Návrh PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých polyetylentereftalátů pocházejících z Indie, Tchaj-wanu a Thajska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 a kterým se ukončuje přezkum před pozbytím platnosti týkající se dovozu některých polyetylentereftalátů pocházejících z Indonésie a Malajsie /* COM/2013/0234 final - 2013/0122 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“), a zejména čl. 9 odst. 2 a 4 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení, při přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingového cla z dovozu některých polyetylentereftalátů pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska. Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízením (ES) č. 2604/2000 uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých polyethylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska. Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 konečné antidumpingové clo na období dalších pěti let. Antidumpingová opatření byla poté změněna nařízením Rady č. 1286/2008 podle článku 19 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní antisubvenční nařízení“). Pozdější prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení změnil platná opatření prováděcím nařízením Rady č. 906/2011. Rozhodnutím 2000/745/ES ve znění pozdějších předpisů přijala Komise závazky nabídnuté třemi vyvážejícími výrobci v Indii, které stanoví minimální dovozní cenu. Současně s opatřeními proti dotčeným zemím existuje antidumpingové clo na dovoz PET z Číny (prodlouženo v listopadu 2010) a od září 2010 jsou v platnosti vyrovnávací opatření proti dovozu PET pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů. Antidumpingové a antisubvenční šetření proti Ománu a Saúdské Arábii byla uzavřena v roce 2011 v návaznosti na stažení podnětu. Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace se zúčastněnými stranami Zúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Dne 24. února 2012 oznámila Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie zahájení přezkumu antidumpingových opatření použitelných na dovoz některých polyetylentereftalátů pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska před pozbytím platnosti. Tento přezkum byl zahájen v návaznosti na žádost, kterou podal výbor výrobců polyetylentereftalátů v Evropě („Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe“ (CPME)) jménem výrobců v Unii představujících asi 95 % výroby některých polyetylentereftalátů v Unii. Pokud jde o Indii, Tchaj-wan a Thajsko, přezkumným šetřením bylo zjištěno, že kdyby antidumpingová opatření byla zrušena, pokračující dumping dotčeného výrobku by měl za následek obnovení újmy pro výrobní odvětví Unie. Dále bylo zjištěno, že zachování opatření není v rozporu se zájmem Unie. Pokud jde o Indonésii a Malajsii, dospělo se k závěru, že není pravděpodobné, že by se v případě pozbytí platnosti opatření dovoz z uvedených zemí do Unie za dumpingové ceny v krátkodobém až střednědobém horizontu obnovil v množství, které by působilo újmu. Proto se navrhuje, aby Rada přijala přiložený návrh nařízení, a prodloužila tak platnost stávajících opatření pro Indii, Tchaj-wan a Thajsko a ukončila platnost těchto opatření pro Indonésii a Malajsii. Právní základ Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství. Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. Volba nástrojů Navrhované nástroje: nařízení. Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: Základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádný dopad na rozpočet Unie. 2013/0122 (NLE) Návrh PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých polyetylentereftalátů pocházejících z Indie, Tchaj-wanu a Thajska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 a kterým se ukončuje přezkum před pozbytím platnosti týkající se dovozu některých polyetylentereftalátů pocházejících z Indonésie a Malajsie RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 2 a 4 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) předložený po konzultaci s poradním výborem, vzhledem k těmto důvodům: A. POSTUP 1. Předchozí šetření a platná opatření (1) Nařízením (ES) č. 2604/2000[2] (dále jen „původní šetření“) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých polyethylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících mimo jiné z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (dále jen „dotčené země“). Nařízení (ES) č. 2604/2000 bylo následně změněno nařízením Rady (ES) č. 496/2002[3], nařízením Rady (ES) č. 823/2004[4], nařízením Rady (ES) č. 83/2005[5] a nařízením Rady (ES) č. 1646/2005[6]. (2) Po přezkumu před pozbytím platnosti a částečném prozatímním přezkumu uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007[7] (dále jen „platná opatření“) na období dalších pěti let konečné antidumpingové clo na dovoz některých polyethylentereftalátů pocházejících mimo jiné z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska. Nařízení (ES) č. 192/2007 bylo následně změněno nařízením Rady (ES) č. 1286/2008[8], prováděcím nařízením Rady (EU) č. 906/2011[9] a prováděcím nařízením Rady (EU) č. 295/2013[10]. (3) Rozhodnutím 2000/745/ES[11] a jeho následnými změnami přijala Komise závazky nabídnuté vyvážejícími výrobci v Indii a Indonésii, které stanoví minimální dovozní cenu. 2. Platná vyrovnávací opatření (4) Nařízením (ES) č. 2603/2000[12] uložila Rada konečné vyrovnávací clo na dovoz PET pocházejících z Indie, Malajsie a Thajska. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007[13] konečné vyrovnávací clo na dovoz pocházející z Indie na období dalších pěti let (dále jen „platná vyrovnávací opatření“). 3. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti (5) Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti[14] antidumpingových opatření obdržela Komise dne 25. listopadu 2011 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Tuto žádost podal výbor výrobců polyetylentereftalátů v Evropě („Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe“ (CPME), dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují asi 95 % výroby polyetylentereftalátů v Unii. (6) Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie. 4. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti (7) Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 24. února 2012 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie[15] (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. 5. Souběžné šetření (8) Dne 24. února 2012 Komise rovněž oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie[16] zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009[17] (dále jen „základní antisubvenční nařízení“), pokud jde o platná vyrovnávací opatření na dovoz některých PET pocházejících z Indie. 6. Šetření 6.1. Období přezkumného šetření a posuzované období (9) Šetření pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“). 6.2. Strany dotčené šetřením (10) O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele a další známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce v dotčených zemích, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, a zástupce dotčených zemí. (11) Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty. (12) Vzhledem k zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců v Indii, Indonésii, Malajsii, na Tchaj-wanu a v Thajsku a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být proveden výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda bude zapotřebí vybrat vzorek, a pokud ano, tento výběr provést, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily a aby Komisi poskytly informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu. (13) Pokud jde o výběr vzorků vyvážejících výrobců, bylo v Indii osloveno sedm známých vyvážejících výrobců. Těchto sedm vyvážejících výrobců odpovědělo a projevili ochotu ke svému zařazení do vzorku. Na základě objemu jejich vývozu do Unie byl vybrán vzorek tří indických vyvážejících výrobců. (14) V Indonésii bylo osloveno pět známých vyvážejících výrobců. Žádný vyvážející výrobce v Indonésii však neprojevil ochotu spolupracovat při šetření. Proto byli všichni známí vyvážející výrobci a orgány v Indonésii informováni, že zjištění týkající se Indonésie budou vycházet z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. (15) V Malajsii byli osloveni dva známí vyvážející výrobci. Pouze jeden vyvážející výrobce odpověděl a projevil ochotu ke svému zařazení do vzorku. Proto bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není v případě vyvážejících výrobců v Malajsii nutný. Všichni ostatní známí vyvážející výrobci a orgány v Malajsii byli informováni, že zjištění týkající se nespolupracujících vyvážejících výrobců budou vycházet z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. (16) Na Tchaj-wanu bylo osloveno šest známých vyvážejících výrobců a jeden svaz vyvážejících výrobců. Žádný tchajwanský vyvážející výrobce neprojevil ochotu ke svému zařazení do vzorku. Všichni známí výrobci, včetně jejich zájmového svazu, a tchajwanské orgány byli informováni o tom, že zjištění týkající se Tchaj-wanu budou vycházet z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. (17) V Thajsku bylo osloveno devět známých vyvážejících výrobců. Pouze jeden vyvážející výrobce odpověděl a projevil ochotu ke svému zařazení do vzorku. Proto bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není v případě vyvážejících výrobců v Thajsku nutný. Všichni ostatní známí vyvážející výrobci a orgány v Thajsku byli informováni, že zjištění týkající se nespolupracujících vyvážejících výrobců budou vycházet z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení. (18) Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestává ze čtyř společností z celkem 13 výrobců v Unii známých před zahájením šetření, které byly vybrány na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzorek představoval více než 50 % celkové odhadované výroby a celkového odhadovaného prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby nahlédly do spisu a aby se do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu vyjádřily k vhodnosti tohoto výběru. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty. (19) Některé zúčastněné strany vznesly připomínky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) Komise by neměla provádět výběr vzorku, zejména z toho důvodu, že v předchozím šetření také nebyl použit výběr vzorku; ii) byla napadnuta metoda použitá pro výběr vzorku z toho důvodu, že „směšuje tři různé kroky“, tj. podporu pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku; iii) prozatímní vzorek byl stanoven na základě nesprávných a neúplných informací; iv) vybraný prozatímní vzorek nebyl reprezentativní, protože zahrnoval subjekty a nikoli skupiny; rovněž byl vznesen argument, že zahrnutí jedné společnosti, která prošla nedávným odprodejem, nebo jiné společnosti, která má přidružené prodeje, snížilo reprezentativnost vzorku. (20) Reakce na argumenty vznesené těmito stranami byly tyto: – O použití vzorku se rozhoduje nezávisle v případě každého šetření v závislosti na konkrétních okolnostech každého případu a ustanovení čl. 11 odst. 9 základního nařízení se nevztahuje na použití takového vzorku pro zjištění újmy v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti Narozdíl od předchozích šetření, kdy šetření všech společností, jež se přihlásily a spolupracovaly, bylo proveditelné, Komise při tomto přezkumu dospěla k závěru, že v době, která je k dispozici, nelze vzhledem ke značnému počtu výrobců v Unii přiměřeně přezkoumat všechny, a že proto byly splněny podmínky článku 17. – Komise „nesmísila“ určení podpory pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, určení výrobního odvětví Unie a výběr prozatímního vzorku, jelikož tyto tři kroky byly provedeny nezávisle na sobě a bylo o nich rozhodnuto odděleně. Nebylo prokázáno, do jaké míry ovlivnilo použití údajů o výrobě a prodeji, které poskytli výrobci v Unii v souvislosti se zjišťováním podpory pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, reprezentativnost vzorku. – Vzorek byl určen na základě informací dostupných v době výběru v