ZPRÁVA KOMISE RADĚ o použití čl. 263 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ohledně zkrácení lhůt /* COM/2012/0337 final */





ZPRÁVA KOMISE RADĚ o použití čl. 263 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ohledně zkrácení lhůt 1. Úvod Podle článku 2 směrnice Rady 2008/117/ES ze dne 16. prosince 2008 musí Komise do 30. června 2011 na základě informací poskytnutých členskými státy předložit zprávu, v níž vyhodnotí dopad čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES na schopnost členských států bojovat proti únikům v oblasti DPH v souvislosti s dodáváním zboží či poskytováním služeb uvnitř Společenství, jakož i užitečnost možností stanovených v čl. 263 odst. 1a až 1c, a případně ji doplnit o příslušné návrhy. První námitka členských států v případě, že se setkají s podvodnými transakcemi, se týkala skutečnosti, že informace obsažené v souhrnných hlášeních byly k dispozici až po 6 měsících, což bylo pro účely analýzy rizik příliš pozdě. Proto první iniciativou Komise v této oblasti bylo předložit návrh na změnu směrnice o DPH s cílem zkrátit lhůtu pro předložení a předávání souhrnného hlášení na jeden měsíc. Přijetí směrnice 2008/117/ES ze dne 16. prosince 2008 bylo prvotní reakcí na žádost členských států posílit systém DPH a pomáhat jim v boji proti podvodům s DPH. Tato směrnice změnila čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES a umožnila zkrácení zákonných lhůt pro přiznání plnění pro účely DPH při přeshraničních transakcích, jakož i zkrácení lhůt pro výměnu těchto informací mezi členskými státy v zájmu rychlejšího odhalování podvodů, zejména pokud jde o „kolotočové podvody s DPH“. Článek, který měl být proveden do 1. ledna 2010, stanoví, že: od 1. ledna 2010 bude plnění pro účely DPH u přeshraničních transakcí přiznáváno zpravidla měsíčně. Členské státy však budou moci povolit, aby hospodářské subjekty s obratem méně než 50 000 EUR (bez DPH) za čtvrtletí za přeshraniční dodávky zboží (případně 100 000 EUR do 31. prosince 2011) a všichni poskytovatelé služeb nadále podávali souhrnná hlášení čtvrtletně. Zpráva Komise se zabývá těmito hlavními otázkami: · Do jaké míry urychlení výměny informací zlepšilo schopnost členských států bojovat proti podvodům v oblasti DPH, vedlo například k rychlejšímu odhalování podvodů s chybějícími obchodníky nebo ke zlepšení vnitrostátního systému řízení rizik? · Měly mechanismy volby stanovené v článku 263 směrnice 2006/112/ES nějaký dopad na splnění cíle zlepšit schopnost členských států bojovat proti podvodům v oblasti DPH a zároveň snížit administrativní zátěž podniků v souladu s lisabonskou agendou? · Jaký dopad má zkrácení lhůty pro předkládání souhrnných hlášení a různé mechanismy volby na podniky, s ohledem na skutečnost, že cílem lisabonské agendy je snížit administrativní zátěž podniků? Aby členské státy měly čas seznámit se s tím, jak nová ustanovení fungují, Komise se rozhodla prodloužit termín pro předložení zprávy. 2. Zdroje informací použitých pro hodnocení uplatňování čl. 263 odst. 1 Provádění a uplatňování čl. 263 odst. 1 je na odpovědnosti členských států. Proto toto hodnocení může být založeno pouze na informacích získaných od členských států. S cílem shromáždit informace nezbytné pro hodnocení dopadů tohoto nedávno přijatého právního předpisu zaslala Komise členským státům dva dotazníky, jeden před provedením nových ustanovení a druhý po jejich provedení. Hlavním účelem dotazníků bylo porovnat situaci v členských státech před zavedením zkrácených lhůt se situací v členských státech po provedení nových právních předpisů. Je nutno uvést, že ne všechny členské státy byly schopny uplatňovat nová ustanovení od 1. ledna 2010. Na dotazník navíc odpovědělo pouze 22 členských států a odpovědi byly někdy málo podrobné, aby bylo