SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ O TOM, JAK EU PODPORUJE DEMOKRATICKOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH, SE ZAMĚŘENÍM NA INICIATIVU V OBLASTI SPRÁVY VĚCÍ VEŘEJNÝCH /* COM/2013/0403 final */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ O TOM, JAK EU PODPORUJE DEMOKRATICKOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH, SE ZAMĚŘENÍM NA INICIATIVU V OBLASTI SPRÁVY VĚCÍ VEŘEJNÝCH 1. Úvod Ve svých závěrech ze dne 18. května 2009 Podpora demokratické správy věcí veřejných — směrem k posílenému rámci EU požádala Rada Evropskou komisi o předložení „souhrnné zprávy o provádění závěrů Rady z října 2006 se zaměřením na podporu EU v oblasti správy věcí veřejných ve všech regionech, kterou spravuje Komise, včetně iniciativy v oblasti správy věcí veřejných a nástroje pro správu věcí veřejných“. Tato zpráva představuje některé klíčové dokumenty týkající se správy věcí veřejných a hodnotí výsledky Iniciativy v oblasti správy věcí veřejných pro africké, karibské a tichomořské země, jakož i výsledky nástroje pro správu věcí veřejných v zemích evropské politiky sousedství. Následně vyvozuje závěry ze zkušeností s prováděním zeměpisných a tematických nástrojů, jejichž prostřednictvím EU podporuje demokratickou správu věcí veřejných. Tato zpráva se nezabývá pomocí pro země v zóně rozšíření, v nichž je důraz na dobrou správu věcí veřejných jakožto na politické přístupové kritérium ještě silnější. 2. Nejnovější vývoj politiky V rozvojové politice EU došlo ke strategické změně orientace na silnější podmíněnost, co se týče lidských práv, demokracie a dodržování zásad právního státu, role občanské společnosti a dalších aspektů dobré správy věcí veřejných. V reakci na změny v zemích sousedících s EU byla vydána dvě společná sdělení Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku[1]. Nový přístup je založen na vzájemné odpovědnosti a společném závazku ctít univerzální hodnoty, jako jsou lidská práva, demokracie a právní stát. Jde o to, že zásada „více za více“ umožňuje diferencovaný přístup na základě výsledků při zavádění reforem a představuje významnou změnu ve vztazích EU s těmi zeměmi, které se zavázaly k provádění měřitelných reforem. Sdělení Komise Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu[2] potvrzuje, že dobrá správa věcí veřejných společně s lidskými právy, demokracií a rovností žen a mužů je jednou ze dvou[3] hlavních priorit rozvojové politiky EU. Podpora EU v oblasti správy věcí veřejných by tedy napříště měla zřetelněji figurovat ve všech partnerstvích EU. Program Agenda pro změnu zdůrazňuje potřebu poskytovat pobídky k provádění těch reforem správy věcí veřejných, které jsou orientované na výsledky, a nutnost podporovat intervence ve prospěch aktérů a procesů na místní, národní a odvětvové úrovni. Podpora ze souhrnného rozpočtu EU rovněž závisí na situaci v oblasti správy věcí veřejných a na vývoji politického dialogu s partnerskými zeměmi[4]. Ve sdělení Budoucí přístup k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím Komise zdůraznila, že zajistí, „že rozpočtová politika EU je v souladu s obecnými zásadami a cíli vnější činnosti EU (článek 21 SEU) a rozvojové politiky (článek 208 SFEU)“[5]. Rozpočtová podpora jakožto nástroj rozvojové politiky EU bude navíc vycházet z hodnocení výsledků a ze vzájemné odpovědnosti. Kromě toho byla v nedávném společném sdělení o podpoře EU určené na udržitelné změny ve společnostech v procesu transformace[6] stanovena řada konkrétních opatření na zlepšení způsobu poskytování podpory EU nově se rozvíjejícím