ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o provádění národních strategických plánů a strategických směrů Společenství pro rozvoj venkova (2007–2013) /* KOM/2011/0450 v konečném znění */





OBSAH 1. Souvislosti a přehled 2 2. Provádění priorit Společenství 6 3. Horizontální otázky 11 4. Výhled 14 Tato zpráva z roku 2011 je první zprávou Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropského hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o provádění národních strategických plánů (NSP)[1] a strategických směrů Společenství pro rozvoj venkova (2007–2013)[2]. Tato zpráva[3] Komise vychází z analýzy a hodnocení souhrnných zpráv, které členské státy předložily v roce 2010[4], a z dalších dostupných informací, zejména finančních a fyzických společných ukazatelů pro monitorování a z některých výsledků Evropské sítě pro rozvoj venkova. Tato zpráva shrnuje hlavní aktuální výsledky, vývojové tendence a úkoly týkající se provádění národních strategických plánů a strategických směrů Společenství. Je důležité poznamenat, že údaje, které členské státy použily v souhrnných zprávách z roku 2010, představují úhrnné údaje od počátku programového období v roce 2007 do konce roku 2009. V této zprávě nejsou zohledněny úpravy NSP a souvisejících programů pro rozvoj venkova, k nimž došlo v návaznosti na kontrolu stavu SZP a Plán evropské hospodářské obnovy[5]. Změny byly totiž dokončeny teprve na počátku roku 2010. 1. Souvislosti a přehled 1.1 Priority Společenství v souvislosti s rozvojem venkova v období let 2007 –2013 V únoru 2006 Rada Evropské unie přijala strategické směry Společenství pro rozvoj venkova v období let 2007–20132, založené na třech hlavních tematických prioritách stanovených v nařízení Rady o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)[6]: Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví. EZFRV by měl přispět k silnému a dynamickému zemědělsko-potravinářskému odvětví v Evropě tím, že se zaměří na priority přenosu znalostí, modernizaci, inovaci a kvalitu v potravinářském řetězci a na prioritní odvětví, pokud jde o investice do fyzického a lidského kapitálu. Opatření seskupená v „ose 1“ přispívají převážně k dosažení cíle programů pro rozvoj venkova, který se týká konkurenceschopnosti. Zlepšování životního prostředí a krajiny. Za účelem ochrany a rozšiřování přírodních zdrojů a krajin EU ve venkovských oblastech by prostředky vyčleněné na tuto prioritu měly přispět ke třem prioritním oblastem na úrovni EU: biologické rozmanitosti a zachování a rozvoji systémů zemědělství a lesnictví s vysokou přírodní hodnotou a tradičních zemědělských krajin, ochraně vody a změnám klimatu. Opatření seskupená v „ose 2“ programů pro rozvoj venkova přispívají převážně k dosažení cíle v oblasti životního prostředí. Zlepšování kvality života ve venkovských oblastech a podpora diverzifikace hospodářství venkova. Prostředky vyčleněné na diverzifikaci hospodářství venkova a na kvalitu života ve venkovských oblastech by měly přispět k zastřešující prioritě vytváření pracovních příležitostí a podmínek pro růst. Intervence by se měly použít zejména k podpoře budování kapacit, získávání dovedností a organizace strategie místního rozvoje, jakož i na pomoc zachování přitažlivosti venkovských oblastí i pro budoucí generace. Při podpoře odborné přípravy, informovanosti a podnikání je nutno vzít v úvahu konkrétní potřeby žen, mladých lidí a starších pracovníků. Opatření seskupená v „ose 3“ programů pro rozvoj venkova společně s osou 4 přispívají převážně k dosažení širších cílů v oblasti rozvoje venkova (viz níže). Kromě tematických priorit zdůraznily strategické směry také potřebu: – Budování místních kapacit pro zaměstnanost a diverzifikaci – a zároveň přispívání k tematickým prioritám. Tato horizontální osa, rovněž nazývaná „osa Leader“ ( osa 4 ), by měla hrát důležitou úlohu