DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1. SOUVISLOSTI NÁVRHU

Hlavním cílem tohoto návrhu je poskytnout podporu trhu pro sociální podniky zlepšením účinnosti při získávání finančních prostředků investičními fondy, které se na tyto podniky zaměřují.

Sociální podniky[1] patří mezi rozvíjející se odvětví EU. Sociální podniky jsou subjekty, jejichž základním cílem je dosažení sociálních dopadů, a nikoli tvorba zisku ve prospěch akcionářů nebo jiných zúčastněných stran. K dosažení sociálních dopadů se sociální podniky snaží vycházet z technik podnikání – včetně financování podnikatelské činnosti. Ačkoliv je toto odvětví nové, zažívá rychlý růst. Podle zprávy Global Enterprise Monitor z roku 2009 bylo mezi 3 % a 7,5 % pracovní síly ve vybraných členských státech EU zaměstnáno v různých typech sociálních podniků.

Sociální podniky jsou téměř výlučně malé a střední podniky. Sociální poslání sociálních podniků odráží silný důraz na udržitelný rozvoj nebo rozvoj podporující začlenění a na řešení sociálních problémů ve společnostech EU: to znamená, že investice do sociálních podniků budou mít pravděpodobně větší pozitivní sociální dopad než všeobecnější investice do malých a středních podniků. Z některých odhadů, jako například od společnosti J. P. Morgan, vyplývá, že by sociální investice mohly rychle narůstat a stát se tržním zdrojem přesahujícím 100 miliard EUR, což podtrhuje potenciál tohoto rozvíjejícího odvětví.[2]

Zajištění dalšího růstu a rozkvětu tohoto odvětví by proto představovalo cenný přínos k dosažení cílů strategie Evropa 2020.

Sociální podniky získávají značný podíl svých finančních prostředků z grantů, ať už je to od nadací, jednotlivců nebo veřejného sektoru. Protože však jde o podniky, jejich udržitelný růst závisí na širší škále investic a finančních zdrojů. V tomto ohledu začal hrát významnou roli trh investičních fondů EU. Zformoval se trh investičních fondů, jejichž hlavním cílem je investovat do sociálních podniků. Za účelem výraznějšího odlišení takových cílených fondů od sociálních investičních fondů jsou cílené fondy v tomto návrhu označovány jako fondy sociálního podnikání. Růst fondů sociálního podnikání odráží zvyšující se zájem mnoha investorů o investice – většinou jako součásti širšího portfolia – jejichž cílem - kromě vyhledávání finančních zisků - je dosažení pozitivních sociálních účinků.

Důkazy o regulačních a tržních nedostatcích ukazují, že růst fondů sociálního podnikání omezují dva problémy.

Zaprvé požadavky v oblasti regulace na úrovni EU a na vnitrostátních úrovních nejsou uzpůsobeny k podpoře získávání kapitálu prostřednictvím těchto druhů fondů. Získávání kapitálu na přeshraničním základě je nákladné a složité z důvodu roztříštěnosti vnitrostátních předpisů, kterými se řídí „soukromé umísťování[3]“ v zahraničí. Dodržování různorodých vnitrostátních pravidel, kterými se řídí činnost „soukromého umísťování“ zaměřená na výběr investičních skupin, zvyšuje kapitálové náklady na tyto fondy. Fondy sociálního podnikání se rovněž nerozvíjejí ve všech členských státech, nýbrž jsou v současnosti geograficky nerovnoměrně rozšířeny.

Po konzultacích s členskými státy je zřejmé, že takové fondy sociálního podnikání se ve většině případů řídí buď všeobecnými vnitrostátními pravidly použitelnými na soukromé umísťování, popřípadě zvláštními právními ustanoveními, která jsou zaváděna pro rizikový kapitál nebo vlastní kapitál společností. Menšina členských států má také zvláštní pravidla pro širší kategorie sociálních investičních fondů, které jsou otevřené rovněž pro neprofesionální investory. Tyto širší sociální investiční fondy nemusí nutně zaměřovat své investice pouze na sociální podniky. Podklady v posouzení dopadů ukazují, že roztříštěnost vnitrostátních pravidel týkajících se fondů sociálního podnikání a nedostatečné uzpůsobení takových pravidel jejich potřebám vedly k zátěži v podobě nákladů a snížily účinný přístup takových fondů ke kapitálovým trhům. I přes silný zájem investorů o strategie sociálních investic, tato regulační břemena brání vytvoření fondů sociálního podnikání skutečně účinné velikosti (spravovaná aktiva průměrného fondu sociálního podnikání málokdy přesáhnou 20 milionů EUR).

Zadruhé potenciální investoři do fondů sociálního podnikání se potýkají s obrovským množstvím nejrůznějších nabídek sociálních investic, informacemi o sociálních investicích na různých úrovních, výběrem nebo hledáním sociálních podniků a přístupy k měření jejich sociální účinnosti. Fondy samy a jejich cílové sociální podniky mohou čelit nákladům spojeným s překrývajícími se nebo protichůdnými samoregulačními opatřeními s ohledem na výše uvedené problémy. Jistota a důvěra investorů jsou oslabeny.

Tyto potíže omezují účinné kapitálové toky do fondů sociálního podnikání, a tím i kapitálové toky do sociálních podniků, a představují překážku bránící rozvoji jednotného trhu s investicemi v této oblasti.

Za těchto okolností se Komise v Aktu o jednotném trhu[4] zavázala k realizaci několika opatření, aby zajistila rozvoj sociálních podniků v EU, včetně řešení uvedených problémů s financováním. Současný návrh evropského rámce pro fondy sociálního podnikání je jednou iniciativ navazujících na zmíněný závazek; tvoří součást Iniciativy pro sociální podnikání Komise (KOM(2011) 682/2), jejímž cílem je řešit širší problémy v tomto odvětví.

Cílem navrhovaného nařízení je vytvořit legislativní rámec uzpůsobený potřebám sociálních podniků, investorů, jež hledají možnosti financování takových podniků, a specializovaných investičních fondů, které se snaží fungovat jako prostředníci mezi těmito subjekty. Zaměřuje se na dosažení vysokého stupně srozumitelnosti, pokud jde o vlastnosti, které odlišují fondy sociálního podnikání od širší kategorie alternativních investičních fondů. Pouze fondy, které splňují tyto charakteristiky, jsou na základě navrhovaného evropského rámce způsobilé získávat zdroje jako fondy sociálního podnikání.

Navrhované nařízení se těmito problémy zabývá. Zavádí jednotné požadavky na správce subjektů kolektivního investování, které fungují pod označením„evropský fond sociálního podnikání“. Zavádí požadavky, pokud jde o investiční portfolio, techniky investování a způsobilé podniky, na které se kvalifikovaný fond sociálního podnikání může zaměřit. Rovněž zavádí jednotná pravidla pro kategorie investorů, na které se může kvalifikovaný fond sociálního podnikání zaměřit, a pro vnitřní organizaci správců, kteří takové kvalifikované fondy nabízejí. Protože se na správce subjektů kolektivního investování, které fungují pod označením „evropský fond sociálního podnikání“, budou vztahovat stejná pevná pravidla v celé EU, budou moci využívat výhod plynoucích z jednotných požadavků na registraci a průkaz platný pro celou EU, což napomůže vytvořit rovné podmínky pro všechny účastníky na trhu financování sociálních podnikatelů.

Navrhované nařízení o evropských fondech sociálního podnikání (dále jen „EFSP“) doplňuje navrhované nařízení […] o fondech rizikového kapitálu. Záměrem obou návrhů je dosáhnout různých cílů a oba návrhy, pokud budou přijaty, budou existovat souběžně jako samostatné právní akty ve vzájemné nezávislosti.

