ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Vývoj dovozu cukru z nejméně rozvinutých zemí a afrických, karibských a tichomořských států do Evropské unie Zpráva Komise podle čl. 5 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 828/2009 /* COM/2013/0323 final */





OBSAH 1........... Právní rámec.................................................................................................................. 3 2........... Úvod.............................................................................................................................. 3 3........... Nový kontext pro dovoz cukru....................................................................................... 4 4........... Vývoj dovozu cukru....................................................................................................... 5 4.1........ Množství dovezeného cukru............................................................................................ 5 4.2........ Původ dovezeného cukru................................................................................................ 5 4.3........ Dovozy surového a bílého cukru..................................................................................... 5 5........... Vývoj nabídky a cen cukru............................................................................................. 6 6........... Nezbytná tržní opatření................................................................................................... 7 7........... Závěry............................................................................................................................ 7 ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Vývoj dovozu cukru z nejméně rozvinutých zemí a afrických, karibských a tichomořských států do Evropské unie Zpráva Komise podle čl. 5 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 828/2009 1. Právní rámec Článek 9 nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 ze dne 20. prosince 20007 (nařízení o přístupu na trh) o uplatňování režimu stanoveného v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení na produkty pocházející z některých států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT), stanoví, že v období od 1. října 2009 do 30. září 2015 může být pozastaven dovoz cukru ze států AKT, které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi (NRZ), pokud dovoz cukru ze všech států AKT překročí 3,5 milionu tun a zároveň dovoz ze států AKT, které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi, překročí 1,6 milionu tun za hospodářský rok. Toto množství je dále rozděleno podle regionů produkce, čímž je každému regionu, s nímž byla uzavřena dohoda o hospodářském partnerství (EPA), zaručen minimální přístup na trh. Tento režim byl označen názvem přechodný ochranný mechanismus. Podrobnější ustanovení o tomto mechanismu jsou obsažena v článku 5 a příloze IV nařízení Komise (ES) č. 828/2009 ze dne 10. září 2009, kterým se pro hospodářské roky 2009/10 až 2014/15 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz a rafinaci produktů v odvětví cukru čísla 1701 celního sazebníku v rámci preferenčních dohod. V čl. 5 odst. 3 je uvedeno, že „Komise předloží zprávu o fungování přechodného ochranného mechanismu pro cukr“. Zpráva se má týkat obchodních toků cukru ze států AKT a z nejméně rozvinutých zemí (NRZ) vyjmenovaných v příloze I daného nařízení. 