při zlepšení řízení a uvolnění endogenního potenciálu pro rozvoj venkovských oblastí prostřednictvím strategií místního rozvoje. – Zajištění soudržnosti programování. Měla by být zajištěna maximální součinnost v rámci jednotlivých os i mezi nimi navzájem. Případně by měly být zohledněny další strategie na úrovni EU. Měly by být uvolněny prostředky pro zlepšení řízení a uskutečňování politik. Zejména by měly být zřízeny evropské a vnitrostátní sítě pro rozvoj venkova jakožto platforma pro výměnu osvědčených postupů a zkušeností se všemi aspekty návrhu politiky, řízení a provádění mezi zúčastněnými stranami. – Vzájemná doplňkovosti nástrojů Společenství. Aby bylo možné podporovat součinnost mezi strukturálními politikami, politikami zaměstnanosti a politikami rozvoje venkova, měly by členské státy zajistit vzájemnou doplňkovost a soudržnost akcí financovaných z různých fondů EU. Tyto strategické směry stanovily rámec, na jehož základě členské státy připravily své národní strategické plány, jimiž se priority EU převádějí na priority národní a které slouží jako reference pro plány pro rozvoj venkova. Tyto plány provádějí priority prostřednictvím souborů vybraných opatření, která jsou seskupena podle jednotlivých os (viz tabulka 1[7] se seznamem opatření podle os). Programy mohou být národní nebo regionální a byly schváleny Komisí v letech 2007 a 2008. Jejich provádění je monitorováno a vyhodnocováno na základě společného rámce pro monitorování a hodnocení. [pic] 1.2 Přehled původního rozpočtu a operačních cílů Celkový rozpočet EZFRV dosáhl částky 90,98 miliardy EUR (před změnami navazujícími na kontrolu stavu a Plán evropské hospodářské obnovy)[8] pro celé programové období 2007–2013. Aby byla zaručena vyvážená strategie, EZFRV má pro každou tematickou osu minimální úrovně výdajů, které se uplatní v každém programu pro rozvoj venkova (10 %, 25 % a 10 % v uvedeném pořadí pro osy 1, 2 a 3). U osy Leader je pro každý program vyhrazeno minimální 5% (2,5% pro nové členské státy) financování ze strany EU. Příspěvky z EZFRV na programy rozvoje venkova jsou doplněny vnitrostátními veřejnými finančními prostředky (spolufinancování[9]). Tyto příspěvky z EZFRV jsou financovány v rámci řízení sdíleného mezi členskými státy a Unií[10]. Jakmile bylo provedeno programování na úrovni členských států, mělo finanční rozdělení mezi různé osy, jakož i definování hlavních cílů pro rok 2013 v červnu 2008[11] tyto výsledky: – Osa 1 „ Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví “ představuje 36 % všech prostředků EZFRV. Očekává se, že tato osa do roku 2013 přispěje k realizaci 590 000 investičních projektů na modernizaci zemědělských hospodářství, k podpoře 68 000 podniků s cílem zvýšit hodnotu zemědělských a lesnických produktů a že díky ní 2,2 milionu účastníků úspěšně dokončí odbornou přípravu související se zemědělstvím a/nebo lesnictvím. – Osa 2 „ Zlepšování životního prostředí a krajiny “ s 46 % všech prostředků EZFRV je nejúspěšnější. Cílem je, aby 45 milionů hektarů zemědělské půdy podléhalo agroenvironmentálnímu řízení, aby 600 000 hektarů nové zalesněné půdy a 1,1 milionu hektarů zemědělské půdy, na kterou je poskytnuta podpora, splňovalo požadavky sítě NATURA 2000 a aby výroba energie z obnovitelných zdrojů vzrostla o 20 500 ktoe[12]. – Osa 3 „ Kvalita života ve venkovských oblastech a diverzifikace hospodářství venkova “ má menší podíl a představuje 18 % všech prostředků EZFRV. Očekává se, že do roku 2013 přispěje k poskytování lepších služeb 71 milionům obyvatel venkovských oblastí a k podpoře 32 400 projektů obnovy vesnic. Podíl osy Leader činí 6 % všech finančních prostředků EZFRV. Podpora na provádění strategií místního rozvoje je rozdělena úměrně podle tří hlavních os, na něž tato podpora přispívá. Na úrovni opatření zůstávají hlavním opatřením agroenvironmentální platby (214), které