Fondy rizikového kapitálu se zaměřují na poskytování kapitálového financování malým a středním podnikům, ale obvykle nedosahují hraniční hodnoty aktiv, kterou stanoví pas poskytovaný správcům velkých fondů v souladu se směrnicí 2011/61/ES (o správcích alternativních investičních fondů). Ačkoliv sociální podniky jsou také malé a střední podniky a fondy zaměřené na sociální podniky rovněž fungují pod hraničními hodnotami aktiv stanovenými směrnicí 2011/61/ES, škála způsobilých finančních nástrojů navrhovaných v nařízení o evropských fondech sociálního podnikání přesahuje kapitálové financování – běžný nástroj pro podniky v odvětví technologií zahajující svou činnost. Kromě kapitálového financování se sociální podniky uchylují k dalším formám financování, které spojují financování z veřejného a soukromého sektoru, dluhové nástroje nebo nízké úvěry. Navrhovaná pravidla pro fondy sociálního podnikání proto poskytují větší škálu způsobilých investičních nástrojů, které jsou pro fondy rizikového kapitálu dostupné.

Kromě toho jsou otázky transparentnosti vyvolané investicemi do sociálních podniků odlišné od všeobecných povinností podávat zprávy, jež jsou stanoveny v oblasti rizikového kapitálu: investice do sociálního podnikání se zaměřují na druh „sociální návratnosti“ nebo pozitivní sociální dopad. Navrhovaná pravidla obsahují zvláštní části, které se soustřeďují na informace týkající se sociálních dopadů, jejich měření a strategií využívaných k jejich dosažení.

Z těchto důvodů je upřednostňována možnost vytvoření dvou oddělených rámců EU pro rizikový kapitál a pro sociální podnikání, které by fungovaly samostatně vedle sebe.

Dále je nutno pracovat na zajištění toho, aby práva přidělená správcům EFSP tímto nařízením a fondům EFSP, které spravují, nebyla narušena daňovými překážkami. Odpovídající daňová pravidla – ač nezávislá na tomto nařízení – jsou jeho důležitým doplňkem a podporou při rozvoji plně funkčního trhu pro EFSP v rámci EU. Mohla by zajistit účinné kapitálové toky do EFSP a nakonec i do podniků z kvalifikovaného portfolia, do kterých fondy investují.

2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 2.1. Konzultace se zúčastněnými stranami

Dne 13. července 2011 útvary Komise zahájily veřejnou konzultaci týkající se případných opatření ke zlepšení přístupu sociálních podniků k finančním prostředkům prostřednictvím investičních fondů, které byla ukončena dne 14. září 2011.[5] Celkem přišlo 67 příspěvků a jsou k dispozici na této internetové stránce:

http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/social_investment_funds_en.htm.

Kromě toho byly rovněž konzultovány regulační orgány a orgány pro dohled prostřednictvím Evropského výboru pro cenné papíry, včetně použití dotazníku, který požadoval podrobné informace o stávajících vnitrostátních režimech pro sociální investiční fondy obecněji, včetně fondů sociálního podnikání.

To zapadá do širších souvislostí práce Komise a konzultací týkajících se Aktu o jednotném trhu, kde byla úloha sociálních podniků a jejich financování také uznána a zkoumána ve spolupráci se zúčastněnými stranami a účastníky uvedené konzultace. Komise následně zahájila samostatnou Iniciativu pro sociální podnikání, která nabídla další možnosti diskuzí se zúčastněnými stranami, včetně pracovního setkání v květnu 2011.

2.2. Posouzení dopadů

V souladu se svou politikou „zlepšování právní úpravy“ Komise provedla posouzení dopadů týkající se různých možností politiky.

Tato analýza stanovila dva klíčové problémy: na jedné straně jsou informace o sociálních podnicích, investičních politikách, postupech vyhledávání využívaných fondy sociálního podnikání a měření sociálních dopadů, které mají investoři k dispozici, buď nedostatečné, nebo nejsou předkládány srovnatelným způsobem. Na straně druhé nebyly přístupy v oblasti regulace k získávání finančních prostředků organizacemi, které se zaměřují na investice do sociálních podniků, dostatečně uzpůsobeny konkrétním potřebám fondů sociálního podnikání.

Zaprvé účastníci trhu nedůvěřují dostupným informacím, nejsou schopni si snadno vybrat takové fondy, které se zaměřují na sociální podniky, a nejsou si jisti sociálním dopadem, kterého mohou investicí do takových fondů dosáhnout. Druhý problém se vztahuje k nedostatkům v oblasti regulace: vnitrostátní systémy, kterými se řídí získávání finančních prostředků mimo otevřené trhy (soukromé umísťování), jsou odlišné a nejsou zvláště uzpůsobené potřebám fondů sociálního podnikání a jejich správcům. To znamená, že zahraniční získávání prostředků je složité, poznamenané regulačními rozdíly. Při neexistenci jednotných pravidel na úrovni EU je pravděpodobné, že získávání finančních prostředků fondy sociálního podnikání zůstane nadále jen na vnitrostátní úrovni.

Z toho důvodu analýza vymezuje tři klíčové cíle: zlepšení srozumitelnosti a porovnatelnosti investičních fondů zaměřených na sociální podniky, zlepšení nástrojů k posuzování a analýze sociálních dopadů a lepší zohlednění potřeb fondů sociálního podnikání v pravidlech, která se na tyto fondy v celé Unii vztahují.

Ve vztahu k těmto cílům byla zvažována široká škála možností.

S ohledem na zvýšení srozumitelnosti a porovnatelnosti fondů sociálního podnikání zkoumá posouzení dopadů různé možnosti podpory transparentnosti prostřednictvím samoregulace (kodexy chování), zavedení označení EU s harmonizovanými a závaznými opatřeními, jež zajistí jeho dodržování. Pro zlepšení nástrojů k posuzování a analýze sociálních dopadů byly zvažovány různé možnosti od zřízení diskuzních fór zúčastněných stran až po realizaci další studie o způsobech harmonizace takových nástrojů posouzení na úrovni EU. Ve vztahu ke zlepšení přeshraničního získávání finančních prostředků těmito fondy a regulačního prostředí, které určuje soukromé umísťování v zahraničí, možnosti sahaly od posílení vzájemného uznávání vnitrostátních pravidel pro soukromé umísťování v zahraničí, používání pravidel pro rizikový kapitál také k podpoře získávání finančních prostředků fondy sociálního podnikání, vytvoření systému k získávání prostředků pro takové fondy na míru, až po vytvoření samostatného rámce evropského fondu pro tyto fondy.

Posouzení dopadů se v závěru vyjadřuje ve prospěch samostatného rámce pro definici fondů a pravidel, která se na ně vztahují, s cílem usnadnit vnitrostátní a přeshraniční získávání finančních prostředků, včetně rozvoje evropské „značky“ fondů sociálního podnikání s podporou důrazných opatření k zajištění transparentnosti.

Dopady možností, včetně výnosů a nákladů pro odvětví fondů, investory, sociální podniky, společnost, orgány dohledu a další zúčastněné strany, byly posouzeny. Upřednostňovaná varianta byla ponechána, neboť nabízí nejsilnější potenciál k vyřešení vymezených problémů, přičemž je přiměřená ve vztahu k nákladům na plnění požadavků, které vzniknou těm, jež chtějí využívat výhod nového rámce.

Připomínky výboru pro posouzení dopadů vyjádřené v jeho stanovisku ze dne 18. listopadu 2011 byly zohledněny ve zprávě o posouzení dopadů. Širší souvislosti této iniciativy byly dále vyjasněny předvedením toho, jak se různé iniciativy Komise v oblasti sociálního podnikání propojují, a vytvářejí tak soudržnou strategii. Analýza problémů byla dále posílena, včetně jasnějšího vysvětlení důvodů, proč nebude iniciativa týkající se fondů rizikového kapitálu schopna vyřešit problémy fondů sociálního podnikání. Logika zásahů a analýza různých možností, především s ohledem na možné kategorie investorů, byly dále upřesněny. Obsah opatření, která jsou nyní navrhována, a těch, která budou možná nezbytná v pozdější fázi, jsou uvedeny přehledněji. Posouzení dopadů se zlepšilo, včetně posouzení provázanosti opatření, pokud jde o jejich pravděpodobnou účinnost. Nakonec byly upřesněny otázky spojené se sledováním a plněním požadavků.