demokraciím při jejich úsilí o dosažení trvalých reforem. Toto sdělení vyvozuje ponaučení ze zkušeností EU při podpoře procesů demokratické přeměny a zdůrazňuje, že je důležité nabízet řešení přizpůsobená potřebám partnerských zemí. Sdělení rovněž navrhuje lepší způsoby sdílení poznatků a zkušeností EU a jejích členských států. Nedávné sdělení Kořeny demokracie a udržitelný rozvoj: Spolupráce Evropské unie s občanskou společností v oblasti vnějších vztahů[7] se kromě toho snaží o revizi našeho partnerství s organizacemi občanské společnosti na základě výsledků celosvětového Strukturovaného dialogu o zapojení organizací občanské společnosti a místních orgánů do rozvojové spolupráce EU[8] (2010–2011). Sdělení navrhuje zaujmout při spolupráci s místními organizacemi občanské společnosti z celého světa lepší a strategičtější přístup zohledňující specifické podmínky v jednotlivých zemích. Tato strategická spolupráce s organizacemi občanské společnosti bude začleněna do všech nástrojů a programů, s důrazem na posílení role organizací občanské společnosti v demokratické správě věcí veřejných a ve vyžadování odpovědnosti. 3. Iniciativa v oblasti správy věcí veřejných pro země AKT 3.1. Zdůvodnění a provádění V roce 2006 navrhla Evropská komise Iniciativu v oblasti správy věcí veřejných pro země AKT[9]. Hlavním prvkem této iniciativy byl pobídkový nástroj umožňující partnerským zemím AKT přístup k dodatečným finančním prostředkům v závislosti na jejich závazcích v oblasti demokratické správy věcí veřejných. Pro tuto „pobídkovou tranši pro oblast správy věcí veřejných“ byly vyhrazeny celkem 2,7 miliardy EUR z 10. Evropského rozvojového fondu (ERF). Tyto finanční prostředky byly začleněny do programového cyklu ERF pro příslušné země a rovněž do jejich příslušných národních orientačních programů. Iniciativa vycházela z těchto základních zásad: · raději vlastní odpovědnost než podmíněnost, · raději dialog než sankce, · raději určení nejvhodnějších reforem a opatření podpory než rozlišování na země s dobrými a špatnými výsledky, · zapojení místních zainteresovaných stran, · přizpůsobení podpory poskytované v oblasti správy věcí veřejných situaci konkrétní země, zejména v případě nestabilních států. Dalším prvkem uvedené iniciativy byla trvalá politická a finanční podpora pro africký mechanismus vzájemného hodnocení (mechanismus APRM), tj. mechanismus vlastní kontroly vytvořený členskými státy Africké unie na podporu vysoké úrovně správy věcí veřejných. Sdělení Správa věcí veřejných v evropském konsensu o rozvojové politice[10] z roku 2006 považuje kontinentální a regionální iniciativy za známku toho, že je správa věcí veřejných brána vážně, a uvádí, že nastal čas podporovat Afriku v tom, aby prosazovala své vlastní iniciativy. Tato iniciativa v oblasti správy věcí veřejných měla několik etap. Nejprve byl vypracován profil správy věcí veřejných, který byl v patřičných případech postoupen partnerským zemím. Tento profil nabídl přehled o stavu správy věcí veřejných v devíti oblastech na základě kvantitativních a kvalitativních otázek. Vlády partnerských zemí byly následně vyzvány, aby předložily akční plán správy věcí veřejných s podrobným popisem probíhajících a plánovaných iniciativ, jež mají řešit prioritní otázky určené v profilu správy věcí veřejných. Akční plán byl poté podroben kvalitativnímu hodnocení Komise na základě tří kritérií: relevantnost, ambicióznost a věrohodnost. Toto hodnocení bylo základem pro přidělení dalších finančních prostředků na národní orientační program příslušné země. Akční plán byl poté