představují 20,3 miliardy EUR pro celé období. Dalšími nejdůležitějšími opatřeními z hlediska rozpočtu jsou podpory znevýhodněných oblastí (211+212), které dosahují 12,6 miliardy EUR, a opatření týkající se modernizace zemědělských hospodářství (121), které dosahuje 9,7 miliardy EUR. Graf 1: Celkový rozpočet pro rozvoj venkova (EZFRV) před změnami v návaznosti na kontrolu stavu a Plán evropské hospodářské obnovy, rozdělený podle jednotlivých opatření (v miliardách eur)[13] [pic] 2. PROVÁDěNÍ PRIORIT SPOLEčENSTVÍ 2.1 Přehled výsledků, obtíží a řešení Celková platba EZFRV provedená členskými státy EU-27 na programové období 2007–2009 dosahuje částky 19,4 miliardy EUR[14], což představuje 21,3 % celkového rozpočtu na období 2007–2013 ve výši 90,98 miliardy EUR. Vzhledem k tomu, že zvažovaný časový rámec představuje 33 % lhůty pro platbu (3 roky z 9[15]), tento údaj dokládá mírně zpožděné čerpání prostředků. Provádění programů však zpravidla vyžaduje více času v prvních letech, než dosáhne běžného tempa, zejména s ohledem na skutečnost, že mnoho programů pro rozvoj venkova bylo schváleno ke konci roku 2007 a 41 programů pro rozvoj venkova (z 94) bylo schváleno až v roce 2008. Situace v členských státech zdaleka není stejná (graf 2): pouze ve 2 členských státech přesahují úrovně výdajů 40 %, 3 členské státy vynaložily méně než 10 %. Je třeba poznamenat, že v několika případech byly platby provedeny za závazky přijaté v předchozím programovém období v letech 2000–2006, jak stanoví přechodná pravidla. To by mohlo být příčinou mírného zkreslení představy o úrovni čerpání v případě některých členských států a opatření. Graf 2: Celkové čerpání rozpočtu EZFRV do konce roku 2009 ve srovnání s celkovými prostředky vyčleněnými na období 2007–2013 [pic] Některá opatření v rámci osy 2 dosáhla díky výše zmíněným přechodným opatřením maxima rychleji než ostatní opatření. Na druhé straně došlo v důsledku finanční krize, která omezila dostupnost finančních prostředků členských států, k výraznému zpomalení v případě os 1 a 3. Pro příjemce bylo tak obtížnější získat nezbytné soukromé finanční prostředky. Pokud jde o osu 4, je patrný příznačně pomalý začátek, což se vysvětluje tím, že před provedením jakéhokoli projektu se určují místní strategie a vybírají místní akční skupiny (viz tabulka 3). Graf 3: Celkový rozpočet pro rozvoj venkova (EZFRV) před kontrolou stavu podle jednotlivých os (v miliardách EUR) a podíl čerpání do konce roku 2009[16] [pic] Využití ukazatelů výstupů ve srovnání s celkovými cíli pro rok 2013, které členské státy stanovily ve svých programech, je obecně v souladu s finanční úrovní provádění. Úplné využití ukazatelů výstupů je popsáno v tabulce 2. Obecné obtíže při provádění, nalezená řešení Kromě časové rezervy nutné ke schválení programů pro rozvoj venkova členské státy nejčastěji poukazovaly na hospodářskou krizi. V jejím důsledku docházelo k obtížím při využívání investičních opatření způsobeným nedostatkem vlastních zdrojů příjemců, obtížím, s nimiž se potýkali žadatelé při získávání půjček, a omezením rozpočtů, čímž byly oslabeny veřejné iniciativy. Soukromý sektor byl obecně méně ochoten riskovat a některé investice mohly být převedeny na méně ambiciózní projekty nebo jednoduše odloženy. Provádění programů pro rozvoj venkova bylo rovněž nepříznivě ovlivněno obtížnou situací v odvětví mléka a mléčných výrobků v roce 2009. Některé členské státy zdůrazňují, že hladkému provádění brání vysoké administrativní náklady a složitost postupů. Kromě toho byla u některých programů pro rozvoj venkova zaznamenána nedostatečná kapacita řídících a kontrolních orgánů, určité obtíže při zřizování systému monitorování a právní nejistota. Některé členské státy poukazovaly zejména na mezery v provádění právních předpisů v oblasti životního prostředí na úrovni členských států (např. rámcové