Centrální depozitáři cenných papírů jsou finanční instituce systémového významu pro finanční trhy. Hrají klíčovou úlohu na primárním trhu, protože centralizují prvotní nahrazení listinných cenných papírů zápisem do příslušné evidence („služba registrace“). Provozují infrastrukturu („systémy vypořádání obchodů s cennými papíry“, dále jen „vypořádací systém“), která umožňuje dokončení obchodu s cennými papíry („vypořádání“). Rovněž vedou účty cenných papírů, které zaznamenávají, kolik cenných papírů bylo vydáno a kým a každou změnu v držení těchto cenných papírů („služba centrální evidence“). Podle ECB byly ve vypořádacích systémech v EU na konci roku 2019 cenné papíry v hodnotě přes 53 bilionů EUR, které v daném roce zpracovaly více než 420 milionů pokynů k dodání s celkovým obratem přes 1 120 bilionů EUR.

Tato zpráva shrnuje hlavní oblasti, které jsou předmětem přezkumu, aby bylo zajištěno přiměřenější, účelnější a efektivnější plnění cílů nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů. S ohledem na zjištěné důležité problémy, a jak bylo rovněž oznámeno v pracovním programu Komise na rok 2021, Komise zvažuje předložení legislativního návrhu na změnu nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů s cílem zlepšit jeho účelnost a efektivitu (v rámci programu REFIT), s výhradou posouzení dopadů, které bude zkoumat vhodná řešení více do hloubky.

Komise uznala, že některými z těchto otázek je třeba se zabývat, a v novém akčním plánu unie kapitálových trhů přijatém v září 2020 oznámila, že zváží, zda je ke zlepšení přeshraničního poskytování služeb potřeba změnit pravidla, která by tak přispěla k větší integraci poobchodního prostředí v EU.

Při přípravě této zprávy se Komise zapojila do rozsáhlých konzultací. Obecně lze říci, že nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů splňuje svůj původní účel, a sice zvýšit efektivnost vypořádání v EU a stabilitu centrálních depozitářů. V některých oblastech by byly výrazné změny tohoto nařízení vzhledem k poměrně nedávnému zavedení požadavků předčasné. Zúčastněné strany nicméně vyjádřily obavy ohledně uplatňování konkrétních pravidel, která již platí (tj. v oblasti přeshraničního poskytování služeb, přístupu k penězům komerčních bank, rámce pro centrální depozitáře ze třetích zemí). V závěrečné zprávě fóra na vysoké úrovni o unii kapitálových trhů bylo rovněž doporučeno, aby Komise provedla cílený přezkum nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů s cílem posílit pas depozitáře a zlepšit sbližování dohledu mezi příslušnými vnitrostátními orgány za účelem zlepšení přeshraničního poskytování služeb vypořádání v EU, podpory hospodářské soutěže a dosažení úspor nákladů. Rovněž byly vzneseny obavy ohledně přiměřenosti režimu zajištění disciplíny při vypořádání a jeho dopadu na finanční stabilitu. Zdá se, že tlak vyvíjený na trhy v důsledku pandemie COVID-19 některé z těchto obav objasnil.

Článek 75 nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů vyžaduje, aby Komise do 19. září 2019 nařízení přezkoumala a vypracovala souhrnnou zprávu o celé řadě otázek. Zpráva byla odložena a její rozsah je užší, než je stanoveno v tomto nařízení, a to kvůli zpožděním při uplatňování některých opatření a nedávnému (opětovnému) povolení dostatečného počtu centrálních depozitářů v rámci tohoto nařízení, aby bylo možné provést komplexní posouzení. Ustanovení čl. 81 odst. 2c nařízení o Evropském orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) rovněž vyžaduje, aby Komise posoudila potenciální dohled nad centrálními depozitáři ze třetích zemí ze strany orgánu ESMA.

Nařízení o zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Evropské unii a centrálních depozitářích cenných papírů usiluje o zlepšení bezpečnosti a efektivnosti vypořádání, jakož i o poskytnutí souboru společných požadavků na centrální depozitáře cenných papírů v celé EU. Bylo přijato v roce 2014, avšak určité požadavky začaly platit až po přijetí příslušných regulačních technických norem o několik let později.

Zatímco (opětovný) povolovací proces trval nějakou dobu, v současné době mají téměř všichni centrální depozitáři EU povolení podle nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů; zbytek, pokud jim bylo uděleno povolení podle dříve platného vnitrostátního práva, pokračuje v činnosti na základě doložky o ochraně předchozího stavu. Jelikož od přijetí nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů uplynulo již sedm let, mnoho zúčastněných stran se vyslovilo pro zavedení konečného data této doložky, aby se pro centrální depozitáře EU zajistily rovné podmínky.