3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 3.1. Právní základ

Návrh vychází z článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), jakožto nejvhodnějšího právního základu v této oblasti. Cílem návrhu je především zlepšení spolehlivosti a právní jistoty při uvádění na trh, které provádějí subjekty používající označení „evropský fond sociálního podnikání“. Při sledování tohoto cíle návrh zavádí jednotné normy týkající se složení portfolia, způsobilých investičních nástrojů a způsobilých investičních cílů subjektů kolektivního investování, které fungují pod uvedeným označením. Návrh rovněž zavádí pravidla pro kategorie investorů, kteří jsou považováni za způsobilé k investicím do takových investičních fondů.

Nařízení je považováno za nejvhodnější právní nástroj k zavedení jednotných požadavků zaměřených na všechny účastníky na trhu získávání finančních prostředků pro sociální podniky – investory, fondy sociálního podnikání a cílové společnosti financování sociálního podnikání. Nařízení je rovněž považováno za nejvhodnější nástroj k vytvoření jednotných pravidel pro určení, kdo může být investorem do fondů sociálního podnikání, kdo může používat označení „evropský fond sociálního podnikání“ a typů podniků, které mohou získávat finanční prostředky z těchto kvalifikovaných fondů. Nařízení je považováno za nejvhodnější nástroj k zajištění toho, aby se na všechny účastníky vztahovaly jednotné požadavky ohledně přispívání do „evropských fondů sociálního podnikání“ a investičních strategií a nástrojů používaných takovými fondy.

Dále se cíle tohoto nařízení vztahují k jednotným požadavků na transparentnost ve vztahu k sociálním dopadům, včetně podávání zpráv a měření sociální účinnosti. Za tímto účelem jsou nezbytné jednotné požadavky – např. podrobnosti o tom, jak jsou předkládány informace o sociální účinnosti. Pokud by byl výběr přesných opatření pro normalizaci těchto požadavků ponechán na vnitrostátních právních předpisech členských států, přineslo by to riziko, že se tyto požadavky budou mezi jednotlivými členskými státy lišit. To by vytvořilo nerovná pravidla v oblasti, která je klíčová pro budoucí rozvoj trhu investičních fondů zaměřených na sociální podnikání. Takové nerovné standardy by byly nežádoucí s ohledem na snahu o zajištění takového trhu, kterému mohou investoři věřit. Z uvedeného důvodu je za účelem povzbuzení důvěry investorů nezbytné zajistit, aby se správci fondů v této klíčové oblasti řídili stejnými pravidly.

3.2. Zásada subsidiarity a proporcionality

Základním cílem návrhu je vytvoření důvěryhodného, bezpečného a právně stabilního tržního prostředí pro uvádění „evropských fondů sociálního podnikání“ na trh. Stanovení základních vlastností takového fondu, ve smyslu složení portfolia, investičních nástrojů, investičních cílů a způsobilých skupin investorů, nelze ponechat na volném uvážení členských států, protože by tak došlo k odlišnému a rozpornému uplatňování těchto určujících požadavků v rámci EU. Jednotné definice a provozní požadavky proto musí hrát ústřední úlohu při zavádění souboru společných pravidel evropského trhu pro tyto fondy a jejich správce. Kromě toho, se na všechny správce subjektů kolektivního investování fungujících na tomto trhu, kteří používají označení „evropský fond sociálního podnikání“, musí vztahovat stejné organizační požadavky, požadavky na kodex chování a na transparentnost.

Pokud jde o registraci správců „evropských fondů sociálního podnikání“ a dohled nad nimi, je cílem návrhu vytvořit rovnováhu mezi nutností účinného dohledu, zájmem příslušných vnitrostátních orgánů státu, kde mají takové fondy sídlo nebo jsou nabízeny způsobilým kategoriím investorů, a koordinační úlohou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Za účelem vytvoření hladkého procesu dohledu ověří příslušný orgán v členském státě, kde má správce kvalifikovaného „evropského fondu sociálního podnikání“ bydliště, registrační dokumentaci předloženou žádajícím správcem a po posouzení, zda žadatel poskytuje dostatečnou záruku své schopnosti splnit požadavky nařízení, žadatele zaregistruje. Při dohledu nad registrovaným správcem spolupracuje příslušný orgán, který správce zaregistroval, s příslušnými orgány v těch členských státech, kde je kvalifikovaný fond nabízen. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vede centrální databázi se seznamem všech registrovaných správců, kteří jsou způsobilí používat označení evropský fond sociálního podnikání.

Pokud jde o proporcionalitu, návrh stanoví odpovídající rovnováhu mezi veřejným zájmem o podporu rozvoje účinnějších trhů pro „evropské fondy sociálního podnikání“ a efektivitou nákladů navrhovaných opatření. Zajištěním jednoduchého registračního systému návrh plně zohlednil nutnost vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním označení „evropský fond sociálního podnikání“ s efektivním fungováním trhu a náklady pro jednotlivé zúčastněné strany.

3.3. Soulad s články 290 a 291 SFEU

Dne 23. září 2009 Komise přijala návrhy nařízení, kterými se zřizuje Evropský orgán pro bankovnictví (dále jen „EBA“), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (dále jen „EIOPA“) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (dále jen „ESMA“). V této souvislosti Komise připomíná prohlášení týkající se článků 290 a 291 SFEU, která učinila při přijetí nařízení zřizujících evropské orgány dohledu, podle kterých: „Pokud jde o postup přijímání regulačních norem, zdůrazňuje Komise jedinečný charakter odvětví finančních služeb, který vyplývá z Lamfalussyho struktury a který je výslovně uznán v prohlášení 39 ke Smlouvě o fungování EU. Komise má však závažné pochybnosti o tom, zda omezení její úlohy při přijímaní aktů v přenesené pravomoci a prováděcích opatření jsou v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU.“

3.4. Představení návrhu

Článek 1 - Oblast působnosti

Článek 1 vymezuje rozsah působnosti zamýšleného nařízení. Článek objasňuje, že označení „evropský fond sociálního podnikání“ (EFSP) je vyhrazeno správcům takových fondů, které splňují soubor jednotných kritérií kvality, jež se vztahují k nabízení jejich fondů v rámci Unie. V tomto ohledu článek 1 zdůrazňuje cíl spočívající ve vytvoření jednotného pojetí toho, co tvoří EFSP. Toto pojetí je rozvíjeno, aby bylo zajištěno bezproblémové uvádění těchto fondů na trh v celé Unii.

Článek 2 - Rozsah použitelnosti

Článek 2 podrobně stanoví, že se toto nařízení vztahuje na správce subjektů kolektivního investování, jak je definováno v čl. 3 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, kteří jsou usazeni v Unii a kteří podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/ES, za předpokladu, že spravují portfolia EFSP, jejichž spravovaná aktiva v souhrnu nepřevyšují hodnotu 500 milionů EUR.

Článek 3 - Definice

Článek 3 obsahuje základní definice vymezující rozsah použitelnosti navrhovaného nařízení. Jsou v něm definovány klíčové pojmy, např. EFSP, správce EFSP, způsobilé investiční nástroje a způsobilé investiční cíle. Cílem těchto definic je v podstatě stanovení pevné dělící čáry mezi EFSP a jinými fondy, které mohou využívat obdobné investiční strategie, ale které se nezaměřují na sociální podniky.

V souladu s cílem přesného vymezení fondů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení stanoví, že EFSP je fond, který vyčleňuje alespoň 70 procent svých celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu na investice do podniků v kvalifikovaném portfoliu. Z toho vyplývá, že např. provozní výdaje účtované EFSP, což může být dohodnuto s investory, musí být pokryty ze zbývajících 30 procent upsaných kapitálových vkladů.

Toto nařízení zohledňuje také zvláštní vlastnosti sociálních podniků. Sociální podniky mají jako svůj hlavní cíl dosažení pozitivního sociálního dopadu. Toto nařízení proto požaduje, aby měl podnik v kvalifikovaném portfoliu měřitelný a pozitivní sociální dopad, používal svůj zisk k dosažení svého primárního cíle a byl spravován odpovědným a transparentním způsobem. Článek 3 rovněž podrobně určuje pravidla a postupy, které musí být zavedeny pro vyřešení situace, kdy chce podnik z kvalifikovaného portfolia rozdělit část svého zisku svým vlastníkům a akcionářům. Jak je vysvětleno v odůvodnění, toto rozdělení by nemělo ohrozit účinné dosažení hlavního cíle podniku.