souladu s článkem 17 základního nařízení. Reprezentativnost vzorku byla přezkoumána v návaznosti na připomínky stran ohledně údajů o konkrétních společnostech. Žádná z těchto připomínek nebyla shledána odůvodněnou. – Jak požaduje článek 17 základního nařízení, byl vzorek určen na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Subjekty, které patří k větším skupinám, u nichž bylo zjištěno, že fungují nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo třeba zkoumat skupinu jako celek. Zároveň byly tyto společnosti zařazeny do vzorku jako hospodářské subjekty, čímž je zajištěno, že všechny příslušné údaje mohly být ověřeny. Kromě toho odprodeje a existence přidružených prodejů byly součástí charakteristiky tohoto odvětví v posuzovaném období, a proto se žádný z těchto prvků nepovažoval za prvek, který by snižoval reprezentativnost vzorku. (21) Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah (dále jen „zveřejnění informací“) zopakovaly strany výše zmíněné argumenty, které již byly projednány. (22) Tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku, jeden malajský vyvážející výrobce a jeden thajský vyvážející výrobce, kteří projevili ochotu se svým zařazením do vzorku, poskytli své odpovědi na dotazník. Odpovědi na dotazník jednoho indického výrobce zařazeného do vzorku však odhalily, že během období přezkumného šetření vyvezl jen nevýznamné množství dotčeného výrobku, a proto byly provedeny inspekce na místě u dvou zbývajících vyvážejících výrobců, kteří společně představovali 99 % celkového objemu dovozu z Indie do Unie v období přezkumného šetření. (23) Po zveřejnění informací požádal jeden indický spolupracující výrobce o výpočet svého dumpingového rozpětí. V tomto ohledu bylo znovu potvrzeno, že vývoz této společnosti byl nevýznamný, a proto neměl v tomto přezkumu před pozbytím platnosti žádný dopad na určení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu. Tato žádost byla tedy odmítnuta. (24) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl plánován již v oznámení o zahájení přezkumu. Při tomto šetření nespolupracoval ani jeden z 24 oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení. (25) Všech pět známých dodavatelů surovin bylo osloveno při zahájení přezkumu a obdrželi příslušný dotazník. Odpovědi na dotazník poskytli dva dodavatelé. (26) Při zahájení přezkumu byli osloveni všichni známí uživatelé a sdružení uživatelů. Odpovědi na dotazník poskytlo 17 uživatelů. Přihlásilo se 20 sdružení uživatelů z 16 členských států a předložilo odpovědi na dotazník. (27) Ověření obdržených informací (28) Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto zúčastněných stran: (a) Výrobci v Unii: – Indorama Polymers Europe, UAB, Nizozemsko, – Equipolymers, Itálie, Německo, – Neo Group, UAB, Litva, – Novapet SA, Španělsko. (b) Vyvážející výrobci v Indii: – Dhunseri Petrochem & Tea Ltd, Kalkata, – Reliance Industries Ltd, Navi Mumbai. (c) Výrobce v Malajsii: – MPI Polyester Industries Sdn Bhd, Shah Alam, Selangor. (d) Výrobce v Thajsku: – Indorama Polymers Pcl, Bangkok. (e) Uživatelé v Unii: – Coca-Cola Europe, Belgie, – Nestle Waters France, Francie. B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK 1. Dotčený výrobek (29) Výrobek dotčený tímto přezkumem je tentýž jako dotčený výrobek v posledním přezkumu před pozbytím platnosti dokončeném v roce 2007, který byl zmíněn ve 2. bodě odůvodnění, tj. polyetylentereftaláty s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20, pocházející z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska. 2. Obdobný výrobek (30) Stejně jako v původním šetření a v přezkumných šetřeních bylo zjištěno, že dotčený výrobek a PET vyráběné a prodávané na domácích trzích v dotčených zemích i PET vyráběné a prodávané v Unii výrobci v Unii mají stejné základní fyzikální i chemické vlastnosti a použití. Tyto výrobky se proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU 3. Předběžné poznámky (31) V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda pozbytí platnosti stávajících opatření pravděpodobně povede k přetrvávání nebo obnovení dumpingu. (32) V případě nedostatečné spolupráce, jako v případě Indonésie a Tchaj-wanu, bylo nutné v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Pokud jde o Malajsii a Thajsko, vycházelo se z informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi i z dostupných údajů. (33) Během období přezkumného šetření činil celkový objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí na základě údajů z Eurostatu 126 500 tun, což představuje 4,5 % podílu na trhu Unie. (34) Pokud jde o vývoj výrobní kapacity a domácí spotřeby v dotčených zemích, byla použita zpráva s informacemi o trhu zahrnutá do žádosti a rovněž veřejně přístupné informace, jako jsou veřejné internetové profily společností, a ověřené odpovědi na dotazník od spolupracujících společností. 4. Indie 4.1. Předběžné poznámky (35) Jak bylo uvedeno výše, sedm indických vyvážejících výrobců spolupracovalo a tři z nich byli vybráni do vzorku. Jelikož bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku během období přezkumného šetření vyvezla jen nevýznamné množství dotčeného výrobku, byly provedeny inspekce na místě u dvou zbývajících vyvážejících výrobců, kteří společně představovali 99 % celkového objemu dovozu z Indie do Unie v období přezkumného šetření. (36) V období přezkumného šetření činil celkový dovoz z Indie do Unie 97 000 tun, tj. 76 % celkového dovozu ze zemí dotčených tímto přezkumem a 3,4 % podílu na trhu Unie. Na dva indické vyvážející výrobce se vztahoval závazek a bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření respektovali minimální dovozní cenu. Jelikož představovali téměř celý dovoz z Indie, jejich podíl na trhu odpovídal téměř přesně podílu na trhu celé Indie. 4.2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření 4.2.1. Běžná hodnota (37) V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejprve pro každého indického vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku určeno, zda jeho domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie. (38) Následně byly identifikovány typy obdobného výrobku, které vyvážející výrobci, jejichž prodej na domácím trhu je celkově reprezentativní, prodávají na domácím trhu a které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie. (39) Dále se zkoumalo, zda domácí prodej každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl reprezentativní pro každý typ výrobku, tj. zda domácí prodej každého typu výrobku představoval nejméně 5 % objemu prodeje téhož typu výrobku do Unie. V případě typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství se poté zkoumalo, zda se tento prodej uskutečňoval v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto zkoumání proběhlo tak, že byl zjištěn podíl domácího prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu, který byl ziskový u každého vyváženého typu dotčeného výrobku v období přezkumného šetření. (40) Jelikož bylo zjištěno, že domácí prodej všech typů výrobku se uskutečňoval v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr veškerého domácího prodeje uvedeného typu, který se uskutečnil během období přezkumného šetření. 4.2.2. Vývozní cena (41) Jelikož veškerý prodej dotčeného výrobku na vývoz se uskutečňoval přímo nezávislým odběratelům v Unii, vývozní cena byla stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě skutečně zaplacených či splatných cen. 4.2.3. Srovnání (42) Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni. (43) Aby se zajistilo spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou, bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům ve faktorech, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, finance, balení, provize a rabaty tam, kde prokazatelně ovlivňovaly srovnatelnost cen. (44) Jeden vyvážející výrobce žádal o úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení s odůvodněním, že dovozní poplatky byly údajně přičítány k tíži obdobného výrobku tam, kde byl zamýšlen pro spotřebu v zemi vývozu, avšak byly vráceny prostřednictvím režimu navracení cla („DDS“), pokud byl tento výrobek prodán na vývoz do Unie. Šetřením se však ukázalo, že mezi částkou vráceného cla vypočtenou jako fixní procentní podíl hodnoty FOB vyvezených výrobků a skutečným clem zaplaceným za dovezené vstupy obsažené ve vyvezeném výrobku neexistuje žádná souvislost. Ve skutečnosti bylo zjištěno, že dokonce vývozci, kteří si opatřují všechny své vstupy na domácím trhu, a proto žádné své vstupy nedovážejí, mají přesto nárok na výhody režimu DDS. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. 4.2.4. Dumpingové rozpětí (45) Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla vážená průměrná běžná hodnota podle typu srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo u dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, kteří v období přezkumného šetření vyváželi do EU, existenci dumpingu ve výši 4,8 % a 6,6 %, a to i přes skutečnost, že na obě společnosti se vztahovaly cenové závazky. (46) Po zveřejnění informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výpočet dumpingového rozpětí na základě prodeje na domácím trhu za období čtyř měsíců místo všech měsíců období přezkumného šetření nebyl odůvodněný, a tvrdil, že se tím uměle navýšilo jeho dumpingové rozpětí. Je třeba uvést, že v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti se opatření buď zachovávají, nebo se zrušují, ale nemohou být změněna. Kromě toho se srovnávaly dotčené čtyři měsíce, tj. jeden měsíc za každé čtvrtletí, a běžná hodnota a vývozní ceny týchž měsíců. Z toho vyplývá, že bylo zaručeno spravedlivé srovnání. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. 4.3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření (47) Kromě určení existence dumpingu během období přezkumného šetření se zkoumala také pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě zrušení opatření. (48) V tomto ohledu byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Indie, atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita indických výrobců dostupná pro vývoz. (49) Níže uvedená analýza byla založena převážně na ověřených odpovědích na dotazník a na studii s informacemi o trhu, které byly porovnány s veřejně dostupnými informacemi. 4.3.1. Objem a ceny dumpingového dovozu z Indie (50) Dovoz z Indie do Unie se v posuzovaném období zdvojnásobil a v období přezkumného šetření dosáhl 97 000 tun, tj. 3,5 % celkové spotřeby EU v období přezkumného šetření. (51) V průběhu posuzovaného období dovozní ceny kolísaly a sledovaly tytéž cenové tendence jako prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Celkem se dovozní ceny od roku 2008 do období přezkumného šetření zvýšily o 29 %. V období přezkumného šetření nebylo zjištěno žádné cenové podbízení. 