směrnice o vodě, sítě NATURA 2000...), které jsou pro určitá opatření (např. 213) důležité, a na nutnost získat výklad pravidel státní podpory (zejména u projektů výroby energie z obnovitelných zdrojů). Příčinou pomalého čerpání může být rovněž malá informovanost a nedostatek zkušeností případných příjemců, a to zejména v některých členských státech EU-12 (tj. pomalý pokrok při provádění opatření týkajících se lidského kapitálu, neodpovídající žádosti), nebo v celé EU-27, jsou-li zaváděna nová opatření. Některé členské státy plánují, že nabídnou dostatečně kritický objem odborných vzdělávacích činností/poradenských služeb pro zemědělství, aby tyto potíže překonaly. Byla nalezena nebo jsou hledána řešení, která jsou již ve značné míře zaváděna do programů prostřednictvím změn. Tváří v tvář finanční krizi provedly členské státy různé úpravy programů, např. změnily rozsah státní podpory, úroveň grantů, míry pomoci pro méně atraktivní opatření, upravily výběrová kritérií, zvýšily míru spolufinancování EU a/nebo přerozdělily finanční prostředky. Pokud jde o počáteční administrativní a právní těžkosti, většina z nich se již řeší. 2.2. Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví Celkové výdaje EZFRV na osu 1 zaznamenané pro období let 2007–2009 dosahují 16,3 % všech prostředků EZFRV na období 2007–2013 (průměr EU-27). Do konce roku 2009 bylo u tohoto cíle dosaženo těchto hlavních výsledků: - počet účastníků, kteří úspěšně dokončili odborné vzdělávání týkající se zemědělství a/nebo lesnictví: 696 000 (32 % odhadovaného cíle pro rok 2013); - počet hospodářství, která zavedla nové produkty nebo nové techniky: 33 400 (10 % odhadovaného cíle pro rok 2013). Provádění opatření[17] Opatření 121 (modernizace zemědělských hospodářství) je největším opatřením v rámci osy 1 z hlediska rozpočtových prostředků (9,7 miliardy EUR). Čerpání plateb v rámci tohoto opatření činí 23 % celkového rozpočtu na toto opatření a podpora již byla poskytnuta na 106 000 modernizačních projektů (18 % cíle pro rok 2013). Příznivé čerpání je dokladem silného zájmu zemědělců o investice. Pokud byly míry čerpání nižší než odhady, zdůvodňovaly to členské státy především hospodářskou krizí, která měla nepříznivý vliv na investiční schopnost hospodářství. Zdá se, že tempo čerpání je v některých členských státech rychlejší, než se očekávalo, což vyžaduje zvýšení předběžného rozpočtu pro opatření M121 (viz tabulka 3). Opatření 123 (přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům), které je z hlediska prostředků druhým největším opatřením v rámci osy 1, je využíváno ve výši 9,6 % a podporuje 7 060 hospodářství (ze 68 000, což je cíl pro rok 2013). Z opatření v rámci osy 1 lze zaznamenat tyto míry čerpání: 141 (částečně soběstačné hospodaření, 29 % a 8 885 podporovaných částečně soběstačných zemědělských hospodářství), 113 (předčasný odchod do důchodu, 28 % a 17 385 příjemců) a 112 (zahájení činnosti mladých zemědělců, 20 % a 36 660 mladých zemědělců, jimž byla poskytnuta podpora). 2.3. Zlepšování životního prostředí a krajiny Celkové výdaje EZFRV na osu 2 za období let 2007-2009 představují 32,6 % všech prostředků. V několika členských státech bylo dosaženo míry čerpání, která výrazně přesahuje průměr EU-27 (viz tabulka 3). Jiné členské vykazují míru pod 20 %, zejména v případech, kdy jsou opatření v rámci osy 2 pro příjemce a správní orgány v těchto zemích nová nebo poměrně nová. Do konce roku 2009 bylo u tohoto cíle dosaženo zejména těchto hlavních výsledků: - na 43 milionů hektarů se vztahovalo úspěšné hospodaření s půdou, jež přispívá k biologické rozmanitosti; - na 27 milionech hektarů se zlepšila kvalita vody; - u 25 milionů hektarů se řešily otázky změny klimatu; - na 30 milionech hektarů se zlepšila kvality půdy[18]. Provádění opatření Tři největší opatření z hlediska rozpočtových prostředků jsou zároveň