CS Úřední věstník Evropské unie C 9/6

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení (1)

(Věc AT.39740 – Google Search (Shopping))

(2018/C 9/07)

ÚVOD

1) Návrh rozhodnutí se zabývá tím, že společnost Google Inc. na svých stránkách s výsledky obecného vyhledávání umísťuje a zobrazuje své vlastní služby pro porovnávání prodejních nabídek příznivěji než konkurenční služby pro porovnávání prodejních nabídek.

2) Komise poté, co obdržela několik stížností (2), zahájila dne 30. listopadu 2010 řízení ve smyslu čl. 11 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (3) a čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 773/2004 (4) ohledně několika praktik společnosti Google Inc. V souladu s čl. 11 odst. 6 ztrácejí tímto orgány pro hospodářskou soutěž členských států příslušnost používat ve vztahu k těmto praktikám články 101 a 102 Smlouvy o fungování EU. Následkem toho předaly orgány pro hospodářskou soutěž některých členských států řadu stížností Komisi (5). Komise obdržela několik dalších stížností i po zahájení řízení (6). V dubnu 2012 byly věci 39768 (Ciao), 39775 (eJustice/1PlusV), 39845 (VfT), 39863 (BDZV&VDZ), 39866 (Elfvoetbal), 39867 (Euro-Cities/HotMaps), 39875 (nntp.it), 39897 (Microsoft) a 39975 (Twenga) spojeny s věcí 39740 (Foundem). Dokumenty, jež byly zaevidovány v těchto věcech, byly následně sloučeny do jediné složky s číslem 39740 – Google Search. Komise pokračovala v řízení s číslem věci 39740.

3) Dne 13. března 2013 v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1/2003 zaslala Komise společnosti Google Inc. předběžné posouzení, v němž vyjádřila obavy, že je možné, že společnost Google porušuje některými obchodními praktikami článek 102 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 54 Dohody o EHP, a to mimo jiné tím, že na svých stránkách s obecným vyhledáváním nakládá s odkazy na vlastní specializované vyhledávací služby příznivěji než s odkazy na specializované vyhledávací služby svých konkurentů.

4) Společnost Google Inc. sice popřela, že by některá z obchodních praktik uvedených v předběžném posouzení porušovala článek 102 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo článek 54 Dohody o EHP, zároveň však předložila závazky, jež měly řešit obavy Komise ohledně hospodářské soutěže ve vztahu k daným praktikám. Společnost Google Inc. předložila Komisi první soubor závazků dne 3. dubna 2013, druhý dne 21. října 2013 a třetí dne 31. ledna 2014.

5) V období od 27. května 2014 do 11. srpna 2014 zaslala Komise stěžovatelům, kteří předložili stížnosti do 27. května 2014, dopisy podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 (dále jen „dopisy podle čl. 7 odst. 1“) (7). Komise v těchto dopisech uvedla, že podle jejího prozatímního posouzení by třetí soubor závazků mohl řešit obavy ohledně hospodářské soutěže, které vyjádřila v předběžném posouzení, a že tedy hodlá jejich stížnosti zamítnout (8).

6) Několik adresátů dopisů podle čl. 7 odst. 1 mělo za to, že jim nebyl umožněn dostatečný přístup ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 k dokumentům, na jejichž základě Komise provedla prozatímní posouzení. Požádali tedy o přístup k uvedeným dokumentům podle čl. 7 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2011/695/EU. V odpovědi na jejich žádost úředník pro slyšení objasnil, že procesní práva stěžovatelů nejsou tak rozsáhlá jako práva na spravedlivé slyšení, jež požívají podniky, které Komise vyšetřuje. Konkrétně právo adresátů dopisů podle čl. 7 odst. 1 na přístup k dokumentům nemá stejný rozsah jako právo na přístup ke spisu Komise, které je přiznáno adresátům prohlášení o námitkách. Nicméně dopisy podle čl. 7 odst. 1 se výslovně opíraly o předběžné posouzení (9), a úředník pro slyšení proto zastával názor, že je třeba adresátům těchto dopisů zpřístupnit upravenou verzi předběžného posouzení. GŘ pro hospodářskou soutěž pak z podnětu úředníka pro slyšení tento přístup poskytlo.