4.3.2. Atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí (52) Indické vývozní ceny pro třetí země byly během období přezkumného šetření obecně nižší než indické domácí ceny. Tento cenový rozdíl představoval až 7,5 % úrovně vývozní ceny. (53) Indické vývozní ceny pro třetí země byly obecně nižší než ceny indického vývozu pro Unii, čímž je podpořen závěr, že trh Unie je atraktivní, jelikož trh Unie může poskytnout vyšší zisky. V důsledku tohoto rozdílu v cenové politice však nelze vyloučit, že ceny pro Unii se v případě zrušení opatření mohou ještě více snížit. (54) Po zveřejnění informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že posouzení atraktivity trhu Unie bylo ovlivněno existencí závazku, což znamenalo, že mohl vyvážet pouze tehdy, když byly ceny vysoké. Srovnání minimální dovozní ceny uložené závazkem s cenou ze závodu u vývozu do Unie během osmi měsíců, kdy podle zjištění výrobce vyvážel do Unie, však odhalilo, že vývozní cena do Unie byla v průměru významně vyšší než minimální dovozní cena, což svědčí o tom, že cenová politika byla závazkem ovlivněna jen okrajově, pokud vůbec. Z toho vyplývá, že existence závazku jako taková nezměnila závěr ohledně atraktivity trhu Unie. Tento argument byl tedy odmítnut. (55) Výrobní kapacita a přebytečná kapacita indických výrobců dostupná pro vývoz (56) V období přezkumného šetření měla Indie výrobní kapacitu 700 000–900 000 tun a přebytečná výrobní kapacita dostupná pro vývoz činila 200 000–300 000 tun. (57) Na základě informací shromážděných během šetření se předpokládá, že indická kapacita bude dále vzrůstat a do roku 2014 dosáhne asi 1 600 000–1 800 000 tun. Očekává se, že tento nárůst bude mnohem prudší než nárůst domácí spotřeby. Odhaduje se, že v důsledku toho by kapacita v roce 2014 přesáhla domácí poptávku asi o 600 000–700 000 tun, což by představovalo asi 21–25 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření. Je třeba také uvést, že v Turecku a v Jižní Africe jsou zavedena opatření na ochranu obchodu proti Indii, čímž se potenciálně omezuje počet trhů, které by mohly být dostupné pro indický vývoz. (58) Existuje pravděpodobnost, že vývoz do Unie v případě zrušení opatření vzroste, zejména kvůli vyšším cenám na trhu Unie a velikosti tohoto trhu a vysoké spotřebě. Naopak nelze vyloučit, že vyvážející výrobci by ještě více snížili své vývozní ceny pro Unii, a že dumping zjištěný během období přezkumného šetření by se tím ještě zhoršil. (59) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výrobní kapacita dostupná pro vývoz v Indii se po roce 2014 sníží, a proto stávající situace bude jen dočasná. Je třeba uvést, že bylo zjištěno, že údajný pokles kapacity dostupné pro vývoz po roce 2014 je v souladu s výhledem vyplývajícím ze zprávy s informacemi o trhu. Proto se dospělo k závěru, že toto tvrzení nebylo takové povahy, aby změnilo analýzu, pokud jde o vývoj kapacity dostupné pro vývoz. Po zveřejnění informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že významné dočasné přebytečné kapacity dostupné pro vývoz byly nezbytné, jelikož nárůstu výrobní kapacity obecně může být dosaženo pouze velkými přírůstky, protože moderní výrobní závody pro PET mají minimální velikost. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že během období přezkumného šetření a následujícího roku došlo k rozšíření výrobní kapacity v rozsahu nejméně 150 000–200 000 tun. Z toho vyplývá, že pouze uvedenými argumenty nelze odůvodnit přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz uvedenou výše v 55. bodě odůvodnění. V každém případě není v této souvislosti příčina přebytečné kapacity dostupné pro vývoz relevantní. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. (60) Některé strany tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz, která se vytváří v Indii, by mohla být absorbována i jinými třetími zeměmi, a že tedy tato přebytečná kapacita dostupná pro vývoz podle výpočtu Komise nebyla řádně posouzena. V žádném případě se nepředpokládalo, že by celá přebytečná kapacita dostupná pro vývoz byla směrována do Unie. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. (61) Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Turecko a Jižní Afrika jsou spíše bezvýznamné vývozní trhy a zpochybnil interpretaci Komise v tom smyslu, že existence opatření na ochranu obchodu proti Indii v těchto zemích je známkou toho, že by Indie prováděla dumping dotčeného výrobku na trhu Unie. Z posouzení Komise vyplývá, že opatření na ochranu obchodu, která jsou zavedena v Turecku a Jižní Africe proti indickému dovozu, potenciálně omezují počet trhů, které by mohly být dostupné pro indický vývoz. Kromě toho, kdyby tvrzení, že Turecko a Jižní Afrika jsou bezvýznamnými vývozními trhy, bylo pravdivé, vzrůstající přebytečná kapacita v Indii naznačuje pravděpodobnost zvýšeného vývozu do Unie, i kdyby opatření na ochranu obchodu zavedená Tureckem a Jižní Afrikou neexistovala. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. 4.3.3. Závěr k pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu (62) Na základě výše uvedených skutečností a zejména vzhledem k přetrvávajícímu dumpingu a dostupné vysoké přebytečné kapacitě lze dospět k závěru, že v případě zrušení opatření bude významný objem dovozu z Indie pravděpodobně směrován na trh Unie za dumpingové ceny, a proto existuje pravděpodobnost přetrvávání dumpingu. 5. Indonésie 5.1. Předběžné poznámky (63) Žádný z pěti známých indonéských vyvážejících výrobců nespolupracoval při šetření, a proto byla analýza pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu založena na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení. (64) Podle údajů z Eurostatu činil objem dovozu z Indonésie během období přezkumného šetření 253 tun, tj. téměř 0 % celkového dovozu ze zemí dotčených tímto přezkumem a téměř 0 %, pokud jde o podíl na trhu Unie. 5.2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření (65) Jelikož spolupráce byla nedostatečná, bylo na základě prvků v žádosti o přezkum zjištěno, že dovoz z Indonésie se uskutečňoval za dumpingové ceny s dumpingovým rozpětím 10,8 %. 5.3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření (66) Kromě určení existence dumpingu během období přezkumného šetření se zkoumala také pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě zrušení opatření. (67) V tomto ohledu byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Indonésie, atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita indonéských výrobců dostupná pro vývoz. 5.3.1. Objem a ceny dumpingového dovozu z Indonésie (68) Dovoz z Indonésie do Unie byl během celého posuzovaného období na velmi nízké úrovni. V roce 2008 se neuskutečnil žádný dovoz. V roce 2009 činil dovoz asi 400 tun, v roce 2010 vzrostl asi na 1 000 tun a v období přezkumného šetření se znovu snížil, a sice na 253 tun. Odpovídající podíl celkové spotřeby Unie na trhu u tohoto dovozu činil téměř 0 % během celého posuzovaného období. (69) V letech 2009 a 2010 byly indonéské dovozní ceny průměrně vyšší než ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie. V období přezkumného šetření, i když byla průměrná indonéská dovozní cena o něco nižší než cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie, bylo možné tyto ceny považovat za podobné. V období přezkumného šetření nebylo zjištěno žádné cenové podbízení. 5.3.2. Atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí (70) Informace poskytnuté v žádosti o přezkum a oficiální indonéské internetové stránky se statistikami obchodu se týkaly širší definice výrobků, než je dotčený výrobek. Proto nebylo možné spolehlivě určit ceny pro vývozní trhy třetích zemí. (71) Vzhledem k absenci spolupráce nebylo možné zjistit ani domácí cenu. 5.3.3. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz (72) Vzhledem k absenci spolupráce ze strany Indonésie byl vývoj výrobní kapacity a domácí poptávky určen na základě údajů obsažených v žádosti o přezkum, které byly změněny po předložení informací ze strany žadatele během šetření a které uváděly, že tento jediný plán na rozšíření kapacity uvedený v žádosti o přezkum se neuskuteční. Tyto změněné údaje byly porovnány s veřejně dostupnými informacemi, jako jsou veřejné internetové profily společností. Na základě výše uvedených skutečností se zdá, že výrobní kapacita v Indonésii zůstala během celého posuzovaného období na téže úrovni, a sice 400 000–600 000 tun. Přebytečná kapacita dostupná pro vývoz se v posuzovaném období postupně snižovala a dosáhla v období přezkumného šetření 65–70 % celkové kapacity této země, tj. 9–11 % celkové spotřeby EU. Nepředpokládá se, že by se kapacita přinejmenším do roku 2014 zvýšila. Zároveň se očekává, že v Indonésii vzroste spotřeba. V důsledku toho se očekává, že podíl výrobní kapacity dostupné pro vývoz se sníží a bude představovat pouze velmi malou část celkové spotřeby Unie v období přezkumného šetření. 5.3.4. Závěr k pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu (73) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, zejména ke zjištěním týkajícím se očekávaného vývoje kapacity, se dospělo k závěru, že není pravděpodobné, že indonéští vyvážející výrobci v případě zrušení opatření začnou v krátkodobém až střednědobém horizontu znovu vyvážet na trh Unie v množství působícím újmu a za dumpingové ceny. 6. Malajsie 6.1. Předběžné poznámky (74) Pouze jeden ze dvou známých vyvážejících výrobců spolupracoval při šetření, ale bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření nevyvážel do Unie. Tento výrobce představoval v období přezkumného šetření asi 20 % celkové výrobní kapacity v Malajsii. Informace, které poskytl spolupracující výrobce v Malajsii, byly použity s ohledem na analýzu cenové politiky na malajském domácím trhu i vůči trhům jiných třetích zemí. (75) Zjištění byla také založena na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení, tj. na žádosti o přezkum a na veřejně dostupných informacích, jako jsou veřejné internetové profily společností. (76) V období přezkumného šetření činil dovoz z Malajsie do Unie 17 000 tun, tj. 13 % celkového dovozu ze zemí dotčených tímto přezkumem a téměř 0,6 % podílu na trhu Unie. 6.2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření (77) Na základě žádosti o přezkum se dovoz z Malajsie uskutečňoval za dumpingové ceny s dumpingovým rozpětím 6,7 %. (78) Jelikož spolupracující výrobce nevyvážel v období přezkumného šetření do Unie, nebylo možné vypočítat pro uvedenou společnost dumpingové rozpětí. Běžná hodnota však byla vypočtena na základě jejího domácího prodeje a ze srovnání této běžné hodnoty s cenou dovozu z Malajsie do Unie podle údajů Eurostatu vyplývá číslo, které odpovídá dumpingovému rozpětí uvedenému v 75. bodě odůvodnění. 6.3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření (79) Kromě určení existence dumpingu během období přezkumného šetření se zkoumala také pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě zrušení opatření. (80) V tomto ohledu byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Malajsie, atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita malajských výrobců dostupná pro vývoz. 6.3.1. Objem a ceny dumpingového dovozu z Malajsie (81) Dovoz z Malajsie do Unie po prudkém poklesu v letech 2009 a 2010 vzrostl v posuzovaném období z asi 8 000 tun na 17 000 tun. I přes celkový nárůst dovozu z Malajsie se podíl na trhu blížil 0 % s výjimkou období přezkumného šetření, kdy dosáhl 0,6 %. (82) V průběhu posuzovaného období dovozní ceny kolísaly a sledovaly tytéž cenové tendence jako prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Celkem se dovozní ceny od roku 2008 do období přezkumného šetření zvýšily o 25 %. V období přezkumného šetření nebylo zjištěno žádné cenové podbízení. 6.3.2. Atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí (83) V období přezkumného šetření vyvezl spolupracující vyvážející výrobce 300–500 tun obdobného výrobku do jiných třetích zemí. Analýza tohoto prodeje ukazuje, že malajské vývozní ceny pro třetí země byly v období přezkumného šetření obecně vyšší než domácí ceny. Tento cenový rozdíl činil 5–10 %. 6.3.3. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz (84) Celková výrobní kapacita v Malajsii činila na základě žádosti o přezkum, který byl porovnán s veřejně dostupnými informacemi, jako jsou veřejné internetové profily společností, v období přezkumného šetření 100 000–300 000 tun. Přebytečná kapacita dostupná pro vývoz se v posuzovaném období postupně snižovala a v období přezkumného šetření dosáhla asi 52–55 % celkové kapacity této země, tj. 3–4 % celkové spotřeby EU. Na základě týchž zdrojů se předpovídá, že výrobní kapacita zůstane na této úrovni přinejmenším do roku 2014 a že domácí spotřeba vzroste. V důsledku toho se očekává, že podíl výrobní kapacity dostupné pro vývoz se sníží a bude představovat 2–3 % celkové spotřeby Unie v období přezkumného šetření. Neočekává se tedy, že objem dovozu z Malajsie by v případě zrušení opatření významně vzrostl. 