rovněž připojen ke strategickému dokumentu pro danou zemi. Celkem bylo takto během období 2007–2009 celkem 70 zemím AKT přiděleno přibližně 2,3 miliardy EUR. Podporu pro mechanismus APRM, který je druhým prvkem iniciativy, představoval příspěvek do jeho svěřeneckého fondu spravovaného Rozvojovým programem OSN (UNDP) ve výši 2 milionů EUR. Za tímto účelem Komise a UNDP v prosinci 2008 podepsaly dohodu o poskytnutí příspěvku. Bylo zaznamenáno několik zlepšení, především se zvýšil počet účastnících se zemí, byl přepracován dotazník a zlepšila se schopnost afrických zemí pokročit ve využívání mechanismu APRM. Absorpční kapacita pro využití svěřeneckého fondu je však stále nízká. Dohoda o poskytnutí příspěvku byla dvakrát prodloužena a vypršela v prosinci 2012. 3.2. Sledování iniciativy v oblasti správy věcí veřejných 3.2.1. Přezkum iniciativy v oblasti správy věcí veřejných z roku 2009 Prvotní přezkum byl zveřejněn v roce 2009 formou pracovního dokumentu útvarů Komise s názvem „Podpora demokratické správy věcí veřejných prostřednictvím iniciativy v oblasti správy věcí veřejných – přezkum a cesta vpřed“[11]. V dokumentu se uvádí, že ve většině zemí AKT iniciativa posloužila jako základ pro úsilí o reformy správy věcí veřejných. Iniciativa byla hodnocena jako opatření, které je konzistentní s celkovou podporou, již EU poskytuje v oblasti demokratické správy, a mělo se za to, že má potenciál pomáhat při uskutečňování reforem, jež mají v rukou partnerské země, a usnadňovat politický dialog. V dokumentu se též uvádí, že iniciativa přispěla k „výraznému nárůstu zaměření na sektor správy věcí veřejných (ve strategických dokumentech pro jednotlivé země či v 10. ERF) a k lepšímu porozumění, jak používat diagnostiku správy věcí veřejných při přípravě programů, ze strany zaměstnanců EU v ústředí i v terénu“[12]. Hlavními nedostatky iniciativy bylo dle hodnocení z roku 2009 to, že v mnoha případech její značně omezený časový rámec neumožnil řádné a úplné provedení a že iniciativa nestanovila maximální úroveň odpovědnosti zemí AKT za provádění, ani neumožňovala konzultace s národními parlamenty či občanskou společností. Kromě toho dostatečně nezajistila vytvoření metodiky pro monitorování pokroku. Finanční pobídky byly navíc „skromné“ a postup přidělování kritizovala řada zainteresovaných stran jako „nedostatečně transparentní“ a „vedoucí k čistě politickým výsledkům“. Analýza ukázala, že navzdory očekávání nástroje iniciativy „dosud nepřinesly lepší koordinaci dárců, společný postup, společné monitorování či společný dialog“. V pracovním dokumentu z roku 2009 byla s ohledem na zjištěné nedostatky navržena řada „dalších kroků“ ke zlepšení provádění iniciativy. Šlo například o aktualizaci nástrojů provádění, lepší monitorování a prohloubení politického dialogu. 3.2.2. Přezkum 10. EFR v polovině období V rámci přezkumu 10. ERF v polovině období, který se uskutečnil v roce 2010, byla správa věcí veřejných jednou z čtyř hodnocených oblastí, a hodnotila se na základě dvou otázek: · Do jaké míry se od přijetí strategického dokumentu podařilo realizovat akční plán správy věcí veřejných a v jaké míře se zlepšila situace v oblasti veřejné správy věcí veřejných? · V jaké míře se zlepšila situace v oblasti správy věcí veřejných s ohledem na (případně aktualizovaný) profil správy věcí veřejných? Hodnocení realizace akčních plánů správy věcí veřejných bylo dosti dobré, přestože byly tyto plány zavedeny až v pozdější etapě, čímž bylo posuzované období dosti krátké. Většina delegací EU hodnotila realizaci těchto akčních plánů jako „probíhající