7) Adresáti dopisů podle čl. 7 odst. 1 předložili svá stanoviska písemně (10). Poté, co Komise stanoviska stěžovatelů zanalyzovala, dospěla k závěru, že nemůže přijmout rozhodnutí podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003, kterým by prohlásila třetí soubor závazků za závazný a v němž by konstatovala, že pominuly důvody pro zásah Komise. Komise o tom uvědomila společnost Google Inc. dne 4. září 2014.

PROHLÁŠENÍ O NÁMITKÁCH

8) Dne 15. dubna 2015 přijala Komise prohlášení o námitkách obsahující předběžný závěr, že skutečnost, že společnost Google Inc. na svých stránkách s výsledky obecného vyhledávání umísťuje a zobrazuje své vlastní služby pro porovnávání prodejních nabídek příznivěji než konkurenční služby pro porovnávání prodejních nabídek, představuje porušení článku 102 Smlouvy o fungování EU a článku 54 Dohody o EHP.

9) Přístup ke spisu byl společnosti Google Inc. poskytnut dne 27. dubna 2015 prostřednictvím zašifrovaného DVD. V červnu a červenci 2015 se uskutečnily postupy s využitím datové místnosti (11). Společnost Google Inc. požádala podle čl. 7 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU o přístup k jistým údajům podobné povahy, jako byly údaje, k nimž dostala přístup prostřednictvím postupů s využitím datové místnosti, ale které jí takto nebyly poskytnuty. Po zásahu úředníka pro slyšení zaslalo GŘ pro hospodářskou soutěž podle čl. 8 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU dotčeným poskytovatelům údajů dopisy, v nichž je informovalo o tom, proč Komise zamýšlí zpřístupnit jejich údaje postupem s využitím datové místnosti. Jelikož poskytovatelé údajů ve stanovené lhůtě nepředložili připomínky, byl postup s využitím datové místnosti následně proveden.

10) Společnost Google Inc. požádala úředníka pro slyšení podle čl. 7 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU o přístup k i) jistým částem zprávy o postupu v datové místnosti, kterou v rámci tohoto postupu vypracovali externí poradci, a ii) úplnému znění odpovědi na jednu konkrétní žádost Komise o informace. Po zásahu úředníka pro slyšení byl poskytnut přístup k dotčeným částem zprávy o postupu v datové místnosti ve znění, jež bylo podstatně méně upraveno a bylo dostatečně smysluplné proto, aby společnost Google Inc. mohla řádně uplatnit své právo být vyslechnut. Pokud jde o odpověď na žádost o informace, GŘ pro hospodářskou soutěž na podnět úředníka pro slyšení nejprve získalo od dotčeného respondenta méně upravené znění jeho odpovědi, které bylo možné předat společnosti Google Inc. a které bylo takto předáno. GŘ pro hospodářskou soutěž poté v souladu s čl. 8 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU informovalo uvedeného respondenta o důvodech, kvůli nimž Komise zamýšlí zpřístupnit i informace, které byly vypuštěny z méně upraveného znění, a to prostřednictvím „důvěrného okruhu“, jejž by tvořili jistí externí právní zástupci společnosti Google Inc. Vzhledem k tomu, že respondent nepředložil námitky a Komise obdržela odpovídající závazky důvěrnosti, dotčené informace byly takto zpřístupněny.

11) Společnost Google Inc. odpověděla na prohlášení o námitkách dne 27. srpna 2015. O ústní slyšení nepožádala.

DOPLŇUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ O NÁMITKÁCH

12) Poté, co proběhla reorganizace společnosti Google Inc. a společnost Alphabet Inc. byla zařízena jako holdingová společnost nadřazená společnosti Google Inc., zahájila Komise dne 14. července 2016 (12) řízení proti společnosti Alphabet Inc. Ve stejný den Komise zaslala společnostem Google Inc. a Alphabet Inc. (dále jen společně „společnost Google“) doplňující prohlášení o námitkách, k němuž bylo původní prohlášení o námitkách přiloženo jako příloha (13). Prohlášení o námitkách bylo tedy rovněž zasláno společnosti Alphabet Inc.

13) V doplňujícím prohlášení o námitkách jsou mimo jiné uvedeny důvody, proč se Komise znovu uchýlila k postupu podle článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003, a bylo vysvětleno, že tím není dotčeno stanovisko Komise ohledně toho, zda tak učinit musela.

