Tato zpráva o provádění zohledňuje zejména provádění programu do finančního roku 2014 a práci externího hodnotitele (ADE: Analýza k ekonomickému rozhodnutí) v rámci hodnocení opatření prováděných v rámci režimu POSEI/režimu zvláštní podpory, vykonávanou jako součást programu REFIT. Práce externího hodnotitele probíhala od června 2015 do srpna 2016. Hodnocení bude formálně doplněno přípravou pracovního dokumentu útvarů, který vypracují útvary Komise.

Ustanovení čl. 20 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 229/2013 stanoví, že „nejpozději do 31. prosince 2016 a následně každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě souhrnnou zprávu o dopadu činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a případně k ní připojí vhodné návrhy“.

Původ zvláštního režimu pro menší ostrovy v Egejském moři sahá do roku 1993, kdy byly v nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 uznány konkrétní problémy, s nimiž se potýkala odvětví zemědělství na menších ostrovech v Egejském moři kvůli jejich odlehlé a ostrovní povaze.

Některé ostrovy jsou velmi odlehlé od pevninské části Řecka a čelí problémům dvojí nebo dokonce trojí ostrovní odloučenosti. To má mimo jiné vliv na zásobování základními zemědělskými produkty kvůli dodatečným nákladům na dopravu v důsledku odloučenosti menších ostrovů v Egejském moři, malé rozlohy a vzdálenosti od trhů.

Ostrovy jsou rozděleny na jihoegejský region (tvořený ostrovy Kyklady a Dodekanésos) a severoegejský region (tvořený devíti obydlenými ostrovy: Lesbos, Lemnos, Efstratios, Chios, Psara, Inousses, Samos, Ikaria a Fournoi).

Zemědělství hraje důležitou roli v hospodářském životě severoegejského regionu. Na odvětví zemědělství připadá více než 21 % regionálního hrubého domácího produktu (HDP), přičemž zaměstnává 12,2 % pracovně činných zaměstnanců v regionu (2013). Využívaná zemědělská půda v roce 2010 činila 168 610 ha, což představuje 44 % celkové plochy. Oslabení odvětví se přisuzuje činitelům souvisejícím s jeho strukturou a s problémy souvisejícími s dodávkami zemědělských produktů na ostrovy, zvýšenými výrobními náklady, nízkou mírou zavlažování a velkým podílem půdy ležící ladem.

K zemědělským činnostem patří pěstování plodin (mastix, olivovníky, vinná réva, citrusovníky a obilniny) a chov hospodářských zvířat (včelařství a chov ovcí, koz a dobytka). Průměrná velikost zemědělských podniků je malá (asi 5 hektarů využívané zemědělské půdy na zemědělský podnik v roce 2013).

Pokud jde o jihoegejský region, je odvětví zemědělství relativně omezené a neuspokojuje nutriční potřeby regionu, což vyžaduje značné dodávky ze zbytku Řecka a zahraničí. Tento jev je obzvláště silný zejména v letních měsících vlivem zvýšené poptávky plynoucí z činností v cestovním ruchu. Zeměpisná diskontinuita regionu a značné rozdíly mezi regiony vytvářejí zvláštní charakter, který neprospívá rozvoji primárního sektoru. Suché podnebí s nízkým objemem srážek ve spojení s omezenou dostupností půdy a s hornatým terénem brání rozvoji zemědělství, a tudíž i udržitelnosti jednotlivých ostrovů. Přesto primární sektor zaměstnává 6,1 % pracovníků se silnou sezónností a vysokou nezaměstnaností (údaje z roku 2013). Využívaná zemědělská půda regionu činí 106 080 ha a představuje 16,7 % celkové plochy povrchu ostrovů (údaje z roku 2010).

5.Cíle, režim a příprava programů

Cíle režimu zvláštní podpory uvedené v článku 2 nařízení (EU) č. 229/2013:

zaručit zásobování menších ostrovů základními produkty sloužícími k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jako zemědělské vstupy, a to snížením vícenákladů spojených s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů;

zachovávat a rozvíjet zemědělskou činnost na menších ostrovech, včetně produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy místních surovin a zpracovaných produktů.

Za tímto účelem program sestává ze dvou typů podpory: zvláštní režim zásobování (Specific Supply Arrangements - SSA) a podpora místní produkce (Support for Local Production – SLP), oba financované Evropským zemědělským záručním fondem (EZZF).

5.1.Zvláštní režim zásobování

Podpora v rámci zvláštního režimu zásobování je pomoc poskytovaná pro dodávky zemědělských produktů z EU a týká se zejména krmiv a v mnohem menší míře mouky k lidské spotřebě. Hlavními produkty pro krmiva jsou kukuřice a pokrutiny a jiné zbytky po extrakci rostlinných tuků nebo olejů, zatímco co se týče mouky, hlavním podporovaným produktem je pšeničná mouka nebo mouka ze sourži.

Menší ostrovy v Egejském moři jsou rozděleny do dvou skupin s diferencovanou podporou podle vícenákladů vyplývajících z jejich odlehlosti: do skupiny A patří ostrovy blíže k pevnině a do skupiny B patří nejodlehlejší ostrovy, které představují asi tři čtvrtiny menších ostrovů v Egejském moři.

Příjemci podpory v rámci zvláštního režimu zásobování jsou:

u krmiv: organizace zemědělských družstev, nezávislá zemědělská družstva, zemědělci a obchodníci a

u mouky: obchodníci s moukou a pekaři.

Řecko vyhradilo na toto opatření 5,47 milionu EUR ročně (23 % ročního finančního rámce), tedy méně, než činí limit 7,11 milionu EUR stanovený v nařízení (EU) č. 229/2013 o menších ostrovech v Egejském moři.

Je třeba poznamenat, že zatímco na režim POSEI se z titulu zvláštního režimu zásobování vztahuje osvobození od cla na produkty dovážené ze třetích zemí, na režim zvláštní podpory se podobný mechanismus výjimek z celního režimu Unie nevztahuje.

5.2.Podpora místní produkce

Cílem podpory místní produkce je rozvíjet místní zemědělskou produkci a dodávky zemědělských produktů prostřednictvím opatření v oblasti produkce, zpracování a uvádění místních zemědělských produktů na trh. V rámci programu byla definována řada produktů charakterizovaných jako tradiční a důležité pro menší ostrovy v Egejském moři. Řecko vyhradilo na podporu místní produkce v průměru přibližně 19 milionů EUR za rok. Příjemci podpory jsou zemědělští výrobci nebo organizace výrobců.

5.3.Programový a partnerský přístup