opatření s nejvyšším čerpáním ze všech opatření v rámci osy 2: 211 (platby za přírodní znevýhodnění poskytované zemědělcům v horských oblastech, 42% čerpání), 212 (platby za přírodní znevýhodnění poskytované zemědělcům v oblastech jiných než horských, 40% čerpání) a 214 (agroenvironmentální platby, 33% čerpání). Opatření 211 a 212 společně podporují 50,9 milionu hektarů, agroenvironmentální opatření podporují 21,5[19] milionu hektarů. Tento vysoký zájem je v EU-15 podporován dlouhodobými zkušenostmi nashromážděnými v průběhu jednotlivých navazujících programových období. Vysokou míru čerpání lze rovněž vysvětlit platbou závazků z předchozího programového období, která byla v mnoha členských státech významná. Po třech opatřeních následují z hlediska čerpání opatření 215 (dobré životní podmínky zvířat, s dosavadním 33% finančním čerpáním a 126 700 podporovanými smlouvami) a 221 (první zalesnění zemědělské půdy, s dosavadním 20% finančním čerpáním a 72 500 hektarů zalesněné půdy). 2.4. Zlepšování kvality života ve venkovských oblastech a podpora diverzifikace hospodářství venkova Celkové výdaje EZFRV na osu 3 za období let 2007–2009 představují 6 % všech prostředků na období 2007–2013 a mezi členskými státy existují značné rozdíly (viz tabulka 3). Podle členských států lze toto pomalé čerpání vysvětlit především finanční krizí (nedostatek soukromých i státních/místních finančních prostředků) a určitými administrativními obtížemi (prodlení při definování vnitrostátních prováděcích pravidel, povinnosti kontroly, složitost žádostí). Kromě toho v některých členských státech probíhá provádění osy 3 výhradně v rámci iniciativy Leader, a zpoždění při provádění iniciativy Leader mají tudíž také vliv na čerpání prostředků v rámci osy 3. Do konce roku 2009 bylo u tohoto cíle dosaženo těchto hlavních výsledků: - osa 3 přispěla k vytvoření pracovních míst (více než 4 000), a to za situace, kdy ve venkovských oblastech roste nezaměstnanost[20]; - obyvatelstvo ve venkovských oblastech, které využívá lepších služeb podporovaných z EZFRV: 23 milionů[21]; - další 1 milion domácností ve venkovských oblastech má přístup k internetu. Provádění opatření[22] Největšími opatřeními v rámci osy 3 z hlediska celkových prostředků jsou opatření 322 (obnova a rozvoj vesnic, 5% finanční čerpání a 12 800 vesnic, v nichž proběhla obnova) a 321 (základní služby pro hospodářství a obyvatelstvo venkova, 7% finanční čerpání a 8700 podporovaných projektů). Nejvyšší čerpání u opatření v rámci osy 3 bylo zaznamenáno u opatření 341 (získávání dovedností, propagace a provádění strategií místního rozvoje) se 14 % a 5 500 podporovanými projekty, následovalo opatření 323 (ochrana a rozvoj dědictví venkova), u něhož bylo zaznamenáno druhé nejvyšší využití s dosavadními 10 % a 23 500 podporovanými projekty. 2.5. Budování místních kapacit pro zaměstnanost a diverzifikaci Nejpozději do dvou let po schválení programů pro rozvoj venkova[23] musely členské státy vybrat místní akční skupiny. Na konci roku 2009 byl ve 20 členských státech dokončen výběr přibližně 2000 místních akčních skupin. Počet místních akčních skupin se ve srovnání s iniciativou Leader+ zdvojnásobil a polovina území provádí přístup Leader poprvé. Vzhledem k tomu, že výběr místních akčních skupin ve členských státech právě skončil, mnoho z vybraných místních akčních skupin ještě nezačalo provádět projekty spojené s jejich strategií místního rozvoje. Tím je vysvětleno nízké finanční využití prostředků EZFRV na osu 4, které představuje pouze 2,9 % všech prostředků vyčleněných pro tuto osu na programové období, ale v poslední době byl schválen značný počet projektů. Některé členské státy poukázaly na zvláštní obtíže. Zdůraznění iniciativy Leader výrazně ovlivnilo pružnost přístupu, jelikož mnoho členských států omezilo výběr projektů na předem definovaná opatření, zatímco projekty iniciativy Leader často nevyhovují kritériím způsobilosti předem definovaných opatření. To znamenalo, že bylo nutné provést důležité správní úpravy (správní reorganizaci, odbornou přípravu pracovníků). 