EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 12.12.2018 COM(2018) 838 final SDĚLENÍ KOMISE o pokynech pro národní regulační orgány týkajících se transparentnosti a posuzování sazeb za přeshraniční balíky podle nařízení (EU) 2018/644 a prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1263



SDĚLENÍ KOMISE o pokynech pro národní regulační orgány týkajících se transparentnosti a posuzování sazeb za přeshraniční balíky podle nařízení (EU) 2018/644 a prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1263 I.Úvod Dopad nařízení (EU) 2018/644 o službách přeshraničního dodávání balíků (nařízení) bude do značné míry záležet na schopnosti národních regulačních orgánů shromáždit informace a podniknout nezbytné navazující kroky (zejména posuzování sazeb podle článku 6). Práce národních regulačních orgánů je tudíž pro dosažení cílů nařízení nepostradatelná. Proto se toto sdělení opírá o vstupní údaje skupiny evropských regulačních orgánů pro poštovní služby (ERGP). Toto sdělení obsahuje pokyny ohledně používání formulářů uvedených v prováděcím nařízení Komise (EU) 2018/1263, kterým se stanoví formuláře pro předkládání informací ze strany poskytovatelů služeb dodávání balíků (na základě článku 4 nařízení), a ohledně předkládání informací Komisi podle čl. 5 odst. 2 nařízení prostřednictvím elektronické databáze zřízené k tomuto účelu. Sdělení rovněž stanoví pokyny k metodice, která se použije v souvislosti s prvky, které se mají použít k posuzování sazeb za přeshraniční jednotlivé balíky podle čl. 6 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2018/644. Kromě toho sdělení obsahuje pokyny týkající se objektivního mechanismu filtru předběžného posouzení pro určování těchto sazeb. Tyto pokyny jsou poskytovány v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (který vyžaduje, aby byly předem určeny sazby, které budou posuzovány). Toto předchozí určení sníží administrativní zátěž národních regulačních orgánů a poskytovatelů služeb dodávání balíků, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb. II.Poskytování informací V příloze II prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1263 jsou uvedeny formuláře pro předkládání informací podle článku 4 nařízení (EU) 2018/644 poskytovateli služeb dodávání balíků. Tabulky 1.1, 1.2 a 1.3 přílohy II tohoto prováděcího nařízení obsahují rozlišení balíků, které mají být hlášeny jako „smluvně dohodnuté s odesílatelem“ a „poskytnuté jménem jiného poskytovatele“. Toto rozlišení je nutné, aby se předešlo dvojímu započítávání balíků. Při hlášení těchto informací by v údajích o počtu/obratu příchozích balíků měli poskytovatelé služeb dodávání balíků rozlišovat případy, kdy uzavřeli smlouvu přímo s odesílatelem v zahraničí (v jiném členském státě nebo ve třetí zemi), a těmi případy, kdy obdrželi balíky od jiného poskytovatele služeb dodávání balíků, který je v zahraničí a je v přímém kontaktu s odesílatelem. V příloze tohoto sdělení jsou uvedeny praktické příklady hlášení takových informací při různých obchodních/provozních scénářích. Přehled o balících v rámci EU / Evropského hospodářského prostoru (EHP) a mimo ně je nutný k získání přesného přehledu o trhu, zejména pokud jde o relativní velikost vývozu/dovozu. To je nutné zejména vzhledem k nedávnému nárůstu elektronického obchodování se zeměmi mimo EU a EHP. Tento přehled je rovněž nutný ke zhodnocení účinků dovozu/vývozu na různé kroky v poštovním řetězci. III.Transparentnost přeshraničních sazeb Podle čl. 5 odst. 1 a 2 a přílohy nařízení by poskytovatelé služeb dodávání balíků, kteří jsou povinni hlásit informace, měli předložit národnímu regulačnímu orgánu členského státu, v němž jsou usazeni, veřejný seznam sazeb platných k 1. lednu každého kalendářního roku pro dodání jednotlivých poštovních zásilek, a to vnitrostátních a uvnitř Unie. Tento seznam by měl obsahovat sazby platné až pro 15 standardních a doporučených poštovních zásilek a poštovních zásilek s možností sledování v různých hmotnostních kategoriích v rozmezí 500 g a 5 kg. Poskytovatel služeb dodávání balíků poskytne tyto cenové údaje národním regulačním orgánům do 31. ledna každého kalendářního roku. Národní regulační orgány pak do 28. února každého kalendářního roku předají získané informace Komisi. Komise by měla všechny přijaté veřejné sazby zveřejnit na vyhrazených internetových stránkách do 31. března každého kalendářního roku. Informace o poštovních zásilkách uvedených v příloze nařízení Maximální rozměry poštovních zásilek uvedených v písmenech a) až i) v příloze nařízení (listovní zásilky) zohledňují příslušné rozměry stanovené v Úmluvě Světové poštovní unie. Balíky uvedené v písmenech j) až o) by neměly být menší, než je jediný minimální rozměr stanovený pro listovní zásilky, což je 20 mm. Poskytovatelé služeb dodávání balíků, kteří používají různé sazby pro zásilky uvnitř Unie, a to v závislosti na členském státě určení, poskytnou sazby pro každý členský stát samostatně.

