570

·Podrobné vysvětlení návrhu po kapitolách či článcích Účel (Článek 1) Článek 1 přebírá a shrnuje cíle popsané v odstavci 1.2. Oblast působnosti (Článek 2) Pro zachování konzistence se směrnicí 98/49/ES je oblast působnosti tohoto návrhu shodná s oblastí působnosti uvedené směrnice. Je tedy do ní zahrnut každý systém penzijního připojištění (definovaný v článku 3), s výjimkou systémů, na které se vztahuje změněné nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971. Definice (Článek 3) Vzhledem ke značné různorodosti systémů penzijního připojištění v členských státech je nezbytné definovat některé pojmy používané v tomto návrhu. Odstavce a) („penzijní připojištění“), b) („systém penzijního připojištění“) a d) („nároky na důchod“) obsahují definice shodné s těmi, které byly použity pro směrnici 98/49/ES, v zájmu zajištění konzistence s její oblastí působnosti. Je třeba poznamenat, že pojem "přenositelnost" používaný v tomto návrhu se vztahuje k možnosti odcházejícího pracovníka nabýt a uchovat si nároky na penzijní připojištění. Podmínky nabytí (Článek 4) Pro snížení záporných účinků podmínek nabytí nároků na penzijní připojištění na výkon práva volného pohybu stanoví návrh směrnice tato zmírňující opatření: - Pracovník, který ještě nenabyl nároky v systému penzijního připojištění, ale který již uhradil příspěvky, o ně nesmí přijít. Za tímto účelem musí být úhrn příspěvků vyplacen nebo převeden. - Požadavek na zvýšení minimálního věku postihuje mobilitu mladých pracovníků, pokud odchod před dosažením tohoto minimálního věku vede k pozbytí nároků na důchod pro období odpracované před minimálním věkem. Pracovník musí začít nabývat nároky na penzijního připojištění nejpozději od 21 let. - Je třeba snížit čekací lhůtu, během níž se pracovník ještě nesmí účastnit systému připojištění. Tato lhůta nesmí přesáhnout období jednoho roku (vyjma případů, kdy ještě nebyl dosažen minimální věk). Tak si systémy zachovají zejména možnost spojit čekací lhůtu se zkušební lhůtou (jež obvykle nepřesahuje jeden rok). - Aby bylo odcházejícím pracovníkům, zejména těm, kteří postupně zastávali několik zaměstnání, umožněno nabýt v dostatečné míře nároky na penzijní připojištění během jejich kariéry, je třeba vymezit možnost uplatnit zkušební dobu, tzn. dobu účasti, v rámci níž pracovník získá nabytá práva. Tato doba nesmí přesáhnout dva roky. Ochrana odložených nároků na důchod (Článek 5) Mobilní pracovník nesmí být vystaven podstatnému snížení nabytých nároků, které zanechal v systému penzijního připojištění ve svém dřívějším pracovním vztahu. Členské státy disponují různými nástroji pro zajištění této úpravy, zejména podle způsobu, jakým se vyvíjejí nároky aktivních účastníků. Aby se zabránilo příliš vysokým administrativním výdajům vyplývajícím ze správy velkého počtu odložených nároků nízké hodnoty, dává návrh možnost nechránit tyto nabyté nároky, pokud nepřesahují výši stanovenou příslušným členským státem, ale převést nebo vyplatit kapitál představující nabyté nároky. Převoditelnost (Článek 6) Návrh směrnice stanoví, že odcházející pracovník musí mít možnost výběru mezi zachováním nároků v systému připojištění ve svém dřívějším pracovním poměru a převodem svých nabytých nároků, vyjma případů, kdy se na jeho nové zaměstnání vztahuje stejný systém penzijního připojištění nebo pokud je ze strany systému kapitál vyplacen z důvodu nízké hodnoty nabytých nároků. Odcházející pracovník, který požádá o převod svých nároků, nesmí být poškozen výpočty hodnoty převáděných nároků provedenými oběma dotčenými systémy, ani přílišnými správními náklady. Poskytování informací (Článek 7) Cílem článku 7 je doplnit stávající ustanovení na evropské úrovni v oblasti poskytování informací, která jsou stanovena směrnicí 2003/41/ES. Jelikož je oblast působnosti této směrnice, zahrnující rovněž systémy, jež nejsou založeny na průběžném financování, širší než oblast působnosti směrnice 2003/41/ES, musí být v této oblasti stanovena dodatečná ustanovení. Směrnice 2003/41/ES stanoví, že informace budou poskytovány pouze účastníkům a příjemcům, a proto je třeba doplnit tuto oblast tak, že každému (potenciálně) odcházejícímu pracovníkovi, ať už je účastníkem či nikoli, budou poskytnuty informace o důsledcích pro nároky na penzijní připojištění vyplývajících ze skončení zaměstnání. Minimální požadavky – zabránění zhoršení (Článek 8) V duchu provádění vnitřního trhu a ustanovení v sociální oblasti, která se k němu vztahují, návrh směrnice nepředstavuje překážku pro propracovanější ustanovení v oblasti přenositelnosti, jež by mohly přijmout členské státy; stejně tak vylučuje jakýkoli podnět, který by představoval snížení stávajícího stupně přenositelnosti. Provedení (Článek 9) S ohledem na rozdílnost systémů penzijního připojištění v členských státech volí tento návrh směrnice pružný přístup pro provedení některých ustanovení spojených s podmínkami nabytí nároků na důchod a s podmínkami převodu. Členské státy tak mohou využít dodatečné lhůty pro provedení některých ustanovení, která by mohla být krátkodobě příliš zavazující. Vzhledem k významnému zapojení sociálních partnerů do organizace a správy zaměstnaneckých systémů sociálního připojištění stanoví návrh směrnice, že její provedení jim může být členskými státy svěřeno.