3. Horizontální otázky 3.1. Zajištění soudržnosti programování V rámci celého procesu programování byla zajištěna součinnost v rámci jednotlivých os i mezi nimi navzájem , a to díky: - zastřešujícímu požadavku na soudržnost se strategickými směry Společenství pro rozvoj venkova; - závislosti programů pro rozvoj venkova na analýze situace z hlediska slabých a silných stránek; - skutečnosti, že programy pro rozvoj venkova obsahují konkrétní informace o osách a opatřeních navržených pro jednotlivé osy a jejich popis včetně konkrétních ověřitelných cílů a ukazatelů, na jejichž základě lze měřit pokrok, účinnost a hospodárnost programů pro rozvoj venkova; - hodnocení programů pro rozvoj venkova ex-ante . Díky tomu, že je provádění programů pro rozvoj venkova monitorováno, lze provádět kontroly, které zaručují, že jsou uvedená ustanovení dodržována. Křížové účinky a nepřímé přínosy opatření k jiné ose, než k té, k níž opatření patří, však nejsou zavedeným monitorovacím systémem v současné době měřeny (např. příspěvek na změnu klimatu a přizpůsobení se ze všech tří os). O těchto dodatečných případech součinnosti a vzájemných vazbách lze získat důkladnější údaje pouze prostřednictvím hodnocení. V národních strategických plánech a programech pro rozvoj venkova byly zohledněny další strategie na úrovni EU , např. strategie EU v oblasti lesního hospodářství a šestý akční program Společenství pro životní prostředí. Strategie a programy se zjevně zabývají otázkou většího využívání obnovitelných zdrojů energie a přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírnění, a to zejména stanovením kvantifikovaných cílů[24]. Přínosem programů pro rozvoj venkova ekologickému zemědělství se zabývá zvláštní studie Evropské komise zaměřená na státní podporou ekologického zemědělství. Je třeba uvést, že kontrola stavu SZP se více soustředila na obnovitelnou energii a změnu klimatu, jakož i na biologickou rozmanitost, vodohospodářství a podporu na restrukturalizaci odvětví mléka a mléčných výrobků, zatímco programy pro rozvoj venkova v rámci Plánu evropské hospodářské obnovy přispěly ke strategii EU pro širokopásmové připojení. V roce 2010 byly stanoveny nové cíle[25]. Celostátní sítě pro venkov a Evropská síť pro rozvoj venkova (ENRD) výrazně přispěly k soudržnosti programování, zejména tím, že zajišťují výměnu informací a postupů mezi správci programů pro rozvoj venkova a zúčastněnými stranami a provádějí společné analýzy[26]. Koordinované akce celostátních sítí pro venkov a sítě ENRD se snaží zlepšit řízení a provádění politik. Byla vykonána další práce v souvislosti s prováděním iniciativy Leader a tematická pracovní skupina v rámci případových studií zkoumá různé prováděcí mechanismy. Tyto sítě posilují dialog mezi správními orgány a zúčastněnými stranami. Tvorba sítí je však poměrně dlouhodobý proces. Zřizování těchto sítí je poměrně pomalé a různé země mají různé časové rámce. Teprve nedávno bylo dosaženo stavu, kdy většina celostátních sítí pro venkov a síť ENRD fungují v plné rychlosti. Informační a propagační akce členských států jsou zpravidla prováděny odděleně od činností celostátních sítí pro venkov a využívají technickou pomoc. Zaměřují se na zúčastněné strany z venkovských oblastí jakožto na případné příjemce, na skutečné příjemce i na širokou veřejnost, aby je informovaly o úloze Společenství v programech a o jejich výsledcích. 