Pokud do kategorií podle písmen a) až o) uvedených v příloze nařízení (EU) 2018/644 spadá více než jedna poštovní zásilka, bude uvedena pouze zásilka s nejnižší sazbou. Při určování této sazby poskytovatel služeb dodávání balíků v zásadě porovná sazby za různé poštovní zásilky spadající do téže kategorie na základě kvality (přepravní doba), ale neměl by přihlížet ke službám, které mají různou geografickou dostupnost nebo dodání (např. poštovní zásilka, která je dostupná pouze pro velmi konkrétní místo určení v členském státě určení). Poskytovatelé všeobecných služeb by měli uvést produkty, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb a které mohou být v zásadě předmětem posouzení podle článku 6 nařízení (EU) 2018/644. Poskytovatelé rovněž předloží dodatečné informace týkající se produktů zařazených do této kategorie, jako je: i) obchodní název produktu umožňující jeho identifikaci, ii) konkrétní parametry produktu (zejména včetně formátu) a iii) informace o možných zeměpisných omezeních souvisejících s dodáním produktu. Proces shromažďování údajů Aby se snížila administrativní zátěž národních regulačních orgánů a poskytovatelů služeb dodávání balíků, nařízení (EU) 2018/644 doporučuje, aby byly informace, které mají být nahlášeny, předány elektronicky. K dosažení těchto cílů vytvořila Komise webovou aplikaci, aby jí národní regulační orgány mohly zasílat informace podle čl. 5 odst. 2 nařízení. Kromě toho za účelem podpory národních regulačních orgánů při shromažďování těchto informací od poskytovatelů tato aplikace rovněž umožňuje, aby poskytovatelé předávali informace národním regulačním orgánům. V rámci webové aplikace byly k tomuto účelu vytvořeny dva moduly, jeden na předkládání informací podle čl. 5 odst. 1 a druhý na předkládání informací podle čl. 5 odst. 2. První modul aplikace umožňuje poskytovatelům služeb dodávání balíků (včetně poskytovatelů všeobecných služeb) předložit veřejný seznam sazeb za ty služby v jejich nabídce, které spadají do 15 kategorií uvedených v příloze nařízení, národnímu regulačnímu orgánu. Druhý modul aplikace umožňuje národnímu regulačnímu orgánu odeslat tyto informace Komisi. Každý národní regulační orgán může obdržené údaje zkontrolovat a přijmout je, než je Komisi předloží. Pokud podle rozhodnutí přijatých národním regulačním orgánem použijí poskytovatelé služeb dodávání balíků k předání informací národnímu regulačnímu orgánu jiné prostředky, příslušný národní regulační orgán zadá údaje o sazbách, jež obdržel, do webové aplikace a odešle je Komisi. IV.Posuzování sazeb za přeshraniční jednotlivé zásilky 1.Mechanismus filtru předběžného posouzení Určení sazeb Podle čl. 6 odst. 1 národní regulační orgán určí u každé z jednotlivých poštovních zásilek uvedených v příloze nařízení ty přeshraniční sazby, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb a které národní regulační orgán objektivně považuje za nutné posoudit. Pro tyto účely nařízení navrhuje používat mechanismus filtru předběžného posouzení v souladu se zásadou proporcionality. Účelem mechanismu filtru předběžného posouzení je snížit administrativní zátěž národního regulačního orgánu a poskytovatelů služeb dodávání balíků, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb, neboť se posuzování podle čl. 6 odst. 2 a 3 nařízení zaměří na omezený počet sazeb. Použití filtru předběžného posouzení je rovněž nezbytné pro dodržení zásady proporcionality. Tento Mechanismus by neměl nahrazovat ani zdvojovat proces hloubkového posouzení podle čl. 6 odst. 2 a 3. Mechanismus filtru by za žádných okolností neměl sloužit k rozhodnutí, zda jsou sazby „nepřiměřeně vysoké“, neboť k tomuto úsudku je možné dopět teprve po dokončení posouzení podle čl. 6 odst. 2 a 3. Cílem mechanismu filtru je naproti tomu poskytnout objektivní ukazatele, které poukážou na skupinu sazeb, které i) mohou být snadno identifikovány na základě informací dostupných podle článku 5 a ii) mohly by být nepřiměřeně vysoké, k posouzení čehož je nutné komplexnější posouzení. Zajištění srovnatelnosti a spravedlnosti v rámci celé EU Použití různých mechanismů filtru by vedlo k nestejnému procesu posouzení a