Při zohlednění potřeb financování těchto podniků jsou dostatečně definovány i způsobilé investiční nástroje. Patří mezi ně kapitálové nástroje, dluhové nástroje, investice do jiných EFSP a dlouhodobé a střednědobé úvěry.

Článek 4 – Používání označení „evropský fond sociálního podnikání“

Článek 4 obsahuje hlavní zásadu, že pouze fondy, které splňují jednotná kritéria stanovená tímto nařízením, jsou způsobilé k používání označení „evropský fond sociálního podnikání“ při uvádění fondů EFSP na trh v celé Unii.

Článek 5 – Složení portfolia

Článek 5 obsahuje podrobné ustanovení ohledně složení portfolia, jež charakterizuje EFSP. V tomto ohledu článek 5 obsahuje jednotná pravidla pro investiční cíle EFSP, způsobilé investiční nástroje, pravidla týkající se limitů, při kterých může správce EFSP zvýšit jeho expozici vůči riziku. Aby EFSP měl určitou míru flexibility v řízení investic a likvidity, jsou povoleny i jiné investice do maximální hodnoty nepřesahující 30 procent celkových kapitálových vkladů a nesplacených kapitálových investic, které nemusí tvořit kvalifikované investice.

Článek 6 – Způsobilí investoři

Článek 6 obsahuje podrobná ustanovení o investorech způsobilých k investicím do EFSP: podle tohoto článku mohou být EFSP nabízeny pouze investorům, kteří jsou uznáni jako profesionální investoři podle směrnice 2004/39/ES. Nabízení jiným investorům, např. některým jednotlivcům s vysokým čistým jměním, je povoleno, pouze pokud do fondu vloží minimální příspěvek ve výši 100 000 EUR a pokud se správce fondu řídí určitými postupy, aby si mohl být přiměřeně jistý, že jsou tito jiní investoři schopni učinit vlastní investiční rozhodnutí a rozumějí souvisejícím rizikům.

Článek 7 – Pravidla chování

Článek 7 obsahuje obecné zásady, kterými se řídí chování správce EFSP, zejména při provádění činností fondu a ve vztazích s investory.

Článek 8 – Střet zájmů

Článek 8 obsahuje pravidla k řešení střetu zájmů správcem EFSP. Tato pravidla rovněž požadují, aby měl správce zavedená nezbytná organizační a administrativní opatření za účelem řádného vyřešení střetu zájmů.

Článek 9 – Měření pozitivního sociálního dopadu

Článek 9 vyžaduje, aby měli správci EFSP zavedeny nutné postupy k měření a sledování pozitivních sociálních dopadů, jež se podniky z kvalifikovaného portfolia zavázaly dosáhnout.

Článek 10 - Organizační požadavky

Článek 10 požaduje, aby správce EFSP udržoval odpovídající lidské a technické zdroje, jakož i dostatečné vlastní finanční zdroje, nezbytné pro řádnou správu EFSP.

Článek 11 – Ocenění

Článek 11 se zabývá oceněním aktiv EFSP. Tato pravidla by měla být uvedena ve stanovách každého EFSP.

Článek 12 - Výroční zprávy

Článek 12 obsahuje pravidla týkající se výročních zpráv, které by správci EFSP měli připravovat ve vztahu k EFSP, jenž spravují. Zpráva uvede složení portfolia fondu a činnosti z minulého roku. Obsahuje rovněž informace o sociálním dopadu dosaženém prostřednictvím investiční politiky fondu.

Článek 13 - Informování investorů

Článek 13 obsahuje určité základní požadavky týkající se zveřejňování informací, které jsou povinností správce EFSP ve vztahu k investorům fondu. Tyto požadavky obsahují všeobecné informační povinnosti vykonávané před uzavřením smluv ve vztahu k investiční strategii a cílům EFSP, informacím o nákladech a souvisejících poplatcích a poměru rizika a výnosů u dané investice navrhované ze strany EFSP. Tyto požadavky rovněž zahrnují informace o způsobu výpočtu odměny správce EFSP. Zároveň je cílem těchto požadavků zajistit transparentnost s ohledem na zvláštní povahu EFSP, především pokud jde o pozitivní sociální výsledek, jehož má investiční politika dosáhnout.

Článek 14 – Dohled

Článek 14 uvádí, že s cílem zajistit, aby byl příslušný orgán domovského členského státu schopen dohlížet na plnění jednotných požadavků stanovených tímto nařízením ze strany správce EFSP, informuje správce EFSP příslušný orgán o svém záměru nabízet EFSP pod označením „evropský fond sociálního podnikání“. Správce také poskytne nezbytné informace, včetně informací o opatřeních přijatých s cílem zajistit soulad s tímto nařízením a fondech, které má v úmyslu nabízet. Jakmile příslušný orgán usoudí, že jsou požadované informace úplné a opatření vhodná ke splnění požadavků stanovených v tomto nařízení, zaregistruje správce EFSP. Tato registrace je platná v celé Unii a umožňuje správci EFSP nabízet EFSP pod označením „evropský fond sociálního podnikání“.

Článek 15 – Aktualizace informací

Článek 15 obsahuje pravidla o okolnostech, za kterých je třeba informace dodané příslušnému orgánu domovského členského státu aktualizovat.

Článek 16 - Přeshraniční oznámení

Článek 16 popisuje přeshraniční oznamovací proces mezi příslušnými orgány dohledu, který je zahájen registrací správce EFSP.

Článek 17 – Databáze Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy

Článek 17 pověřuje orgán pro cenné papíry a trhy udržovat centrální databázi se seznamem všech EFSP, které jsou v Unii registrované.

Článek 18 – Dohled příslušného orgánu

Článek 18 stanoví, že příslušný orgán domovského členského státu dohlíží na požadavky tohoto nařízení.

Článek 19 – Dohlížecí pravomoci

Článek 19 podrobně uvádí seznam dohlížecích pravomocí, jež mají příslušné orgány k dispozici, aby mohly zajistit plnění jednotných kritérií obsažených v nařízení.

Článek 20 – Sankce

Článek 20 obsahuje ustanovení o sankcích k zajištění řádného dodržování požadavků tohoto nařízení.

Článek 21 – Porušení klíčových ustanovení

Článek 21 stanoví, že porušení klíčových ustanovení tohoto nařízení, jakými jsou např. ustanovení o složení portfolia, způsobilých investorech a používání označení „evropský fond sociálního podnikání“, by mělo být sankcionováno zákazem používání uvedeného označení a odstraněním správce daného EFSP z rejstříku.

Článek 22 – Spolupráce v oblasti dohledu

Článek 22 obsahuje pravidla týkající se výměny informací v oblasti dohledu mezi příslušnými orgány v domácím a hostitelském členském státě a orgánem pro cenné papíry a trhy.

Článek 23 - Služební tajemství

Článek 23 obsahuje ustanovení týkající se nezbytné úrovně služebního tajemství, která by se měla vztahovat na všechny příslušné vnitrostátní orgány a na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA).

Článek 24 – Podmínky pro zplnomocnění

Článek 24 stanoví podmínky, za kterých je Komise zplnomocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci.

Článek 25 - Přezkum

Článek 25 obsahuje ustanovení o přezkumu navrhovaného nařízení a případných návrzích Komise na jeho úpravu.

4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.

2011/0418 (COD)

Návrh

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

o evropských fondech sociálního podnikání

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,[6]

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,[7]

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Protože si investoři stále více kladou také sociální cíle a neusilují pouze o finanční zisky, vzniká v Unii trh sociálních investic, který z části tvoří investiční fondy zaměřené na sociální podniky. Tyto investiční fondy poskytují finance sociálním podnikům, které jsou hnací silou společenských změn, protože nabízejí inovační řešení sociálních problémů, a tudíž významně přispívají k plnění cílů strategie Evropa 2020.