14) Přístup ke spisu byl společnosti Google Inc. poskytnut dne 27. července 2016 prostřednictvím zašifrovaného DVD. Postup s využitím datové místnosti se uskutečnil dne 14. září 2016.

15) Dne 26. září 2016 se na mě společnost Google obrátila se žádostí podle čl. 7 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU, v níž usilovala o přístup k dalším dvaceti dokumentům a vyjádřila ochotu v nezbytném případě přijmout omezené zpřístupnění těchto dokumentů prostřednictvím postupu s využitím datové místnosti či „důvěrného okruhu“. Na mou žádost byla zpřístupněna méně upravená znění, v některých případech postupem s využitím datové místnosti (který se odehrál dne 27. října 2016) či postupem „důvěrného okruhu“, při němž byl přístup umožněn pouze jmenovitě uvedeným externím poradcům, které společnost Google určila k přezkoumání daných dokumentů jejím jménem.

16) Společnost Google na doplňující prohlášení o námitkách odpověděla dne 3. listopadu 2016. O ústní slyšení nepožádala.

DOPIS O SKUTKOVÉM STAVU

17) Dne 28. února 2017 zaslala Komise společnosti Google dopis o skutkovém stavu. Dne 1. března 2017 byl prostřednictvím zašifrovaného CD společnosti Google poskytnut přístup ke spisu v podobě po doplňujícím prohlášení o námitkách. Dne 13. března 2017 byl zahájen postup s využitím datové místnosti ve vztahu k informacím, jež jejich poskytovatelé označili za důvěrné, ale u nichž souhlasili s omezeným zpřístupněním s využitím datové místnosti.

18) Dne 20. března 2017 se na mě společnost Google obrátila se žádostí podle čl. 7 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU, v níž usilovala o přístup k i) určitým upraveným dokumentům či jejich částem, jež jí byly poskytnuty jako součást přístupu ke spisu v podobě po doplňujícím prohlášení o námitkách či postupem „důvěrného okruhu“ na mou žádost v roce 2016, a ii) zápisům z jednání s jistými třetími stranami, zejména stěžovateli, které by byly úplnější než zápisy dosud poskytnuté. Žádost společnosti Google jsem zamítl, protože i) jsem měl za to, že přístup k upraveným částem dokumentů nebyl pro účely účinného uplatňování práva být vyslechnut pro společnost Google nezbytný, a ii) žádné úplnější zápisy ve spisu Komise neexistovaly (14).

19) Dne 29. března 2017 mi společnost Google adresovala dopis, v němž požadovala, aby Komise stáhla dopis o skutkovém stavu ze dne 28. února 2017 a buď vydala doplňující prohlášení o námitkách, nebo zaslala nový dopis o skutkovém stavu. V souladu s požadavkem čl. 3 odst. 7 rozhodnutí 2011/695/EU, podle něhož je třeba se s každým problémem týkajícím se účinného výkonu procesních práv dotyčných stran obrátit nejprve na Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž, jsem tuto záležitost předal GŘ pro hospodářskou soutěž, které společnosti Google odpovědělo dne 31. března 2017.

20) Dne 2. dubna 2017 mi společnost Google zaslala e-mailem žádost o přístup k některým částem zprávy o postupu v datové místnosti, kterou v rámci tohoto postupu zahájeného dne 13. března 2017 vypracovali externí poradci společnosti Google. Jednalo se o části obsahující informace, které GŘ pro hospodářskou soutěž považovalo za důvěrné, zatímco externí poradci společnosti Google nikoli. Po mém zásahu se dne 6. dubna 2017 postup s využitím datové místnosti znovu otevřel, a to především proto, aby externí poradci jmenovaní společností Google mohli, pokud si tak přejí, zprávy o postupu v datové místnosti nově formulovat. Aby byla respektována evidentně důvěrná povaha daných informací, byly argumenty, jež nebylo možné formulovat nedůvěrným způsobem, zahrnuty do důvěrného znění zprávy o postupu v datové místnosti, jež se vložila do spisu Komise. Společnost Google předložila svou odpověď na dopis o skutkovém stavu dne 18. dubna 2017.