6.3.4. Závěr k pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu (85) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, zejména ke zjištěním týkajícím se očekávaného vývoje kapacity, se dospělo k závěru, že není pravděpodobné, že malajští vyvážející výrobci v případě zrušení opatření začnou v krátkodobém až střednědobém horizontu znovu vyvážet na trh Unie v množství působícím újmu a za dumpingové ceny. 7. Tchaj-wan 7.1. Předběžné poznámky (86) Žádný ze čtyř tchajwanských vyvážejících výrobců nespolupracoval při šetření, a proto byla analýza pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu založena na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení. (87) V období přezkumného šetření činil dovoz z Tchaj-wanu do Unie 12 000 tun, tj. 9,7 % celkového dovozu ze zemí dotčených tímto přezkumem a asi 0,4 % podílu na trhu Unie. 7.2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření (88) Jelikož spolupráce byla nedostatečná, bylo na základě prvků v žádosti o přezkum zjištěno, že dovoz z Tchaj-wanu se uskutečňoval za dumpingové ceny s dumpingovým rozpětím 12 %. (89) Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že pro účely výpočtu dumpingového rozpětí měla Komise použít domácí a vývozní ceny tchajwanského výrobce PET, který byl žadatelem o přezkum „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení[18], u nějž se období šetření překrývalo s obdobím přezkumného šetření v rámci stávajícího řízení. Je však třeba uvést, že daný výrobce PET při tomto přezkumu před pozbytím platnosti nespolupracoval. Informace předložené v souvislosti s šetřením lze použít pouze k tomu účelu, ke kterému byly vyžádány. Proto informace získané při uvedeném přezkumu „nového vývozce“ nelze použít v souvislosti s tímto přezkumem před pozbytím platnosti. Kromě toho se jedná o nejmenšího výrobce PET na Tchaj-wanu a jeho prodej na vývoz do Unie zaujímal pouze bezvýznamný podíl celkového tchajwanského vývozu během období přezkumného šetření. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. Bylo vzneseno tvrzení, že dovoz z Tchaj-wanu během období přezkumného šetření obecně nebyl dumpingový. Je však třeba uvést, že žádný z tchajwanských vyvážejících výrobců nespolupracoval, a proto nebylo možné určit dumping na základě údajů předložených těmito vyvážejícími výrobci. Tvrzení, že dumping neexistoval, tedy nebylo podložené žádnými důkazy a bylo odmítnuto. 7.3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření (90) Kromě určení existence dumpingu během období přezkumného šetření se zkoumala také pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě zrušení opatření. (91) V tomto ohledu byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Tchaj-wanu, atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita tchajwanských výrobců dostupná pro vývoz. 7.3.1. Objem a ceny dumpingového dovozu z Tchaj-wanu (92) Dovoz z Tchaj-wanu do Unie po poklesu v letech 2009 a 2010 vzrostl v posuzovaném období z asi 10 000 tun na 12 000 tun. I přes celkový nárůst dovozu z Tchaj-wanu se podíl na trhu blížil 0 % a v období přezkumného šetření dosáhl 0,4 % celkové spotřeby Unie v období přezkumného šetření. (93) V průběhu posuzovaného období dovozní ceny kolísaly a sledovaly tytéž cenové tendence jako prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Celkem se dovozní ceny od roku 2008 do období přezkumného šetření zvýšily o 27 %. V období přezkumného šetření nebylo zjištěno žádné cenové podbízení. 7.3.2. Atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí (94) Statistiky tchajwanského Bureau of Foreign Trade naznačují, že se uskutečňoval prodej do třetích zemí ve velkém objemu a že tvořil v období přezkumného šetření asi 60 % celkové výrobní kapacity této země. (95) Srovnání průměrné vývozní ceny, která byla zjištěna z téhož zdroje, s běžnou hodnotou uvedenou v žádosti o přezkum naznačuje, že vývozní ceny pro třetí země byly obecně nižší než domácí ceny. Tento cenový rozdíl představoval asi 12 % úrovně vývozní ceny. (96) Statistiky tchajwanského Bureau of Foreign Trade ukázaly, že průměrná vývozní cena pro třetí země byla nižší než cena výrobního odvětví Unie v Unii. Tento cenový rozdíl představoval asi 7 % vývozní ceny. Bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla průměrná vývozní cena pro Unii vyšší než průměrná vývozní cena pro jiné třetí země. Tento rozdíl činil 5,5 % vývozní ceny pro jiné třetí země. Proto existuje pobídka k vývozu do Unie, kde jsou převládající ceny výrobního odvětví Unie vyšší. To naznačuje, že v případě zrušení opatření a v souvislosti se značnou přebytečnou kapacitou dostupnou pro vývoz (viz níže 97. až 98. bod odůvodnění) budou tchajwanští vývozci pravděpodobně vyvážet PET do Unie za dumpingové ceny a v množství převyšujícím úroveň, která bude pravděpodobně působit újmu. (97) Po zveřejnění informací zpochybnila jedna zúčastněná strana použití statistik tchajwanského Bureau of Foreign Trade ze strany Komise, jelikož kód výrobku údajně neodpovídá dotčenému výrobku. Je pravda, že na Tchaj-wanu a v Unii se používají různá měřítka pro měření viskozity, a sice „skutečná viskozita“ na Tchaj-wanu a „viskozitní číslo“ v Unii. Avšak s použitím matematického vztahu mezi oběma měřítky lze dospět k závěru, že použitý tchajwanský kód výrobku odpovídá dotčenému výrobku. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. 7.3.3. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz (98) Vzhledem k absenci spolupráce ze strany Tchaj-wanu byl vývoj kapacity a domácí poptávky určen na základě údajů obsažených v žádosti o přezkum, které byly porovnány s veřejně dostupnými informacemi, jako jsou veřejné internetové profily společností. (99) Celková výrobní kapacita na Tchaj-wanu činila v období přezkumného šetření asi 1 000 000–1 200 000 tun. Přebytečná kapacita dostupná pro vývoz zůstala během prvních tří let posuzovaného období na stejné úrovni a v období přezkumného šetření se zvýšila a představovala asi 80 % celkové kapacity této země v období přezkumného šetření a 28–33 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření. Na základě týchž zdrojů se předpovídá, že výrobní kapacita bude přinejmenším do roku 2014 významným způsobem narůstat a že domácí spotřeba bude narůstat jen mírně. V důsledku toho se očekává, že podíl výrobní kapacity dostupné pro vývoz se zvýší na 1 200 000–1 300 000 tun, tj. 42–47 % celkové spotřeby Unie v období přezkumného šetření. (100) To ukazuje, že tchajwanští vyvážející výrobci dotčeného výrobku jsou silně závislí na prodeji na vývoz a že je pravděpodobné, že vývoz do Unie se v případě zrušení opatření zvýší. Zejména cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie je vyšší než vývozní cena Tchaj-wanu pro vývozní trhy třetích zemí, což činí trh Unie atraktivnějším než trhy jiných třetích zemí. Kromě toho nelze vyloučit, že za účelem získání podílu na trhu mohou někteří vývozci snížit své vývozní ceny pro Unii. Kromě toho jsou proti Tchaj-wanu zavedena v Turecku a v Jižní Africe opatření na ochranu obchodu. Tím se omezuje volný přístup na potenciální jiné trhy dostupné pro tchajwanský vývoz. (101) Některé zúčastněné strany tvrdily, že na Tchaj-wanu neexistuje žádná volná kapacita, která by umožňovala významný nárůst vývozu do Unie. Kromě toho byl vznesen argument, že hlavními vývozními trhy tchajwanské výroby PET jsou oblast Asie a Tichomoří a Severní, Střední a Jižní Amerika. Ceny CIF dovozu PET z Tchaj-wanu jsou vyšší než ceny všech ostatních hlavních zdrojů dovozu do Unie a platná opatření uložená na dovoz PET pocházejících z Tchaj-wanu jsou velmi nízká a ukončení jejich platnosti by nezpůsobilo významný cenový rozdíl. (102) Je třeba uvést, že žádný z tchajwanských vyvážejících výrobců při tomto šetření nespolupracoval. Kromě toho svědčí zjištění popsaná výše v 97. až 98. bodě odůvodnění o opaku. Z těchto důvodů musela být tvrzení daných stran odmítnuta. (103) Po zveřejnění informací zdůraznily tyto strany znovu význam oblastí Asie a Tichomoří a Jižní Ameriky jakožto vývozních trhů a tvrdily, že tyto trhy by přilákaly významný podíl předpokládaného nárůstu tchajwanské přebytečné kapacity dostupné pro vývoz. Na podporu svého tvrzení poskytly tyto strany relativní hodnoty výrobní kapacity a domácí poptávky v letech 2012 a 2020 pro obě oblasti. Je třeba uvést, že situace v roce 2020 není pro tento přezkum před pozbytím platnosti relevantní a použít situaci v roce 2012 jako jednu položku při srovnání by znamenalo ignorovat významné rozšíření kapacity, ke kterému došlo během období přezkumného šetření až do roku 2012. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. (104) Kromě toho některé strany tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz, která vzniká na Tchaj-wanu, by měla zohlednit vzrůstající poptávku na trzích jiných třetích zemí. V důsledku toho tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz nebyla řádně posouzena. Jak již bylo uvedeno výše v 58. bodě odůvodnění, šetřením se nedospělo k závěru, že veškerá kapacita dostupná pro vývoz by byla směrována do Unie. V žádném případě se nepředpokládalo, že celá přebytečná kapacita dostupná pro vývoz by byla směrována do Unie. Na základě dostupných údajů je rozumné se domnívat, že vzhledem k atraktivitě trhu Unie, pokud jde o ceny a velikost, a velkému objemu přebytečné kapacity dostupné pro vývoz bude množství, které bude podle očekávání směrováno do Unie, nad úrovněmi, které budou pravděpodobně působit újmu. Kromě toho je třeba uvést, že žádný z tchajwanských výrobců PET nespolupracoval při šetření a nebyla k dispozici přesná čísla o skutečné výrobě a kapacitě ani o domácím prodeji a prodeji na vývoz. Proto bylo nutné založit závěry ohledně přetrvávání dumpingu na dostupných údajích, jak je uvedeno výše v 84. bodě odůvodnění. V tomto ohledu je vzhledem k významnému množství dostupnému pro vývoz a vzhledem k analýze vývozních cen do jiných třetích zemí a rovněž k cenám v Unii, jak je uvedeno výše v 93. až 95. bodě odůvodnění, rozumné domnívat se, že v případě zrušení opatření bude vývoz z Tchaj-wanu přesměrován do Unie za dumpingové ceny a v množství přesahujícím úrovně, které budou pravděpodobně působit újmu. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. (105) Jiná strana tvrdila, že valorické clo použitelné na Tchaj-wan během období přezkumného šetření je na velmi nízké úrovni, a proto nelze dospět k závěru, že dovoz z Tchaj-wanu bude v případě zrušení opatření dumpingový. Stávající platné dumpingové rozpětí je minimální cena založená na valorickém cle ve výši 12,4 %. Skutečnost, že ceny byly v období přezkumného šetření vyšší, a proto by hypotetické valorické clo bylo na nižší úrovni, není relevantní, protože nezohledňuje pravděpodobný vývoj cen po období přezkumného šetření v případě, že opatření budou zrušena, jak je uvedeno výše v 94. a 98. bodě odůvodnění. Tento argument byl proto zamítnut. 7.3.4. Závěr k pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu (106) Vzhledem k velké a stále narůstající kapacitě, atraktivitě trhu Unie a platným opatřením v jiných třetích zemích se dospělo k závěru, že v případě pozbytí platnosti opatření by byl vývoz z Tchaj-wanu pravděpodobně přesměrován do Unie za dumpingové ceny a v množství, které bude pravděpodobně působit újmu. (107) Po zveřejnění informací jedna strana tvrdila, že při analýze pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu měla být zohledněna údajná nízká úroveň antidumpingového cla během období přezkumného šetření. Je však třeba uvést, že žádný z vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu nespolupracoval, a tvrzení, že dumpingové rozpětí během období přezkumného šetření bylo na nízké úrovni, proto nebylo odůvodněné a bylo odmítnuto. Je třeba uvést, že dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření činilo na základě dostupných údajů 12 %. Jak je uvedeno výše ve 104. bodě odůvodnění, analýza pravděpodobného vývoje cen u tchajwanského vývozu v případě zrušení opatření ukázala, že přetrvávání dumpingu je pravděpodobné. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. 