víceméně podle stanoveného časového rozvrhu“. V některých případech však došlo ke zpoždění oproti plánovanému rozvrhu, což mělo dopady na situaci v oblasti správy věcí veřejných. Bylo zaznamenáno, že čím kvalitnější byl počáteční plán, tím kvalitnější byla i realizace. Byla zjištěna řada různých příčin, proč realizace akčních plánů neproběhla očekávaným způsobem, jako například nedostatečně jasně vymezená odpovědnost, existence jiných strategií dané země v oblasti veřejné správy, pozdní podpis strategických dokumentů dané země vedoucí k pozdnímu zahájení provádění, jakož i nedostatečně konkrétně stanovené činnosti, ukazatele, časový rozvrh a prostředky kontroly. Tyto nedostatky odpovídají zjištěním uvedeným ve zmíněném pracovním dokumentu z roku 2009. 3.2.3. Studie o iniciativě v oblasti správy věcí veřejných z roku 2011 Na konci roku 2010 zadala Komise vypracování nezávislé studie[13] za účelem zhodnocení iniciativy v oblasti správy věcí veřejných a vydání doporučení do budoucna. Studie se zaměřila na otázky, jako je: – postup přidělování pobídkových tranší pro oblast správy věcí veřejných partnerům ze zemí AKT v rámci 10. EFR, včetně jeho metodiky, koordinace a společné činnosti s členskými státy EU, – skutečný a potenciální vliv poskytování pobídkových tranší pro oblast správy věcí veřejných na politický dialog s partnerskými zeměmi a na vnitřní dynamiku a diskusi o správě věcí veřejných v partnerských zemích, – celková přiměřenost nástrojů používaných pro přidělování pobídkových tranší pro oblast správy věcí veřejných a začlenění otázek správy věcí veřejných do strategií spolupráce. Ze zjištěných skutečností vyplývá, že řada zúčastněných stran iniciativu zpočátku vítala, neboť se jednalo o nový, významnější a propracovanější přístup k podpoře správy věcí veřejných. Tento postoj odrážel rostoucí přesvědčení, že správa věcí veřejných je určujícím faktorem rozvoje. Iniciativa byla vnímána jako nový nástroj, který má potenciál zajistit prostřednictvím vypracování profilu správy věcí veřejných jednotnější analýzu správy věcí veřejných prováděnou EU a který může posílit důraz na veřejnou správu při přípravě programů a prohloubit politický dialog mezi partnery. Nicméně v průběhu procesu se iniciativa musela potýkat s řadou níže uvedených překážek, které vedly k oslabení jejího dopadu v partnerských zemích: · Omezená vlastní odpovědnost za provádění iniciativy. V řadě případů omezený časový rámec neumožňoval zcela dodržet všechny prvky metody přidělování prostředků. Nebyla tak zajištěna vysoká míra vlastní odpovědnosti zemí AKT, ani nebylo vždy možné provést konzultace s hlavními aktéry. · Nedostatečné sladění iniciativy s již existujícími postupy a plány pro oblast správy věcí veřejných v dané zemí. V důsledku toho byla iniciativa v mnoha případech vnímána jako „samostatný“ nástroj, který nebyl příliš dobře začleněn do dalších programů EU či programů jiných dárců v oblasti správy věcí veřejných. · Nepružnost nástrojů. Mnoho zúčastněných stran, které se podílely na přezkumu, uvedlo, že rámec pro řešení otázek správy věcí veřejných, který iniciativa poskytovala, byl dosti statický. Nebyl dostatečně pružný, aby byl schopen reagovat na dynamickou povahu správních procesů, zejména v případě nestability či v případě náhlého zhoršení stavu správy věcí veřejných. Nástroje navíc nebyly dostatečně přizpůsobeny dynamice správy věcí veřejných v té které zemi, ani době potřebné k tomu, aby mohl být uplatněn kvalitativní přístup. O aktualizaci akčních plánů v oblasti správy věcí veřejných se diskutovalo až v rámci