ÚČAST STĚŽOVATELŮ A ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH OSOB V ŘÍZENÍ

21) V souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 byl stěžovatelům, jejichž stížnosti se týkaly záležitostí vztahujících se k prohlášení o námitkách či doplňujícímu prohlášení o námitkách, poskytnut přístup k nedůvěrným zněním uvedených prohlášení.

22) Úředník pro slyšení připustil k řízení řadu osob jako zúčastněné třetí osoby, které prokázaly dostatečný zájem ve smyslu čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003, čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 a čl. 5 odst. 1 a 2 rozhodnutí 2011/695/EU (15). Tyto osoby byly v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 informovány o druhu a předmětu řízení a byla jim dána možnost písemně vyjádřit své stanovisko. Jeden žadatel neposkytl další písemná podání v reakci na dopis podle čl. 5 odst. 3 rozhodnutí 2011/695/EU, v němž byl informován o důvodech, kvůli nimž dospěl úředník pro slyšení k závěru, že daný žadatel neprojevil dostatečný zájem o slyšení.

PRODLOUŽENÍ

23) Úředník pro slyšení obdržel žádosti o prodloužení lhůt stanovených Komisí pro odpověď na prohlášení o námitkách, doplňující prohlášení o námitkách, dopis o skutkovém stavu, žádost o informace rozhodnutím podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003, dopisy podle čl. 7 odst. 1 a nedůvěrná znění prohlášení o námitkách. Po vyslechnutí odpovědného ředitele úředník pro slyšení uvedené žádosti posoudil a v náležitých případech a se zohledněním použitelných ustanovení dané lhůty prodloužil.

PROCESNÍ BODY, JEŽ SPOLEČNOST GOOGLE VZNESLA VE SVÝCH ODPOVĚDÍCH

24) Odpovědi na prohlášení o námitkách a doplňující prohlášení o námitkách obsahují několik argumentů, o kterých se tvrdí, že popisují procesní nedostatky ve vyšetřování vedeném Komisí.

25) Jak v odpovědi na prohlášení o námitkách, tak v odpovědi na doplňující prohlášení o námitkách se prohlašuje, že Komise byla povinna objasnit důvody, proč upustila od postupu schválení závazků podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003 a namísto toho vydala prohlášení o námitkách. Bez ohledu na to, zda Komise tuto povinnost má, jak již bylo zmíněno výše v bodě 13, Komise každopádně své důvody v doplňujícím prohlášení o námitkách uvedla.

26) V odpovědi na prohlášení o námitkách se tvrdí, že v prohlášení o námitkách nebyly uvedeny dostatečné důvody a důkazy na podporu závěrů týkajících se trvání a zeměpisného rozsahu údajného protiprávního jednání. Tyto údajné nedostatky jsou v odpovědi označovány za nedostatky procesní. I kdyby prohlášení o námitkách bylo těmito nedostatky stiženo, nedomnívám se, že by tím bylo společnosti Google bráněno v účinném uplatňování jejích procesních práv. Prohlášení o námitkách obsahuje podstatné prvky vznesené proti společnosti Google, včetně faktů, popisu těchto faktů a důkazů, o něž se Komise opírala v dané fázi řízení, a společnost Google tak mohla ve správním řízení, jež je proti ní vedeno, účinně předložit své argumenty (16).

27) Podobně v odpovědi na doplňující prohlášení o námitkách společnost Google prohlašuje, že: i) v doplňujícím prohlášení o námitkách nejsou důkazy řádně posouzeny, a tím je porušeno právo společnosti Google na řádný správní proces, ii) v doplňujícím prohlášení o námitkách není dostatečně objasněna předběžná obava ani navrhovaná náprava a dále v něm chybí právní posouzení vyjmenovaných důkazů, a tím je porušeno právo společnosti Google na obhajobu, a iii) v doplňujícím prohlášení o námitkách se neuvádí nic na podporu požadavku týkajícího se nápravy. Tyto argumenty a prohlášení o námitkách vypracovaná Komisí v této věci jsem zvážil a dospěl jsem k závěru, že účinné uplatňování procesních práv společnosti Google bylo respektováno. Záležitosti, na něž společnost Google ve svých argumentech poukazuje, jsou v podstatě hmotněprávní povahy a podotýkám, že těmito záležitostmi se zabývá návrh rozhodnutí.