možné provést řádnou analýzu. Pokud jde o dopad zkrácení lhůt a mechanismu volby na podniky, Komise se snažila získat nezbytné informace prostřednictvím studie[1]. Za tímto účelem zadala společnosti PwC provedení odborné studie, která by se zabývala touto problematikou z hlediska podniků. Studie byla dodána v říjnu 2011 a je k dispozici na internetových stránkách Komise na adrese: http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm 3. Hlavní zjištění 3.1. Stručný popis způsobu, jakým členské státy provedly ustanovení nového čl. 263 odst. 1 do vnitrostátních právních předpisů[2]. Podle nového čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES mají být od 1. ledna 2010 souhrnná hlášení o dodání zboží uvnitř Společenství, včetně domnělého plnění, a poskytnutí služeb vypracována za každý kalendářní měsíc ve lhůtě nepřekračující jeden měsíc a postupem stanoveným členskými státy. Z analýzy vyplývá, že (praktické) provádění čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES, a zejména možností stanovených v uvedeném ustanovení, není jednotné. Například: – 17 členských států danou odchylku umožňující podávat souhrnná hlášení čtvrtletně provedlo, 10 členských států ji zatím neprovedlo; – 5 členských států zavedlo použití odchylky jako povinné, ve 12 je nepovinné; – 2 členské státy mají oddělená souhrnná hlášení zvlášť pro zboží a zvlášť pro služby, zatímco ostatních 25 členských států má kombinované souhrnné hlášení. Ve 4 členských státech se může lišit vykazované období pro dodání zboží uvnitř Společenství, včetně domnělého plnění, od vykazovaného období pro poskytování služeb; – 22 členských států vyžaduje elektronické podání (v 10 členských státech však platí výjimky) a zbývajících 5 stanoví elektronické podání jako nepovinné. Souhrnná tabulka porovnávající tuto složitou situaci je uvedena v příloze 1. 3.2. Důsledky pro daňové správy 3.2.1. Dopad na činnost daňových správ Většina členských států potvrdila, že údaje ze souhrnných hlášení se používají podobným způsobem jako před zavedením měsíčního vykazovaného období. Počet souhrnných hlášení týkajících se jak zboží, tak služeb je však nyní vyšší. Zatímco řada členských států (např. CY, DE, PL, SK, SI a UK) uvedla, že vzhledem k tomu, že souhrnná hlášení jsou nyní předkládána častěji, daňová správa zaznamenala zvýšenou administrativní zátěž, jiné členské státy (např. ES) tuto situaci hodnotily kladně, protože jim nyní umožňuje zátěž si lépe rozložit na celý rok, takže odpadl přechodný nárůst práce každé kalendářní čtvrtletí. Důvodem zvýšeného pracovního zatížení je také začlenění služeb do souhrnného hlášení, což je další inovace, kterou přineslo přijetí balíčku týkajícího se DPH. Většina členských států má za to, že zkrácení lhůt by mohlo zvýšit efektivitu daňové správy díky rychlejší výměně informací, účinnější analýze rizik, účinnějším auditům a většímu přínosu pro Eurofisc. Bylo rovněž zdůrazněno, že byl zaznamenán trend, že přijímaná rozhodnutí by mohla být přesnější a snížila se rovněž nutnost zasílat žádosti o informace . 3.2.2. Dopad na analýzu rizik Obecně členské státy oznámily, že i když v současné době získávají údaje ze souhrnných hlášení každý měsíc, nedošlo v této fázi ke změnám jejich postupů při analýze rizik. V mnoha členských státech se používají tytéž parametry jako dřív. Některé členské státy (např. HU a FI) vyhlásily plány na modernizaci svých systémů analýzy rizik s tím, že zavádějí další parametry. Bylo rovněž zdůrazněno, že ačkoliv se používají stejné údaje jako dříve, rychlejší získávání informací umožňuje daňovým správám reagovat rychleji na anomálie. Obecně lze říci, že pokud jde o čas na zpracování údajů, většina členských států odpověděla, že pro vypracování analýzy rizik nebylo zapotřebí žádných dodatečných zdrojů, protože údaje pocházející ze souhrnného hlášení již byly součástí celkového posouzení rizik poplatníků. Zdá se, že je obtížné vypočítat zdroje potřebné výlučně pro účely analýzy rizik. Z dalších připomínek členských států vyplývá, že někdy nadále provádějí analýzu rizik za každé čtvrtletí pouze proto, že se jedná o velmi časově náročnou činnost, zatímco jiné výslovně uvedly, že zkrácení lhůty by vyžadovalo, aby daňové správy vyčlenily více zdrojů, ať už lidských či v oblasti IT, aby bylo možné v plné míře využít výhody získávání informací každý měsíc. 