2. Úvod Evropská unie provedla v roce 2006 reformu svého režimu cukru, aby zvýšila konkurenceschopnost cukrovarnického průmyslu EU a jeho orientaci na trh. Hlavními prvky této reformy bylo postupné 36% snížení cen podporovaných EU jak pro producenty v EU, tak pro preferenční vývozce ze států AKT/NRZ a snížení kvóty EU na produkci cukru. Při reformě z roku 2006 byl zohledněn preferenční přístup producentů cukru ze států AKT a NRZ na trh. Při přípravě reformy se vycházelo z předpokladu, že pokud by cena bílého cukru na světových trzích činila 200 USD/tunu při směnném kurzu 1,3 USD/EUR, mohly by na straně dovozu sehrát významnou roli „swapové“ obchodní toky[1] od preferenčních partnerů (AKT/NRZ). Podle výše uvedeného předpokladu by rozdíl mezi cenou cukru v EU a cenou na světovém trhu nebo cenou ve státech AKT/NRZ mohl některé z těchto zemí motivovat k vývozu co největší části jejich domácí produkce do EU za využití swapů Tyto „swapy“ by závisely na rozdílu mezi cenou na světovém trhu a cenou v EU, na dopravních nákladech a na schopnosti dovozců zorganizovat tento obtížný režim. V době reformy se počítalo s tím, že maximální potenciální množství, které by mohlo být zajištěno „swapy“, by představovalo 3,5 milionu tun, což odpovídá produkční kapacitě států AKT/NRZ. 3. Nový kontext pro dovoz cukru Hospodářský rok 2009/10 byl prvním rokem, v němž dovoz probíhal ve zcela novém právním rámci. Od 1. října 2009 se preferenční dovozní režim pro státy AKT změnil tak, že množství přidělovaná jednotlivým státům AKT na základě „protokolů o cukru“ byla nahrazena bezcelními a bezkvótovými dovozy na základě dohod o hospodářském partnerství a dohod „Vše kromě zbraní“ (Everything But Arms, EBA). Výrazně se tak rozšířil přístup států AKT/NRZ na trh. Vývoz cukru z nejméně rozvinutých zemí do EU byl plně liberalizován a dovoz cukru ze zemí AKT, které nepatří mezi nejméně rozvinuté země, byl omezen pouze ochranným opatřením založeným na objemu. V hospodářském roce 2009/10 vývoz ze států AKT/NRZ do EU mírně klesl, ale od roku 2010/11 postupně, avšak nepřetržitě stoupal. Ceny na světovém trhu byly v posledních třech letech mimořádně vysoké a trh EU byl méně atraktivní, protože státy AKT/NRZ mohly využívat také vysoké ceny na místních a regionálních trzích a na světovém trhu. Státy AKT/NRZ vyvezly v roce 2011 celosvětově celkem 3,2 milionu tun cukru, z čehož 1,9 milionu tun směřovalo do EU. Růst produkce a vývozu z AKT/NRZ byl nižší, než se očekávalo, také kvůli určitému zpoždění probíhajících investic. Počínaje rokem 2008 navíc některé státy AKT přijaly strategické rozhodnutí zvýšit vývoz ve formě bílého cukru. Tento vývoj spolu s nárůstem spotřeby ve státech AKT/NRZ snížil objem surového cukru, který je k dispozici pro vývoz do EU. V roce 2011 se ve státech AKT/NRZ spotřebovalo 7,3 milionu tun cukru oproti 5,1 milionu tun v roce 2004, jedná se tedy o 41% nárůst. Podrobné údaje jsou uvedeny v příloze v tabulce V. 4. Vývoj dovozu cukru Po reformě režimu cukru z roku 2006 se EU změnila z čistého vývozce cukru na čistého dovozce cukru. 4.1. Množství dovezeného cukru V hospodářských letech 2001/02 až 2005/06 se do EU dovezlo průměrně 2,1 milionu tun cukru ročně, přičemž 1,6 milionu tun pocházelo ze států AKT/NRZ. Od hospodářského roku 2006/07 začal celkový dovoz cukru ze třetích zemí výrazně růst a v hospodářském roce 2010/11 již dovoz cukru vzrostl na bezprecedentní úroveň 3,7 milionu tun (jednalo se tedy o 77% nárůst oproti období 2001/02 až 2005/06), která zatím nebyla překonána. Preferenční dovoz cukru ze států AKT/NRZ mezitím dosáhl objemu 1,8 milionu tun (tedy o 16 % více než v období 2001/02 až 2005/06). V hospodářském roce 2011/12 byl celkový dovoz cukru do EU poněkud nižší než v předchozím hospodářském roce a činil 3,6 milionu tun (tedy o 3 % méně). Preferenční dovoz cukru ze států AKT/NRZ však nadále rostl až na novou rekordní úroveň 1,84 milionu tun (+1,9 % v porovnání s předchozím hospodářským rokem). Preferenční dovoz cukru se tedy od reformy v roce 2006 stále zvyšoval, i když k tomu nedošlo v míře očekávané v nejoptimističtějším scénáři, v němž se počítalo se swapy. Podrobnější údaje o dovozech jsou uvedeny v příloze I. 4.2. Původ dovezeného cukru Výše popsaná vzestupná tendence se týkala zejména cukru dováženého z těchto států AKT/NRZ: Mosambik, Svazijsko, Malawi, Zambie, Zimbabwe, Laos a Kambodža. Na základě současných údajů se zdá, že ve skupině nejméně rozvinutých zemí má nejslibnější vyhlídky na zvýšení produkce cukru a jeho vývozu do EU Mosambik. Podrobné údaje o dovozech jsou uvedeny v přílohách II, III a IV. 4.3. Dovozy surového a bílého cukru Předchozí protokol o cukru povoloval dovoz cukru, zejména surového cukru k rafinaci, pouze v množství, které bylo konkrétní zemi přiděleno. Jednou z hlavních novinek po reformě režimu cukru byla možnost dovážet bílý cukr. Některé státy AKT, zejména Mauricius, skutečně zvýšily vývoz bílého cukru oproti surovému, aby využily jeho vyšší přidanou hodnotu. V hospodářském roce 2011/12 dosáhl dovoz surového cukru do EU nové rekordní výše 2,7 milionu tun a tvořil 76 % celkového objemu dovezeného cukru. Podrobnější údaje o dovozech jsou uvedeny v příloze I. 5. Vývoj nabídky a cen cukru Vývoj nabídky V hospodářských letech 2006/07 a 2007/08 byl trh EU s cukrem přesycen a EU byla nucena stahovat kvótový cukr z trhu. Převis nabídky trval až do začátku hospodářského roku 2008/09. Od hospodářského roku 2009/10 se trh s cukrem v EU změnil z přesyceného na vyváženější trh. Zpřístupnění trhu státům AKT/NRZ sice hospodářským subjektům z EU poskytlo nové příležitosti k nákupu cukru, zároveň však vytvořilo tlak na snižování cen cukru v EU. Tento vývoj spolu s rostoucí cenou cukru na světovém trhu způsobil některým dovozcům v EU potíže při pokrývání jejich poptávky po cukru. V průběhu kalendářního roku 2011 se potvrdilo, že trh EU s cukrem již není přesycený, ale napjatý. Od hospodářského roku 2011/12 se proto ceny cukru sjednávaly v tomto novém ekonomickém prostředí a producentům cukru se podařilo vyjednat na trhu EU mnohem vyšší ceny. Vývoj cen V přechodném období od července 2006 do září 2009 klesla cena bílého cukru na vnitřním trhu EU o 12 %, z 630 EUR/t na 555 EUR/t. V období od října 2009 do února 2010 byl cukr dovážen v míře, která se očekávala podle monitorovacího systému dohod o hospodářském partnerství a dohod „Vše kromě zbraní“. Ceny na vnitřním trhu EU proto klesly z 555 EUR/t v září 2009 na 493 EUR/t v listopadu 2009 (–11 %) i přes dočasný nárůst cen na světovém trhu, které v únoru 2010 dosáhly nejvyšší úrovně za posledních 30 let, 522 EUR/t. V následujících měsících začaly ceny na světovém trhu klesat, výrazně od února do května 2010, z 522 EUR/t na 376 EUR/t (–28 %). Ceny na vnitřním trhu EU se v té době pohybovaly kolem 475 EUR/t. Ve druhé polovině roku 2010 však ceny na světovém trhu prudce vzrostly a v období od září 2010 do ledna 2011 dosahovaly úrovní, které byly vyšší než ceny v EU: v prosinci 2010 byla cena bílého cukru na světovém trhu mnohem vyšší než v EU, 628 EUR/t oproti 486 EUR/t. V prvním pololetí roku 2011 se trh EU a světový trh vyvíjely opačným směrem. Ceny na světovém trhu se do května 2011 v důsledku vysoké nabídky snížily z 628 EUR/t na 400 EUR/t, cena v EU se ve stejném období zvýšila z 486 EUR/t na 536 EUR/t. Na začátku hospodářského roku 2011/12 se výhled změnil. Bylo jasné, že dovozní koncese