(2) Pro používání označení „evropský fond sociálního podnikání“ je nutné v Unii stanovit společný rámec pravidel, zejména pokud jde o složení portfolia fondů, které jsou pod tímto označením provozovány, jejich způsobilých investičních cílů, investičních nástrojů, které mohou používat, a kategorií investorů, kteří jsou způsobilí investovat do těchto fondů podle jednotných pravidel Unie. Při neexistenci takového společného rámce hrozí, že by členské státy na vnitrostátní úrovni přijímaly odchylná opatření, což by mělo přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu a vedlo by to k vytváření překážek na vnitřním trhu, jelikož fondy, které chtějí působit v celé Unii, by se musely řídit různými pravidly v různých členských státech. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na složení portfolia, investiční cíle a způsobilé investory vést k různé úrovni ochrany investorů a způsobovat nejasnosti ohledně návrhů investic spojených s evropským fondem sociálního podnikání (dále jen „EFSP“). Investoři by dále měli mít možnost porovnávat investiční návrhy různých fondů EFSP. Je nezbytné odstranit značné překážky bránící přeshraničnímu získávání finančních prostředků fondy EFSP, zamezit narušení hospodářské soutěže mezi těmito fondy a zabránit dalším možným překážkám obchodu a významnému narušení hospodářské soutěže v budoucnosti. V důsledku toho je vhodným právním základem článek 114 Smlouvy o fungování EU vykládaný podle ustálené judikatury Soudního dvora Evropské unie.

(3) Je nezbytné přijmout nařízení, kterým se ve všech členských státech stanoví jednotná pravidla použitelná pro fondy EFSP a uloží příslušné povinnosti pro jejich správce, kteří chtějí získávat kapitál v celé Unii a používat označení „evropský fond sociálního podnikání“. Tyto požadavky by měly zajistit důvěru investorů, kteří chtějí do takových fondů investovat.

(4) Definování kvalitativních požadavků pro používání označení „evropský fond pro sociální podnikání“ formou nařízení by mělo zajistit, že tyto požadavky budou přímo použitelné pro správce subjektů kolektivního investování, které získávají finanční prostředky pod tímto označením. To by zamezilo existenci odlišných vnitrostátních požadavků v důsledku provádění směrnice, a tak zajistilo jednotné podmínky pro používání tohoto označení. Nařízení by vyžadovalo, aby správci subjektů kolektivního investování, které používají toto označení, museli dodržovat stejná pravidla v celé Unii, což by zároveň posílilo důvěru investorů, kteří chtějí investovat do fondů zaměřujících se na sociální podniky. Nařízení by rovněž zjednodušilo složitou regulaci a snížilo náklady správců na plnění často odlišných vnitrostátních pravidel, kterými se tyto fondy řídí, zejména v případě správců, kteří chtějí získávat finanční prostředky ze zahraničí. Nařízení by rovněž přispělo k eliminaci narušení hospodářské soutěže.

(5) S cílem vyjasnit vztah mezi tímto nařízením a obecně platnými pravidly Unie, která se týkají subjektů kolektivního investování a jejich správců, je nezbytné stanovit, že se toto nařízení vztahuje pouze na správce jiných subjektů kolektivního investování než SKIPCP v souladu s článkem 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)[8], kteří jsou usazeni v Unii a registrováni u příslušného orgánu ve svém domovském členském státě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/ES ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010.[9] Kromě toho by se toto nařízení mělo vztahovat jen na správce, kteří spravují portfolia fondů EFSP, jejichž celková spravovaná aktiva nepřekročí hranici 500 milionů EUR. Aby byl výpočet této hranice funkční, měla by být Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o upřesnění výpočtu této hranice. Při výkonu této pravomoci by Komise měla přihlédnout k opatřením, která přijala v souladu s čl. 3 odst. 6 písm. a) směrnice 2011/61/ES s cílem zajistit soudržnost pravidel o subjektech kolektivního investování.

(6) Na správce subjektů kolektivního investování, kteří nechtějí používat označení „evropský fond sociálního podnikání“, se toto nařízení nevztahuje. V těchto případech nadále platí stávající vnitrostátní pravidla a obecná pravidla Unie.

(7) Toto nařízení by mělo stanovit jednotná pravidla týkající se povahy fondů EFSP, zejména podniků v portfoliu, do nichž mohou fondy EFSP investovat, a investičních nástrojů, které mohou používat. S cílem zajistit nezbytnou srozumitelnost a jistotu by toto nařízení mělo rovněž stanovit jednotná kritéria pro určení sociálních podniků způsobilých k tomu, aby se mohly kvalifikovat do portfolia. Základním cílem sociálních podniků je dosáhnout pozitivního sociálního dopadu, a ne maximalizovat zisky. Toto nařízení by tudíž mělo vyžadovat, aby způsobilý podnik v portfoliu usiloval o dosažení měřitelného a pozitivního sociálního dopadu, aby své zisky využíval pro dosažení svého hlavního cíle a aby byl spravován odpovědným a transparentním způsobem. Pro výjimečné případy obecně platí, že pokud chce podnik kvalifikovaného portfolia rozdělit zisky akcionářům a vlastníkům, měl by mít předem definované postupy a pravidla pro rozdělení zisků akcionářům a vlastníkům. Tato pravidla by měla stanovit, že rozdělení zisků nenaruší primární sociální cíl.

(8) Sociální podniky zahrnují velké množství subjektů, které mají různé právní formy a které poskytují sociální služby nebo zboží ohroženým skupinám obyvatelstva nebo lidem na okraji společnosti. Mezi tyto služby patří přístup k bydlení, zdravotní péče, pomoc starším a zdravotně postiženým osobám, péče o děti, přístup k zaměstnání a vzdělávání či pomoc v případě závislosti. Sociální podniky zahrnují také podniky, jejichž způsob výroby zboží nebo poskytování služby sledují sociální cíle, avšak jejichž činnost může být jiná než poskytovat sociální zboží nebo služby. Tyto činnosti zahrnují sociální a profesní začleňování prostřednictvím přístupu k zaměstnání pro znevýhodněné osoby, zejména z důvodu jejich nedostatečné kvalifikace nebo sociálních a profesních problémů, které vedou k vyloučení a odsunu na okraj společnosti.

(9) Vzhledem ke specifickým potřebám financování sociálních podniků je nezbytné jasně stanovit typy nástrojů, které by fondy EFSP měly pro toto financování používat. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se způsobilých nástrojů, které mohou fondy EFSP používat pro investování a které zahrnují kapitálové nástroje, dluhové nástroje, investice do jiných fondů EFSP a krátkodobé a střednědobé úvěry.

(10) S cílem zachovat nezbytnou flexibilitu investičního portfolia fondů EFSP mohou rovněž investovat do jiných aktiv, než jsou kvalifikované investice, a to v takovém rozsahu, kdy tyto investice nepřesahují hranice stanovené v tomto nařízení pro nekvalifikované investice. Krátkodobé držení, jako jsou hotovost a peněžní ekvivalenty, by nemělo být ve výpočtu hranice stanovené pro nekvalifikované investice v tomto nařízení zohledněna.

(11) S cílem zajistit, aby označení „evropský fond sociálního podnikání“ bylo spolehlivé a snadno rozpoznatelné pro investory v celé Unii, by toto nařízení mělo stanovit, že toto označení smějí v rámci uvádění na trh v celé Unii používat pouze správci fondů EFSP, které splňují jednotná kritéria kvality stanovená v tomto nařízení.

(12) Za účelem zajištění zřetelného a identifikovatelného profilu fondů EFSP, který odpovídá jejich účelu, měla by existovat jednotná pravidla pro složení portfolia a techniky investování, které mohou být u těchto fondů používány.

(13) S cílem zajistit, aby fondy EFSP nepřispívaly k vytváření systémových rizik a aby se ve svých investičních aktivitách soustředily na podporu kvalifikovaných společností v portfoliu, nemělo by být na úrovni těchto fondů povoleno půjčování nebo využívání pákového efektu. Aby však fond mohl pokrýt mimořádné potřeby likvidity, které se mohou objevit mezi výzvou investorům k převedení upsaného kapitálu a skutečným připsáním kapitálu na jeho účty, měly by být povoleny krátkodobé půjčky.