3.2.3. Dopad na audity Údaje ze souhrnného hlášení jsou obvykle používané ve fázi výběru (výběr auditů) a během auditu (fáze provádění auditů). Tyto údaje se používají pro audit ve všech členských státech. Jsou důležitou součástí systému posuzování rizik obecně, protože údaje ze souhrnného hlášení poskytují podrobnější informace o plněních uvnitř Společenství v průběhu určitého období. Obvyklým postupem je porovnat souhrnná hlášení s daňovými přiznáními k DPH a zkontrolovat platnost identifikačních čísel pro účely DPH v systému VIES. V případech rizika předběžné závěry z odporujících si údajů obecně vedou k dalšímu šetření, včetně žádostí o informace do jiných členských států v případě obchodu uvnitř Společenství: čím dříve je tato analýza provedena, tím rychleji lze provést audit. Zkrácené lhůty tuto praxi nezměnily, umožnily však daňové správě, která audit provádí, zasílat rychleji dotazy nebo informace z vlastního podnětu členskému státu, v němž bylo zboží pořízeno. 3.2.4. Dopad na odhalování nesrovnalostí a podvodů Třebaže některé členské státy (např. GR, LT a RO) ohlásily nárůst počtu zjištěných podvodů na bázi chybějícího obchodníka, velká většina členských států uvedla, že je zatím předčasné určit, zda zkrácení lhůty vedlo k vyššímu počtu odhalení nesrovnalostí. V tomto ohledu nebyly poskytnuty žádné údaje. Bylo zdůrazněno, že ačkoli se počet odhalených nesrovnalostí nezvýšil, bylo nutno konstatovat, že díky zkrácení lhůt pro předložení souhrnného hlášení spolu s měsíční přiznáním k DPH se zkrátila doba, během níž společnost působící jako prostředník může vyvíjet činnost, než je odhalena. Dále bylo rovněž zjištěno, že vzhledem ke skutečnosti, že členské státy mají možnost se rozhodnout, že pro souhrnné hlášení budou i nadále používat jiné lhůty než pro přiznání k DPH, nebylo možné provést systematickou kontrolu údajů obsažených v přiznání k DPH s údaji získanými z měsíčních souhrnných hlášení. V systematičtějším odhalování zprostředkujících společností byla za užitečnou označena úloha Eurofisc a včasné odhalení se stalo podnětem několika auditů, jež byly spuštěny dříve, než by tomu bylo v minulosti. Většina členských států bohužel neposkytla údaje o počtu odhalených případů podvodné činnosti a výši dotčené daně od zavedení nových ustanovení. Několik členských států (LT, GR a EE) odhalilo některé (potenciální) případy podvodného jednání, pokud jde o služby, většina členských států však neposkytla konkrétní číselné údaje o výši ztrát DPH v důsledku podvodů vztahující se na tyto případy. Zdá se, že je příliš brzy na to, aby bylo možné posoudit účinnost zavedení údajů o službách do souhrnných hlášení. 3.2.5. Dopad volby možností Členské státy byly dotázány, zda zaznamenaly negativní důsledky použití různých variant několika členskými státy na svou schopnost využít obdržené informace. Ze zaslaných odpovědí se zdá, že provedení křížové kontroly mezi údaji z členského státu dodání a údajů z členského státu nabytí je problematické. Rozdílné lhůty pro podávání hlášení a možnosti uplatňované jinými členskými státy způsobily, že rychlejší porovnání údajů v členském státě nabytí je obtížnější. Je zřejmě téměř nemožné spoléhat se na systematické porovnávání ve lhůtě jednoho měsíce, jsou-li