přezkumu v polovině období, což neumožnilo reagovat na měnící se situaci. · Na obou stranách byla zaznamenána omezená politická i institucionální kapacita pro profesionální a soudržné řízení tak politicky citlivého a inovačního nástroje, jako je iniciativa v oblasti správy věcí veřejných. · Omezený dopad samotných finančních pobídek. Je důležité zdůraznit, že program založený na pobídkách, který je spojen pouze s (omezeným) financováním a který nedoplňují politické nabídky a politický dialog, se ukázal jako neúčinný. Jiné možnosti, například rozpočtová podpora, jsou považovány za atraktivnější. · Nedostatečná harmonizace v rámci EU. Iniciativa v oblasti správy věcí veřejných byla příležitostí více spolupracovat v oblasti správy věcí veřejných v rámci EU. Nicméně přestože profil správy věcí veřejných dobře ilustruje situaci v oblasti veřejné správy, nestal se referenčním dokumentem, jak vyzývala Rada ve svých závěrech z roku 2009, částečně proto, že existují i jiná hodnocení správy věcí veřejných, která provádějí další dárci, včetně hodnocení, která provádějí členské státy EU. V samotné EU existuje množství různých přístupů, nástrojů pomoci a nástrojů hodnocení. V důsledku této nedostatečné harmonizace nebyla iniciativa v praxi účinná. 4. Nástroj pro správu věcí veřejných V prosinci 2006 bylo ve sdělení „O posílení evropské politiky sousedství“[14] ohlášeno vytvoření nástroje pro správu věcí veřejných, k němuž došlo následně v roce 2007. Komise měla v plánu na tento účel věnovat během období 2007–2013 dodatečných 300 milionů EUR vedle již dříve naplánovaných příspěvků pro jednotlivé partnerské země. V letech 2007 až 2009 nástroj pro správu věcí veřejných poskytoval omezenou dodatečnou finanční podporu některým partnerským zemím, na něž se vztahuje evropská politika sousedství (EPS), a to na základě hodnocení pokroku při zavádění prvků správy věcí veřejných obecně definovaných v akčních plánech EPS, se zvláštním důrazem na oblasti, jako je demokracie, lidská práva, základní svobody a právní stát. Výsledky přezkumu evropské politiky sousedství, který probíhal v letech 2010 a 2011, spolu s událostmi arabského jara vedly k novému přístupu k posilování partnerství mezi EU a jejími sousedy. Sdělení Nový přístup k sousedství, jež prochází změnami přináší diferencovanější pojetí, které zahrnuje nejen financování, jak tomu bylo u nástroje pro správu věcí veřejných, ale také úplný soubor pobídek, které navrhla EU, včetně širšího přístupu na trh a rozšířené mobility. Jak bylo uvedeno výše, programy pobídek omezené výhradně na financování, bez zesíleného politického dialogu, jako byl například nástroj pro správu věcí veřejných, se ukázaly jako neúčinné. V roce 2011 byly vypracovány zastřešující programy Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění (SPRING) (pro jižní sousedství) a program integrace a spolupráce v rámci Východního partnerství (pro východní sousedství), na jejichž základě má být podstatná část dodatečného financování z EU přidělována v kombinaci s politickými nabídkami a které odrážejí zmíněný nový přístup k politice založené na pobídkách. V souladu se sdělením o přezkumu EPS se k posouzení, zda je země skutečně odhodlána zavádět demokracii a zda se dá předpokládat, že jí dodatečné financování přinese užitek, používá soubor referenčních ukazatelů, jimiž jsou: konání demokratických a věrohodných voleb; svoboda sdružování, projevu a shromažďování; existence svobodného tisku a médií; dodržování zásad právního státu; boj proti korupci; reforma sektorů bezpečnosti a vymáhání práva; a dodržování lidských