ovlivnilo by to srovnatelnost výsledků posouzení. Národní regulační orgány mohou nicméně posoudit i jiné sazby nad rámec těch, které byly identifikovány pomocí mechanismu filtru srovnatelného v celé EU. V takovém případě to může národní regulační orgán udělat buď na základě svého vlastního rozhodnutí (např. na základě znalostí, které nezískal podle článku 5), nebo na základě dodatečného mechanismu filtru předběžného posouzení. Flexibilní a adaptabilní mechanismus filtru zohledňující změny na trhu K dosažení výše uvedených cílů by měly národní regulační orgány použít mechanismus filtru na základě pořadí přeshraničních sazeb všech členských států pro každou z 15 kategorií jednotlivých zásilek uvedených v příloze nařízení. Výhodou tohoto mechanismu je to, že v rámci celé EU vznikne srovnání příslušných sazeb, které bude národním regulačním orgánům k dispozici ve webové aplikaci Komise. Kromě toho je to jednoduchý a průhledný mechanismus. Neopírá se o náklady (nebo náhrady nákladů), které jsou součástí procesu posouzení. Aby bylo dosaženo pravdivého a spravedlivého srovnání, měly by být sazby na internetové stránce Komise upraveny na základě parit kupní síly podle Eurostatu. Aby se vyvážila nepružnost spojená s pevně stanoveným procentním podílem, je vhodné stanovit rozpětí mezi 25 % a 5 % nejvyšších sazeb pro každou kategorii, přičemž v prvních dvou letech se započne s nejvyšším procentním podílem (tj. 25 %) a tento procentní podíl se bude postupně snižovat. Procentní podíl, který by měl být u tohoto mechanismu zohledněn, by měl být stanoven v úzké spolupráci mezi Komisí, národními regulačními orgány a ERGP. 2.Metodika, která se má použít k posuzování sazeb za přeshraniční jednotlivé zásilky (čl. 6 odst. 2 a 3)

V čl. 6 odst. 2 jsou uvedeny čtyři prvky, které by národní regulační orgány měly při posuzování sazeb za přeshraniční jednotlivé zásilky, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb, zohlednit především. Mezi těmito prvky není žádná hierarchie, a posouzení by se tedy mělo zabývat všemi těmito prvky a zohledňovat specifické podmínky stanovené v příslušných bodech. V čl. 6 odst. 3 jsou uvedeny dva nepovinné prvky, které mohou být při posouzení použity. a)Vnitrostátní a jakékoli další příslušné sazby za srovnatelné služby dodávání balíků v členském státě původu a v členském státě určení Srovnatelné služby dodávání balíků (jinými slovy: produkty) budou v zásadě odpovídající produkty všeobecné služby v členském státě určení. Přesto může být vhodné ověřit, zda existují další služby dodávání balíků, které mohou být s posuzovanými produkty porovnány. Sazby za jednotlivé poštovní zásilky budou obvykle do značné míry záviset na kvalitě služeb a dalších charakteristikách produktu. Produkt použitý pro posouzení sazeb by proto měl být, když ne identický, tak co nejpodobnější, zejména pokud jde o kvalitu a další vlastnosti. Národní regulační orgán by měl – kromě sazeb za poštovní zásilky, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb – v posouzení rovněž zohlednit další poštovní zásilky poskytovatelů služeb dodávání balíků, na které se nevztahuje povinnost všeobecných služeb. Aby mohly být tyto zásilky zohledněny, bude nezbytně nutné předem získat konkrétní vlastnosti produktu a informace o kvalitě služby (např. pojištění/odpovědnost, rychlost dodání, zaručená nebo průměrná doba dodání, územní pokrytí), aby bylo zajištěno, že jsou služby za tržních podmínek zaměnitelné. Může nastat situace, kdy nebude k dispozici dostatek informací, z nichž by vyplývalo, že jsou tyto produkty z hlediska uživatele v dostatečné míře zaměnitelné s posuzovanými produkty (při zohlednění vlastností služby, včetně jakýchkoliv prvků s přidanou hodnotou a dále zamýšleného použití a ceny). V takovém případě by mělo být provedeno pouze srovnání produktů, na které se vztahuje povinnost všeobecných služeb. Schéma znázorňuje potenciální zásilky, které mohou být předmětem srovnání; červeně je označena zásilka, která má být posouzena, oranžově primární možné srovnatelné služby a zeleně druhotné možné srovnatelné služby. Při provádění srovnání s posuzovanými sazbami by proto měly být zohledněny