28) Společnost Google ve své odpovědi na doplňující prohlášení o námitkách rovněž tvrdí, že Komise jí neposkytla dostatečně informativní zápisy z jednání se stěžovateli. Soudní dvůr Evropské unie však výslovně nerozhodl, že by Komise byla povinna vypracovávat či zpřístupňovat zápisy z jednání nebo telefonních hovorů, pokud se Komise nehodlá o informace sdělené během těchto jednání či hovorů opírat (17). Návrh rozhodnutí z žádných takových informací nevychází. Společnost Google navíc nenaznačila ani neuvedla, že by během dotčených jednání či hovorů byly sděleny informace ospravedlňující povahy, ani neupřesnila, jaké vyviňující důkazy, jež by byly relevantní pro účely této věci, se snaží získat (18). Komise každopádně sepsala z jednání a hovorů stručné poznámky, uvedla v nich jména stran a projednávaná témata v rozsahu, jenž byl v souladu s ochranou obchodních tajemství a jiných důvěrných informací, a poskytla k těmto poznámkám přístup. V rámci přístupu ke spisu Komise společnosti Google rovněž zpřístupnila veškeré dokumenty, které jí jednotlivci či podniky během uvedených jednání či telefonních hovorů poskytly.

NÁVRH ROZHODNUTÍ

29) Komise po slyšení společnosti Google, jež se odehrálo písemně, dospěla k názoru, že podnik sestávající ze společnosti Google Inc. a od 2. října 2015 též ze společnosti Alphabet Inc. tím, že na svých stránkách s výsledky obecného vyhledávání umísťuje a zobrazuje své vlastní služby pro porovnávání prodejních nabídek příznivěji než konkurenční služby pro porovnávání prodejních nabídek, porušil článek 102 Smlouvy o fungování EU a článek 54 Dohody o EHP. Nařizuje tomuto podniku, aby uvedené protiprávní jednání okamžitě ukončil a zdržel se jakéhokoliv jednání, které by mělo stejný nebo rovnocenný cíl či účinek. Komise ukládá tomuto podniku pokutu.

30) Podle čl. 16 odst. 1 rozhodnutí 2011/695/EU jsem návrh rozhodnutí přezkoumal, abych posoudil, zda se zabývá pouze připomínkami, u nichž byla stranám řízení poskytnuta příležitost, aby oznámily svá stanoviska. Dospěl jsem k závěru, že tomu tak je.

31) Celkově se domnívám, že právo na účinný výkon procesních práv bylo v této věci dodrženo.

V Bruselu dne 26. června 2017. Joos STRAGIER

(1) Podle článků 16 a 17 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, 20.10.2011, s. 29) („rozhodnutí 2011/695/EU“).

(2) V pořadí, v jakém je Komise obdržela, pocházely tyto stížnosti od společností Infederation Ltd („Foundem“), Ciao GmbH („Ciao“) (poté, co v souladu s oznámením Komise o spolupráci v rámci sítě orgánů pro hospodářskou soutěž (Úř. věst. C 101, 27.4.2004, s. 43) předal německý úřad pro hospodářskou soutěž, Bundeskartellamt, stížnost Komisi), eJustice.fr („eJustice“), přičemž k této stížnosti se později připojila mateřská společnost společnosti eJustice, společnost 1plusV, která také stížnost doplnila, a sdružení Verband freier Telefonbuchverleger („VfT“).

(3) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1).

(4) Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 18).

(5) Německý úřad pro hospodářskou soutěž, Bundeskartellamt, předal stížnosti společností Euro-Cities AG („Euro-Cities“), Hot Maps Medien GmbH („Hot Maps“) a stížnost, kterou společně předložila sdružení Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger („BDZV“) a Verband Deutscher Zeitschriftenverleger („VDZ“) a která byla později doplněna. Italský úřad pro hospodářskou soutěž, Autorità della Concorrenza e del Mercato, předal stížnost pana Sessola („nntp.it“).

(6) V pořadí, v jakém je Komise obdržela, pocházely tyto stížnosti od společností Elf B.V. („Elf“), Microsoft Corporation („Microsoft“), La Asociación de Editores de Diarios Españoles („AEDE“), Twenga SA („Twenga“), Streetmap EU Ltd („Streetmap“), Expedia Inc. („Expedia“), Odigeo Group („Odigeo“), TripAdvisor Inc. („TripAdvisor“), společná stížnost společností Nextag Inc. („Nextag“) a Guenstiger.de GmbH („Guenstiger“), Visual Meta GmbH („Visual Meta“) a od iniciativy Initiative for a Competitive Online Marketplace („ICOMP“), která svou stížnost později doplnila.