4.2.Zlepšení sbližování dohledu mezi orgány zapojenými do dohledu nad centrálními depozitáři

Zúčastněné strany proto jednomyslně požadovaly, aby Komise vyjasnila a zjednodušila pravidla pasportizace, zejména s cílem snížit administrativní zátěž a náklady. Byly navrženy různé možnosti, od dalekosáhlejších (nahrazení stávajícího postupu jednoduchým oznámením jako u jiných finančních institucí) až po techničtější (cílené úpravy stávajícího rámce, např. umožnění obsluhy určitých finančních nástrojů (např. dluhopisů) přeshraničně, aniž by bylo třeba postupovat podle režimu pasportizace; vyjasnění posouzení domovských a hostitelských orgánů; standardizace postupu týkajícího se obsahu a formátu).

Zpětná vazba ukazuje, že došlo k omezenému poskytování přeshraničních služeb centrálními depozitáři. Například podle orgánu ESMA představuje vypořádání cenných papírů vydaných emitenty z jiných členských států u většiny centrálních depozitářů méně než 5 % jejich vypořádací činnosti, i když to představuje více než 80 % činnosti mezinárodních centrálních depozitářů cenných papírů.

Režimy pasportizace v rámci EU umožňují podnikům s povolením v jednom členském státě poskytovat své služby na celém jednotném trhu, čímž posilují hospodářskou soutěž. V ostatních oblastech vyžadují orgány hostitelských členských států v zásadě minimální dodatečné požadavky na subjekty poskytující přeshraniční služby. Centrální depozitáři však mohou poskytovat služby pro finanční nástroje zřízené podle práva jiného členského státu pouze na základě zvláštního postupu vyžadujícího souhlas hostitelského členského státu, a to na základě dodržování práva obchodních společností hostitelského členského státu a spolupráce domovských a hostitelských orgánů před udělením pasu a v některých případech i po udělení pasu.

Mělo by se proto dále uvažovat o ukončení doložky o ochraně předchozího stavu pro centrální depozitáře EU a o různých způsobech, jak posílit spolupráci mezi orgány a posílit sbližování dohledu (např. prostřednictvím požadavku na povinné zřízení kolegií, zmocnění orgánu ESMA pro regulační technické normy) za účelem zajištění skutečného jednotného trhu pro centrální depozitáře.

4.3.Usnadnění poskytování bankovních doplňkových služeb

Nařízení o centrálních depozitářích podporuje vypořádání v penězích centrální banky; přístup centrálních depozitářů k zahraničním centrálním bankám však podléhá přísným podmínkám, a proto je v praxi poměrně omezený. Aby se tento problém vyřešil, nařízení o centrálních depozitářích za určitých podmínek také umožňuje vypořádání pomocí peněz komerčních bank. Peníze komerčních bank může centrální depozitář poskytnout sám, pokud má licenci k poskytování bankovních doplňkových služeb, nebo od úvěrové instituce. Centrální depozitáři poskytující bankovní doplňkové služby musí splňovat další požadavky vzhledem k významným úvěrovým rizikům a riziku likvidity pro centrální depozitáře a jejich účastníky. Při využívání banky musí centrální depozitáři používat určenou úvěrovou instituci (tj. banku s omezenou licencí zavedenou nařízením o centrálních depozitářích cenných papírů, která poskytuje služby pouze centrálním depozitářům cenných papírů a která musí splňovat další požadavky na zmírnění rizik), pokud jejich vypořádací činnost překročí určité prahové hodnoty; pod těmito prahovými hodnotami mohou využívat komerční úvěrovou instituci.

Některé zúčastněné strany, zejména centrální depozitáři, tvrdily, že nařízení brání vypořádání v cizích měnách, čímž je přeshraniční činnost méně pravděpodobná a omezuje se hospodářská soutěž. Zejména konstatovaly, že požadavky, podle nichž mohou poskytovat bankovní doplňkové služby, jsou příliš omezující a nákladné. Svědčí o tom skutečnost, že oprávnění tyto služby poskytovat dosud získali pouze čtyři centrální depozitáři. Kromě toho neexistují žádné určené úvěrové instituce. Některé zúčastněné strany rovněž uvedly, že prahové hodnoty, pod nimiž mohou centrální depozitáři využívat k vypořádání spíše komerční banku než určenou úvěrovou instituci, jsou příliš nízké. Některé veřejné orgány se rovněž vyjádřily, že by se nebránily přezkumu určitých aspektů pravidel, aniž by byla ohrožena finanční stabilita. Ostatní zúčastněné strany, včetně určitých centrálních depozitářů a účastníků centrálních depozitářů, však uvedly, že uvolnění pravidel by mohlo ohrozit rovné podmínky mezi bankami a centrálními depozitáři nebo dokonce potenciálně zvýšit riziko šíření krize.

Je vhodné posoudit, zda existuje potřeba některé požadavky na řešení problémů při vypořádání v penězích komerčních bank při současném zajištění odolnosti finančního systému zjednodušit a změnit tak, aby byly přiměřenější. S cílem usnadnit přístup k vypořádání v měnách EU prostřednictvím účtů otevřených u centrální banky vyzývá Komise Evropský systém centrálních bank, aby zvážil možnosti, jak usnadnit přístup centrálních depozitářů EU, kteří získali povolení v jiných členských státech, k službám jejich centrálních bank.