8. Thajsko 8.1. Předběžné poznámky (108) Spolupracoval pouze jeden vyvážející výrobce, který v období přezkumného šetření nevyvážel PET do Unie. Tento spolupracující výrobce představoval asi 25 % celkové výrobní kapacity v Thajsku v období přezkumného šetření. V Thajsku působí tři další výrobci, kteří nespolupracovali. Zjištění proto byla také založena na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení. (109) V období přezkumného šetření činil vývoz do Unie 727 tun, tj. 0,6 % celkového dovozu ze zemí dotčených tímto přezkumem a téměř 0 % podílu na trhu Unie. 8.2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření (110) Podle žádosti o přezkum se dovoz do Unie uskutečňoval za dumpingové ceny s dumpingovým rozpětím 14,1 %. (111) Jelikož spolupracující společnost nevyvážela v období přezkumného šetření do Unie, nebylo možné pro uvedenou společnost vypočítat dumpingové rozpětí. Běžná hodnota však byla vypočtena na základě jejího domácího prodeje a ze srovnání této běžné hodnoty s cenou dovozu z Thajska do Unie podle údajů Eurostatu vyplývá číslo, které odpovídá dumpingovému rozpětí uvedenému výše ve 108. bodě odůvodnění. 8.3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření (112) Kromě určení existence dumpingu během období přezkumného šetření se zkoumala také pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě zrušení opatření. (113) V tomto ohledu byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Thajska, atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita thajských výrobců dostupná pro vývoz. 8.3.1. Objem a ceny dumpingového dovozu z Thajska (114) Dovoz z Thajska do Unie zůstal během celého posuzovaného období na zanedbatelné úrovni a v letech 2009 a 2010 se žádný dovoz neuskutečnil. V období přezkumného šetření dovoz vzrostl z asi 500 tun v roce 2008 na asi 700 tun, což se blížilo 0 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření. (115) V posuzovaném období se dovozní ceny zvýšily z asi 980 EUR/tunu v roce 2008 na asi 1 300 EUR/tunu v období přezkumného šetření, tj. o 32 %. V období přezkumného šetření nebylo zjištěno žádné cenové podbízení. 8.3.2. Atraktivita trhu Unie a trhů jiných třetích zemí (116) Bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla průměrná domácí cena jediného spolupracujícího vyvážejícího výrobce nižší než průměrná cena účtovaná výrobním odvětvím Unie v Unii. Cenový rozdíl činil 9 %. (117) Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobce vyvážel kromě Unie i na trhy jiných třetích zemí. Jeho průměrná vývozní cena pro tyto trhy na úrovni cen ze závodu byla nižší než běžná hodnota. Cenový rozdíl představoval 10,8 % průměrné vývozní ceny. (118) Vývoz spolupracujícího vyvážejícího výrobce do jiných třetích zemí se uskutečňoval za ceny nižší než ceny výrobního odvětví Unie v Unii. Cenový rozdíl činil 6,6 % vývozní ceny pro trhy třetích zemí. 8.3.3. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz (119) Výrobní kapacita v Thajsku byla zjištěna na základě informací v žádosti o přezkum, veřejně dostupných informací, jako jsou veřejné internetové profily společností, a odpovědí na dotazník od spolupracující společnosti. (120) Výrobní kapacita v Thajsku v posuzovaném období výrazně vzrostla a představovala více než trojnásobek domácí spotřeby v Thajsku v období přezkumného šetření. Celková výrobní kapacita v Thajsku činila v období přezkumného šetření 700 000–900 000 tun. Přebytečná výrobní kapacita dostupná pro vývoz se v posuzovaném období postupně snižovala a dosáhla v období přezkumného šetření 70–75 % celkové kapacity této země, tj. 17–22 % celkové spotřeby EU. Z toho vyplývá, že Thajsko je země orientovaná na vývoz a že thajští výrobci dotčeného výrobku jsou silně závislí na prodeji na vývoz. Šetřením bylo zjištěno, že kapacita do roku 2014 dále vzroste až na 800 000–1 000 000 tun. Zároveň z týchž zdrojů vyplývá, že domácí poptávka nebude narůstat stejným tempem a zůstane na relativně nízké úrovni. Odhaduje se, že v důsledku toho v blízké budoucnosti významně vzroste přebytek kapacity nad domácí poptávkou na asi 700 000–800 000 tun, což představuje 25–30 % celkové spotřeby Unie v období přezkumného šetření. Kromě toho jsou v Turecku a Malajsii zavedena opatření na ochranu obchodu proti Thajsku, čímž se omezuje volný přístup na potenciální trhy jiných třetích zemí dostupné pro vývoz. Vzhledem k významnému množství dostupnému pro vývoz a vzhledem k analýze vývozních cen do jiných třetích zemí a rovněž k cenám v Unii, jak je uvedeno výše ve 114. až 116. bodě odůvodnění, je rozumné domnívat se, že v případě zrušení opatření bude vývoz z Thajska přesměrován do Unie za dumpingové ceny a v množství přesahujícím úrovně, které budou pravděpodobně působit újmu. (121) Po zveřejnění informací tvrdilo thajské ministerstvo zahraničního obchodu, že srovnání výrobní kapacity a domácí poptávky mělo být posouzeno na úrovni regionu ASEAN. Je třeba uvést, že thajská vláda toto tvrzení nepodložila, a proto neexistuje žádné odůvodnění ke změně závěrů učiněných na základě přebytečné kapacity dostupné pro vývoz v Thajsku. 8.3.4. Závěr k pravděpodobnosti přetrvávání dumpingu (122) Vzhledem k velké a stále narůstající kapacitě, atraktivitě trhu Unie a platným opatřením v jiných třetích zemích se dospělo k závěru, že v případě pozbytí platnosti opatření by byl vývoz z Thajska pravděpodobně přesměrován do Unie za dumpingové ceny a v množství, které bude pravděpodobně působit újmu. D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE 1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie (123) Obdobný výrobek vyrábí 13 známých výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení, a proto se na ně bude dále odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“. (124) Dvanáct známých výrobců v Unii, které v tomto případě zastupuje žadatel, spolupracovalo při šetření a poskytovalo podporu. Další jeden známý výrobce v Unii při tomto přezkumu nespolupracoval. (125) K určení celkové výroby v Unii za období přezkumného šetření byly použity veškeré dostupné informace o výrobním odvětví Unie, jako odpovědi na dotazníky, údaje z Eurostatu a žádost o přezkum. (126) Trh s PET v Evropské unii je charakterizován poměrně vysokým počtem výrobců, kteří obvykle patří do větších skupin se sídly mimo Unii. V letech 2000–2012 prošlo výrobní odvětví PET v Unii několika stadii přechodu. Trh prochází procesem konsolidace s řadou nedávných případů akvizic a rušení podniků. Neustále se vyvíjejí nové výrobky, jako recyklované PET a bio PET, spolu s relativně nedávným rozvojem odvětví recyklace. (127) Po poskytnutí informací některé strany tvrdily, že popis situace výrobního odvětví Unie nebyl přesný, jelikož pět výrobců ve skutečnosti patří do jedné velké nadnárodní skupiny a další tři výrobci jsou ve spojení se společnostmi vyrábějícími obaly z PET. Žádná z těchto skutečností není v rozporu s popisem poskytnutým ve 124. bodě odůvodnění, kde se výslovně uvádí, že výrobci v Unii obvykle patří do větších skupin, jak bylo zveřejněno. Dopad této koncentrace je rozebrán níže ve 209. bodě odůvodnění. Posouzení dopadu závislého trhu je analyzováno níže ve 203. až 205. bodě odůvodnění. (128) Jak bylo uvedeno výše, byl vzhledem k relativně vysokému počtu spolupracujících výrobců v Unii vybrán vzorek čtyř výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % výroby a prodeje celkové výroby obdobného výrobku v Unii během období přezkumného šetření. E. SITUACE NA TRHU UNIE 1. Spotřeba v Unii (129) Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, údajů o objemu dovozu získaných od Eurostatu a, pokud jde o nespolupracujícího výrobce v Unii, na základě odhadů založených na žádosti o přezkum. (130) Po počátečním nárůstu v letech 2009 a 2010 vykazovala spotřeba v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2008 mírný pokles ve výši 2 % a činila v období přezkumného šetření celkem 2,802 milionu tun. Tabulka 1 Spotřeba || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Objem (v tunách) || || || || Spotřeba || 2 868 775 || 2 934 283 || 2 919 404 || 2 802 066 Index || 100 || 102 || 102 || 98 Zdroj: odpovědi na dotazník, Eurostat, žádost o přezkum. || 2. Dovoz z dotčených zemí 2.1. Kumulace (131) Při přezkumu před pozbytím platnosti, který byl uzavřen v roce 2007, byl dovoz PET pocházejících z Indie, Tchaj-wanu, Thajska, Malajsie a Indonésie posuzován souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Bylo zkoumáno, zda by bylo souhrnné posouzení vhodné i při tomto šetření. (132) V tomto ohledu bylo zjištěno, že dumpingová rozpětí zjištěná pro dovoz z Indie, Tchaj-wanu, Thajska, Indonésie a Malajsie byla nad zanedbatelnou úrovní. Pokud jde o objem dovozu na trh Unie, byl nad zanedbatelnou úrovní pouze v případě Indie. V případě Tchaj-wanu, Thajska, Indonésie a Malajsie byl objem dovozu pod zanedbatelnou úrovní. Proto byla provedena výhledová analýza pravděpodobného objemu vývozu pro každou zemi v případě zrušení opatření. Z této analýzy vyplynulo, že v případě zrušení opatření by se dovoz z Tchaj-wanu a Thajska (narozdíl od Indonésie a Malajsie) pravděpodobně zvýšil na úroveň převyšující úroveň dosaženou v období přezkumného šetření a pravděpodobně by přesáhl zanedbatelnou úroveň (viz 102. a 118. bod odůvodnění). Pokud jde o Indonésii a Malajsii, bylo zjištěno, že dovoz do Unie byl v posuzovaném období zanedbatelný a že výhledová přebytečná kapacita dostupná pro vývoz je velmi malá. Proto není příliš pravděpodobné, že by se tato situace v krátkodobém horizontu změnila. (133) Vzhledem k tomu, že objem dumpingového dovozu z Indonésie a Malajsie byl během období přezkumného šetření zanedbatelný a že pravděpodobně nebude narůstat, jak je vysvětleno výše ve 130. bodě odůvodnění, byl učiněn závěr, že kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení nebyla splněna, pokud jde o dovoz z Malajsie a Indonésie. (134) Pokud jde o dovoz z Indie, Tchaj-wanu a Thajska, je třeba uvést, že PET představují výrobek založený na komoditách s podobnými chemickými a technickými vlastnostmi bez ohledu na původ. V tomto ohledu se dospělo k závěru, že dovezené PET byly zaměnitelné s typy PET vyrobenými v Unii. Kromě toho byly uvedeny na trh v Unii v témže období. Proto se dospělo k závěru, že dovezené PET pocházející z Indie, Tchaj-wanu a Thajska konkurovaly PET vyrobeným v Unii. (135) Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla splněna, pokud jde o Indii, Tchaj-wan a Thajsko. Dovoz těchto tří zemí byl proto zkoumán souhrnně. Jelikož kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení nebyla splněna, pokud jde o Malajsii a Indonésii, dovoz pocházející z těchto dvou zemí byl zkoumán zvlášť. (136) Po zveřejnění informací zpochybnila jedna strana kumulaci dovozu z Thajska s dovozem z Indie a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Malajsie a Indonésie byl vyčleněn. Tvrdila, že Thajsko bylo v podobné pozici jako Malajsie a Indonésie, a proto s ním mělo být zacházeno podobným způsobem. Je třeba uvést, že vzhledem k přebytečné kapacitě dostupné pro vývoz zjištěné v Thajsku (viz výše 118. bod odůvodnění) byla splněna kritéria čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Nebylo možné vysledovat žádnou podobnost mezi Thajskem a Malajsií a Indonésií, jelikož dvě posledně zmíněné země neměly přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz podobnou, jako byla zjištěna v Thajsku. Tato připomínka této strany byla tedy odmítnuta. 3. Dovoz z Indie, Tchaj-wanu a Thajska 3.1. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu (137) I přes zavedená opatření se dovoz z Indie, Tchaj-wanu a Thajska v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. Důvodem je zejména nárůst dovozu z Indie, který vzrostl z 46 313 tun v roce 2008 na 96 678 tun v období přezkumného šetření, přičemž celkem pro všechny tři dané země činil 109 633 tun. (138) Podíl dovozu z Indie, Tchaj-wanu a Thajska na trhu odpovídajícím způsobem vzrostl, a to z 2 % v roce 2008 na 3,9 % v období přezkumného šetření. Dovoz z Indie dosáhl v období přezkumného šetření podílu na trhu ve výši 3,5 %, který výrazně přesahuje podíl na trhu zjištěný při posledním přezkumu před pozbytím platnosti (0,3 %). (139) Průměrná cena během období přezkumného šetření činila 1 290 EUR/tunu. To odráží 23% nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo po počátečním 20% poklesu v roce 2009. Tabulka 2 Dovoz z Indie, Tchaj-wanu a Thajska || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Objem dovozu z Indie, Tchaj-wanu a Thajska (v tunách) || 57 178 || 54 173 || 90 154 || 109 633 Index (2008 = 100) || 100 || 95 || 158 || 192 Podíl dovozu z Indie, Tchaj-wanu a Thajska na trhu || 2,0 % || 1,8 % || 3,1 % || 3,9 % Index (2008 = 100) || 100 || 93 || 155 || 196 Cena dovozu (EUR/tunu) || 1 049 || 838 || 1 031 || 1 290 Index (2008 = 100) || 100 || 80 || 98 || 123 Zdroj: Eurostat 3.2. Cenové podbízení (140) Vzhledem k tomu, že tchajwanští vyvážející výrobci nespolupracovali, muselo být cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Tchaj-wanu, zjištěno na základě statistiky dovozu (Eurostat). Jelikož spolupracující thajský vývozce nevyvážel v období přezkumného šetření do Unie, i v případě dovozu z Thajska muselo být cenové podbízení zjištěno na základě statistiky dovozu (Eurostat). V případě Indie byl výpočet založen na shromážděných údajích, které byly ověřeny na místě. Příslušné prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly ceny pro nezávislé odběratele upravené v případě potřeby na úroveň cen ze závodu. V období přezkumného šetření nebylo cenové podbízení zjištěno u žádné z dotčených zemí. 4. Dovoz z Malajsie a Indonésie 4.1. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu (141) Objem dovozu z Malajsie se i přes 70% pokles do roku 2010 v posuzovaném období zdvojnásobil. Dovoz z Indonésie zůstal zanedbatelný. Objem dovozu zůstal v případě obou zemí pod zanedbatelnou úrovní. (142) Podíl Malajsie na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil z 0,3 % na 0,6 %. Podíl Indonésie na trhu byl v posuzovaném období i nadále téměř nulový. (143) Průměrná jednotková cena pro Malajsii během období přezkumného šetření činila 1 299 EUR/tunu. To odráží 25% nárůst, ke kterému došlo v posledních dvou letech posuzovaného období po počátečním 28% poklesu v letech 2008 a 2009. Průměrná jednotková cena pro Indonésii během období přezkumného šetření činila 1 304 EUR/tunu. To odráží 34% nárůst mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření. V roce 2008 Indonésie do EU nevyvážela. Tabulka 3 || Dovoz z Malajsie || || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ || Objem dovozu (v tunách) || 8 213 || 2 028 || 308 || 16 628 || Index (2008 = 100) || 100 || 25 || 4 || 202 || Cena dovozu (EUR/tunu) || 1 038 || 751 || 942 || 1 299 || Index (2008 = 100) || 100 || 72 || 91 || 125 || Podíl dovozu na trhu || 0,3 % || 0,1 % || 0,0 % || 0,6 % || Zdroj: údaje z Eurostatu. || || || || || || || || Tabulka 4 || Dovoz z Indonésie || || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ || Objem dovozu (v tunách) || - || 408 || 991 || 253 || Index (2009 = 100) || - || 100 || 243 || 62 || Cena dovozu (EUR/tunu) || - || 973 || 1 222 || 1 304 || Index (2009 = 100) || - || 100 || 126 || 134 || Podíl dovozu na trhu || - || 0,01 % || 0,03 % || 0,01 % || Zdroj: údaje z Eurostatu. || || || || || 4.2. Cenové podbízení (144) Vzhledem k tomu, že indonéští vyvážející výrobci nespolupracovali, muselo být cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indonésie, zjištěno na základě statistiky dovozu (Eurostat). Jelikož spolupracující malajští vývozci nevyváželi do Unie, i v případě dovozu z Malajsie muselo být cenové podbízení zjištěno na základě statistiky dovozu (Eurostat). Příslušné prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly ceny pro nezávislé odběratele upravené v případě potřeby na úroveň cen ze závodu. V období přezkumného šetření nebylo cenové podbízení zjištěno u žádné z těchto dvou zemí. 5. Dovoz z jiných třetích zemí 5.1. Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu (145) Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena antidumpingová opatření, se v posuzovaném období snížil o 69 % i přes 49% nárůst v roce 2009. Pouze dovoz z Číny zůstal na stejné úrovni. (146) Podíl na trhu v případě dotčených zemí se snížil z 8,2 % v roce 2008 na 2,6 % v období přezkumného šetření, zejména včetně Spojených arabských emirátů (1,7 % v OPŠ) a Číny (0,6 % v OPŠ). (147) Průměrná cena dosáhla v období přezkumného šetření 1 258 EUR/tunu, což je 5,5 % pod jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 24% nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 22% poklesu v roce 2009. Tabulka 5 Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Objem dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu (v tunách) || 235 913 || 351 798 || 188 776 || 72 054 Index (2008 = 100) || 100 || 149 || 80 || 31 Podíl dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu na trhu || 8,2 % || 12,0 % || 6,5 % || 2,6 % Index (2008 = 100) || 100 || 146 || 79 || 31 Cena dovozu (EUR/tunu) || 1 016 || 789 || 949 || 1 258 Index (2008 = 100) || 100 || 78 || 93 || 124 Zdroj: Eurostat. || || || || 5.2. Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření (148) Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, včetně Ománu, Jižní Korey, Ruska, Mexika a Saúdské Arábie, vzrostl během posuzovaného období o 59 % po 71% nárůstu v roce 2009. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se stal Omán nejvýznamnější zemí vyvážející do Unie. (149) Podíl na trhu v případě dotčených zemí se zvýšil z 9,7 % v roce 2008 na 15,8 % v období přezkumného šetření, zejména v důsledku nárůstu dovozu z Ománu ve výši 4,3 %. Podíl Jižní Korey na trhu činil v období přezkumného šetření 4 %, tj. 5 % pod jeho nejvyšší úrovní dosaženou v roce 2009. (150) Průměrná cena dosáhla 1 273 EUR/tunu, tj. 4,3 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 10% nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v roce 2010 a v období přezkumného šetření po počátečním 24% poklesu v roce 2009. Průměrná cena dovozu z Ománu činila během OPŠ 1 310 EUR/tunu, tj. 1,5 % pod jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. Průměrná cena dovozu z Jižní Korey činila 1 294 EUR/tunu, tj. 2,7 % pod jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. Tabulka 6 Dovoz z jiných třetích zemí || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Objem dovozu z jiných třetích zemí (v tunách) || 279 188 || 478 570 || 469 753 || 442 692 Index (2008 = 100) || 100 || 171 || 168 || 159 Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu || 9,7 % || 16,3 % || 16,1 % || 15,8 % Index (2008 = 100) || 100 || 168 || 165 || 162 Cena dovozu (EUR/tunu) || 1 156 || 879 || 997 || 1 273 Index (2008 = 100) || 100 || 76 || 86 || 110 Hlavní vývozci (v tunách) Omán || 0 || 52 632 || 95 646 || 120 286 Jižní Korea || 177 341 || 254 451 || 183 801 || 114 346 Rusko || 546 || 546 || 3 || 50 427 Mexiko || 2 650 || 1 879 || 29 039 || 29 409 Saúdská Arábie || 230 || 20 454 || 50 108 || 24 756 Ostatní || 98 422 || 148 609 || 111 156 || 103 468 Zdroj: Eurostat. (151) Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že Komise neposoudila dopad dovozu z Jižní Korey. Je třeba uvést, že platnost opatření proti Jižní Koreji vypršela v roce 2012. Před koncem platnosti cel vstupovalo více než 99 % dovozu z této země s nulovou celní sazbou. Z těchto důvodů je dovoz z Jižní Korey zahrnut do analýzy společně s dovozem z jiných zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření (viz níže 202. a 212. bod odůvodnění). Toto tvrzení bylo odmítnuto jako neodůvodněné. 6. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie (152) Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení byly posuzovány všechny hospodářské faktory a ukazatele, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. (153) Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních: – makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingových rozpětí, překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posuzovány na úrovni celkové výroby v Unii pro všechny výrobce v Unii, a sice na základě informací získaných z výrobního odvětví Unie, žádosti o přezkum a veřejně dostupných statistik, – mikroekonomické ukazatele (zásoby, průměrné jednotkové ceny, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byly posuzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku na základě jimi dodaných informací. (154) Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku prodal v červnu 2010 svá výrobní zařízení. Tato zařízení získal jiný výrobce v Unii. Jelikož je analýza makroekonomických ukazatelů založena na údajích získaných ode všech výrobců v Unii, neměl tento prodej žádný dopad na rozsah nebo jednotlivé ukazatele analýzy újmy. (155) V úvodu této analýzy by mělo být vysvětleno, že určité celosvětové ekonomické události, ke kterým došlo na konci roku 2010 a na začátku roku 2011, měly dopad na situaci na trhu Unie, zejména na ceny a objem prodeje obdobného výrobku. V tomto období měl pokles nabídky bavlny na asijském trhu za následek zvýšení poptávky po polyesterovém vlákně. PET a polyesterové vlákno jsou na navazujícím trhu do značné míry závislé na téže surovině, tj. na přečištěné kyselině tereftalové (PTA). Zvýšená poptávka po polyesterovém vlákně způsobila nedostatečnou nabídku PTA, čímž se zvýšily ceny PET. Jelikož výrobci PET na Blízkém Východě jsou rovněž závislí na PTA z Asie, došlo k náhlému snížení dovozu PET do Unie. Zároveň hlavní dodavatelé PTA v Unii prohlásili, že vyšší moc způsobila další omezení domácí výroby PET. 7. Připomínky zúčastněných stran (156) Některé strany zpochybnily platnost analýzy újmy z toho důvodu, že byla založena na neúplných informacích, což také mělo dopad na práva zúčastněných stran na obhajobu. Byly vzneseny zejména níže uvedené argumenty. (157) Některé strany tvrdily, že informace získané od výrobců v Unii nejsou v souladu s pokyny pro vyplnění dotazníku, který požadoval, aby údaje od různých společností nebyly sčítány. Proto byl vznesen argument, že shromážděné informace nebyly přesné ani úplné vzhledem k tomu, že vykázaná čísla byla sečtena pro každý subjekt zařazený do vzorku. Je třeba uvést, že informace byly shromážděny řádným způsobem a byly ověřeny na místě. Bylo shledáno, že shromážděné informace poskytují dostatečně přesný obrázek o výrobním odvětví Unie, a proto bylo nutné výše uvedené tvrzení odmítnout. Po zveřejnění informací strany své tvrzení zopakovaly. Nebyly předloženy žádné nové argumenty ani důkazy. Některé strany zopakovaly své tvrzení, že údaje poskytnuté jednou společností zařazenou do vzorku nebyly úplné, jelikož se netýkaly celé skupiny, ale jen vybraného subjektu v rámci skupiny. Tato připomínka byla rozebrána ve fázi výběru vzorku, jak je vysvětleno výše ve 20. bodě odůvodnění. (158) Tytéž strany tvrdily, že Komise se pokoušela opravit údajné nedostatky ve shromážděných informacích tím, že zaslala dodatečné dotazníky. V tomto ohledu je třeba objasnit, že Komise skutečně zaslala dodatečné dotazníky, které však byly určeny pouze výrobcům v Unii nezařazeným do vzorku, aby shromáždila informace o makroekonomických ukazatelích, jež mají význam pro posouzení újmy, a tedy za účelem doplnění informací poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Po zveřejnění informací některé strany toto tvrzení zopakovaly, aniž by předložily jakékoli nové argumenty nebo nové důkazy. Toto tvrzení stran tedy bylo odmítnuto. (159) Kromě toho tytéž strany tvrdily, že informace poskytnuté výrobci zařazenými do vzorku byly také v rozporu s povinnostmi, jež ukládá článek 19 základního nařízení, protože informace, které nebyly důvěrné povahy, byly poskytnuty jako důvěrné informace, a proto byly vyřazeny z dostupné dokumentace. V tomto ohledu je třeba uvést, že tyto informace byly klasifikovány jako „limited“ v souladu s žádostí strany, která je předložila. Na žádost zúčastněných stran byl status důvěrnosti předložených informací přehodnocen a v příslušných případech byly informace po konzultaci s dotčenými společnostmi a jejich schválení překlasifikovány jako „open for inspection by interested parties“. I toto tvrzení tedy bylo zamítnuto. (160) Některé strany tvrdily, že metodika použitá pro posouzení újmy byla v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení, jelikož zjištění újmy provedené při původním šetření uzavřeném v roce 1999 bylo založeno na souhrnném posouzení dovozu ze šesti zemí, ale toto posouzení nezahrnuje dovoz z Jižní Korey, která je údajně největším dodavatelem do Unie a zemí s největší vývozní kapacitou a nejnižšími vývozními cenami ve srovnání s jinými zeměmi dotčenými tímto přezkumem. (161) V této souvislosti je třeba uvést, že v přezkumu před pozbytím platnosti uzavřeném v roce 2007 byl nedumpingový dovoz z Jižní Korey již vyčleněn, jelikož bylo zjištěno, že ne všechny podmínky uvedené v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byly splněny, pokud jde o tento dovoz. Kromě toho je třeba uvést, že tento přezkum se nevztahuje na dovoz z Korey, jelikož platnost opatření vůči Jižní Koreji vypršela. Kromě toho se dospělo k závěru, že nedošlo k žádné změně v metodice, jelikož souhrnné posouzení je použito v tomto přezkumu pro dovoz ze všech zemí, které splňují kritéria pro toto posouzení v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Tento argument uvedených stran je tedy nutné zamítnout. 