(7) Komise do uvedeného data rovněž obdržela stížnosti od úřadu Bureau européen des unions de consommateurs AISBL („BEUC“), projektu Open Internet Project („OIP“) a společnosti Deutsche Telekom AG („Deutsche Telekom“). V období od 27. května 2014 včetně do 15. dubna 2015 obdržela Komise stížnosti od společností Yelp Inc. („Yelp“), HolidayCheck AG („HolidayCheck“) a Trivago GmbH („Trivago“).

(8) Jednomu stěžovateli nebyl dopis podle čl. 7 odst. 1 zaslán, protože se na něj nevztahoval.

(9) Viz bod 3 výše.

(10) Společnosti Streetmap a nntp.it. nepředložily písemné připomínky k dopisy podle čl. 7 odst. 1, jež jim byly adresovány, ve stanovené lhůtě, a proto se podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 773/2004 jejich stížnosti považují za stažené.

(11) Postup s využitím datové místnosti je omezená forma přístupu k dokumentům a spočívá v tom, že informace jsou zpřístupněny omezenému počtu předem stanovených poradců po omezenou dobu v zabezpečené místnosti v prostorách Komise. Uplatňuje se na něj řada omezení a ochranných opatření, aby se zabránilo šíření důvěrných údajů mimo datovou místnost. GŘ pro hospodářskou soutěž vydalo Osvědčené postupy při zpřístupňování informací v datových místnostech a na své internetové stránce rovněž zveřejnilo Standardní pravidla pro datové místnosti a Standardní dohody o zachování důvěrnosti pro účely postupu s využitím datové místnosti.

(12) V den, k němuž bylo datováno prohlášení o námitkách, i poté obdržela Komise stížnosti od společností News Corporation („News Corp“), Tradecomet.com Ltd a Tradecomet LLC (společně „Tradecomet“), VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheberund Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH („VG Media“), doplňující stížnost od společnosti News Corp, dále od společností Getty Images Inc. („Getty“) a Promt GmbH („Promt“). Dvě stížnosti, od společností Microsoft a Ciao, byly staženy.

(13) Dne 19. července 2016 jsem se po reorganizaci práce mezi úředníky pro slyšení stal namísto pana Woutera Willse úředníkem pro slyšení v této věci já.

(14) Úplnější zápisy existují z jednání s jednou anonymní stranou. Informace, jež byly vynechány, mohly odhalit totožnost této strany a já jsem měl za to, že rozsáhlejší přístup k těmto informacím nebyl pro účely účinného uplatňování práva být vyslechnut pro společnost Google nezbytný.

(15) Úředník pro slyšení připustil k řízení jako zúčastněné třetí osoby tyto subjekty: Twenga*, MoneySupermarket.com Group PLC („MoneySupermarket“), BEUC*, Organización de Consumidores y Usuarios („OCU“) (organizace OCU později Komisi sdělila, že si již nepřeje být považována za zúčastněnou třetí osobu a společnost Google o tom byla informována), Company AC, FairSearch Europe („FairSearch“), SARL Acheter moins cher („Acheter moins cher“), S.A. LeGuide.com („LeGuide“), Kelkoo SAS („Kelkoo“); Getty*; Myriad International Holdings B.V. („MIH“); a European Technology & Travel Services Association („ETTSA“). Osoby označené * následně předložily stížnosti a od toho okamžiku se s nimi zacházelo jako se stěžovateli.

(16) Viz mimo jiné rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2011, Elf Aquitaine v. Komise, T-299/08, ECLI:EU:T:2011:217, body 134 až 136 a citovaná judikatura.

(17) Viz například rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2003, Atlantic Container Line a další v. Komise, T-191/98 a T-212/98 až T-214/98, ECLI:EU:T:2003:245, body 351 až 352 (dále jen „rozsudek Atlantic Container Line a další v. Komise“).

(18) Viz rozsudek Atlantic Container Line a další v. Komise (bod 358).