EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 16.9.2019 COM(2019) 415 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o činnostech Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci

v letech 2017 a 2018



SHRNUTÍ Evropa projevuje solidaritu s těmi, kdo ji potřebují nejvíce. Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) byl zřízen v roce 2007 s cílem podporovat pracovníky, kteří ztratili zaměstnání v důsledku globalizace a měnící se struktury obchodu. Fond byl dále upraven tak, aby podporoval pracovníky, kteří byli propuštěni v důsledku celosvětové finanční a hospodářské krize. Hlavním cílem fondu je podporovat propuštěné pracovníky, kteří procházejí problémy s obtížným přechodem na trhu práce, a to tím, že jim pomůže přizpůsobit jejich dovednosti a najít si novou práci. Opatření zahrnují individualizovanou pomoc a poradenství při hledání zaměstnání, různé druhy odborné přípravy a zvyšování odbornosti, podporu podnikání a zakládání podniků, jakož i dočasné finanční pobídky a příspěvky. EFG lze také použít konkrétně k pomoci mladým lidem. V regionech s vysokou nezaměstnaností mladých poskytuje EFG podporu mladým lidem, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. NEET). EFG spolufinancuje až 60 % nákladů na opatření navrhovaná členskými státy, které podávají žádosti o podporu z EFG. Tato zpráva přináší přehled činností a výsledků EFG v letech 2017 a 2018. Ø Během tohoto období podalo 10 členských států 13 žádostí o pomoc v celkové výši 41 milionů EUR, které se týkaly 12 896 pracovníků a 1 155 mladých lidí, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy. Největší počet pracovníků byl z odvětví strojů a zařízení, dále z odvětví maloobchodu a z odvětví letecké dopravy. Ø Evropský parlament a Rada přijaly 15 rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG v celkové výši 45,5 milionu EUR na podporu 14 517 příjemců. Ø Členské státy informovaly o 23 případech pomoci z EFG přijatých v letech 2014 až 2016. Výsledky znamenají nárůst ve srovnání s obdobím 2015–2016 a ukázaly, že 60 % pracovníků, kteří se opatření účastnili, si do konce prováděcího období našlo novou práci. V letech 2015–2016 si z pracovníků, jimž byla poskytnuta pomoc, našlo novou práci pouze 47 %. Obzvláště vysoká míra opětovného začlenění byla pozorována v následujících případech: Volvo Trucks (Švédsko) 84 %, Broadcom (Finsko) 84 %, Aleo Solar (Německo) 81 % a PWA International (Irsko) 79 %. Ve svém návrhu na EFG po roce 2020 Komise navrhla rozšířit jeho využívání, aby tak mohl účinněji zasáhnout a podpořit více pracovníků, kteří přišli o práci. EFG tak nabídne podporu pracovníkům nejen v případě významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací a celosvětovou finanční a hospodářskou krizí, ale také z jiných důvodů, jako je automatizace, digitalizace nebo přechod na nízkouhlíkové hospodářství. To zohledňuje nové výzvy vyvíjejícího se světa práce. OBSAH 1. Úvod…………………………………………………………………………………………...3 2. Analýza činností EFG v letech 2017 a 2018 2.1. Podané žádosti 2.1.1. Žádosti podané z důvodu propouštění a intervenční kritérium

2.1.2. Podané žádosti podle odvětví (NACE Rev. 2) 2.1.3. Podané žádosti podle počtu cílových příjemců pomoci v členských státech 2.1.4. Podané žádosti podle požadované částky 2.1.5. Podané žádosti podle částky požadované na jednoho příjemce pomoci 2.2. Přijatá rozhodnutí a poskytnuté příspěvky 2.2.1. Akce financované s pomocí EFG 2.2.2. Doplňkovost s akcemi financovanými z Evropského sociálního fondu (ESF) 2.3. Žádosti, které nesplňují podmínky pro finanční příspěvek z fondu EFG 2.4. Výsledky, kterých EFG dosáhl 2.4.1. Shrnutí výsledků oznámených v letech 2017 a 2018 2.4.2. Míra opětovného začlenění příjemců pomoci podle členských států 2.4.3. Kvalitativní hodnocení závěrečných zpráv předložených v letech 2017 a 2018 2.5. Finanční plnění 2.5.1. Finanční prostředky poskytnuté z EFG 2.5.2. Výdaje na technickou pomoc 2.5.3. Oznámené nesrovnalosti 2.5.4. Ukončení poskytování finančních příspěvků z EFG 2.6. Činnosti technické pomoci, které Komise provádí 2.6.1. Informační a propagační činnosti: internetové stránky 2.6.2. Setkání s vnitrostátními orgány a zúčastněnými stranami EFG

2.6.3. Systém pro elektronickou výměnu dat (SFC2014) 2.6.4. Hodnocení EFG v polovině období 2014–2020 3. Rozvoj politiky EFG 3.1. Změna nařízení (EU) č. 1309/2013 v rámci nařízení (EU) 2018/1046 3.2. Legislativní návrh EFG po roce 2020 1. Úvod Účelem Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) je prokázání evropské solidarity a skutečná podpora pracovníků propuštěných v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací nebo celosvětovou hospodářskou a finanční krizí. Aby EFG pomohl propuštěným pracovníkům najít novou práci, spolufinancuje aktivní opatření politiky na trhu práce prováděná členskými státy. Doplňuje vnitrostátní opatření na trzích práce v případě náhlého hromadného propouštění způsobeného výše uvedenými důvody tak, že poskytuje osobnější a cílenější přístup k nejzranitelnějším propuštěným pracovníkům. V souladu s článkem 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 Komise předkládá Evropskému parlamentu a Radě tuto zprávu, v níž uvádí kvantitativní a kvalitativní hodnocení činnosti EFG v uplynulých dvou letech. Zpráva se zaměřuje na výsledky, kterých EFG dosáhl, a obsahuje zejména informace o: ·podaných žádostech, ·přijatých rozhodnutích, ·financovaných akcích, včetně jejich doplňkovosti s akcemi financovanými jinými unijními nástroji, především Evropským sociálním fondem (ESF), ·statistikách týkajících se míry opětovného začlenění příjemců pomoci podle členských států, ·ukončení poskytování finančních příspěvků a ·žádostech, které byly zamítnuty, nebo omezeny z důvodu nedostatečných prostředků nebo nezpůsobilosti. V závěru zprávy je uvedeno vysvětlení, jak Komise ve svém návrhu na EFG po roce 2020 řeší výzvy budoucnosti. 2. Analýza činností EFG v letech 2017 a 2018 2.1. Podané žádosti