informace (nebo jejich část) předkládány čtvrtletně. V této souvislosti bylo nicméně argumentováno, že možnost volby lze uplatnit pouze v oblastech s nízkým rizikem, a protože si všichni byli velmi dobře vědomi možností používaných v různých členských státech, není důvod obtíže, které by využívání možností mohlo způsobit, zveličovat. Z odpovědí je tak jasně patrné, že většina členských států považuje uplatňování různých možností a lhůt pro podávání hlášení za vážnou překážku rychlého a přesného hodnocení údajů. Proto není možné využívat potenciálních výhod, jež přineslo zkrácení lhůt, v plném rozsahu. 3.2.6. Závěr Členské státy všeobecně stále ještě potřebují více času na přesné posouzení nové situace a vypracování důkladné, kvantifikované analýzy. Některé členské státy rovněž provedly nová pravidla v plném rozsahu se zpožděním, což jim zabránilo provést podrobnější analýzu. Zdá se však, že nová ustanovení čl. 263 odst. 1 mají pozitivní dopad na účinnost boje proti podvodům. Zavedení zkrácených lhůt pro předkládání souhrnných hlášení a podávání zpráv v systému VIES znamená podle názoru členských států velké zlepšení analýzy rizik. Rychlejší výměna informací následně vede k rychlejší kontrole a auditům. Použití různých prahových hodnot, možností a lhůt pro podávání hlášení je v současnosti největší překážkou účinnějšího odhalování podvodů a účinnějších postupů posuzování rizik. Méně rozdílné uplatňování pravidel, a to jak z hlediska různých lhůt pro podávání hlášení, tak z hlediska rozdílů mezi členskými státy, by zvýšilo výhody, které může členským státům přinést zkrácení lhůt pro předkládání souhrnných hlášení. 3.3. Zkušenosti z hlediska podniků 3.3.1. Úvodní poznámka Závěry studie vypracované nezávislou společností je nutné posuzovat s ohledem na některá omezení a s rozvahou. Zejména je třeba mít na paměti, že vzorek 23 společností zahrnutých do případové studie je příliš malý, aby bylo možné činit spolehlivé závěry. Nezávislá společnost, která studii vypracovala, potvrdila, že ve vzorku nebyly zjištěny žádné společnosti, které by byly ovlivněny zvolenými možnostmi. Důvodem je skutečnost, že společnosti vybrané do vzorku buď překročily prahovou hodnotu stanovenou v čl. 263 odst. 1a nebo se rozhodly nevyužít možnost alternativní lhůty pro podávání hlášení. Navíc, vzhledem k tomu, že balíček týkající se DPH měl být proveden ve stejné době jako čl. 263 odst. 1, bylo pro podniky obtížné odlišit náklady vzniklé prováděním čl. 263 odst. 1 od celkových nákladů způsobených prováděním balíčku týkajícího se DPH. Ukázalo se rovněž, že je nemožné určit náklady na zavedení údajů o poskytnutí služeb uvnitř Společenství v souhrnných hlášeních, protože spojovat dodání zboží s poskytováním služeb je běžná obchodní praxe. Vzhledem k tomu, že společnost, která studii vypracovala, prohlásila, že kvantitativní výsledky studie mají orientační charakter a je třeba s nimi nakládat opatrně, dokument Komise se v dalším oddílu zaměřuje na kvalitativní zpětnou vazbu, kterou poskytly společnosti vybrané pro případovou studii. 3.3.2. Dopad na administrativní zátěž a náklady na zajištění souladu Podle studie kvalitativní zpětná vazba poskytnutá 23 společnostmi v případové studii zdůrazňuje některá důležitá zjištění o dopadu provádění čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES. Přestože je podávání souhrnných hlášení a srovnávání údajů ve lhůtě jednoho měsíce označováno jako další administrativní zátěž, motivuje zároveň podniky k provádění častějších vnitřních kontrol. To bude mít kladný vliv na kvalitu údajů poskytovaných společnostmi. Do budoucna většina společností proto očekává pozitivní rovnováhu mezi administrativními náklady a výhodami ve smyslu zlepšení kvality údajů a spolehlivosti. Na pociťovanou složitost a administrativní