následující sazby: ·zaprvé součet vnitrostátní sazby poskytovatele všeobecných služeb v členském státě původu a vnitrostátní sazby poskytovatele všeobecných služeb v členském státě určení (primární srovnání), ·zadruhé součet vnitrostátní sazby poskytovatele všeobecných služeb v členském státě původu a vnitrostátní sazby relevantního konkurenta, který nabízí zaměnitelné služby (viz výše) v členském státě určení (druhotné srovnání). Kromě toho by mělo posouzení rovněž vzít v úvahu, že při stanovování sazeb jsou používány různé zásady. Sazby za všeobecné poštovní služby jsou vytvořeny na základě povinnosti dodržet zásady obsažené v článku 12 směrnice o poštovních službách. To znamená, že tyto sazby musí vycházet z nákladů a být přijatelné, transparentní a nediskriminační. Pokud budou výsledkem posouzení významné rozdíly mezi posuzovanou sazbou a součtem vnitrostátních sazeb nebo srovnatelných přeshraničních sazeb, bude důležité posoudit zejména příslušné základní náklady na posuzovanou službu. b) Jakékoli použití jednotné sazby pro dva nebo více členských států Použití jednotné sazby může být samo o sobě považováno za oprávněnou odchylku od zásady přiměřenosti nákladům, neboť tato možnost je zakotvena ve třetí odrážce článku 12 směrnice o poštovních službách. V tomto ohledu nařízení odkazuje na skutečnost, že jednotné sazby pro přeshraniční dodávání do dvou nebo více členských států mohou být důležité pro ochranu regionální a sociální soudržnosti. V důsledku toho by národní regulační orgány měly zohlednit, že může existovat odůvodněný rozdíl mezi náklady na určitou službu (tj. základní náklady na zaslání poštovní zásilky do konkrétního místa určení) a sazbou za službu. V těchto případech dochází k určitému zprůměrování mezi různými místy určení, a tedy mezi zásilkami s různou strukturou nákladů. V praxi většina poskytovatelů všeobecných služeb účtuje jedinou jednotnou sazbu za dopisy a často také za balíky zasílané do všech ostatních členských států. Někteří poskytovatelé všeobecných služeb mají rovněž několik jednotných sazeb, které obvykle souvisí se zeměpisnou blízkostí (např. sousední členské státy / zbytek EU; dva nebo tři regiony). Pouze velmi málo poskytovatelů všeobecných služeb má více rozdílů nebo odlišné sazby pro všechny členské státy. c) Dvoustranné objemy, zvláštní náklady na přepravu nebo zpracování, další související náklady a normy kvality služeb Prvky uvedené v čl. 6 odst. 2 písm. c) nařízení se týkají nákladů v širším slova smyslu a měly by tvořit jádro posouzení prováděného národním regulačním orgánem. Seznam není vyčerpávající a pokrývá všechny druhy možných nákladů (viz níže část „další náklady“). Výchozím (a možná hlavním) zdrojem příslušných informací v tomto ohledu bude systém nákladového účetnictví poskytovatelů všeobecných služeb, který je zaveden v souladu s článkem 14 směrnice o poštovních službách (poskytuje např. informace o objemech a nákladech na službu). Informace o nákladech budou se službami uvedenými v příloze nařízení (EU) 2018/644 srovnatelné pouze tehdy, pokud bude informace o nákladech rozepsána podle jednotlivých produktů a účtována samostatně. Pokud z tohoto zdroje nebudou k dispozici příslušné podrobné informace, národní regulační orgán využije své pravomoci podle čl. 6 odst. 5 nařízení a dotčené informace si vyžádá. Objemy do konkrétního členského státu budou mít vliv na náklady na jednotku. Pokud budou objemy vysoké, budou možná existovat úspory z rozsahu. Pokud budou objemy nízké, nebudou možná existovat žádné úspory z rozsahu (a proto budou náklady na jednotku vyšší). Objemy by měly být měřeny počtem balíků u posuzované služby a dalších služeb, které jsou poskytovány společně, pokud to připadá v úvahu. Například, i kdyby u konkrétní služby bylo jen velmi málo zásilek z členského státu A do členského státu B, mohou existovat zásilky jedné nebo více společně přepravovaných služeb, které povedou ke vzniku úspor z rozsahu, a tudíž ke snížení nákladů na jednotku. Pokud nejsou k dispozici podrobné údaje o objemech, národní regulační orgán by měl provést odhad objemu. Tento odhad objemu by se mohl opírat např. o údaje o obratu.