(14) S cílem zajistit, aby fondy EFSP byly nabízeny investorům, kteří mají znalosti, zkušenosti a kapacitu k tomu, aby na sebe převzali rizika s těmito fondy spojená, a aby byla zachována důvěra investorů ve fondy EFSP, měly by být stanoveny určité speciální záruky. Fondy EFSP by tudíž měly být v zásadě nabízeny jen investorům z řad profesionálních klientů nebo takovým, které lze považovat za profesionální klienty v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS.[10] Aby však bylo možné vytvořit dostatečně širokou investorskou základnu pro investice do fondů EFSP, je rovněž žádoucí, aby k těmto fondům měli přístup i jiní investoři, včetně jednotlivců s vysokým čistým jměním. Pro tyto jiné investory by měly být stanoveny speciální záruky, aby se zajistilo, že fondy EFSP budou nabízeny pouze investorům s vhodným profilem pro uskutečnění takových investic. Tyto záruky vylučují nabízení prostřednictvím programů pravidelného spoření.

(15) S cílem zajistit, aby označení „evropský fond sociálního podnikání“ používali pouze správci fondů EFSP, kteří splňují jednotná kritéria kvality, pokud jde o jejich působení na trhu, mělo by toto nařízení stanovit pravidla chování a vztahu správce fondu EFSP a jeho investorů. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo také stanovit jednotné podmínky týkající se řešení střetu zájmů těmito správci. Tato pravidla by měla rovněž vyžadovat, aby správce měl přijata nezbytná organizační a administrativní opatření pro zajištění správného řešení střetů zájmů.

(16) Hlavním rysem investičních fondů zaměřených na sociální podniky, který je odlišuje od ostatních druhů investičních fondů, je, že kromě finančního zisku pro investory mají i pozitivní sociální dopad. Toto nařízení by tedy mělo vyžadovat, aby správci fondů EFSP zavedli postupy pro sledování a měření pozitivních sociálních dopadů, kterých má být prostřednictvím investice do podniků z kvalifikovaného portfolia dosaženo.

(17) K zajištění integrity označení „evropský fond sociálního podnikání“ by toto nařízení mělo rovněž obsahovat kritéria kvality týkající se organizace správce fondu EFSP. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotné, přiměřené požadavky týkající se potřeby udržovat odpovídající technické a lidské zdroje i dostatečný kapitál pro řádnou správu fondů EFSP.

(18) Pro účely ochrany investorů je nezbytné zajistit, aby aktiva fondů EFSP byla řádně oceněna. Stanovy fondu EFSP by tudíž měly obsahovat pravidla o oceňování aktiv. Tak by měla být zajištěna integrita a transparentnost oceňování.

(19) S cílem zajistit, aby správci fondů EFSP, které používají označení „evropský fond sociálního podnikání“, řádně vykazovali činnosti fondu, měla by být stanovena jednotná pravidla pro výroční zprávy.

(20) K zajištění integrity označení „evropský fond sociálního podnikání“ v očích investorů je nezbytné, aby toto označení používali pouze správci fondů, jejichž investiční politika a investiční cíle jsou plně transparentní. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se požadavků na zveřejňování, která jsou závazná pro správce fondů EFSP ve vztahu k investorům. Tyto požadavky zahrnují prvky specifické pro investice do sociálních podniků, aby mohlo být dosaženo větší soudržnosti a porovnatelnosti těchto informací. To zahrnuje informace o kritériích a postupech používaných pro výběr určitých podniků v portfoliu jako investičních cílů. Dále sem patří informace o pozitivním sociálním dopadu, o jehož dosažení investiční politika usiluje, a jak by měl být tento dopad sledován a posuzován. K zajištění nezbytné důvěry investorů v tyto investice sem dále patří informace o aktivech fondu EFSP, která nejsou investována do kvalifikovaných podniků v portfoliu, a jak jsou vybírána.

(21) Pro zajištění účinného dohledu nad plněním jednotných požadavků uvedených v tomto nařízení by měl na to, zda správci fondů EFSP dodržují jednotné požadavky stanovené v tomto nařízení, dohlížet příslušný orgán domovského členského státu. Správce fondu EFSP, který chce svůj fond uvádět na trh pod označením „evropský fond sociálního podnikání“, by tudíž měl o svém záměru uvědomit příslušný orgán svého domovského členského státu. Jestliže byly poskytnuty všechny nezbytné informace a přijata vhodná opatření, aby byly splněny požadavky tohoto nařízení, příslušný orgán by měl správce fondu zaregistrovat. Tato registrace by měla být platná v celé Unii.

(22) Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat pravidla týkající se okolností, za nichž je zapotřebí informace poskytnuté příslušnému orgánu v domovském členském státě aktualizovat.

(23) Pro zajištění účinného dohledu nad plněním stanovených požadavků by toto nařízení mělo rovněž stanovit proces přeshraničních oznámení mezi příslušnými orgány dohledu, který se spustí na základě registrace správce fondu EFSP v jeho domovském státě.

(24) S cílem zachovat transparentní podmínky pro uvádění správců fondů EFSP na trh v celé Unii by měl být Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pověřen vedením centrální databáze obsahující všechny fondy EFSP registrované v souladu s tímto nařízením.

(25) Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat seznam pravomocí v oblasti dohledu, které by příslušné orgány měly mít k dispozici.

(26) K zajištění řádného uplatňování by toto nařízení mělo obsahovat sankce za porušení jeho hlavních ustanovení, konkrétně pravidel týkajících se složení portfolia, záruk souvisejících s identitou způsobilých investorů a používání označení „evropský fond sociálního podnikání“ pouze registrovanými správci fondů EFSP. Mělo by být stanoveno, že porušení těchto hlavních ustanovení bude mít za následek zákaz používání tohoto označení a výmaz správce fondu z rejstříku.

(27) Příslušné orgány v domovském a hostitelském členském státě a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by si měly vyměňovat informace týkající se dohledu.

(28) Účinná spolupráce v oblasti regulace mezi subjekty pověřenými dohledem nad dodržováním jednotných kritérií stanovených v tomto nařízení vyžaduje, aby se na všechny příslušné vnitrostátní orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vztahovala vysoká úroveň profesního tajemství.

(29) Technické normy ve finančních službách by měly zajistit soustavnou harmonizaci a vysokou úroveň dohledu v celé Unii. Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy disponuje, by bylo účinné a vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů prováděcích technických norem, které nebudou obsahovat politická rozhodnutí, a jejich předložením Komisi.

(30) Komise by měla být zmocněna k přijetí prováděcích technických norem prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování Evropské unie a v souladu s článkem 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES.[11] ESMA by měl být pověřen vypracováním návrhu prováděcích technických norem týkajících se formátu a metody postupu oznamování uvedeného v článku 16.

(31) Za účelem upřesnění požadavků stanovených v tomto nařízení by měla být Komise v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie zmocněna přijímat akty, pokud jde o upřesnění metod pro výpočet a sledování hranice investic uvedené v tomto nařízení, upřesnění podrobností týkajících se určení podniků v kvalifikovaném portfoliu, střetů zájmů, kterých se správci fondů EFSP musejí vyvarovat, a kroků, které je třeba v tomto ohledu podniknout, podrobností o postupech měření sociálního dopadu, kterého mají podniky v kvalifikovaném portfoliu dosáhnout, a podrobností týkajících se stanovení požadavků transparentnosti. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Tato práce by měla také zohlednit samoregulační iniciativy a kodexy chování.

(32) Komise by při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci měla zajistit souběžné, včasné a vhodné předání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.

(33) Nejpozději čtyři roky poté, co toto nařízení vstoupí v platnost, by měl být proveden přezkum tohoto nařízení za účelem zohlednění vývoje trhu fondů EFSP. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou legislativními změnami.

(34) Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a svobodu podnikání.

(35) Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46 ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[12]. Zpracovávání údajů prováděné Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[13].

(36) Cíle tohoto nařízení, konkrétně rozvoj vnitřního trhu pro fondy EFSP prostřednictvím vytvoření rámce pro registraci správců fondů EFSP usnadňující nabízení fondů EFSP v celé Unii, lze dosáhnout jen na úrovni Unie. Unie může přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

KAPITOLA I PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE

Článek 1

Toto nařízení stanoví jednotné požadavky pro správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí používat označení „evropský fond sociálního podnikání“ (EFSP), a podmínky pro uvádění subjektů kolektivního investování pod tímto označením na trh v Unii, čímž přispívá k hladkému fungování vnitřního trhu.