náklady má velký vliv úroveň automatizace. Pro společnosti představuje zavedení automatizovaných vnitřních postupů významné jednorázové náklady, protože musí změnit nebo aktualizovat své systémy a zvládnout vnitřní změny. Současně však společnosti oceňují, že to po čase povede ke snížení opakujících se nákladů. Neexistence harmonizace v rámci EU, pokud jde o lhůty pro podávání hlášení, formát a míru podrobnosti, je obzvlášť velkou zátěží pro podniky, které působí na více místech nebo mají více registrací v celé EU. Účastníci rovněž naznačují, že harmonizace lhůt musí být spjata s harmonizací postupů podávání hlášení – tj. přechodu na elektronické podávání, a zejména jednoduchého, uživatelsky přívětivého rozhraní, které v co největší míře zjednodušuje měsíční podávání hlášení. Společnosti dodávající zboží a zároveň poskytující služby uvnitř Společenství, jakož i ty, které uvnitř Společenství pouze poskytují služby, se při shromažďování kompletních informací nezbytných k vytvoření souhrnných hlášení potýkají s obtížemi. Zejména přidání služeb je ve srovnání se situací před 1. lednem 2010 vnímáno jako vyšší míra požadované podrobnosti. Společnosti v případové studii uvádějí, že se zvýšila komunikace s orgány daňové správy. Protože je potřeba ve stále častějších souhrnných hlášeních uvádět stále větší počet dodání zboží (poskytnutí služeb uvnitř Společenství) a rovněž častěji provádět opravy než před zavedením nových právních předpisů, daňové orgány obvykle kladou více otázek a společnosti na ně musí reagovat. Celkově lze z vyjádření společností v případové studii určit tři směry: – některé podniky často vnímají změny v právních předpisech jako změny, které mají neutrální dopad na provoz, s podstatnou výjimkou jednorázových nákladů spojených s aktualizací nebo změnou jejich systému, které jsou považovány za významnou součást nákladů; – jiné společnosti uvádějí, že jim mnohem více vyhovovala situace před prováděním čl. 263 odst. 1 směrnice 2006/112/ES, s tím, že provádění přineslo nové podstatné nákladové faktory, i když nedokázaly blíže určit, zda tyto náklady vznikly hlavně v důsledku nutnosti uvádět nyní v hlášení i služby, nebo v důsledku zkrácení lhůty pro předložení hlášení na jeden měsíc; – řada společností si uvědomuje výhody, které nová situace přinese v budoucnosti, s odkazem mimo jiné na zvýšení kvality údajů a menší výskyt daňových podvodů. 3.3.3. Potenciální dopad větší harmonizace, kdy by členské státy uplatňovaly bez výjimky stejné lhůty a prahové hodnoty Potenciální dopad větší harmonizace lze z kvalitativního hlediska odhadovat jako pozitivní. Společnosti samy uvádějí, že očekávají, že harmonizace ve všech evropských členských státech povede ke snížení nákladů. Rovněž naznačují, že harmonizaci lhůt by měla provázet harmonizace postupu podávání hlášení – tj. přechod k povinnému elektronickému podání ve všech členských státech, a zejména jednoduchému, uživatelsky přívětivému rozhraní, jež by co nejvíce usnadnilo měsíční podávání hlášení. 3.3.4. Závěr Studie dospěla k závěru, že bude zapotřebí další analýzy, aby bylo možné porovnat dodatečné jednorázové náklady a opakující se náklady, které vzniknou podnikům v důsledku nových právních předpisů týkajících se DPH, s cílem a výhodami, jež přinesou nové právní předpisy v oblasti DPH, zejména omezením výpadku příjmů z DPH díky rychlému odhalování podvodů a oslabení rizika kolotočových podvodů s DPH. Dalším přínosem pro podniky by mohlo být snížení rizika neúmyslné účasti na podvodech s DPH a případné odpovědnosti. Lze tak zároveň přispět ke snížení podvodů s DPH a nekalé soutěži, jichž se dopouštějí nepoctivé společnosti. Další analýza se může týkat otázky, jak snížit opakující se náklady například díky harmonizaci postupů podávání hlášení prostřednictvím jednoho uživatelsky vstřícného rozhraní pro všechny členské státy a/nebo podáváním hlášení v podobě souborů XML ve stejném formátu ve všech členských státech. 