(26) Vzhledem k problémům s dosažením cílů společné rybářské politiky pro zachování mořských zdrojů by ENRF měl mít možnost podporovat opatření pro řízení rybolovu a rybářských loďstev. V této souvislosti podpora pro přizpůsobení loďstva zůstává v některých případech nezbytnou s ohledem na konkrétní segmenty loďstva a jednotlivá moře. Tato podpora by měla být úzce zaměřena na zachování a udržitelné využívání mořských biologických zdrojů a orientována na dosažení rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a dostupnými rybolovnými možnostmi. ENRF by proto měl mít možnost podporovat trvalé ukončení rybolovných činností v segmentech loďstva, kde rybolovná kapacita není v rovnováze s dostupnými rybolovnými právy. Taková podpora by měla být nástrojem pro akční plány pro přizpůsobení segmentů loďstva, v nichž byla zjištěna nadměrná strukturální kapacita podle čl. 22 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, a měla by se provádět buď sešrotováním rybářského plavidla nebo jeho přeměnou a dovybavením pro jiné účely. Pokud by dovybavení zvýšilo tlak rekreačního rybolovu na mořské ekosystémy, měla by být podpora udělena pouze tehdy, pokud bude v souladu se společnou rybářskou politikou a cíli příslušných víceletých plánů. V zájmu zajištění shody strukturálního přizpůsobení loďstva s cíli zachování zdrojů, podpora pro trvalé zastavení rybolovných činností by měla být přísně podmíněna a propojena s dosažením výsledků. Měla by být proto prováděna pouze prostřednictvím financování, které není propojeno s náklady, jak stanoví nařízení (EU) xx/xx (nařízení o společných ustanoveních). V rámci tohoto mechanismu by členské státy neměly být odškodňovány Komisí za trvalé zastavení rybolovných aktivit na základě skutečně vynaložených nákladů, ale na základě splnění podmínek a dosažení výsledků. Za tímto účelem by Komise měla v přenesené pravomoci stanovit takové podmínky, jež by souvisely s dosažením cílů ochrany společné rybářské politiky.

(26) Vzhledem k problémům s dosažením cílů společné rybářské politiky pro zachování mořských zdrojů by ENRF měl mít možnost podporovat opatření pro řízení rybolovu a rybářských loďstev , jak je stanoveno ve zprávě o řízení rybářského loďstva v nejvzdálenějších regionech, kterou schválil Evropský parlament. V této souvislosti podpora pro přizpůsobení loďstva zůstává v některých případech nezbytnou s ohledem na konkrétní segmenty loďstva a jednotlivá moře. Tato podpora by měla být úzce zaměřena na zachování a udržitelné využívání mořských biologických zdrojů a orientována na dosažení rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a dostupnými rybolovnými možnostmi. ENRF by proto měl mít možnost podporovat trvalé ukončení rybolovných činností v segmentech loďstva, kde rybolovná kapacita není v rovnováze s dostupnými rybolovnými právy. Taková podpora by měla být nástrojem pro akční plány pro přizpůsobení segmentů loďstva, v nichž byla zjištěna nadměrná strukturální kapacita podle čl. 22 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, a měla by se provádět buď sešrotováním rybářského plavidla nebo jeho přeměnou a dovybavením pro jiné účely. Pokud by dovybavení zvýšilo tlak rekreačního rybolovu na mořské ekosystémy, měla by být podpora udělena pouze tehdy, pokud bude v souladu se společnou rybářskou politikou a cíli příslušných víceletých plánů. V zájmu zajištění shody strukturálního přizpůsobení loďstva s cíli zachování zdrojů, podpora pro trvalé zastavení rybolovných činností by měla být přísně podmíněna a propojena s dosažením výsledků. Měla by být proto prováděna pouze prostřednictvím financování, které není propojeno s náklady, jak stanoví nařízení (EU) xx/xx (nařízení o společných ustanoveních). V rámci tohoto mechanismu by členské státy neměly být odškodňovány Komisí za trvalé zastavení rybolovných aktivit na základě skutečně vynaložených nákladů, ale na základě splnění podmínek a dosažení výsledků. Za tímto účelem by Komise měla v přenesené pravomoci stanovit takové podmínky, jež by souvisely s dosažením cílů ochrany společné rybářské politiky.