V letech 2017 a 2018 obdržela Komise 13 žádostí od následujících deseti členských států: Belgie, Německo, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko, Portugalsko, Finsko a Švédsko. Všechny tyto státy žádaly o financování z EFG i v předchozích letech. Podrobnosti o těchto žádostech jsou uvedeny v tabulce 1. Tabulka 1: Žádosti podané v letech 2017 a 2018 2.1.1. Žádosti podané z důvodu propouštění a intervenční kritérium Na žádosti z let 2017 a 2018 se vztahuje nařízení (EU) č. 1309/2013, které se použije při propouštění z těchto důvodů: vVýznamné změny ve struktuře světového obchodu způsobené globalizací. Devět žádostí bylo podáno podle kritéria účinku na obchod, přičemž jedna z nich byla odůvodněna výjimečnými okolnostmi a další se týkala malého trhu práce. vÚčinky celosvětové hospodářské a finanční krize. Čtyři žádosti byly podány kvůli dopadům celosvětové hospodářské a finanční krize, přičemž jedna z nich byla odůvodněna výjimečnými okolnostmi. 2.1.2. Podané žádosti podle odvětví (NACE Rev. 2) 13 podaných a přijatých žádostí se týkalo propouštění v 11 různých odvětvích: 1) těžba černého a hnědého uhlí, 2) výroba pryžových a plastových výrobků, 3) výroba počítačů a elektronických a optických přístrojů a zařízení, 4) stroje a zařízení, 5) letecká doprava, 6) vydavatelské činnosti, 7) programování a poradenství, 8) finanční činnosti, 9) kancelářské, administrativní a ostatní podpůrné činnosti pro podnikání, 10) oděvní odvětví (dvě žádosti) a 11) maloobchod (dvě žádosti). Poprvé od začátku činnosti EFG byly podány žádosti za následující odvětví: těžba černého a hnědého uhlí, výroba pryžových a plastových výrobků a finanční služby. Největší počet cílových pracovníků byl z odvětví strojů a zařízení (2 285), dále z odvětví maloobchodu (2 225) a z odvětví letecké dopravy (1 858).

Graf 1: Počet cílových pracovníků podle odvětví (NACE Rev. 2) v letech 2017–2018 2.1.3. Podané žádosti podle počtu cílových příjemců pomoci v členských státech Celkový počet cílových příjemců pomoci (pracovníci a NEET) z EFG činil 14 051. Počet cílových příjemců pomoci se pohyboval v rozsahu od 303 do 2 585 na jednu žádost, přičemž šest žádostí se týkalo nejméně 1 000 příjemců pomoci a tři žádosti méně než 500 příjemců pomoci (viz tabulka 1). Průměrný počet cílových příjemců pomoci na jednu žádost činil 1 081. Ze 14 051 cílových příjemců pomoci bylo 12 896 propuštěných pracovníků a 1 155 NEET. Pomoc z EFG pro nejvyšší počet pracovníků požadovalo Finsko (2 500) následované Belgií (2 285) a Francií (1 858). Tři žádosti, jejichž cílovými příjemci byli také NEET, podaly Belgie (300 NEET), Španělsko (125 NEET) a Portugalsko (730 NEET). Graf 2: Počet cílových příjemců pomoci v členských státech v letech 2017–2018 Targeted workers: Cíloví pracovníci Targeted NEETs: Cílové osoby z kategorie NEET

Average number of targeted beneficiaries: Průměrný počet cílových příjemců pomoci Počet podaných žádostí je uveden v závorkách. Celkový počet cílových příjemců pomoci: 14 051 Průměrný počet cílových příjemců pomoci: 1 405 13 žádostí podaných během referenčního období se týkalo 16 133 propuštěných pracovníků, přičemž na 12 896 z nich, což představuje 80 %, byla zaměřena opatření navrhovaná pro spolufinancování z EFG. Je třeba zdůraznit, že počet pracovníků postižených propouštěním a počet pracovníků, jimž je určena podpora z EFG, se může lišit, protože členský stát se může rozhodnout, že se zaměří pouze na konkrétní skupiny lidí, jako jsou např. nejzranitelnější pracovníci, ti, kteří čelí mimořádným problémům na trhu práce, a/nebo lidé, kteří pomoc potřebují nejvíce. Standardní podpora, která je propuštěným pracovníkům v členských státech dostupná, může být v některých případech dostatečná pro rychlé opětovné začlenění do zaměstnání nebo si pracovníci mohou v určitých případech zvolit předčasný odchod do důchodu. 2.1.4. Podané žádosti podle požadované částky Každý členský stát, který požádá o podporu z EFG, musí připravit koordinovaný balíček opatření, která nejlépe vyhovují profilům cílových příjemců pomoci, a rozhodnout o výši požadované pomoci. Nařízení (EU) č. 1309/2013 stanoví maximální míru spolufinancování z EFG ve výši 60 %. O podporu z EFG v celkové výši 41 006 837 EUR požádalo 10 členských států. O nejvyšší částku požádala Francie (9 894 483 EUR na 1 žádost) následovaná Finskem (6 019 440 EUR na 2 žádosti) a Řeckem (5 257 650 EUR na 2 žádosti). Požadované příspěvky z EFG se pohybovaly od 720 000 EUR do 9 894 483 EUR, průměrná částka činila 3 154 372 EUR na žádost a 4 100 684 EUR na členský stát. Graf 3: Celkové částky požadované z EFG (v EUR) podle členských států v letech 2017–2018 Total EGF contribution requested (in €): Požadovaný příspěvek z EFG (v EUR) Average EGF amount requested per MS: Průměrný příspěvek pro členský stát Počet podaných žádostí je uveden v závorkách.

