K zavedení úpravy letního času, pro kterou se členské státy v minulosti rozhodly, vedly historické důvody. Tuto úpravu nejprve přijalo Německo a Francie během první světové války, aby se ušetřilo uhlí, zejména to, které se používalo k osvětlení. Británie, většina jejích spojenců a řada evropských neutrálních států se k nim brzy připojila, a to ještě během války. Po konci první a druhé světové války mnohé evropské země od tohoto opatření upustily. Moderní úprava letního času pochází ze sedmdesátých let 19. století a jako první ji použila Itálie (1966) a Řecko (1971). Spojené království a Irsko zrušily úpravu letního času v roce 1968 z důvodu harmonizace se zbytkem Evropy, pak ji ale v roce 1972 znovu zavedly. V roce 1974 zavedlo letní čas Španělsko, které v roce 1976 následovala Francie, přičemž jako cíl byly uváděny úspory energie. V letech 1976–1981 zavedlo úpravu letního času deset členských států EU, zejména kvůli harmonizaci se sousedními zeměmi.

·Vnitřní trh: v této chvíli existují nezpochybnitelné důkazy v jedné věci – nekoordinovaný přístup ke změně času v členských státech by mohl ohrozit jednotný vnitřní trh, a to z důvodu vyšších nákladů na přeshraniční obchod, obtíží a možného narušení v oblasti dopravy, komunikací a cestovního ruchu a nižší produktivity na vnitřním trhu zboží a služeb.

Návrh Komise je v souladu se zásadou proporcionality, jelikož nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, a sice i nadále zajistit řádné fungování vnitřního trhu, pokud jde o úpravu času. Za tímto účelem návrh stanoví harmonizovanou úpravu času v Unii, aniž by zbavoval členské státy práva rozhodovat o tom, zda použijí letní čas, nebo „zimní čas“. Tímto návrhem není dotčeno právo členských států rozhodovat o standardním čase nebo časech, které mají být používány na územích spadajících do jejich pravomoci.

Cílem návrhu je zvýšit účinnost a snížit regulační a administrativní zátěž pro podniky a občany. Dojde k tomu především zjednodušením úpravy času v Unii, zrušením pravidelných sezónních změn a zavedením trvalé úpravy času, jejíž provádění by mělo být jednodušší a mělo by představovat menší zátěž.

Změna systému přinese rovněž náklady na přechod. Stávající náklady v důsledku střídání letního a zimního času sice zmizí, ale vzniknou náklady na přechod k novému časovému režimu bez sezónních změn. Systémy IT bude třeba přeprogramovat a překonfigurovat. Tato otázka bude zásadní v případě softwarů pro vytváření časových rozvrhů a zpracování kalendáře (systémy zdravotní péče, rezervační systémy cestovního ruchu), softwaru závislého na čase, jakož i inteligentních technologií. V dopravě by byla nutná úprava časových rozvrhů. Jak zdůraznily některé zúčastněné strany v odpovědi na veřejnou konzultaci, na takovou změnu bude tedy nezbytné poskytnout určitý čas.

Podle hodnocení Komise mají společná pravidla v této oblasti zásadní význam pro zajištění řádného fungování vnitřního trhu. Hlavní politické alternativy, které by zajistily takový jednotný režim, jsou 1) zachovat úpravu letního času v EU stanovenou směrnicí 2000/84/ES, nebo 2) zrušit střídání letního a zimního času ve všech členských státech. To by nemělo vliv na výběr časového pásma a každý členský stát by se mohl sám rozhodnout, zda bude trvale používat letní čas (prostřednictvím změny stávajícího standardního času), nebo si zvolí tzv. „zimní čas“ (odpovídající jejich stávajícímu „standardnímu“ času).

Poté, co se tato směrnice použije v plném rozsahu, přestanou členské státy používat sezónní změny svých standardních časů podle směrnice 2000/84/ES. Proto se v článku 5 stanoví, že by uvedená směrnice měla být zrušena.

Článek 4 stanoví, že členské státy směrnici provedou ve vnitrostátním právu do 1. dubna 2019. To předpokládá rychlé přijetí tohoto návrhu Radou a Evropským parlamentem nejpozději do března 2019. Členské státy použijí směrnici ode dne 1. dubna 2019. To znamená, že členské státy do 27. dubna 2019 oznámí na základě možných konzultací a posouzení na vnitrostátní úrovni a po dohodě s ostatními členskými státy, zda v říjnu 2019 mají v úmyslu trvale přejít na standardní čas odpovídající jejich stávajícímu „zimnímu času“ namísto stávajícího letního času.

Článek 2 zdůrazňuje, že členské státy mají i nadále možnost změnit svůj standardní čas, nejedná-li se o sezónní změny. Jelikož by však nepředvídané změny standardního času provedené jednotlivými členskými státy mohly mít dopad na řádné fungování vnitřního trhu, měly by členské státy o svém úmyslu změnit standardní čas včas informovat Komisi, aby se uvedenému narušení zamezilo. Od okamžiku, kdy do nabytí účinku oznámené změny bude zbývat méně než 6 měsíců, by členské státy měly tyto oznámené změny provést, aby se zabránilo právní nejistotě a možným dalším narušením vnitřního trhu. Komise bude informovat všechny členské státy a tyto informace zveřejní, aby odpovídajícím a včasným způsobem uvědomila vnitrostátní orgány, hospodářské subjekty a občany a umožnila jim, aby se na tuto změnu připravili.

