Návrh PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Estonské republice povoluje uplatňovat zvláštní opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2014/0622 final - 2014/0288 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Podle čl. 395 odst. 1 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup výběru DPH nebo zabránit určitým druhům daňových úniků či vyhýbání se daňovým povinnostem. Dopisem, který Komise zaevidovala dne 26. května 2014, požádalo Estonsko o povolení uplatňovat opatření odchylující se od obecných zásad, kterými se řídí nárok na odpočet daně odvedené na vstupu, pokud jde o osobní automobily. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o DPH uvědomila Komise o žádosti Estonska ostatní členské státy dopisem ze dne 11. června 2014. Dopisem ze dne 12. června 2014 oznámila Komise Estonsku, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti. Obecné souvislosti Články 168 a 168a směrnice o DPH stanoví, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet DPH zaplacené při nákupech pro účely svých zdanitelných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice vyžaduje, aby se použití zboží, které tvoří součást obchodního majetku, pro soukromou potřebu považovalo za poskytnutí služby za úplatu, pokud je DPH z tohoto zboží způsobilá k odpočtu. Tento systém umožňuje vymáhat původně odpočtenou DPH, pokud jde o soukromé použití. V případě osobních automobilů je tento systém obtížně uplatnitelný, zejména z důvodu, že je obtížné určit míru užívání k soukromým a k podnikatelským účelům. Pokud se vedou záznamy, představuje jejich vedení a kontrola dodatečnou zátěž pro podniky i pro správní orgány, a to i v případě, že by Estonsko využilo možnosti stanovené v článku 168a směrnice o DPH s cílem omezit odpočet výdajů na služební automobily výší podílu, v jakém jsou osobou povinnou k dani využívány k podnikatelským účelům. Proto Estonsko požádalo o povolení omezit nárok na odpočet daně na určitý procentní podíl a zároveň osvobodit podniky od povinnosti vyúčtovat daň za soukromé použití. Přínosem tohoto opatření pro všechny strany bude zjednodušení systému a současně zabránění daňovým únikům nebo vyhýbání se daňovým povinnostem v důsledku nesprávného vedení záznamů. Na základě informací poskytnutých Estonskem se zdá, že služební osobní automobily jsou pro soukromé účely využívány v průměru z 50 %. Procentní omezení by proto mělo být stanoveno ve výši 50 %. Nový systém se použije na všechny osobní automobily s nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče a hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů, které nejsou používány výhradně pro účely podnikání. Na osobní automobily, které jsou užívány pro některé zvláštní činnosti, by se však omezení nároku na odpočet neuplatnilo, nýbrž by se na ně vztahovala běžná pravidla: jedná se o automobily zakoupené pro účely dalšího prodeje, pronájmu či leasingu, automobily používané pro přepravu osob za úplatu (například vozidla taxislužby) a automobily používané k výuce autoškolami. Odchylující se opatření by mělo být časově omezeno na období do 31. prosince 2017, aby bylo možné posoudit, zda omezení stanovené na 50 % nadále správně odráží celkový podíl profesionálního a soukromého používání. Jakákoliv žádost o prodloužení by měla být doprovázena zprávou obsahující přezkum uplatňovaného procentního podílu, která by měla být spolu s touto žádostí zaslána Komisi do 31. března 2017. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Obdobná odchylující se opatření ve vztahu k nároku na odpočet daně byla povolena i dalším členským státům. Článek 176 směrnice o DPH stanoví, že Rada určí výdaje, u kterých nelze DPH odečíst. Do té doby Rada povoluje členským státům zachovat výjimky, které existovaly k 1. lednu 1979. Proto existuje celá řada ustanovení „status quo“, která omezují nárok na odpočet u osobních automobilů. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace se zúčastněnými stranami Nevztahuje se na tento návrh. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Posouzení dopadů Cílem návrhu rozhodnutí je v první řadě zjednodušit vybírání DPH v souvislosti s osobními automobily částečně užívanými pro soukromé účely, a tento návrh má proto potenciální pozitivní dopad. Současně dochází k omezení daňových úniků v důsledku nesprávného vedení záznamů. Vzhledem k úzké oblasti působnosti dané odchylky a její omezené časové působnosti však její dopad bude v každém případě omezený. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Povolení pro Estonsko k omezení nároku na odpočet DPH související s výdaji na služební osobní automobily, které nejsou používány výhradně pro účely podnikání, na 50 %. Je-li nárok na odpočet omezen, je osoba povinná k dani osvobozena od účtování DPH v případě soukromého používání automobilu. Právní základ Článek 395 směrnice o DPH. Zásada subsidiarity Vzhledem k ustanovení směrnice o DPH, z něhož návrh vychází, návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: Toto rozhodnutí se týká povolení udělovaného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a nezakládá žádnou povinnost. Vzhledem k omezené oblasti působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému cíli. Volba nástrojů Podle článku 395 směrnice o DPH je odchylka od společných pravidel pro DPH možná pouze v případě, že ji jednomyslně schválí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je kromě toho nejvhodnějším nástrojem, neboť může být určeno jednotlivým členským státům. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Návrh obsahuje ustanovení o skončení platnosti. 2014/0288 (NLE) Návrh PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Estonské republice povoluje uplatňovat zvláštní opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty[1], a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Dopisem zaevidovaným Komisí dne 26. května 2014 požádalo Estonsko o povolení odchýlit se od ustanovení směrnice 2006/112/ES upravujících nárok na odpočet daně odvedené na vstupu, pokud jde o osobní automobily. (2) Komise o žádosti Estonska informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 11. června 2014. Dopisem ze dne 12. června 2014 oznámila Komise Estonsku, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti. (3) Články 168 a 168a směrnice 2006/112/ES stanoví nárok osoby povinné k dani provést odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) vyměřené za dodané zboží a služby poskytnuté pro účely jejích zdaněných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) této směrnice obsahuje požadavek vyúčtovat DPH, pokud je obchodní majetek používán pro soukromou potřebu. (4) Často je velmi složité přesně určit, kdy se jedná o používání vozidel k soukromým účelům, a i v případech, kdy to možné je, je tento postup často náročný. Podle uvedené žádosti by u osobních automobilů, které nejsou užívány v plném rozsahu pro podnikání, měla být výše DPH z nákladů způsobilých k odpočtu stanovena, s určitými výjimkami, paušální procentní sazbou. Podle aktuálně dostupných informací mají estonské orgány za to, že opodstatněná je sazba ve výši 50 %. Zároveň by měl být s cílem zamezit dvojímu zdanění pozastaven požadavek na účtování DPH pro soukromé použití u osobních automobilů, které budou předmětem omezení. Toto zjednodušující opatření odstraňuje potřebu vedení záznamů o soukromém užívání služebních automobilů a zároveň zabraňuje daňovým únikům v důsledku nesprávného vedení záznamů. (5) Omezení nároku na odpočet daně vyplývající z požadovaného povolení by se mělo uplatnit na DPH zaplacenou při nákupu, leasingu, pořízení uvnitř Společenství a dovozu stanovených osobních automobilů a na výdaje s tím související, včetně nákupu pohonných hmot. (6) Požadované povolení by se mělo vztahovat pouze na osobní automobily s nejvyšší přípustnou hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů a nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče, neboť jakékoli soukromé použití osobních automobilů převyšujících 3 500 kg nebo s více než osmi sedadly kromě sedadla řidiče je zanedbatelné vzhledem k jejich povaze či typu podnikání, k němuž jsou využívány. Rovněž by měl být stanoven podrobný konkrétní seznam osobních automobilů vyňatých z oblasti působnosti uvedeného povolení na základě jejich zvláštního použití. (7) Povolení by mělo být časově omezeno na období do 31. prosince 2017, aby bylo možné přezkoumat nezbytnost a účelnost odchylujícího se opatření a poměr mezi obchodním a neobchodním využitím, na němž je opatření založeno. (8) Pokud by se Estonsko domnívalo, že je nutné prodloužit platnost povolení na období po roce 2017, mělo by Komisi nejpozději do 31. března 2017 společně s žádostí o prodloužení předložit zprávu zahrnující přezkum uplatňovaného procentního omezení. (9) Odchylující se opatření bude mít pouze zanedbatelný vliv na celkovou výši daňových příjmů vybranou na stupni konečné spotřeby a nebude mít žádný nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Odchylně od článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES se Estonsku povoluje omezit právo na odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) u výdajů na osobní automobily, které se nepoužívají výhradně pro účely podnikání, na 50 %. Článek 2 Odchylně od čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/112/ES Estonsko nepovažuje použití osobního automobilu tvořícího součást majetku osoby povinné k dani pro soukromé účely za poskytnutí služby, pokud tento automobil podléhá omezení povolenému v článku 1 tohoto rozhodnutí. Článek 3 Výdaje uvedené v článku 1 se týkají nákupu, leasingu, pořízení uvnitř Společenství a dovozu osobních automobilů, které se nepoužívají výhradně pro účely podnikání, jakož i výdajů na jejich údržbu a opravy a na pohonné hmoty pro ně. Článek 4 Rozhodnutí by se mělo vztahovat pouze na osobní automobily s nejvyšší přípustnou hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů a nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče. Článek 5 Články 1 a 2 se nevztahují na tyto kategorie osobních automobilů: a) automobily zakoupené pro účely dalšího prodeje, pronájmu či leasingu; b) automobily používané pro přepravu osob za úplatu, včetně taxislužby; c) automobily používané k výuce autoškolami. Článek 6 Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2017. Případná žádost o prodloužení doby platnosti povolení stanoveného tímto rozhodnutím se předloží Komisi do 30. března 2017 společně se zprávou obsahující přezkum procentního podílu stanoveného v článku 1. Článek 7 Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.