8. Makroekonomické ukazatele 8.1. Výroba (162) V souvislosti se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu (jak je uvedeno níže ve 164. bodě odůvodnění) se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 11 % i výroba v Unii. Pokles výroby v Unii byl přerušen pouze v roce 2010, kdy se výroba ve srovnání s rokem 2009 zvýšila, ale přesto zůstala na úrovni o 4 % pod úrovní roku 2008. V období přezkumného šetření pak dále klesala. Tabulka 7 Celková výroba v Unii || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Výroba (v tunách) || 2 327 169 || 2 107 792 || 2 239 313 || 2 068 717 Index (2008 = 100) || 100 || 91 || 96 || 89 Zdroj: odpovědi na dotazník, žádost o přezkum. || || 8.2. Výrobní kapacita a využití kapacity (163) Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 23 %. Tento trend souvisí s uzavřením několika výrobních závodů, jež bylo částečně kompenzováno otevřením nových továren. (164) Využití kapacity se zvýšilo ze 75 % v roce 2008 na 86 % v období přezkumného šetření. Na toto zvýšené využití kapacity je třeba pohlížet v souvislosti s restrukturalizačním úsilím výrobního odvětví Unie, jak bylo vysvětleno výše ve 124. bodě odůvodnění. Tabulka 8 Výrobní kapacita a využití kapacity || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Výrobní kapacita (v tunách) || 3 118 060 || 2 720 326 || 2 625 244 || 2 393 516 Index || 100 || 87 || 84 || 77 Využití kapacity || 75 % || 77 % || 85 % || 86 % Index || 100 || 104 || 114 || 116 Zdroj: odpovědi na dotazník, žádost o přezkum. 8.3. Objem prodeje (165) Objem prodeje výrobního odvětví v Unii na trhu Unie vykazoval tentýž vývoj jako výroba a během posuzovaného období se snížil o 6 %. Tabulka 9 Celkový prodej výrobního odvětví Unie v Unii || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Prodej (v tunách) || 2 288 283 || 2 047 305 || 2 169 423 || 2 160 807 Index || 100 || 89 || 95 || 94 Zdroj: odpovědi na dotazník, žádost o přezkum. 8.4. Podíl na trhu (166) Po počátečním poklesu o 13 % v roce 2009 získalo výrobní odvětví Unie zpět část svého podílu na trhu, o který přišly Spojené arabské emiráty, Jižní Korea, Írán a Pákistán, a to i přes zvyšující se objem dovozu z Indie, Ománu a jiných třetích zemí (Rusko, Mexiko a Saúdská Arábie) v témže období. Celkově se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 3 %. Tabulka 10 Podíl výrobního odvětví Unie na trhu || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Podíl výrobního odvětví Unie na trhu || 80 % || 70 % || 74 % || 77 % Index || 100 || 87 || 93 || 97 Zdroj: odpovědi na dotazník, žádost o přezkum a Eurostat. 8.5. Růst (167) Během posuzovaného období trh stagnoval. Výrobní odvětví Unie neprofitovalo z žádného růstu, naopak i přes restrukturalizační úsilí přišlo výrobní odvětví Unie o další podíl na trhu v důsledku rostoucího dovozu, zejména ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Na mírný pokles spotřeby v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s dočasným nedostatkem suroviny (PTA) v Unii i na celosvětovém trhu. 8.6. Zaměstnanost a produktivita (168) Míra zaměstnanosti výrobního odvětví Unie vykázala mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření pokles o 41 %. Tento pokles byl konstantní během posuzovaného období, včetně roku 2010, kdy vzrostla výroba (viz výše 161. bod odůvodnění). Vzhledem ke zvýšené produktivitě je tento pokles odrazem restrukturalizačního úsilí řady výrobců v Unii. (169) Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, v průběhu posuzovaného období vzrostla o 50 %. Promítá se v tom skutečnost, že výroba klesala pomalejším tempem než míra zaměstnanosti, a svědčí o zvýšené účinnosti výrobního odvětví Unie. To je obzvláště patrné v roce 2010, kdy výroba rostla, míra zaměstnanosti poklesla a produktivita byla o 37 % vyšší než v roce 2008. Tabulka 11 Zaměstnanost a produktivita || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Počet zaměstnanců || 2 060 || 1 629 || 1 449 || 1 218 Index || 100 || 79 || 70 || 59 Produktivita (tuny/zaměstnanec) || 1 130 || 1 294 || 1 545 || 1 698 Index || 100 || 115 || 137 || 150 Zdroj: odpovědi na dotazník, žádost o přezkum. || || 8.7. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí (170) Dopad skutečného dumpingového rozpětí u dovozu z dotčených zemí na výrobní odvětví Unie nelze, s ohledem na cenovou citlivost trhu s tímto výrobkem, považovat za zanedbatelný. Je potřeba uvést, že tento ukazatel má větší význam v souvislosti s analýzou pravděpodobnosti obnovení újmy. Kdyby opatření pozbyla platnosti, je pravděpodobné, že by dumpingový dovoz byl obnoven v takovém objemu a za takové ceny, že by dopad dumpingového rozpětí byl značný. 8.8. Překonání účinků dřívějšího dumpingu (171) Přestože ukazatele posuzované výše svědčí o tom, že po uložení konečných antidumpingových opatření v roce 2000 došlo k určitému zlepšení některých ekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie, dokazují rovněž, že výrobní odvětví Unie je stále citlivé. 9. Mikroekonomické ukazatele 9.1. Stav zásob (172) Úroveň zásob byla během období přezkumného šetření o 24 % vyšší ve srovnání s jejich úrovní v roce 2008. Ve srovnání s výkonem však zásoby zůstaly na dříve zjištěných úrovních, tj. mezi 5 a 6 %. Tabulka 12 Stav zásob || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Konečné zásoby || 51 495 || 54 808 || 54 314 || 64 069 Index || 100 || 106 || 105 || 124 Zdroj: odpovědi na dotazník. 9.2. Vývoj cen (173) Pokud jde o vývoj cen, po počátečním poklesu v roce 2009 (–16 %), který byl způsoben zejména hospodářskou krizí, se ceny v roce 2010 přiblížily úrovni z roku 2008. Následovalo prudké zvýšení průměrné jednotkové ceny v období přezkumného šetření, které vedlo ke zvýšení o 25 % během posuzovaného období. (174) Na tento prudký nárůst cen v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s neočekávaným vývojem na trhu s bavlnou na konci roku 2010 a v prvním čtvrtletí roku 2011. Jak je uvedeno výše (ve 153. bodě odůvodnění), rekordní ceny bavlny způsobily přechod na polyesterové vlákno, které využívá stejnou surovinu jako PET. Zvýšená poptávka po této surovině, tj. po PTA, zvýšila ceny PET v Asii a na Blízkém Východě, což mělo vedlejší účinek na ceny PET v Unii. Ke zvýšení cen v Unii v té době přispěl i krátkodobý nedostatek PTA v Unii v důsledku „vyšší moci“ deklarované jedním z výrobců PTA v Unii. Tabulka 13 Jednotková prodejní cena v Unii || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Jednotková prodejní cena v EU (EUR/tunu) || 1 066 || 891 || 1 045 || 1 330 Index (2008 = 100) || 100 || 84 || 98 || 125 Zdroj: odpovědi na dotazník. || || || || 9.3. Faktory ovlivňující prodejní ceny (175) Prodejní ceny PET obvykle sledují cenové tendence u jejich hlavních surovin (zejména PTA a monoethylenglykolu – MEG), jelikož ty tvoří až 90 % celkových nákladů PET. PTA je ropný derivát, jehož cena kolísá v závislosti na cenách ropy. To způsobuje velké kolísání cen PET. (176) Kromě toho PET využívá stejnou surovinu jako polyesterové vlákno, jehož výroba závisí na dostupnosti PTA ve stejné míře jako u PET. Jelikož je polyesterové vlákno pro textilní odvětví alternativou bavlny, je cena PET citlivá rovněž na vývoj na trhu s bavlnou. 9.4. Mzdy (177) Průměrná mzda se v posuzovaném období snížila o 7 %. K tomuto snížení došlo v období přezkumného šetření a přispělo ke zvýšení produktivity popsanému výše (viz 169. bod odůvodnění). Tabulka 14 Mzdy || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Mzdy (průměr na osobu) || 54 512 || 56 014 || 54 876 || 50 784 Index || 100 || 103 || 101 || 93 Zdroj: odpovědi na dotazník. 9.5. Ziskovost a návratnost investic (178) Ziskovost a návratnost investic se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření významně zlepšily. Zisk z prodeje na trhu Unie vzrostl z –7,9 % v roce 2008 na 5,3 % v období přezkumného šetření a návratnost investic se zlepšila z –9,6 % na 10,6 %. V roce 2008 byla výkonnost jednoho výrobce v Unii obzvlášť slabá. Zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie v letech 2009 a 2010, kdy ceny byly pod úrovní z roku 2008, však dokládá, že vztah mezi cenami a ziskovostí je jen volný. Naopak v případě zlepšení ziskovosti se zdá, že úzce souvisí se zlepšením využití kapacity a se zvýšením produktivity popsaným výše. (179) Díky vývoji na celosvětovém trhu na přelomu let 2010–2011 spolu s restrukturalizačním úsilím a zlepšením účinnosti popsaným výše bylo výrobní odvětví Unie schopné zlepšit v roce 2010 svou ziskovost a v období přezkumného šetření dosáhnout úrovně 5,3 %. (180) Jedna zúčastněná strana tvrdila, že tento vývoj byl neočekávaný a mimořádný a nelze jej považovat za reprezentativní pro celkovou situaci výrobního odvětví Unie. (181) V tomto ohledu je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie mohlo využít nárůstu cen PET na konci roku 2011 a na začátku roku 2012, jelikož ustálilo cenu PTA ještě předtím, než došlo k popsaným událostem na trhu. Na základě statistických zdrojů týkajících se vývoje po období přezkumného šetření, které předložily zúčastněné strany, se ziskové rozpětí výrobců PET v roce 2012 podstatně snížilo. Tím se potvrzuje, že ziskovost v roce 2011 (období přezkumného šetření) byla opravdu do značné míry ovlivněna neočekávanými a dočasnými celosvětovými ekonomickými událostmi (153. bod odůvodnění), ke kterým pravděpodobně již znovu nedojde a nelze je považovat za trvalé a reprezentativní pro situaci výrobního odvětví Unie. Tabulka 15 Ziskovost a návratnost investic || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Ziskovost prodeje Unie || –7,9 % || 1,6 % || 4,8 % || 5,3 % Index || 100 || 221 || 261 || 267 Návratnost investic || –9,6 % || 2,3 % || 8,9 % || 10,6 % Index || 100 || 224 || 292 || 310 Zdroj: odpovědi na dotazník. 9.6. Peněžní tok a schopnost získat kapitál (182) Peněžní tok se v posuzovaném období významně zlepšil a odrážel nedávné zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Tabulka 16 Peněžní tok || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Peněžní tok (v EUR) || –59 419 394 || 40 940 883 || 96 614 649 || 103 761 169 Index (2008 = 100) || 100 || 269 || 363 || 375 V % obratu || –5,9 % || 4,5 % || 8,3 % || 7,5 % Index (2008 = 100) || 100 || 176 || 242 || 229 Zdroj: odpovědi na dotazník. (183) Neexistovaly žádné konkrétní náznaky toho, že výrobní odvětví Unie by se potýkalo s problémy při navyšování kapitálu, zejména proto, že výrobci v Unii jsou organizováni ve větších skupinách. 9.7. Investice (184) Úroveň investic se v posuzovaném období celkově snížila o 35 %. Původní investice provedené v roce 2008 byly v roce 2009 prudce omezeny a od té doby ještě nebyly plně obnoveny. Tabulka 17 Investice || 2008 || 2009 || 2010 || OPŠ Investice (v tis. EUR) || 72 341 598 || 5 404 705 || 15 994 659 || 47 217 003 Index || 100 || 7 || 22 || 65 Zdroj: odpovědi na dotazník. 10. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie (185) Z analýzy makroekonomických údajů vyplynulo, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období snížilo objem výroby a prodeje. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se po počátečním poklesu v roce 2009 ještě plně neobnovil a v posuzovaném období vykazoval celkový pokles o 3 procentní body (na 77 % v období přezkumného šetření). Pokles zaměstnanosti a kapacity je výsledkem probíhající restrukturalizace a je třeba na něj pohlížet v souvislosti se zvyšujícím se využitím kapacity a zvyšující se produktivitou. (186) Zároveň vykazovala většina příslušných mikroekonomických ukazatelů známky zlepšení. Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok výrazně vzrostly, zejména v roce 2010 a v období přezkumného šetření. Naopak investice v roce 2009 prudce poklesly a od té doby se ještě neobnovily. (187) Celkově se hospodářská situace výrobního odvětví zlepšila. K tomuto zlepšení však došlo v relativně nedávné době a je do určité míry založeno na neočekávaném a dočasném vývoji na trhu na přelomu let 2010–2011 (viz 153. bod odůvodnění). Zdá se, že tento závěr podporují také dostupné informace o vývoji rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2012 (viz 179. bod odůvodnění), které ve srovnání s obdobím přezkumného šetření vykazuje pokles. (188) Podle výše uvedené analýzy se situace výrobního odvětví Unie zlepšila a zdá se, že nedochází k žádné podstatné újmě. Situace výrobního odvětví Unie však (navzdory zjevným pozitivním trendům a významnému restrukturalizačnímu úsilí) stále ještě nestabilní. (189) Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěr, že výrobní odvětví Unie je stále ještě nestabilní, a tvrdily, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a od roku 1999 se významně transformovalo. Je třeba uvést, že, jak je vysvětleno výše ve 185. bodě odůvodnění, i přes celkové zlepšení a konsolidaci se ne všechny ekonomické ukazatele v posuzovaném období vyvíjely pozitivně. Například objem výroby a prodeje a rovněž podíl na trhu se snížily. Kromě toho došlo ke zlepšení relativně nedávno a zdá se, že v důsledku propadu ziskovosti v roce 2012 mělo jen krátké trvání. Na tomto základě se dospělo k závěru, že v období přezkumného šetření sice nebyla prokázána žádná podstatná újma, ale výrobní odvětví Unie bylo stále v nestabilní situaci. Tento argument byl proto zamítnut. (190) Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily použití údajů vztahujících se k době po období přezkumného šetření pro účely analýzy hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Jako reakce na toto tvrzení se potvrzuje, že situace výrobního odvětví Unie se posuzovala za posuzované období a na tomto základě nebyla zjištěna žádná podstatná újma. Vývoj ziskovosti výrobního odvětví Unie po období přezkumného šetření je však v tomto případě relevantní, zejména v souvislosti s mimořádným vývojem na celosvětovém trhu na přelomu let 2010 a 2011. Ilustruje také kolísavost míry zisku, která je pro toto odvětví typická (viz níže 260. bod odůvodnění). Tento argument se proto zamítá. F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY 1. Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření (191) Šetřením se ukázalo, že dovoz z Indie, Tchaj-wanu a Thajska je nadále dumpingový a že neexistují žádné náznaky toho, že dumping by se v budoucnu omezil nebo zrušil. (192) Výhledová analýza pravděpodobného objemu vývozu z těchto tří zemí odhalila, že kdyby byla opatření zrušena, dovoz z Indie, Tchaj-wanu a Thajska by se vzhledem k přebytečné kapacitě dostupné pro vývoz (viz 55., 97. a 118. bod odůvodnění), domácím cenám i cenám na trzích třetích zemí a v Unii a spolu s atraktivitou trhu Unie pravděpodobně zvýšil na úroveň, která by pravděpodobně působila újmu a byla vyšší, než byly úrovně dosažené v období přezkumného šetření. Odhaduje se, že v důsledku plánovaného rozšíření kapacity v těchto třech zemích dosáhne jejich společná přebytečná kapacita dostupná pro vývoz v blízké budoucnosti 2,3–2,8 milionu tun, což by představovalo více než 83–87% spotřeby Unie (v období přezkumného šetření). (193) Pokud jde o očekávaný vývoj cen u dovozu z těchto tří zemí, očekává se, že dovoz z těchto zemí bude vstupovat za dumpingové ceny, kdyby byla opatření proti Indii, Tchaj-wanu a Thajsku zrušena. Kromě toho, jelikož vývozci z těchto zemí budou muset soutěžit s levným dovozem z jiných třetích zemí, nelze vyloučit, že budou muset své ceny dále snižovat, aby zvýšili svůj podíl na trhu Unie. (194) Na základě toho bude výrobní odvětví Unie pravděpodobně vystaveno významnému objemu dovozu z Indie, Tchaj-wanu a Thajska za dumpingové ceny nižší, než jsou jeho průměrné ceny, což by poškodilo jeho hospodářskou situaci, která se nedávno zlepšila. V důsledku toho by se pravděpodobně obnovila podstatná újma, kdyby opatření proti Indii, Tchaj-wanu a Thajsku byla zrušena. 2. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dotčených zemí dostupná pro vývoz (195) Jak bylo uvedeno výše, vyvážející výrobci v Indii, na Tchaj-wanu a v Thajsku jsou schopni zvýšit svůj objem vývozu na trh Unie. Všechny tři země zaznamenaly v posuzovaném období významný nárůst své výrobní kapacity. Podle tržních předpovědí se očekává, že rozdíl mezi domácí spotřebou a výrobní kapacitou vzroste v blízké budoucnosti na 2,3–2,8 milionu tun. Tuto přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz v blízké budoucnosti je třeba považovat za významnou, jelikož představuje více než 83–87 % spotřeby Unie (v období přezkumného šetření). (196) I když byl tedy dovoz z těchto tří zemí do Unie relativně omezený, hrozí riziko, že by v případě zrušení opatření mohl být na trh Unie přesměrován významný objem vývozu. (197) Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že pravděpodobnost obnovení újmy na základě přebytečné kapacity dostupné pro vývoz musí zahrnovat posouzení růstu poptávky na vývozních trzích Indie a Tchaj-wanu. Tytéž strany tvrdily, že Thajsko není relevantní, protože je kontrolováno jednou skupinou přítomnou na trhu Unie. Tvrzení týkající se posouzení přebytečné kapacity dostupné pro vývoz se odmítá z důvodů popsaných výše v 58. až 59. a 101. až 102. bodě odůvodnění. Význam tvrzení o situaci na thajském trhu nebyl odůvodněn. Z tohoto důvodu byla tato tvrzení odmítnuta. 3. Ztráta vývozních trhů (198) V Turecku jsou v současnosti zavedena opatření na ochranu obchodu proti dovozu PET z Indie, Tchaj-wanu a Thajska. Kromě toho existují v Jižní Africe opatření proti dovozu z Indie a Tchaj-wanu a v Malajsii opatření proti Thajsku. (199) Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěry ohledně ztráty vývozních trhů pro Indii a Thajsko. Tvrdily, že oba trhy jsou jen okrajovými vývozními trhy, a že tedy z těchto trhů nelze přesměrovat žádný významný objem dovozu do Unie, kdyby opatření byla zrušena. Je třeba uvést, že pouhá existence opatření na ochranu obchodu na některých trzích vylučuje smysluplné srovnání relativního významu trhů s opatřeními a trhů bez opatření pro danou zemi. Kromě toho se v rozporu s tímto tvrzením nedospělo k závěru, že objem vývozu z těchto trhů by byl přesměrován na trh Unie. Místo toho z posouzení Komise vyplývá, že existence opatření na ochranu obchodu v Turecku a Jižní Africe proti dovozu z Indie a Tchaj-wanu potenciálně omezuje počet trhů, které by mohly být dostupné pro indický a tchajwanský vývoz. Kromě toho, kdyby tvrzení, že Turecko a Jižní Afrika jsou bezvýznamnými vývozními trhy, bylo pravdivé, vzrůstající přebytečná kapacita dostupná pro vývoz v Indii a na Tchaj-wanu naznačuje pravděpodobnost zvýšeného vývozu do Unie, i kdyby opatření na ochranu obchodu zavedená Tureckem a Jižní Afrikou neexistovala (viz výše 59. bod odůvodnění). Tento argument byl proto zamítnut. (200) Existence opatření na ochranu obchodu v jiných třetích zemích je také ukazatelem toho, že cenová politika Indie, Tchaj-wanu a Thajska se pravděpodobně bude opakovat i na trhu Unie. 4. Atraktivita trhu Unie (201) Trh Unie je atraktivní, pokud jde o jeho velikost a ceny, jelikož se jedná o třetí největší trh na světě a má strukturální potřebu dovozu a vyšší ceny ve srovnání s ostatními trhy. V případě Indie, Tchaj-wanu a Thajska bývají dovozní ceny pro Unii vyšší než ceny pro jiné třetí země, což svědčí o atraktivitě trhu Unie pro vývoz z těchto tří zemí. (202) Atraktivitu trhu Unie potvrzuje i skutečnost, že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu ve prospěch vzrůstajícího dovozu ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Platí to zejména v případě Jižní Korey, která významně zvýšila svůj vývoz na trh Unie v roce 2012 poté, co platnost opatření proti této zemi vypršela. 5. Další faktory (203) Dopad dovozu z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena opatření, na situaci výrobního odvětví Unie, se nepovažoval za významný, jelikož objem dovozu byl nízký a jejich podíl na trhu v období přezkumného šetření se významně snížil. (204) Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, se během posuzovaného období zvýšil, avšak průměrná dovozní cena zůstala na podobné úrovni jako průměrná cena výrobního odvětví Unie. Dopad dovozu z těchto zemí na situaci výrobního odvětví Unie se proto považuje pouze za omezený. 6. Závislý trh (205) Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že v důsledku vertikální integrace mezi výrobci a zpracovateli PET se významná část PET prodávala pro závislé využití, které není konkurencí pro dovoz. Rovněž tvrdily, že podíl závislého trhu byl významný a že ovlivnil výsledky analýzy. (206) Na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že podíl závislého prodeje nebyl významný (méně než 10 %). Je třeba zdůraznit, že dané strany vyjádřily přítomnost výrobců PET v odvětví výroby obalů jako instalovanou výrobní kapacitu PET, a nikoli jako jejich podíl na trhu v odvětví výroby obalů. Bylo tedy zjištěno, že tvrzení o významném podílu závislého využití je neopodstatněné. Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že rozsah cen závislého a nesouvisejícího prodeje byl stejný. (207) Na základě toho se dospělo k závěru, že rozlišovací analýza dopadu závislého prodeje není nutná, a tato tvrzení stran byla odmítnuta. 7. Připomínky zúčastněných stran (208) Některé zúčastněné strany tvrdily, že během období přezkumného šetření nedocházelo k újmě způsobené dovozem z Indie, což potvrzuje relativní hospodářská životaschopnost a zisk výrobního odvětví Unie. Je třeba uvést, že v tomto případě opravdu nebylo zjištěno žádné přetrvávání újmy, a tvrzení těchto stran tedy odpovídá zjištěním šetření. (209) Některé strany tvrdily, že dopad na situaci výrobního odvětví Unie mohly mít jiné faktory, jako jsou strukturální nedostatky výrobního odvětví Unie a nedostatečné investice a rovněž sezónní a konjunkturální faktory (např. špatné počasí a hospodářské krize). Pokud jde o první uvedený bod, je třeba uvést, že restrukturalizace výrobního odvětví Unie již probíhá a dosažené zlepšení účinnosti naznačuje, že toto tvrzení stran je nepodložené. Pokud jde o konjunkturální faktory, zdá se, že přestože hospodářské krize měly dopad na situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009, jak je uvedeno výše, tyto účinky již v současnosti nejsou přítomné. Pokud jde o účinek špatného počasí, tím lze částečně vysvětlit klesající spotřebu v období přezkumného šetření, avšak jeho údajný dopad na situaci výrobního odvětví Unie jednak nebyl doložen a také se zdá, že mírný pokles v roce 2011 souvisel spíše s dočasným nedostatkem surovin v důsledku vývoje na celosvětovém trhu v roce 2011. Proto není žádné z těchto tvrzení vzhledem k zjištění šetření opodstatněné. (210) Kromě toho některé strany tvrdily, že kdyby opatření vypršela, obnovení újmy není v tomto případě pravděpodobné, jelikož výrobní odvětví Unie je díky své struktuře (koncentrace a vertikální integrace) chráněno před účinky dovozu. Kromě toho byl vznesen argument, že přechod na dovážené PET není v blízké budoucnosti žádoucí ani možný, zejména proto, že smlouvy a strategie týkající se odběru a rovněž proces homologace velkých vlastníků značek (následných uživatelů) činí změny dodavatelů PET problematickými. Je třeba uvést, že na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu během posuzovaného období. To dokládá, že výrobní odvětví Unie jednak není chráněno před účinky dovozu a také že přechod na dovoz není hypotetický, ale již k němu skutečně dochází. Tyto argumenty proto musely být zamítnuty. (211) Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany tvrzení, že výrobní odvětví Unie je díky své struktuře chráněno před potenciální konkurencí dovozu. Zaprvé, pokud jde o tvrzení o dominantním postavení jedné z výrobních s