4.4.Snižování nepřiměřené zátěže a nákladů souvisejících s disciplínou při vypořádání

Disciplína při vypořádání má platit od 1. února 2022, kdy mají vstoupit v platnost příslušné regulační technické normy. Jeho hlavními prvky je zavedení peněžitých sankcí pro účastníky centrálního depozitáře v případě selhání vypořádání a povinné náhradní koupě, pokud účastník centrálního depozitáře nedodá zajištění ve stanovené prodloužené lhůtě. Navzdory absenci zkušeností s uplatňováním pravidel umožnil vývoj a specifikace rámce regulačních technických norem všem zúčastněným stranám lépe porozumět režimu a výzvám, které by jeho uplatňování mohlo vyvolat, zejména v době krize, jako byla krize COVID-19 na jaře 2020. Největší pozornost při cílené konzultaci přilákala disciplína při vypořádání, téměř všichni respondenti poskytli zpětnou vazbu. Evropský parlament ve svém usnesení o dalším rozvoji unie kapitálových trhů rovněž vyzval Komisi, aby přezkoumala režim disciplíny při vypořádání s ohledem na krizi COVID-19 a brexit.

Téměř všechny zúčastněné strany konstatovaly, že existuje značná nejasnost, pokud jde o rozsah působnosti pravidel povinné náhradní koupě. Potvrzuje to také počet žádostí o vysvětlení k zajištění funkčnosti rámce, které byly předloženy orgánu ESMA a Komisi.

Převážná většina respondentů cílených konzultací dále uvedla, že by pravidla náhradní koupě měla být přezkoumána, přičemž velká většina upřednostňovala spíše dobrovolné než povinné náhradní koupě. Tvrdili, že povinné náhradní koupě sníží likviditu na trhu, zvýší náklady pro investory a dostane centrální depozitáře v EU do konkurenčně nevýhodného postavení, pokud budou soutěžit s centrálními depozitáři ze třetích zemí, kteří nemusí dodržovat podobná pravidla.

Většina respondentů cílených konzultací se navíc domnívala, že disciplína při vypořádání, zejména povinné náhradní koupě, by měla během turbulencí na trhu vyvolaných pandemií COVID-19 významný nepříznivý dopad na trh, protože by: i) vyvolala zvýšený tlak na likviditu, ii) zvýšila náklady na cenné papíry, u nichž existuje riziko, že budou odkoupeny, a iii) znemožnila schopnost se zajistit.

Několik zúčastněných stran se nicméně vyslovilo pro povinné náhradní koupě, s tím, že namítali, že: dobrovolné povinné koupě dnes nepodněcují optimalizaci administrativních postupů, které mohou také způsobit selhání při vypořádání; s provedením dobrovolných náhradních koupí proti velkým účastníkům trhu se bude značně váhat a že již učinili významné investice, aby tento rámec dodrželi.

Veřejná konzultace i dotazy určené orgánu ESMA a Komisi ukázaly, že může být rovněž nutné vyjasnit rozsah působnosti pravidel o peněžitých sankcích. Kromě toho se zdá, že v některých členských státech nelze použít současnou metodiku výpočtu peněžitých sankcí z důvodu neexistence oficiální úrokové sazby pro úvěry přes noc.

Na základě zpětné vazby zúčastněných stran je vhodné, aby Komise v souladu s analýzou dopadů zvážila navržení určitých změn rámce disciplíny při vypořádání, zejména pravidel týkajících se povinné náhradní koupě, aby bylo dosaženo větší proporcionality a aby se předešlo možným nežádoucím důsledkům.

4.5.Posílení rámce pro centrální depozitáře ze třetích zemí

Ustanovení čl. 81 odst. 2c nařízení o orgánu ESMA stanoví, že orgán ESMA provede komplexní posouzení potenciálního dohledu nad centrálními depozitáři cenných papírů ze třetích zemí a prostuduje určité aspekty, včetně uznání na základě systémového významu, průběžného dodržování předpisů, pokut a penále.

V současné době mohou centrální depozitáři ze třetích zemí poskytovat služby notáře a centrální evidence pouze poté, co Komise přijme rozhodnutí o rovnocennosti s ohledem na právní řád třetí země a po uznání orgánem ESMA. Orgán ESMA nemá přímé dohledové pravomoci nad uznávanými centrálními depozitáři ze třetích zemí. V zásadě však mohou centrální depozitáři ze třetích zemí, kteří poskytovali své služby v EU před vstupem nařízení o centrálních depozitářích cenných papírů v platnost, v této činnosti pokračovat i nadále na základě doložky o ochraně předchozího stavu, která nemá žádné datum ukončení.

Komise do dnešního dne přijala pouze jedno rozhodnutí o rovnocennosti (pro Spojené království), které je v platnosti do 30. června 2021, a orgán ESMA uznal pouze britského centrálního depozitáře. Ohledně režimu týkajícího se třetích zemí tedy existují omezené praktické zkušenosti.