3.2. Vzájemná doplňkovost nástrojů Společenství Důležitou úlohu ve venkovských oblastech mohou sehrát také jiné strukturální fondy EU než EZFRV, např. Evropský fond pro regionální rozvoj, který se zaměřuje na regionální rozvoj, hospodářskou konkurenceschopnost a infrastrukturu, Evropský sociální fond, který klade důraz na rozvoj lidských zdrojů, a Evropský rybářský fond. Ve většině případů byla doplňkovost těchto fondů zaručena stanovením vymezujících hranic a koordinačních mechanismů. Pouze v některých případech si členské státy zvolily více strategickou vizi koordinovaného využívání finančních prostředků EU. V národním strategickém plánu byly stanoveny hlavní zásady, program pro rozvoj venkova obsahuje podrobný popis. Vymezení Členské státy používají vymezovací kritéria, aby vyhověly přísnému požadavku EU, že je třeba vyhnout se dvojímu financování a že žádný projekt nesmí čerpat prostředky z více než jednoho fondu EU. V závislosti na konkrétních osách a opatřeních byly použity různé typy vymezovacích kritérií: typ příjemce; typ projektu (velikost, územní rozsah); typ operace nebo typ hospodářského odvětví. Vymezením se podařilo zajistit, že nedochází ke zdvojenému čerpání z fondů. Různé výklady kritérií v různých zemích způsobily pouze malé množství obtíží. Vymezovací kritéria lze v průběhu programového období upravovat, aby byly odstraněny případné nedostatky či překonány obtíže. Koordinační mechanismy Účinná koordinace je nezbytná, aby mohlo být zaručeno uplatňování vymezovacích hranic a optimální využití fondů prostřednictvím mechanismů, jako jsou např. meziresortní výbory ministrů nebo křížové zastupování v monitorovacích výborech a v některých případech společný nástroj informačních technologií. Některé státy svěřují část kontroly na poměrně místních úrovních orgánům – nebo dokonce místním akčním skupinám. To umožňuje činitelům na místní úrovni rozhodování zajistit, aby způsoby vymezování a doplňkovost vyhovovaly konkrétním okolnostem a potřebám na územích, v nichž působí. Proces koordinace je zpravidla usnadněn existencí zvláštního koordinačního subjektu (např. meziresortního ministerského subjektu). Zdrojem obtíží je rozdíl v úrovni programování, např. tehdy, kdy je třeba koordinovat jeden vnitrostátní a několik regionálních programů. Doplňkovost a součinnost Některým členským státům se podařilo dosáhnout účinné doplňkovosti, zpravidla však chyběl globální strategický přístup, který by zaručil úplnou doplňkovost a součinnost strukturálních fondů. Na místních úrovních existuje více příkladů přístupu, který zajišťuje součinnost. V některých zemích může například strategie místního rozvoje připravená místní akční skupinou přesáhnout rámec cílů programu pro rozvoj venkova a část jejích ambicí lze uskutečnit prostřednictvím strukturálních fondů; v některých případech byla zřízena jediná společná místní akční skupina pro programy EZFRV a Evropského rybářského fondu; v některých členských státech jsou zřízeny skupiny Leader jakožto společnosti pro místní rozvoj a tyto společnosti neprovádějí pouze opatření v rámci programů pro rozvoj venkova, ale také určité prvky jiných národních programů, které mohou být lidem ve venkovských oblastech prospěšné. Podle některých národních zpráv by k podpoře součinnosti fondů přispěly tyto prvky: - harmonizace pravidel různých fondů EU, pokud jde o způsobilé náklady (DPH atd.); - soudržnost různých systémů monitorování a hodnocení, díky které by bylo možné provést celkové posouzení fondů EU na regionální a tematické úrovni. Pro (případné) příjemce by rovněž bylo užitečné, kdyby od řídicích orgánů získali více informací o vymezovacích kritériích, aby se mohli obrátit na náležitý fond EU. 4. Výhled Mnoho programů začalo být skutečně prováděno až v roce 2008. Z údajů za rok 2009 je však již patrné zrychlení, a to navzdory některým nepříznivým podmínkám, např. hospodářské situaci. Komise a členské státy pravidelně diskutují o otázkách provádění jednotlivých programů. K další výměně informací o otázkách provádění dochází ve Výboru pro rozvoj venkova a prostřednictvím Evropské sítě pro rozvoj