Celková částka požadovaná z EFG: 41 006 837 EUR Průměrná částka požadovaná z EFG: 4 100 684 EUR 2.1.5. Podané žádosti podle částky požadované na jednoho příjemce pomoci Nařízení (EU) č. 1309/2013 celkovou požadovanou částku neomezuje. Částka požadovaná na jednoho cílového příjemce pomoci se proto může lišit v závislosti na situaci na dotčeném trhu práce, na individuální situaci cílových příjemců pomoci, na opatřeních, která již poskytl příslušný členský stát, a v závislosti na nákladech na poskytování služeb v příslušném členském státě. To vysvětluje, proč se navrhované částky podpory z EFG na jednoho příjemce pomoci v letech 2017 a 2018 pohybovaly v rozmezí od 1 666 EUR do 5 325 EUR, s průměrnou výší 2 918 EUR na cílového příjemce pomoci (jak je uvedeno v tabulce 1). O nejvyšší průměrnou částku na příjemce pomoci požádala Francie (5 325 EUR) následovaná Řeckem (4 124 EUR) a Německem (3 352 EUR). Graf 4: Částka (v EUR) požadovaná z EFG členskými státy na jednoho příjemce pomoci

v letech 2017–2018 Average amount requested per beneficiary: Průměrná požadovaná částka na příjemce pomoci Average amount requested per beneficiary per Member state: Průměrná částka požadovaná členskými státy na příjemce pomoci Počet podaných žádostí je uveden v závorkách. Průměrná částka požadovaná z EFG na příjemce pomoci: 2 918 EUR 2.2. Přijatá rozhodnutí a poskytnuté příspěvky Evropský parlament a Rada přijaly sedm rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG v roce 2017 a osm rozhodnutí v roce 2018. Ve všech případech činila míra spolufinancování 60 %. Tabulky 2 a 3 ukazují podrobné informace o poskytnutých finančních prostředcích v letech 2017 a 2018. Tyto dvě tabulky zahrnují i dvě žádosti podané před 1. lednem 2017, ale přijaté v roce 2017, a proto se vztahují na odlišný soubor případů než tabulka 1, která představuje žádosti podané v roce 2017 a 2018. Bylo poskytnuto 15 příspěvků,a které setýkaly celkem 15 672 příjemců pomoci (včetně 1 155 mladých lidí, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy) v deseti členských státech, přičemž celková částka spolufinancování z EFG činila 45 467 387 EUR a průměrná částka na jednoho cílového příjemce pomoci byla 2 901 EUR. Ze 14 517 cílových pracovníků (představujících 80 % propuštěných pracovníků) bylo 57 % mužů, 69 % bylo ve věku 25 až 54 let a 98 % z nich byli občané EU. Tabulka 2: Podrobné informace o poskytnutých příspěvcích v letech 2017 a 2018 (Datum podpisu rozpočtovým orgánem v letech 2017 a 2018)

Tabulka 3: Podrobné informace o poskytnutých příspěvcích v letech 2017 a 2018 Profily cílových pracovníků (bez NEET*) Graf 5: Profily cílových pracovníků podle pohlaví Graf 6: Profily cílových pracovníků podle občanství Graf 7: Profily cílových pracovníků podle věku 2.2.1. Akce financované s pomocí EFG Podle článku 7 nařízení (EU) č. 1309/2013 může být finanční příspěvek z EFG poskytnut na aktivní opatření na trhu práce, která jsou součástí koordinovaného balíčku individualizovaných služeb, jež mají usnadnit opětovné profesní začlenění cílových příjemců pomoci, zejména pak znevýhodněných, starších a mladých nezaměstnaných osob, do zaměstnání nebo zahájení samostatné výdělečné činnosti. Opatření schválená pro 15 příspěvků poskytnutých z EFG představovala především: ·intenzivní individualizovanou pomoc při hledání zaměstnání, ·různé druhy rekvalifikace, zvyšování odbornosti a odborné přípravy, průřezovou odbornou přípravu a odbornou přípravu v oblasti sociálních dovedností a programy vyššího vzdělávání, ·poradenství a mentorování směřující k opětovnému zaměstnání a mentorství v průběhu počáteční fáze v novém zaměstnání, ·podpora podnikání a příspěvky začínajícím podnikům, ·jednorázové pobídky pro rychlý přesun a pobídky k zaměstnávání a ·různé druhy příspěvků (na hledání zaměstnání, na odbornou přípravu, na dojíždění, pro osoby pečující o závislé osoby).