přidělené státům AKT a NRZ prostřednictvím dohod o hospodářském partnerství a dohod „Vše kromě zbraní“, nevedly ke vzniku nadměrných dovozních toků. Ukázalo se, že původní očekávání, podle něhož měl být trh EU zaplaven cukrem ze států AKT/NRZ nebylo reálné, a začalo se předpokládat, že dovoz ze států AKT a NRZ nezaplní mezeru mezi produkcí a poptávkou v EU (vyjádřenou v kvótách). Ceny cukru v EU se proto začaly zvyšovat výrazně nad úroveň ceny na světovém trhu, dokonce nad úroveň cen před provedením reformy z roku 2006, a to i přesto, že cena cukru na světovém trhu od začátku roku 2011 nepřetržitě klesala. V roce 2012 proto ceny v EU stále stoupaly a v lednu 2013 dosáhly vysoké úrovně 738 EUR/t. Podrobné údaje jsou uvedeny v grafu v příloze VIII. 6. Nezbytná tržní opatření Je paradoxem, že v posledních hospodářských letech musela Komise místo uplatňování tradičního ochranného mechanismu hledat způsoby, jak dostat na trh EU další cukr, aby byla uspokojena poptávka EU po cukru určeném pro potravinářský průmysl (tzv. kvótový trh EU). EU může nabídku cukru zajistit dvěma způsoby: · uvést na vnitřní trh cukr nepodléhající kvótám, · povolit dodatečné dovozy. V hospodářském roce 2010/11 bylo na trh EU dodáno dodatečné množství 1,35 milionu tun cukru, z čehož: · 500 000 tun bylo uvedeno na trh jako cukr nepodléhající kvótám s nulovým clem (a 26 000 tun izoglukózy), · 500 000 tun představovaly dodatečné dovozy s nulovou celní kvótou, · 350 000 tun bylo uvedeno na trh na základě nabídkových řízení se sníženým clem. V hospodářském roce 2011/11 bylo na trh EU dodáno dodatečné množství 1 milionu tun cukru, z čehož: · 400 000 tun bylo uvedeno na trh jako cukr nepodléhající kvótám (a 21 000 tun izoglukózy) se clem 85 EUR/t, · 250 000 tun bylo uvedeno na trh jako cukr nepodléhající kvótám (a 13 000 tun izoglukózy) se clem 211 EUR/t, · 399 000 tun cukru bylo dovezeno se sníženým clem (včetně 15 000 tun bílého cukru). 7. Závěry V rámci reformy z roku 2006 se předpokládalo, že za určitých velmi specifických podmínek by mohl být trh EU s cukrem zaplaven cukrem z nejméně rozvinutých zemí. Těmito specifickými podmínkami byl na jedné straně velký rozdíl mezi cenou cukru v EU a na světovém trhu a na druhé straně schopnost vytvořit složitý režim, v němž by nejméně rozvinuté země produkující cukr vyvážely svou produkci a uspokojovaly by svou domácí poptávku dovozem podobného množství cukru ze světových trhů. Zdá se, že od liberalizace dovozu v roce 2009 se takový složitý obchodní režim podařilo vytvořit jen velmi málo zemím. Dovozy cukru z těchto zemí nicméně dosáhly v hospodářských letech 2009/10 až 2011/12 rekordních úrovní, přestože nebyly tak vysoké, že by bylo třeba uplatnit ochranná opatření. Očekává se, že do konce hospodářského roku 2014/15 dosáhne množství cukru dovezeného ze států AKT/NRZ maximálně 2,1 až 2,2 milionu tun. Je proto velice nepravděpodobné, že by se ochranná opatření použila v době, která byla vymezena pro jejich uplatňování. PŘÍLOHA I PŘÍLOHA II PŘÍLOHA III PŘÍLOHA IV PŘÍLOHA V PŘÍLOHA VI PŘÍLOHA VII PŘÍLOHA VIII Ceny cukru v EU a ve světě [1] V předpokladech se zdůrazňovalo, že „Hlavní úlohu by mohly sehrát „swapové“ obchodní toky, o jejichž úrovni panuje velká nejistota“ kvůli obtížím při organizování tohoto režimu (např. všechen cukr vyprodukovaný v zemích, s nimiž byla uzavřena dohoda „Všechno kromě zbraní“, by musel být vyvezen do EU a uvedené země by musely nakoupit cukr pro vlastní spotřebu na světových trzích). Pracovní dokument útvarů Komise o reformě politiky EU v odvětví cukru, SEK 2005, 0808 v konečném znění, strana 9.