venkova. Byla již provedena řada změn programů pro rozvoj venkova, aby byly odstraněny obtíže, k nimž zpočátku docházelo, a byly provedeny další úpravy, jejichž prostřednictvím mají být do programů začleněny dodatečné finanční prostředky s cílem vyrovnat se s novými výzvami (kontrola stavu) a překonat hospodářskou krizi (balíček pro evropskou hospodářskou obnovu). Společný rámec pro monitorování a hodnocení byl zdrojem užitečných informací pro podávání zpráv a pro soustavné sledování pokroku a úspěchů dosažených při provádění programů. Předběžné údaje za rok 2010 naznačují, že většina programů již dosáhla ustáleného tempa. Syntéza průběžných hodnocení programů pro rozvoj venkova, která bude k dispozici v roce 2012, poskytne více informací o tom, do jaké míry se programy vyvíjejí tak, aby dosáhly svých cílů a vyhovovaly prioritám Společenství. [1] Viz hlava II kapitola II nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV). [2] Rozhodnutí Rady ze dne 20. února 2006 o strategických směrech Společenství pro rozvoj venkova (programové období 2007–2013) (2006/144/ES). [3] Viz článek 14 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 s názvem „Zpráva Komise“. [4] Viz článek 13 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005. Tyto souhrnné zprávy popisují pokrok při provádění národních strategických plánů a cílů a přispění k plnění strategických směrů Společenství. [5] Pro informace o kontrole stavu SZP a Plánu evropské hospodářské obnovy a pro přístup k souvisejícím právním předpisům přijatým v roce 2009 viz http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck/index_fr.htm. [6] Nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV). [7] Všechny tabulky jsou uvedeny v pracovním dokumentu útvarů Komise. [8] Od té doby byl rozpočet EZFRV pro programové období 2007–2013 navýšen (zejména na základě kontroly stavu a Plánu evropské hospodářské obnovy) na částku 96,2 miliardy EUR. [9] Veškeré finanční údaje v této zprávě se týkají pouze EZFRV. [10] Článek 4 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky. [11] Část finančních prostředků vyčleněných na iniciativu LEADER, technická pomoc a přímé platby byly úměrně přiděleny třem hlavním osám v níže uvedených grafech a tabulce. [12] Cíle pro zemědělství a lesnictví na rok 2013, které si ve svých programech stanovily členské státy. [13] Viz vysvětlivka k opatřením v tabulce 1 pracovního dokumentu útvarů Komise. [14] Platby členských států se týkaly kalendářních roků 2007, 2008 a 2009. [15] Platby lze provádět 2 roky po posledním závazku (konec roku 2013), tedy až do konce roku 2015. [16] Část finančních prostředků vyčleněných na iniciativu LEADER, technickou pomoc a přímé platby byla úměrně přidělena třem hlavním osám v níže uvedených grafech a tabulce. [17] Viz tabulka 4 pro rozčlenění podle pohlaví a věku, jak stanoví čl. 81 odst. 3 nařízení 1698/2005. [18] Ukazatel výsledků ze společného rámce pro monitorování a hodnocení , stejná oblast by mohla přispět k vyřešení více problémů. [19] Pouze závazky od roku 2007. [20] Nezaměstnanost globálně vzrostla ze 7,1 % v roce 2007 na 8,9 % v roce 2009 v převážně venkovských oblastech a ze 7 % v roce 2007 na 9 % v roce 2009 v mezilehlých venkovských oblastech (zdroj: Eurostat). [21] Tento údaj zahrnuje obyvatelstvo, které má ze služeb prospěch nepřímo. [22] Viz tabulka 4 pro rozčlenění podle pohlaví a věku, jak stanoví čl. 81 odst. 3 nařízení 1698/2005. [23] S výjimkou Rumunska a Bulharska, které mají na výběr skupin 3 roky. [24] Viz seznam cílů v příloze VIII nařízení Komise (ES) č. 1974/2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005. [25] Informační dokument: Přehled kontroly stavu SZP a Evropský plán hospodářské obnovy: http://enrd.ec.europa.eu/app_templates/filedownload.cfm?id=5ACE6F64-F5FA-701C-70FD-E059E8462395. [26] Pro více informací viz enrd.ec.europa.eu.