Toto nařízení rovněž stanoví jednotná pravidla týkající se nabízení fondů EFSP správci způsobilým investorům v Unii, složení portfolia EFSP, způsobilých investičních nástrojů a technik, jakož i organizace, transparentnosti a chování správců EFSP, kteří nabízejí fondy EFSP v Unii.

Článek 2

1. Toto nařízení se vztahuje na správce subjektů kolektivního investování definované v čl. 3 odst. 1 písm. b), kteří jsou usazeni v Unii a podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/ES, za předpokladu, že tito správci spravují portfolia EFSP, u nichž celková hodnota spravovaných aktiv nepřesahuje částku 500 milionů EUR, nebo – v členských státech, kde euro není úřední měnou – odpovídající hodnotu v národní měně ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost.

2. Při výpočtu hraniční hodnoty uvedené v odstavci 1 správci subjektů kolektivního investování, kteří spravují jiné fondy než EFSP, nemusejí sčítat aktiva spravovaná v těchto jiných fondech.

3. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které stanoví metody výpočtu hraniční hodnoty uvedené v odstavci 1 tohoto článku a metody průběžného sledování souladu s touto hraniční hodnotou.

Článek 3

1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:

(a) „evropským fondem sociálního podnikání“ se rozumí subjekt kolektivního investování, který investuje alespoň 70 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do aktiv, která představují kvalifikované investice;

(b) „subjektem kolektivního investování“ se rozumí subjekt, který získává kapitál od řady investorů s cílem investovat tento kapitál ve prospěch těchto investorů v souladu se stanovenou investiční politikou a který nepodléhá povolování podle článku 5 směrnice 2009/65/ES;

(c) „kvalifikovanými investicemi“ se rozumí následující nástroje:

i) kapitálový nástroj vydaný:

– kvalifikovaným podnikem v portfoliu a získaný přímo fondem EFSP od kvalifikovaného podniku v portfoliu nebo

– kvalifikovaným podnikem v portfoliu výměnou za majetkový cenný papír vydaný kvalifikovaným podnikem v portfoliu nebo

– podnikem, jehož je kvalifikovaný podnik v portfoliu dceřinou společností, který byl získán EFSP výměnou za kapitálový nástroj vydaný kvalifikovaným podnikem v portfoliu;

ii) sekuritizované a nesekuritizované dluhové nástroje vydané kvalifikovaným podnikem v portfoliu;

iii) podílové jednotky nebo akcie jednoho nebo několika jiných EFSP;

iv) střednědobé až dlouhodobé úvěry, které fondy EFSP poskytly kvalifikovaným podnikům v portfoliu;

v) jakýkoli jiný druh účasti v kvalifikovaném podniku v portfoliu;

(d) „kvalifikovaným podnikem v portfoliu“ se rozumí podnik, který v době investice EFSP nebyl kotován na regulovaném trhu definovaném v čl. 4 odst. 1 bodě 14 směrnice 2004/39/ES, jehož roční obrat není vyšší než 50 milionů EUR nebo jehož roční rozvaha nepřesahuje 43 milionů EUR, který není sám subjektem kolektivního investování a který:

i) má jako hlavní cíl dosažení měřitelného, pozitivního sociálního dopadu v souladu se svými stanovami nebo jiným zákonným dokumentem, jímž se zakládá podnik, pokud:

– tento podnik poskytuje služby či zboží ohroženým osobám či osobám na okraji společnosti nebo

– podnik používá metodu výroby zboží či poskytování služeb, která zahrnuje podnikem vytyčený sociální cíl;

ii) používá zisky k dosažení svého stěžejního cíle místo rozdělování zisků a zavedl předem definované postupy a pravidla pro situaci, kdy by zisky byly rozdělovány akcionářům a vlastníkům;

iii) je řízen odpovědným a transparentním způsobem, zejména prostřednictvím zapojení zaměstnanců, zákazníků a zúčastněných subjektů, kterých se týká jeho podnikatelská činnost;

(e) „vlastním kapitálem“ se rozumí vlastnický podíl v podniku, který má podobu akcií nebo jiné formy účasti na kapitálu podniku z kvalifikovaného portfolia, jenž byl vydán investorům;

(f) „uváděním na trh“ se rozumí přímé nebo nepřímé nabízení nebo umísťování podílových jednotek nebo akcií EFSP, které správce spravuje, investorům s bydlištěm nebo se sídlem v Unii z podnětu správce nebo jeho jménem;

(g) „upsaným kapitálem“ se rozumí jakýkoli závazek, kterým se daná osoba zavazuje nabýt podíl nebo učinit kapitálové vklady v EFSP;

(h) „správcem EFSP“ se rozumí právnická osoba, jejímž předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo více EFSP;

(i) „domovským členským státem“ se rozumí členský stát, v němž je správce EFSP usazen nebo zde má své sídlo;

(j) „hostitelským členským státem se rozumí členský stát, který není jeho domovským členským státem, v němž správce EFSP nabízí fondy EFSP v souladu s tímto nařízením;

(k) „příslušným orgánem" se rozumí vnitrostátní orgán, jejž členský stát na základě právních předpisů pověří prováděním registrace správců subjektů kolektivního investování, jak stanoví čl. 2 odst. 1.

2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které stanoví typy služeb či zboží a metody poskytování služeb či výroby zboží, které zahrnují sociální cíl uvedený v odst. 1 písm. d) bodě i) tohoto článku, přičemž se zohlední různé druhy kvalifikovaných podniků v portfoliu a okolnosti, za nichž lze zisk rozdělit vlastníkům a investorům.

KAPITOLA II PODMÍNKY POUŽÍVÁNÍ OZNAČENÍ „EVROPSKÝ FOND SOCIÁLNÍHO PODNIKÁNÍ“

Článek 4

Správci EFSP, kteří splňují požadavky stanovené v této kapitole, jsou oprávněni používat označení „evropský fond sociálního podnikání“ v rámci uvádění fondů EFSP na trh v Unii.

Článek 5

1. Správci EFSP zajistí, aby při získávání jiných aktiv než kvalifikačních investic nebylo pro účely získání těchto aktiv použito více než 30 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu. Krátkodobé držení hotovosti a peněžních ekvivalentů se pro účely výpočtu této hraniční hodnoty nezohledňuje.

2. Správci EFSP nesmí na úrovni EFSP poskytovat půjčky, vydávat dluhové obligace, poskytovat záruky ani používat metody, které vedou ke zvýšení expozice fondu vůči riziku, ať už se jedná o půjčku hotovosti nebo cenných papírů, účast na derivátových pozicích nebo jiný způsob.

3. Zákaz stanovený v odstavci 2 se nevztahuje na půjčky na období, které nelze prodloužit a které nepřesahuje 120 kalendářních dnů, sloužící k poskytnutí likvidity v období mezi žádostí o upsaný kapitál a jeho příjmem od investorů.

Článek 6

Správci EFSP nabízejí podílové jednotky a akcie EFSP investorům, kteří jsou považováni za profesionální klienty v souladu s oddílem I přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo s nimi může být na požádání jako s profesionálními klienti zacházeno ve smyslu oddílu II přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo jiným investorům, pokud:

(a) se tito jiní investoři zavážou k investici ve výši alespoň 100 000 EUR;

(b) tito jiní investoři písemně oznámí v dokumentu, který není součástí smlouvy uzavřené ve věci závazku týkajícího se investice, že jsou si vědomi rizik spojených s plánovaným závazkem;

(c) správce EFSP provede posouzení odborných znalostí, zkušeností a znalostí investora, aniž předpokládá, že investor má stejné znalosti a zkušenosti s trhem jako osoby uvedené v oddílu I přílohy II směrnice 2004/39/ES;

(d) správce EFSP získá ve světle povahy plánovaného závazku přiměřenou jistotu, že investor je s to činit vlastní investiční rozhodnutí a chápe související rizika a že závazek tohoto druhu je pro takového investora vhodný;

(e) správce EFSP písemně potvrdí, že provedl posouzení uvedené v písmeni c) a došel k závěru uvedenému v písmeni d).