Při přípravě balíčků podpory braly členské státy v úvahu situaci, zkušenosti a úroveň vzdělání jednotlivých příjemců pomoci, jejich schopnost mobility a stávající nebo očekávané pracovní příležitosti v příslušném regionu. 2.2.2. Doplňkovost s akcemi financovanými z Evropského sociálního fondu (ESF) EFG je navržen tak, aby zvyšoval zaměstnatelnost a zajišťoval rychlé opětovné začlenění cílových příjemců pomoci do zaměstnání prostřednictvím aktivních opatření politiky na trhu práce, čímž doplňuje ESF, který je hlavním nástrojem EU pro podporu zaměstnanosti. Doplňkovost těchto dvou fondů obecně spočívá v jejich schopnosti řešit zmíněné otázky ve dvou různých časových perspektivách: EFG poskytuje podporu propuštěným pracovníkům nebo osobám samostatně výdělečně činným v reakci na konkrétní propouštění velkého rozsahu, ke kterému došlo v krátkém období. Nabízí konkrétní evropskou podporu v krizové situaci, zatímco ESF předvídá a podporuje strategické, dlouhodobé cíle (např. zvyšování lidského kapitálu, řízení změn) prostřednictvím víceletých programů, jejichž prostředky nelze obvykle použít (aniž by byly provedeny změny v operačním programu) na řešení krizových situací způsobených nečekaným hromadným propouštěním. EFG dává možnost zajistit personalizovaná opatření, která jsou uzpůsobená potřebám jednotlivých propuštěných pracovníků, zatímco pomoc z ESF je obvykle obecnější a cílená na širší vrstvy obyvatelstva (jak pracující, tak i bez práce). ESF se dále více zaměřuje na podporu poptávky i nabídky, pokud jde o pracovní sílu (dovednosti, potřeby a ambice příjemců), která je poskytována integrovaným způsobem, zatímco EFG se tradičně orientuje spíše na stranu nabídky. Opatření EFG a ESF členské státy někdy používají ke vzájemnému doplnění, aby bylo možné poskytnout jak krátkodobá, tak dlouhodobá řešení. Rozhodujícím kritériem je potenciál dostupných nástrojů pomoci cílovým příjemcům a je na členských státech, aby zvolily a naprogramovaly takové nástroje a akce, které budou nejvhodnější pro dosažení sledovaných cílů. Obsah „koordinovaného balíčku individualizovaných služeb“, který se má spolufinancovat z EFG, se skládá z konkrétních individualizovaných služeb a pomoci přizpůsobené potřebám jednotlivců, která do velké míry přesahuje rámec standardních postupů a opatření. Praxe ukázala, že EFG umožňuje členským státům nabízet cílovým příjemcům pomoci lepší a hlubší pomoc, která je přizpůsobená potřebám jednotlivců, včetně opatření, k nimž by obvykle neměli přístup (např. sekundární a terciární vzdělání). EFG umožňuje členským státům věnovat zvláštní pozornost zranitelným lidem, jako jsou lidé s nižší úrovní dovedností nebo lidé z přistěhovaleckého prostředí, a poskytovat podporu s lepším poměrem počtu příjemců pomoci na jednoho poradce a/nebo po delší dobu. To zvyšuje šanci příjemců pomoci na zlepšení jejich situace. Jak je stanoveno v čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1309/2013, musí všechny členské státy zavést mechanismy, které zamezí vzniku rizika dvojího financování z finančních nástrojů EU. Ve většině členských států je řídicí orgán ESF odpovědný také za provádění pomoci z EFG. Díky tomu mohou členské státy usilovat o doplňkovost mezi různými zásahy. Na úrovni jednotlivých případů EFG běžně staví na stávajících vnitrostátních opatřeních nebo opatřeních z ESF, doplňuje je nebo nabízí jiná, dodatečná opatření. Hodnocení v polovině období dospělo k závěru, že EFG vytvořil skutečnou přidanou hodnotu EU tím, že rozšířil počet a různorodost služeb nabízených propuštěným pracovníkům a zvýšil také míru jejich intenzity. V souladu se zásadou subsidiarity je směs opatření EFG koncipovaných na úrovni členských států ve značné míře doplňková s hlavními ustanoveními ESF na podporu přechodu zpět do zaměstnání. Rozhodnutí, zda požádat o financování z ESF nebo EFG, se přijímá na úrovni členského státu za podmínky, že operační program ESF dohodnutý s Komisí je s touto podporou slučitelný. Úkolem členského státu je pak co nejlépe, s ohledem na místní podmínky, které v danou dobu převládají, řídit doplňkovost mezi ESF a EFG. 2.3. Žádosti, které nesplňují podmínky pro finanční příspěvek z fondu EFG Ani Komise, ani Evropský parlament a Rada, nezamítly žádnou žádost, kterou členské státy podaly, a ani nesnížily objem navrhovaných finančních prostředků z důvodu nezpůsobilosti nebo nedostatku prostředků. 2.4. Výsledky, kterých EFG dosáhl Hlavními zdroji informací o výsledcích, kterých EFG dosáhl, jsou závěrečné zprávy předložené členskými státy šest měsíců po ukončení provádění. Ty jsou doplněny o informace, které členské státy sdílí s Komisí prostřednictvím přímých kontaktů, během setkání a konferencí a při auditní činnosti. Hlavní výsledky a údaje, které členské státy v letech 2017 a 2018 uvedly, jsou shrnuty v tomto oddílu a v tabulce 4. Tabulka 4: Závěrečné zprávy obdržené v letech 2017 a 2018 * Status příjemců pomoci na trhu práce uvedený v této tabulce odráží v zásadě situaci na konci prováděcího období.

** Neaktivní znamená, že lidé již nejsou k dispozici pro trh práce z různých osobních důvodů, jako je např. odchod do důchodu

* Status příjemců pomoci na trhu práce uvedený v této tabulce odráží v zásadě situaci na konci prováděcího období.

** Neaktivní znamená, že lidé již nejsou k dispozici pro trh práce z různých osobních důvodů, jako je např. odchod do důchodu * Status příjemců pomoci na trhu práce uvedený v této tabulce odráží v zásadě situaci na konci prováděcího období.