práv. 5. Bilance dřívější podpory EU pro demokratickou správu věcí veřejných Demokratická správa věcí veřejných je podporována prostřednictvím zeměpisných nástrojů, jako je Evropský rozvojový fond, finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci a evropský nástroj sousedství a partnerství, a rovněž prostřednictvím tematických programů financovaných z evropského nástroje pro demokracii a lidská práva a z nástroje stability. Kromě této podpory prostřednictvím nástrojů a programů je demokratická správa věcí veřejných rovněž podporována formou zvláštních intervencí v klíčových oblastech veřejné správy a prostřednictvím začleňování otázek veřejné správy do dalších oblastí spolupráce. Z minulých zkušeností s podporou EU v oblasti demokratické správy věcí veřejných vyplývají následující ponaučení: · Podporu demokratické správy věcí veřejných je třeba přizpůsobit místní situaci. Reforma správy věcí veřejných je postupný proces, který vyžaduje transformaci společnosti. Znalost místní situace má proto při přípravě intervencí v těchto oblastech zásadní význam. V případě nestabilní situace se EU řídí zásadami správné mezinárodní angažovanosti v nestabilních státech a situacích vypracovanými OECD, které kladou důraz na posílení užších vztahů se zeměmi, jež jsou příjemci podpory, které se potýkají se špatnou správou věcí veřejných a s konflikty. Jak ukazují zkušenosti s profilem správy věcí veřejných a akčními plány správy věcí veřejných, pochopení místní dynamiky a adaptace na situaci specifickou pro danou zemi je pro úspěch intervencí v oblasti demokratické správy věcí veřejných zásadní. Co se týče konkrétní situace v každé zemi, vyzývají pokyny řízení programového a projektového cyklu k provádění systematické analýzy situace. K nástrojům, jež umožňují lépe pochopit vzájemné působení politických a hospodářských procesů a vliv různých zájmů a pobídek na chování různých aktérů v čase, patří i politicko-ekonomická analýza. · Může být dále zkoumána role regionálních či kontinentálních iniciativ v oblasti správy věcí veřejných, jako je zmíněný africký mechanismus vzájemného hodnocení, z hlediska posílení vlastní odpovědnosti. Procesy na regionální úrovni umožňují, aby země samy určovaly své priority a aby bylo posíleno vymáhání odpovědnosti na vnitrostátní úrovni. Partnerství Afrika-EU v oblasti demokratické správy věcí veřejných a lidských práv například poskytuje platformu pro vytváření společných programů a doporučení v oblasti správy věcí veřejných. Je možné sdílet s africkými partnerskými institucemi zkušenosti s cílem společně vytvořit nové strategie se zaměřením na hlavní priority africké struktury správy věcí veřejných, včetně zlepšení fungování mechanismu APRM. Přitom by měla být věnována zvláštní pozornost právě zásadě vlastní odpovědnosti. · Spolupráce s občanskou společností je stěžejní pro upevnění demokratických procesů, budování kontrolních systémů a dosahování lepších výsledků v oblasti rozvoje[15]. To obnáší mimo jiné zesílené úsilí o vytváření příznivého prostředí pro organizace občanské společnosti v partnerských zemích: podporu smysluplného a strukturovaného zapojení organizací občanské společnosti do vnitrostátních politik partnerských zemí, programovacího cyklu EU a mezinárodních procesů a zvýšení schopnosti místních organizací občanské společnosti účinně plnit svoji roli nezávislých aktérů rozvoje. · Rozvoj a posilování stávajících místních kapacit pomáhá k budování efektivních institucí a zlepšuje schopnost vlády navrhovat a provádět politiky s aktivním zapojením všech domácích