4. Závěrečné poznámky Obecně členské státy zastávají názor, že je příliš brzy na podrobné hodnocení dopadu zkrácení lhůt pro předkládání souhrnných hlášení. Komise uznává, že členské státy budou potřebovat více času, aby mohly přizpůsobit své systémy analýzy rizik a plně využívat výhod plynoucích ze změny právních předpisů. V této fázi je nicméně jasné, že členské státy jsou ve značné míře toho názoru, že rychlejší dostupnost informací obsažených v souhrnných hlášeních jim skutečně pomáhá rychleji odhalovat podvodné transakce. Kromě rychlé výměny informací prostřednictvím sítě Eurofisc tato nová ustanovení umožňují členským státům odhalit podvodníky rychleji než dříve. Na druhé straně možnost členských států využívat různých lhůt pro podávání hlášení je stále považována za překážku znemožňující, aby opatření dosáhlo svého plného účinku v oblasti posouzení rizik a předcházení podvodům. Z hlediska podniků je jasné, že zkrácení lhůty pro předložení souhrnného hlášení vede k vyšším nákladům na zpracování v důsledku výrazného nárůstu počtu hlášení. To navíc vede k potřebě dalšího jednání s daňovými správami, protože údaje musí být častěji opravovány nebo ověřovány. Což znamená, že povinnost poskytovat nyní informace v pravidelnějším měsíčním intervalu by měla vést k jejich vyšší spolehlivosti. Závěrem je možno obecně konstatovat, že Komise má za to, že tato zpráva neobsahuje dostatek podrobných informací, které by v této fázi odůvodnily předložení návrhu na změnu stávajících ustanovení. Pokud by však v budoucnosti byly k dispozici nové informace, může Komise zvážit změnu těchto ustanovení. Příloha Tabulka č. 1: Využívání možností 1. Žádná odchylka od měsíčního souhrnného hlášení || 2. Odchylka od měsíčního souhrnného hlášení 2a. Nepovinná odchylka || 2b. Povinná odchylka Před 1. lednem 2010(1) a od 1. ledna 2010 || Od 1. ledna 2010 || Před 1. lednem 2010(1) a od 1. ledna 2010 || Od 1. ledna 2010 || Před 1. lednem 2010(1) a od 1. ledna 2010 || Od ledna 2010 Bulharsko Francie || Estonsko Finsko Kypr Litva Lotyšsko Rumunsko Řecko Slovinsko || Irsko Itálie Rakousko || Belgie Dánsko Lucembursko Malta Německo Nizozemsko Polsko Spojené království Švédsko || Portugalsko || Česká republika Maďarsko Slovensko Španělsko (1) Pouze u zboží. Tabulka č. 2: Oddělená a kombinovaná souhrnná hlášení 1. Oddělené souhrnné hlášení || 2. Kombinované souhrnné hlášení 2a. Stejná periodicita || 2b. Různá periodicita Francie Lucembursko || Belgie Bulharsko Česká republika Dánsko Estonsko Finsko Itálie Kypr Litva Lotyšsko Maďarsko || Malta Polsko Portugalsko Rakousko Rumunsko Řecko Slovensko Slovinsko Španělsko Švédsko || Irsko Německo Nizozemsko Spojené království Tabulka č. 3: Podávání souhrnných hlášení v tištěné a/nebo elektronické podobě Elektronické podání 1. Povinné || 2. Povinné, s možnými výjimkami || 3. Nepovinné 1a. Před 1. lednem 2010 a od 1. ledna 2010 || 1b. Od 1. ledna 2010 || 2a. Před 1. lednem 2010 a od 1. ledna 2010 || 2b. Od 1. ledna 2010 Bulharsko Portugalsko Slovinsko Španělsko || Česká republika Dánsko(1) Itálie Kypr(1) Lotyšsko(2) Maďarsko Malta Slovensko || Belgie Francie Irsko Německo Rakousko Řecko Nizozemsko || Finsko Lucembursko Rumunsko || Estonsko Litva Polsko Spojené království Švédsko (1) Opravná hlášení mohou být předložena v tištěné podobě. (2) Dne 1. ledna 2011 a po tomto dni. [1] PricewaterhouseCoopers: Expert study on the issues arising from a reduced time frame and the options allowed for submitting recapitulative statements - Application of Article 263(1) of Directive 2006/112/EC (amended by Directive 2008/117/EC). [2] Stručný popis vychází ze studie společnosti PwC.