** Neaktivní znamená, že lidé již nejsou k dispozici pro trh práce z různých osobních důvodů, jako je např. odchod do důchodu 2.4.1. Shrnutí výsledků oznámených v letech 2017 a 2018 V letech 2017 a 2018 Komise obdržela 23 závěrečných zpráv týkajících se případů spolufinancovaných z EFG a provedených osmi členskými státy od listopadu 2013 do března 2018 (viz tabulka 4). Tyto zprávy ukázaly, že 12 723 pracovníků (60 % pracovníků, jimž byla poskytnuta pomoc) a 288 NEET, tedy 56 % z 23 030 příjemců pomoci z EFG, našlo do konce prováděcího období EFG novou práci (12 561 jako zaměstnanci, 450 jako osoby samostatně výdělečně činné). Přibližně 2 % příjemců pomoci se stále vzdělávalo nebo odborně připravovalo, 38 % bylo nezaměstnaných nebo z různých důvodů neaktivních a u 3 % nebyly informace ohledně zaměstnanosti k dispozici. V 21 z 23 případů, pro které byly závěrečné zprávy v referenčním období podány, bylo provedeno hodnocení v polovině období a byla provedena analýza v raném stádiu provádění. Závěrečné zprávy členských států potvrdily, že pokud jde o snahu členských států pomoci cílovým příjemcům nalézt nové zaměstnání a znovu se vrátit na trh práce, představuje pomoc z EFG přidanou hodnotu. EFG členským státům umožňuje zvýšit počet, různorodost a intenzitu nabízených služeb pro více cílových příjemců pomoci a po delší období, než by bylo možné bez financování z EFG. 2.4.2. Míra opětovného začlenění příjemců pomoci podle členských států Na základě závěrečných zpráv obdržených v letech 2017 a 2018 se míra opětovného začlenění příjemců pomoci podle jednotlivých členských států pohybuje mezi 79 % (Švédsko) a 28 % (Řecko). Výsledky v oblasti opětovného začlenění do práce jsou ovlivněny absorpční kapacitou místních a regionálních trhů práce zasažených celosvětovou hospodářskou a finanční krizí. Míra opětovného začlenění se tak může značně lišit v závislosti na hospodářském odvětví a na příslušné oblasti. Míra opětovného začlenění se dále zaznamenává na konci prováděcího období a poskytuje tedy nástin situace týkající se zaměstnanosti příjemců pomoci v době, kdy byly údaje shromážděny. Podle informací obdržených od několika členských států má míra opětovného začlenění tendenci se zvyšovat během měsíců, které následují po ukončení opatření, a dále se zvyšovat ve střednědobém horizontu. Pro podporu úspěchu EFG je klíčová institucionální kapacita a zkušenost členských států s poskytováním pomoci při restrukturalizačních událostech. Dalším klíčovým faktorem je míra, do jaké jsou příjemci pomoci nebo jejich zástupci od samého počátku zapojeni do navrhování a provádění pomoci z EFG. Je třeba upozornit na skutečnost, že pracovníci podporovaní opatřeními EFG jsou většinou také pracovníky, kteří na trhu práce čelí největším obtížím. Průměrná míra 60 % opětovně začleněných pracovníků, kterým je poskytována pomoc, na konci prováděcího období je tedy ve srovnání se 47 % v předchozím vykazovaným obdobím povzbudivým výsledkem. Je však třeba přiznat, že celkové zlepšení hospodářské situace v členských státech usnadňuje opětovné začlenění pracovníků na trh práce. Graf 8: Míra opětovného začlenění příjemců pomoci podle členských států