zainteresovaných stran a poskytovat služby konečným příjemcům. Nové způsoby podpory demokratické správy věcí veřejných, včetně inovačních nástrojů IKT, mohou ve spojení se strategickým přístupem k rozvoji kapacit významně přispět ke zvýšení míry zapojení a k posílení informačních toků. Účast Komise na pusanském fóru na vysoké úrovni o efektivních institucích rovněž může vést ke zvýšení účinnosti podpory EU v oblasti demokratické správy věcí veřejných. · Přehodnotit pobídky a podmíněnost. Různé rámce vnější politiky EU, jako je politika rozšíření, evropská politika sousedství nebo dohoda z Cotonou se zeměmi AKT, nabízejí různé pobídky a uplatňují různé podmínky týkající se povahy a rozsahu provedených reforem. Minulé zkušenosti v těchto oblastech ukazují, že je-li k dosažení významných výsledků zapotřebí kritické množství finančních prostředků, podmíněnost a přístup založený na pobídkách fungují nejlépe, pokud jsou příspěvky vázány na cíle s jasnými ukazateli a referenčními hodnotami, spolu se souvislým politickým dialogem. Takový přístup je zdůrazněn například ve společném sdělení Východní partnerství: plán do podzimního summitu v roce 2013[16] z roku 2012 a jeho doprovodných dokumentech. Zkušenosti s iniciativou v oblasti správy věcí veřejných rovněž ukazují, že mechanismy pobídek fungují lépe, pokud jsou jasně diferencované a založené na skutečných výsledcích a pravidelném monitorování. Monitorování zásadním způsobem napomáhá k reformám a rovněž může hrát roli při motivování partnerských zemí k jejich urychlení. Účinek monitorování lze dále zvýšit, pokud se do něj zapojí různé zúčastněné strany, zejména při uznání významu úlohy občanské společnosti, a pokud se zvýší transparentnost činnosti institucí veřejné správy. · V oblastech, jako je správa věcí veřejných, není dosahování výsledků — co se týče změn standardů a postupů při řízení věcí veřejných — z podstaty lineárním ani rychlým procesem. Proto hraje důležitou roli systém hodnocení výkonnosti založený na výsledcích měřených pomocí ukazatelů. Výběr nejvhodnějších ukazatelů a určení, kdo má hodnotit výsledky, jsou rovněž jedním z ponaučení, které přinesla iniciativa v oblasti věcí veřejných. Navíc již existuje řada ukazatelů a prováděných hodnocení v oblasti správy věcí veřejných (a jejich počet se stále zvyšuje), jichž by se mohlo při revizi přístupu k systémům spolupráce založeným na výsledcích využít. Pokud jde o nestabilní státy, pracuje se na vývoji souboru ukazatelů speciálně pro ně v rámci mezinárodního dialogu o budování míru a budování státu. · Flexibilita. Zvyšování výkonnosti rovněž souvisí s problémem nepružnosti nástrojů. V případě zemí postižených krizí má Komise možnost přijmout tzv. Prohlášení o krizi, a umožnit tak využívání pružnějších postupů při provádění rozvojové spolupráce. K dnešnímu dni tohoto postupu využilo několik zemí AKT. · Posílit harmonizaci v rámci EU. Jakožto opatření navazující na Evropský konsensus o rozvoji měla iniciativa v oblasti věcí veřejných napomáhat k harmonizaci a k růstu spolupráce v oblasti správy věcí veřejných na úrovni EU. Profil správy věcí veřejných například mnoho aktérů považovalo za užitečný nástroj pro společnou analýzu situace v oblasti správy věcí veřejných v praxi. Další možnosti spolupráce na úrovni EU i na úrovni členských států jak při posuzování situace v dané zemi, tak při vytváření podpůrných opatření, nabízí Lisabonská smlouva. K takové harmonizaci na úrovni EU může přispět i provádění společných analýz a společné plánování, jak se uvádí v Agendě pro změnu, spolu s klíčovou úlohou delegací