DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Dne 29. března 2017 oznámilo Spojené království svůj záměr vystoupit z Unie podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii. To znamená, že nebude-li dohoda o vystoupení ratifikována, přestane pro Spojené království ode dne 30. března 2019 (dále jen „datum vystoupení“) platit veškeré primární a sekundární právo Unie. Spojené království se v tom okamžiku stane třetí zemí.

Mezinárodní leteckou dopravu nelze provozovat bez výslovného souhlasu dotčených států; je to důsledkem jejich úplné a výlučné svrchovanosti nad vzdušným prostorem nad jejich územím. Státy mezi sebou obvykle zajišťují leteckou dopravu prostřednictvím dvoustranných dohod o leteckých službách, které stanoví vzájemně udělená zvláštní práva a podmínky jejich uplatňování. Provozní práva a služby přímo související s výkonem těchto práv jsou výslovně vyloučeny z působnosti Všeobecné dohody o obchodu službami.

V rámci Unie je svoboda leteckých dopravců členských států (leteckých dopravců Unie) poskytovat letecké služby uvnitř EU založena výlučně na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství, které rovněž stanoví pravidla pro udělování licencí těmto dopravcům.

Pokud by nebylo v dohodě o vystoupení výslovně uvedeno jinak, letecké služby mezi Spojeným královstvím a členskými státy by se po vystoupení Spojeného království přestaly řídit uvedeným nařízením. Kromě toho by někteří letečtí dopravci, kteří jsou držitelem provozní licence vydané Spojeným královstvím nebo jejichž hlavní místo obchodní činnosti se nachází ve Spojeném království nebo kteří jsou nadpoloviční většinou vlastněni či skutečně kontrolováni Spojeným královstvím nebo jeho státními příslušníky, přestali splňovat podmínky stanovené v uvedeném nařízení k tomu, aby mohli být považováni za dopravce Unie.

Z toho vyplývá, že bez příslušných ustanovení v dohodě o vystoupení by ode dne 30. března 2019 neexistoval žádný právní základ pro to, aby příslušní dopravci mohli poskytovat letecké služby mezi Spojeným královstvím a členskými státy. Dopravci v kterékoli z výše uvedených situací by přišli o provozní licenci Unie a v důsledku toho by již neměli právo poskytovat letecké služby uvnitř Unie.

Přímé služby letecké dopravy mezi Spojeným královstvím a členskými státy provozují téměř výhradně dopravci Spojeného království a Unie. Pokud by tito dopravci ztratili své právo provozovat letecké služby mezi Spojeným královstvím a členskými státy, mělo by to za následek vážné komplikace. Většina, ne-li všechny letecké trasy mezi Unií a Spojeným královstvím by přestaly být obsluhovány. Naproti tomu trasy uvnitř Unie, které by dopravci Spojeného království přestali po jeho vystoupení z Unie obsluhovat, by zůstaly plně přístupné dopravcům Unie.

V případě scénáře bez dohody se předpokládá, že tato situace by měla pro jednotlivé ekonomiky závažné důsledky. Například by se výrazně prodloužila délka cestování letadlem a zvýšily náklady kvůli hledání alternativních tras, pod větším tlakem by se ocitla infrastruktura letecké dopravy na těchto alternativních trasách, ale zároveň by klesla poptávka po letecké dopravě. V důsledku toho by bylo zasaženo nejen odvětví letecké dopravy, ale i odvětví další, která na letecké dopravě z velké části závisí. Výsledné překážky obchodu by bránily podnikání na vzdálených trzích, jakož i usazování a přemísťování podniků. Narušení propojení v letecké dopravě by představovalo ztrátu strategické výhody pro Unii i pro členské státy.

Ve sdělení „Příprava na vystoupení Spojeného království z Evropské unie dne 30. března 2019: alternativní akční plán“ ze dne 13. listopadu 2018 oznámila Komise svůj záměr navrhnout opatření, která zajistí, aby letečtí dopravci ze Spojeného království směli létat přes území Evropské unie, dělat technické zastávky (např. doplňování paliva bez nastoupení/vystoupení cestujících), jakož i přistávat v Evropské unii a letět zpět do Spojeného království. Tato opatření budou podmíněna tím, že Spojené království bude na letecké dopravce z Evropské unie uplatňovat rovnocenná opatření.

Cílem předkládaného návrhu je tedy stanovit prozatímní opatření upravující leteckou dopravu mezi Unií a Spojeným královstvím po jeho vystoupení z Unie (článek 1). Tato opatření jsou určena k zachování základního propojení po krátkou přechodnou dobu (článek 12).