Počet případů EFG je uveden v závorkách 2.4.3. Kvalitativní hodnocení závěrečných zpráv předložených v letech 2017 a 2018 Balíčky podpory poskytnuté cílovým příjemcům pomoci osmi členskými státy zahrnují širokou škálu individualizovaného vyhledávání zaměstnání a opatření týkajících se outplacementu, kvalifikace a rekvalifikace. Nejvyšší částky byly vynaloženy ve třech kategoriích: ·Individuální pomoc při hledání pracovního místa, vyřizování konkrétních případů a obecné informační služby: 30,9 milionu EUR (44 % veškerých individualizovaných služeb). ·Odborná příprava a rekvalifikace: 26,3 milionu EUR (38 % veškerých individualizovaných služeb). ·Příspěvky při hledání zaměstnání : 4,4 milionu EUR (6 % veškerých individualizovaných služeb). Programy kvalifikace a odborné přípravy byly přizpůsobeny potřebám a přáním jednotlivých cílových příjemců pomoci, přičemž co nejvíce zohledňovaly požadavky místních a regionálních trhů práce a odvětví, která by mohla vytvářet pracovní místa. Podpora poskytovaná prostřednictvím EFG pomáhá příjemcům pomoci (propuštěným pracovníkům nebo NEET) vybudovat si sebedůvěru, a to nejen poskytováním intenzivního poradenství, ale také díky individuálně navrženým opatřením v oblasti odborné přípravy. EFG často příjemcům pomoci umožňuje se těchto opatření účastnit tak, že nabízí pomoc, jako je např. příspěvek na mobilitu, nebo že podporuje péči o děti. Z hlediska provozní účinnosti a efektivity lze případy EFG ve Finsku (Rauma, Broadcom, Computer programming, Microsoft) považovat za velmi úspěšné příklady osvědčených postupů. Na konci prováděcího období nalezlo až 84 % pracovníků nové zaměstnání. Počet pracovníků, jimž byla poskytnuta pomoc, byl dokonce vyšší než počet cílových pracovníků v žádostech. Míra absorpce byla také poměrně vysoká: bylo využito přibližně 80 % prostředků z EFG. Mezi klíčové prvky, které významně přispěly k dosažení tak dobrých výsledků, patří: 1) rozsáhlé konzultace ohledně přípravy a provádění opatření EFG, zahrnující zástupce propuštěných pracovníků, odborových svazů, zaměstnavatelů, regionálních a vnitrostátních orgánů a místní správy; 2) zkušená regionální síť úřadů práce a úřadů pro regionální rozvoj, která je spolu s ministerstvem hospodářství a práce velmi účinná při identifikaci příjemců pomoci, plánování a provádění opatření EFG; 3) poskytovatelé služeb se zkušenostmi s EFG; 4) velmi rychlá reakce na propouštění. Dva irské případy (Lufthansa Technik, PWA International) lze považovat za úspěšné příklady osvědčených postupů. Na konci prováděcího období našlo v roce 2017 zaměstnání 73 % a v roce 2018 79 % pracovníků, jimž byla poskytnuta pomoc, přičemž o rok později se jich opětovně začlenilo ještě více, čímž se míra opětovného začlenění zvýšila na 83 %. Míra absorpce byla vysoká: 71 % v prvním případě a 100 % ve druhém případě. Některé z klíčových důvodů pro dosažení tak dobrých výsledků byly: 1) včasné zahájení provádění opatření s vlastním vnitrostátním financováním před uvolněním prostředků Unie; 2) opatření uzpůsobená potřebám propuštěných pracovníků připravená na základě dotazníku a průzkumu preferencí pracovníků; 3) zřízení národního koordinačního útvaru EFG, který se nachází v blízkosti propuštěných pracovníků tak, aby si mohli vybudovat vztah; 4) flexibilita při výběru individuálně přizpůsobené odborné přípravy a programů sekundárního a terciárního vzdělávání. Francie poskytla příklad doplňkovosti, když se vnitrostátní orgány po zásahu z EFG rozhodly prodloužit podporu bývalým zaměstnancům společnosti MoryGlobal, kteří byli stále nezaměstnaní, o 12 měsíců. Síť vytvořená italskými institucemi a sociálními partnery, prováděcími orgány a středisky zaměstnanosti u příležitosti případu Alitalia bude pravděpodobně dále rozvíjena za účelem řešení budoucích restrukturalizačních událostí. Případ Volvo Trucks ve Švédsku je příkladem osvědčeného postupu, kdy EFG podporuje všechny propuštěné pracovníky, včetně dočasných pracovníků, kteří by nebyli součástí vnitrostátního programu. Rychlá a včasná reakce na propouštění byla hlavní prioritou a vedla k vysoké (84%) míře opětovného začlenění. Různé zúčastněné strany dobře spolupracovaly. Existovala jasná doplňkovost s vnitrostátními opatřeními na trhu práce a ESF. Švédsko přerozdělilo rozpočet mezi opatřeními s cílem přizpůsobit se měnícím se potřebám během prováděcího období, což optimalizovalo využití dostupných prostředků. Případ Ford Genk v Belgii je příkladem zásahu EGF, který je součástí širšího politického rámce zaměřeného na minimalizaci důsledků hromadného propouštění v regionu. Po uzavření závodu společnosti Ford byl připraven strategický akční plán pro region Limburk nazvaný „SALK“ (Strategisch Actieplan voor Limburg in het Kwadraat). EFG se zabýval krátkodobými důsledky (dopadem na zaměstnanost) plynoucími z rozsáhlých důsledků této události. Dlouhodobá opatření zaměřená na zlepšování podmínek pro hospodářský růst byla podporována z vnitrostátních prostředků. Ponaučení z tohoto komplexního přístupu je sdíleno s ostatními regiony v Belgii, které se také zabývají podobnými komplexními balíčky podpory. Případy EFG v Německu podporovaly inovace v oblasti zapojení zaměstnavatelů. Poskytování specializovaných služeb (zprostředkovatelů) zaměstnavatelům bylo začleněno do podpory z EFG. Tyto služby byly vysoce efektivní při získávání volných pracovních míst a výrazně snížily náklady na příjemce pomoci v případě EFG Aleo Solar. V případě Adam Opel byla setkání „speed dating“, která neformálně svedla dohromady uchazeče o zaměstnání se zaměstnavateli, kteří měli volná pracovní místa, považována za mimořádně úspěšná a prostřednictvím vnitrostátních mechanismů financování by nebyla k dispozici. V případech provedených v Belgii (Hainaut Namur Glass, Hainaut Machinery), v Řecku (Sprider Stores, Odyssefs Fokas, Supermarket Larissa) a v Irsku (Lufthansa Technik, PWA International) měli přednost mladí lidé, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, a účastnili se tak opatření EFG spolu s propuštěnými pracovníky. Z důkazů vyplývá, že zejména v Irsku a Řecku byla nabízená pomoc cílovými mladými lidmi do velké míry využita a poskytla jim pomoc, kterou by od běžných vnitrostátních služeb neobdrželi. Jednou z klíčových výzev při poskytování podpory NEET bylo však jejich zapojení a podpora prostřednictvím různých informačních činností, což si vyžádalo značné množství času a prostředků.

