup uzavírání dvoustranných 
dohod, a odpovídající soudní p řípady. 
Právo Komise p ředložit v budoucnu legislativní ná vrh, pokud to považuje za vhodné, z ůstává 
samozřejmě nedotčeno.