V čl. 1 odst. 1 ve spojení s čl. 4 odst. 1 se stanoví, že členské státy od 1. dubna 2019 přestanou uplatňovat změny standardního času nebo časů (jde o členské státy, které mají z geografických důvodů časů několik) vázané na roční období. Ještě 31. března 2019 by členské státy v souladu se směrnicí 2000/84/ES provedly úpravu letního času, a poté by od 1. dubna 2019 přestaly sezónní změny používat.

Aby bylo možné posoudit dopad této směrnice, zejména pokud jde o účinky na fungování vnitřního trhu, ale i na zúčastněné strany a životy občanů, předloží Komise o jejím provádění zprávu Evropskému parlamentu a Radě, a to nejpozději do 31. prosince 2024, kdy by o jejích účincích měl být k dispozici dostatek informací.

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Členské státy se v minulosti rozhodly zavést úpravu letního času na vnitrostátní úrovni. Pro fungování vnitřního trhu bylo tedy důležité, aby bylo pro začátek a konec období letního času stanoveno společné datum a čas v celé Unii. V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/84/ES používají všechny členské státy v současné době úpravu letního času od poslední neděle v březnu do poslední neděle v říjnu téhož roku.

(2)Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 8. února 2018 vyzval Komisi, aby posoudila úpravu letního času stanovenou směrnicí 2000/84/ES a aby v případě potřeby předložila návrh na její revizi. Usnesení zároveň potvrdilo, že je nezbytné, aby byl harmonizovaný přístup k úpravě času zachován v celé Unii.

(3)Komise přezkoumala dostupné důkazy, které poukazují na důležitost harmonizace pravidel Unie v této oblasti, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu a zabránilo se mimo jiné narušení plánování dopravních činností a fungování informačních a komunikačních systémů, vyšším nákladům na přeshraniční obchod či nižší produktivitě v oblasti zboží a služeb. Z důkazů jednoznačně nevyplývá, zda výhody úpravy letního času převažují nad nevýhodami spojenými se změnou času dvakrát ročně.

(4)O úpravě letního času se vede živá veřejná diskuse a některé členské státy již daly najevo, že upřednostňují, aby tato úprava přestala být používána. S ohledem na tento vývoj je nezbytné i nadále zajistit řádné fungování vnitřního trhu a zabránit jeho významnému narušení v důsledku rozdílnosti mezi členskými státy v této oblasti. Je tudíž vhodné, aby se úprava letního času koordinovaně ukončila.

(5)Touto směrnicí by nemělo být dotčeno právo jednotlivých členských států rozhodovat o standardním čase nebo časech ve vztahu k územím, která spadají do jejich pravomoci a územní působnosti Smluv, a o dalších příslušných změnách. Aby se však zajistilo, že používání úpravy letního času jen některými z členských států nenaruší fungování vnitřního trhu, měly by se členské státy zdržet změny standardního času na určitém území spadajícím do jejich pravomoci z důvodů souvisejících se sezónními změnami, ať už by změna byla vydávána za změnu časového pásma. Aby se navíc minimalizovalo narušení mimo jiné v oblasti dopravy, komunikací a v dalších dotčených odvětvích, měly by členské státy Komisi včas oznámit svůj záměr změnit standardní čas a následně tyto oznámené změny uplatnit. Komise by na základě uvedeného oznámení měla informovat všechny členské státy, aby mohly přijmout veškerá nezbytná opatření. Rovněž by měla tyto informace zveřejnit, a informovat tak širokou veřejnost a zúčastněné strany.

(6)Je tudíž nezbytné ukončit harmonizaci úpravy období letního času stanovené směrnicí 2000/84/ES a zavést společná pravidla, která by členským státům bránila v používání různé úpravy sezónního času, kdy by ke změně jejich standardního času docházelo častěji než jednou za rok, a která by pro plánované změny standardní času stanovila oznamovací povinnost. Tato směrnice má za cíl přispět rozhodujícím způsobem k řádnému fungování vnitřního trhu, a měla by proto vycházet z článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, jak je vykládán v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie.

(7)Tato směrnice by se měla použít ode dne 1. dubna 2019, a poslední období letního času, na něž se vztahují pravidla směrnice 2000/84/ES, by tudíž v každém členském státě mělo začít v 1:00 hodin koordinovaného světového času dne 31. března 2019. Členské státy, které po tomto období letního času zamýšlejí přijmout standardní čas odpovídající času, který je používán v zimním období v souladu se směrnicí 2000/84/ES, by měly změnit svůj standardní čas v 1:00 hodin koordinovaného světového času dne 27. října 2019 tak, aby podobné a trvalé změny prováděné v různých členských státech nastaly současně. Je žádoucí, aby členské státy přijaly rozhodnutí o standardním čase, který každý z nich uplatní od roku 2019, ve vzájemné shodě.

(8)Provádění této směrnice by mělo být monitorováno. Výsledky tohoto monitorování by měla Komise předložit ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva by měla být vypracována na základě informací, které jednotlivé členské státy včas poskytnou Komisi, aby mohla zprávu předložit ve stanovené lhůtě.

(9)Jelikož cílů této směrnice, pokud jde o harmonizovanou úpravu času, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

(10)Harmonizovaná úprava času by měla být používána v souladu s ustanoveními o územní působnosti Smluv uvedenými v článku 355 Smlouvy o fungování Evropské unie.

(11)Směrnice 2000/84/ES by proto měla být zrušena,

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

Článek 1

1.Členské státy nepoužívají sezónní změny svého standardního času nebo časů.

2.Bez ohledu na odstavec 1 mohou členské státy použít sezonní změnu svého standardního času nebo časů i v roce 2019, pokud tak učiní v 1:00 hodin koordinovaného světového času dne 27. října 2019. Členské státy toto rozhodnutí oznámí v souladu s článkem 2.