2.5. Finanční plnění 2.5.1. Finanční prostředky poskytnuté z EFG V letech 2017 a 2018 schválil rozpočtový orgán 15 příspěvků z EFG v celkové výši 45 467 387 EUR (viz tabulka 2), z nichž bylo 17 778 774 EUR uvolněno v roce 2017 a 27 688 613 EUR v roce 2018. Pro období 2014–2020 je maximální roční finanční strop pro EFG 150 milionů EUR (při cenách z roku 2011). To znamená, že prostředky na závazky ve výši 168 924 000 EUR v roce 2017 a 172 302 000 EUR v roce 2018 byly uvolněny pro EFG. Co se týče prostředků na platby, byla do rozpočtové položky EFG v letech 2017 a 2018 připsána celková částka 45 467 387 EUR. Platby předběžného financování představovaly 17 778 774 EUR v roce 2017 a 27 688 613 EUR v roce 2018. 2.5.2. Výdaje na technickou pomoc Podle čl. 11 odst. 1 nařízení (EU) č. 1309/2013 lze z podnětu Komise až 0,5 % roční maximální částky EFG (844 622 EUR v roce 2017 a 861 514 EUR v roce 2018) použít na technickou pomoc. Tato částka se použije na financování činností nezbytných k provádění nařízení, jako je příprava, sledování, shromažďování údajů, vytváření vědomostní základny, administrativní a technická podpora, informační a komunikační činnosti, jakož i audit, kontrola a hodnocení. Rozpočtový orgán uvolnil na technickou pomoc k financování výše uvedených činností 310 000 EUR na rok 2017 a 345 000 EUR na rok 2018. Tabulka 5.1: Výdaje na technickou pomoc v roce 2017 Tabulka 5.2: Výdaje na technickou pomoc v roce 2018 2.5.3. Oznámené nesrovnalosti V letech 2017 a 2018 nebyly Komisi oznámeny žádné nesrovnalosti ani podle nařízení (ES) č. 1927/2006, ani podle nařízení (EU) č. 1309/2013. 2.5.4. Ukončení poskytování finančních příspěvků z EFG Postupy pro ukončení poskytování finančních příspěvků z EFG jsou stanoveny v článku 18 nařízení (EU) č. 1309/2013. V letech 2017 a 2018 bylo ukončeno 29 případů prováděných mezi roky 2011 a 2018. Podrobnosti o případech jsou uvedeny v tabulce 6. Poskytování pomoci z EFG je ukončeno tehdy, jakmile je Komisi odeslána závěrečná zpráva se všemi požadovanými informacemi, jsou splaceny všechny nesplacené úhrady a členský stát ani Komise již nemusí činit žádné další kroky, kromě povinnosti uchovat všechny podpůrné dokumenty po dobu tří let (čl. 21 odst. 5 nařízení (EU) č. 1309/2013), aby byly k dispozici Komisi a Účetnímu dvoru. Průměrná míra absorpce ukončených případů dosahovala 68,2 % a pohybovala se od 1,66 % do 100 %. Celková výše nevyčerpaných prostředků navrácených Komisi činila 36 671 426 EUR, což představovalo 31,8 % příspěvků poskytnutých z EFG pro zmíněných 29 případů. Tato míra vrácených prostředků je pozitivní ve srovnání se zjištěními následného hodnocení EFG 2007–2013, kdy členské státy nevyčerpaly průměrně 45 % přidělených prostředků.

Existují různé důvody, proč členské státy nevyužily poskytnutých částek v plném rozsahu. Ačkoli se členským státům doporučuje, aby pro koordinovaný balíček individualizovaných služeb připravovaly realistické odhady rozpočtu, může se stát, že neplánují přesně a informovaně. Mají také tendenci zahrnovat do svých počátečních výpočtů vysokou bezpečnostní rezervu. Ve fázi plánování dochází k nadhodnocení počtu pracovníků, kteří se chtějí účastnit přijatých opatření. Někteří pracovníci zvolili levnější místo dražších opatření nebo krátkodobá opatření místo dlouhodobých, nebo si našli novou práci dříve, než se původně odhadovalo. Dalšími důvody pro nízká čerpání byla opožděná zahájení opatření a nedostatečné využívání dostupné flexibility přerozdělení prostředků mezi rozpočtovými položkami při provádění balíčku individualizovaných služeb. Komise nadále poskytuje členským státům poradenství s cílem podpořit optimální správu fondů a zlepšit míru plnění, a to již ve fázi podávání žádostí. Předpokládá se, že plánování rozpočtu pro opatření a odhadování účasti pracovníků na období 24 měsíců se díky zkušenostem zlepší. Komise také vidí zlepšení v načasování toho, kdy financování z EFG dorazí do postižené oblasti, v kapacitách různých koordinačních a prováděcích struktur a v kvalitě komunikace mezi národní a regionální/místní úrovní. Členské státy lépe využívají možnost přezkoumat své rozpočty a přerozdělit výdaje mezi různá opatření a/nebo prováděcí výdaje. Tabulka 6: Případy ukončené v letech 2017 a 2018 2.6. Činnosti technické pomoci, které Komise provádí 2.6.1. Informační a propagační činnosti: internetové stránky Podle čl. 12 odst. 2 nařízení (EU) č. 1309/2013 se po Komisi požaduje, aby zřídila, udržovala a aktualizovala internetové stránky přístupné ve všech jazycích Unie, s cílem poskytovat informace o EFG, pokyny k podávání žádostí a aktuální informace o přijatých a zamítnutých žádostech a o úloze rozpočtového orgánu. V letech 2017 a 2018 byly internetové stránky Komise o EFG pravidelně aktualizovány a nabízely relevantní informace. 2.6.2. Setkání s vnitrostátními orgány a zúčastněnými stranami EFG V březnu a říjnu 2017 a březnu a říjnu 2018 se konalo 19., 20., 21. a 22. setkání kontaktních osob EFG, které jsou korespondenty členských států pro EFG. Část každého setkání byla věnována probíhajícím a plánovaným žádostem o pomoc z EFG, systému správy fondů v Evropské unii (SFC2014), hodnocení EFG v polovině období 2014–2020, právním záležitostem a záležitostem, jež se týkají auditu, nařízení Omnibus a návrhu Komise na regulaci po roce 2020, jakož i celé škále dalších příslušných záležitostí. V lednu 2018 byla navíc zřízena mimořádná pracovní skupina kontaktních osob EFG s cílem projednat možné scénáře EFG po roce 2020. V letech 2017 a 2018 byly zorganizovány tři semináře EFG k vytváření sítí. Témata byla následující: ·Úloha a zastoupení příjemců pomoci při navrhování a provádění případů EFG. ·EFG ve Finsku: Odbornost podporující růst podniků. ·Součinnost a doplňkovost mezi EFG a dalšími fondy EU. ·Jak může EFG naplnit evropský pilíř sociálních práv?