EU vést politický dialog přímo v dané zemi. 6. Závěr Podpora demokratické správy věcí veřejných zůstává jednou z hlavních priorit rozvojové spolupráce EU. V této souvislosti je důležitým politickým signálem nový přístup k rozpočtové podpoře, jelikož jeho cílem je posílit smluvní partnerství mezi EU a partnerskými zeměmi ohledně rozpočtové podpory EU za účelem budování a upevňování demokracie, udržitelného hospodářského růstu a vymýcení chudoby. Tento přístup je založen na vzájemné odpovědnosti a společném závazku ctít základní hodnoty lidských práv, demokracie a právního státu a vyzývá k úzké koordinaci mezi útvary Komise, ESVČ a členskými státy, též co se týče zesíleného a souvislého politického dialogu, který by měl být úzce spojen s jakýmkoli programem pobídek či financováním reforem správy věcí veřejných v partnerských zemích. Posílení vlastní odpovědnosti má pro podporu demokratické správy věcí veřejných zásadní význam. Dosažení vlastní odpovědnosti jednotlivých zemí vyžaduje zapojení všech domácích zainteresovaných stran do rozhodování o budoucím rozvoji a nezbytných správních opatřeních. Význam vlastní odpovědnosti byl zdůrazněn i v pusanské deklaraci, která vyzývá k uplatňování přístupů přizpůsobených potřebám jednotlivých zemí. Politická vůle orgánů v partnerských zemích na všech úrovních a jejich skutečné odhodlání k reformám je i nadále nezbytným předpokladem pro úspěšnost reforem, zejména v tak citlivé oblasti, jakou je demokratická správa věcí veřejných. Pro všechna odvětví a témata má navíc zásadní význam strategičtější spolupráce s organizacemi občanské společnosti. V souladu s novým přístupem k občanské společnosti jsou organizace občanské společnosti v současnosti uznávány jako plnohodnotní aktéři správy věcí veřejných na státní, regionální a celosvětové úrovni. Na úrovni jednotlivých zemí jsou v centru nového přístupu místní organizace občanské společnosti a jejich role ve vytváření politik a vyžadování odpovědnosti. Zajištění konzistentních a strategických vztahů s občanskou společností na úrovni jednotlivých zemí je snazší, pokud delegace EU a členské státy postupně vypracovávají plány s důrazem na posilování úlohy občanské společnosti v demokratické správě věcí veřejných. V neposlední řadě by Komise, ESVČ i členské státy měly dobře využívat bohatých zkušeností EU v oblasti demokratizace. V tomto ohledu může být užitečné realizovat návrhy obsažené v nedávném sdělení o podpoře EU určené na udržitelné změny ve společnostech v procesu transformace. [1] Partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu s jižním Středomořím, KOM(2011) 200 a Nový přístup k sousedství, jež prochází změnami, KOM(2011) 303. [2] KOM(2011) 637, schváleno Radou dne 14. května 2012. [3] Druhou prioritou je udržitelný růst podporující začlenění. [4] Budoucí přístup k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím, KOM(2011) 638 v konečném znění. [5] Tamtéž, s. 2. [6] JOIN(2012) 27, 3.10.2012. [7] COM(2012) 492 final. [8] Strukturovaný dialog: http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm. [9] Správa věcí veřejných v evropském konsensu o rozvojové politice. Na cestě k harmonizovanému přístupu uvnitř Evropské unie, KOM(2006) 421. [10] KOM(2006) 421 v konečném znění. [11] SEC(2009) 58 v konečném znění, 19.1.2009. [12] Tamtéž. [13] Evropská komise: „Podpůrná studie o iniciativě EU v oblasti správy věcí veřejných pro účely přípravy zprávy Komise Radě v roce 2012 — přílohy ke konečné zprávě“, prosinec 2011, s. 4. [14] KOM(2006) 726, 4.12.2006. [15] COM(2012) 492 final. [16] JOIN(2012) 13 final.