V prvé řadě navrhované nařízení (článek 3) stanoví jednostranné udělení první, druhé, třetí a čtvrté svobody přepravních práv leteckým dopravcům Spojeného království, aby směli nadále létat přes území Unie, dělat na něm technické zastávky a obsluhovat přímé trasy mezi příslušnými územími. Nerozlišuje se mezi osobní a nákladní dopravou ani mezi pravidelnými a nepravidelnými službami. V souladu s cílem navrhovaného nařízení zajistit základní propojení je kapacita, kterou budou letečtí dopravci Spojeného království moci nabídnout, fixována na úrovni před brexitem, jež je vyjádřena počtem letů („spojů“). Toto nařízení nestanoví, že by dopravci Spojeného království mohli k poskytování leteckých služeb využívat některý z obvyklých nástrojů operační flexibility (např. leasing letadel, změna letadel nebo poskytování přepravních služeb do více než jednoho místa u stejné služby).

Vzhledem k tomu, že práva udělená dopravcům Spojeného království podléhají zásadě „vzájemnosti“, stanoví navrhované nařízení (článek 4) mechanismus zajišťující, aby práva, která požívají dopravci Unie ve Spojeném království, zůstala rovnocenná právům uděleným dopravcům Spojeného království podle navrhovaného nařízení. Pokud by tomu tak nebylo, je Komise zmocněna přijmout opatření nezbytná k nápravě situace prostřednictvím prováděcích aktů, například omezením počtu provozních oprávnění leteckých dopravců Spojeného království nebo zrušením těchto oprávnění. Posouzení míry rovnocennosti a přijetí nápravných opatření Komisí není vázáno pouze na přísnou, formální shodu mezi těmito dvěma právními řády, neboť mezi příslušnými trhy existují značné rozdíly a je záhodno vyhnout se automatickému kopírování předpisů, které by nakonec mohlo být v rozporu se zájmem Unie.

Navrhované nařízení má sice za cíl dočasně zajistit základní propojení, ale tak jako ve všech dohodách Unie o leteckých službách stanoví pružný mechanismus zajišťující, aby letečtí dopravci Unie mohli za spravedlivých a rovných podmínek konkurovat leteckým dopravcům Spojeného království, jakmile Spojené království přestane být vázáno právem Unie. Rovné podmínky vyžadují, aby Spojené království i po svém vystoupení nadále uplatňovalo v oblasti letecké dopravy dostatečně vysoké normy, pokud jde o spravedlivou hospodářskou soutěž včetně regulace kartelů, zneužívání dominantního postavení a fúzí, zákaz neodůvodněných vládních subvencí, ochranu pracujících, ochranu životního prostředí a bezpečnost a zabezpečení. Kromě toho je třeba zajistit, aby dopravci z Unie nebyli de iure ani de facto ve Spojeném království diskriminováni. V navrhovaném nařízení je tedy Komisi (článek 5) svěřen úkol sledovat podmínky hospodářské soutěže mezi leteckými dopravci Unie a Spojeného království a Komise je zmocněna přijímat nezbytná opatření prostřednictvím prováděcích aktů, aby bylo zaručeno nepřetržité plnění těchto podmínek.

Stanoví se nezbytné postupy, které členským státům umožní ověřit, zda letečtí dopravci, letadla a posádky létající na jejich území podle tohoto nařízení mají licenci nebo osvědčení Spojeného království v souladu s mezinárodně uznávanými bezpečnostními normami, zda jsou dodržovány všechny příslušné vnitrostátní a unijní předpisy a zda povolená práva nejsou překračována (články 6 až 9).

Dále se výslovně uvádí, že ve věcech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení nesmí členské státy sjednávat nebo uzavírat se Spojeným královstvím žádné dvoustranné dohody o letecké dopravě a že nesmí dopravcům ze Spojeného království udělovat v souvislosti s leteckou dopravou žádná jiná práva než ta, která jsou udělena v tomto nařízení (článek 3). Příslušné orgány budou nicméně moci podle potřeby spolupracovat v zájmu řádného provádění nařízení (článek 10), aby bylo co nejméně narušeno řízení leteckých služeb, které budou i nadále poskytovány na jeho základě i po vystoupení Spojeného království z EU.

Evropská rada (článek 50) zopakovala dne 13. prosince 2018 svou výzvu, aby se na všech úrovních zintenzivnila práce zajišťující připravenost na důsledky vystoupení Spojeného království, a to při zohlednění veškerých možných vyústění. Tento akt je součástí balíčku opatření, která Komise přijímá v reakci na tuto výzvu.