Semináře byly navíc doplněny projektovými návštěvami, které poskytly příležitost k vzájemné výměně zkušeností a k setkání s příjemci pomoci. Všech čtyř seminářů se zúčastnili zástupci členských států, zúčastněné strany a prováděcí orgány EFG. 2.6.3. Systém pro elektronickou výměnu dat (SFC2014) V roce 2014 se Komise pokusila o další zjednodušení postupů, a proto zahrnula EFG do systému pro elektronickou výměnu dat s členskými státy, konkrétně do systému správy fondů v Evropské unii (SFC2014). Od dubna 2015 podávají členské státy žádosti v rámci EFG online prostřednictvím řízeného postupu podávání žádostí a od srpna 2016 předkládají prostřednictvím SFC2014 i závěrečné zprávy EFG. Výsledkem používání systému správy fondů v Evropské unii pro EFG bylo, že podávané žádosti jsou správnější a kompletnější, protože platforma poskytuje členským státům příležitost sdílet údaje s Komisí ještě před oficiálním podáním žádosti. To zjednodušilo shromažďování a zpracování údajů a zrychlilo podávání zpráv o výsledcích EFG. Podávání žádostí o podporu z EFG prostřednictvím systému správy fondů v Evropské unii přispělo ke zkrácení doby mezi podáním žádosti členským státem a přijetím návrhu, který Komise předložila, Evropským parlamentem a Radou. Další vylepšení systému správy fondů v Evropské unii v letech 2017 a 2018 zahrnovala ukládání všech údajů EFG do centrální jednotky, překlad modulu pro závěrečné zprávy EFG do všech úředních jazyků Evropské unie, vývoj modulu pro podávání zpráv o stavu zaměstnanosti 12 měsíců po předložení závěrečné zprávy a možnost, aby Komise vytvořila zprávu s výsledky zaměstnanosti pomocí nástroje pro podávání zpráv nazvaného LaunchPad. 2.6.4. Hodnocení EFG v polovině období 2014–2020 V souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 1309/2013 Komise provedla z vlastního podnětu hodnocení EFG v polovině období. Cílem hodnocení bylo prozkoumání účinnosti, udržitelnosti, efektivity, soudržnosti, významnosti a přidané hodnoty EFG v rámci EU. Hodnocení v polovině období je předkládáno ve formě pracovního dokumentu útvarů Komise, který vychází z hodnotící studie externího smluvního partnera provedené v roce 2016, jež byla financována z rozpočtu na technickou pomoc. Výsledky a doporučení hodnotitelů byly zúčastněným stranám EFG předloženy na setkání kontaktních osob v Tallinu dne 19. října 2017. Závěrečná zpráva uvádí řadu kvalitativních a kvantitativních informací. Hlavní výsledky hodnocení v polovině období byly shrnuty ve zprávě Komise a zahrnuty do návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci zveřejněného dne 30. května 2018. Hodnocení Komise v polovině období dospělo k závěru, že EFG vytvořil skutečnou přidanou hodnotu EU tím, že rozšířil počet a různorodost služeb nabízených propuštěným pracovníkům a zvýšil také míru jejich intenzity. Nabízená pomoc pomohla posílit sebevědomí příjemců pomoci, kteří pak při hledání zaměstnání použili aktivnější přístup. EFG se také ukázal jako účinný. Ve srovnání s předchozím obdobím financování se míra opětovného začlenění propuštěných pracovníků na trh práce zlepšila ze 49 % na 56 %. Podle hodnocení v polovině období je nutné další zlepšení, pokud jde o délku rozhodovacího procesu a dokumentaci, kterou je třeba předložit spolu se žádostí. Pojmy „globalizace“ a „hospodářská krize“ nejsou jasně definovány a členské státy si nejsou jisty, jak žádost odůvodnit. V důsledku vývoje globalizace, kdy je obtížné určit jeden konkrétní faktor, který vedl k restrukturalizaci, se v hodnocení vyjadřují pochybnosti, zda by uvolnění pomoci z EFG mělo záviset na příčině propouštění. Vzhledem k tomu, že mnoho pracovních míst zaniká v důsledku jiných faktorů, jako je technologická změna, rozšíření rozsahu by tak mohlo být inkluzivnější. 3. Rozvoj politiky EFG 3.1. Změna nařízení (EU) č. 1309/2013 v rámci nařízení (EU) 2018/1046 Původní nařízení o EFG stanovilo výjimku v podpoře NEET až do konce roku 2017. Pozměněné nařízení o EFG pokračuje v podpoře NEET do konce roku 2020 v regionech, kde je míra nezaměstnanosti mladých lidí nad 20 %. Poskytuje také rozšířenou podporu regionům postiženým velkým počtem propuštěných pracovníků, v nichž jsou malé a střední podniky hlavním nebo jediným druhem podnikání. 3.2. Legislativní návrh EFG po roce 2020 Na základě výsledků hodnocení EFG v polovině období předložila Komise legislativní návrh týkající se EFG po roce 2020, kterému předcházelo posouzení dopadů . Komise provedla toto posouzení dopadů zahrnující všechny příslušné fondy v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí. Šlo o tyto fondy, které jsou klíčové při plnění evropského pilíře sociálních práv a sociálních priorit a priorit zaměstnanosti schválených v procesu evropské správy ekonomických záležitostí: üEvropský sociální fond (ESF), üIniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí (YEI), üFond evropské pomoci nejchudším osobám (FEAD), üEvropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EFG),