Článek 7

Správci EFSP ve vztahu k EFSP, který spravují:

(a) jednají při výkonu svých činností s patřičnou dovedností, péčí a opatrností;

(b) uplatňují vhodné zásady a postupy s cílem zabránit nekalým praktikám, u nichž lze očekávat, že poškodí zájmy investorů a kvalifikovaných podniků v portfoliu;

(c) provozují své obchodní činnosti v nejlepším zájmu fondů EFSP, které spravují, investorů v těchto EFSP, a v zájmu integrity trhu;

(d) uplatňují vysokou úroveň obezřetnosti při výběru a průběžném sledování investic v kvalifikovaných podnicích v portfoliu;

(e) mají odpovídající znalosti a povědomí o kvalifikovaném podniku v portfoliu, do nějž investují.

Článek 8

1. Správci EFSP rozpoznají střety zájmů a předcházejí jim, a není-li možné střetům zájmů předejít, řeší a sledují je a v souladu s odstavcem 4 oznamují tyto střety zájmů s cílem zabránit tomu, aby nežádoucím způsobem ovlivnily zájmy EFSP a jejich investorů, a zajistit poctivé zacházení s EFSP, které spravují.

2. Správci EFSP určí především takové střety zájmů, které mohou vyvstat mezi

(a) správci EFSP, osobami, které skutečně řídí obchodní činnost správce EFSP, zaměstnanci nebo všemi osobami, které přímo či nepřímo kontrolují správce EFSP nebo jsou tímto správcem kontrolovány, a fondem EFSP řízeným správcem EFSP nebo investory v těchto EFSP;

(b) fondem EFSP nebo investory v tomto EFSP a jiným EFSP řízeným správcem tohoto EFSP nebo investory v tomto jiném EFSP.

3. Správci EFSP vedou a používají účinné organizační a administrativní postupy pro splnění požadavků stanovených v odstavcích 1 a 2.

4. Oznámení konfliktů zájmů ve smyslu odstavce 1 se uplatní v případě, že organizační opatření přijatá správcem EFSP k rozpoznání, předcházení, řešení a sledování střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že rizika poškození zájmů investorů budou odvrácena. Správci EFSP jasně oznámí obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů investorům předtím, než provedou obchod jejich jménem.

5. Komise se zmocňuje přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, jimiž se stanoví:

(a) druhy střetů zájmů podle odstavce 2 tohoto článku;

(b) opatření, která by měl správce v rámci svých struktur a organizačních a administrativních postupů přijmout k rozpoznávání, předcházení, řešení, sledování a oznamování střetů zájmů.

Článek 9

1. Správci EFSP používají pro každý EFSP, který spravují, postupy k měření a sledování rozsahu, v němž kvalifikované podniky v portfoliu, do nichž EFSP investuje, dosahují pozitivního sociálního dopadu, k němuž se zavázaly.

2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které podrobně stanoví postupy uvedené v odstavci 1 tohoto článku, které se týkají různých kvalifikovaných podniků v portfoliu.

Článek 10

Správci EFSP vždy mají dostatečný kapitál a využívají odpovídající a vhodné lidské a technické zdroje, které jsou nezbytné k zajištění řádné správy EFSP.

Článek 11

Pravidla pro oceňování aktiv budou stanovena v zákonných dokumentech EFSP.

Článek 12

1. Správci EFSP poskytnou příslušnému orgánu domovského členského státu výroční zprávu za každý spravovaný EFSP nejpozději 6 měsíců po skončení účetního období. Ve zprávě bude popsáno složení portfolia EFSP a činnosti za poslední rok. Bude rovněž obsahovat finanční účty EFSP ověřené auditorem. Zpráva bude vypracována v souladu se stávajícími standardy finančního výkaznictví a podmínkami dohodnutými mezi správcem EFSP a investory. Správci EFSP na požádání poskytnou zprávu investorům. Správci a investoři EFSP se mohou vzájemně dohodnout na poskytování dalších informací.

2. Výroční zpráva musí obsahovat alespoň tyto informace:

(a) podrobné informace o celkových sociálních výsledcích dosažených prostřednictvím investiční politiky a metodě použité k měření těchto výsledků;

(b) přehled případných prodejů, k nimž došlo ve vztahu ke kvalifikovaným podnikům v portfoliu;

(c) popis toho, zda k prodejům dalších aktiv EFSP, která nejsou investována do kvalifikovaných podniků v portfoliu, došlo na základě kritérií uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. e);

(d) přehled činností, které správce EFSP vykonal ve vztahu ke kvalifikovaným podnikům v portfoliu, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 1 písm. k).

3. Pokud je správce EFSP povinen zveřejnit výroční finanční zprávu v souladu s článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES[14] týkající se EFSP, informace uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako doplněk výroční finanční zprávy.

Článek 13

1. Správci EFSP sdělí svým investorům předtím než učiní investiční rozhodnutí alespoň následují informace:

(a) totožnost správce EFSP a případných dalších poskytovatelů služeb, s nimiž správce EFSP uzavřel smlouvu ve věci jimi vykonávané správy, a popis jejich povinností;

(b) popis investiční strategie a cílů EFSP, včetně popisu typů podniků z kvalifikovaného portfolia a postupů a kritérií používaných k jejich určení, technik investování, které mohou použít, a příslušných omezení pro investování;

(c) pozitivní sociální dopad, kterého má být dosaženo prostřednictvím investiční politiky EFSP, včetně případné spolehlivé prognózy takových výsledků a informací o dosavadních výsledcích v této oblasti;

(d) metody používané k měření sociálních dopadů;

(e) popis aktiv kromě kvalifikovaných podniků v portfoliu a postupů a kritérií, které jsou používány pro výběr těchto aktiv, s výjimkou hotovosti nebo peněžních ekvivalentů;

(f) popis rizikového profilu EFSP a případných rizik spojených s aktivy, do nichž může fond investovat, nebo technik investování, které lze použít;

(g) popis postupu oceňování EFSP a metod oceňování aktiv včetně metod používaných k oceňování kvalifikovaných podniků v portfoliu;

(h) popis všech poplatků, výdajů a srážek, které přímo či nepřímo hradí investoři, a jejich maximální výše;

(i) popis toho, jak je stanovena odměna správce EFSP;

(j) dosavadní finanční výsledky EFSP, pokud jsou dostupné;

(k) podpůrné služby podnikům a další podpůrná opatření, které správce EFSP poskytuje nebo zajišťuje prostřednictvím třetím osob s cílem umožnit rozvoj, růst nebo i běžnou činnost kvalifikovaných podniků v portfoliu, do nichž EFSP investuje, nebo – pokud tyto služby či činnosti nejsou poskytovány – objasnění této skutečnosti;

(l) popis postupů, kterými může EFSP změnit investiční strategii nebo investiční politiku nebo obojí.

2. Všechny informace uvedené v odstavci 1 musí být zřejmé a nesmí být zavádějící. Budou pravidelně aktualizovány a přezkoumávány.

3. Pokud má správce EFSP povinnost zveřejnit v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES [15] nebo v souladu s vnitrostátními právními předpisy prospekt týkající se EFSP, informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako součást prospektu.

4. Komise se zmocňuje přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, jimiž se vymezuje:

(a) obsah informací uvedených v odst. 1 písm. b) až e) a k) tohoto článku;

(b) jak lze zajistit jednotnou prezentaci informací uvedených v odst. 1 písm. b) až e) a k) tohoto článku s cílem zajistit co nejvyšší úroveň srovnatelnosti.

KAPITOLA III DOHLED A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE

Článek 14

1. Správci EFSP, kteří pro účely uvádění svého EFSP na trh chtějí používat označení „evropský fond sociálního podnikání“, o tomto záměru informují příslušný orgán svého domovského členského státu a poskytnou tyto informace:

(a) totožnost osob, které skutečně řídí činnost správce EFSP;

(b) identitu EFSP, jejichž podílové jednotky či akcie budou nabízeny, a jejich investiční strategie;

(c) informace o opatřeních přijatých za účelem splnění požadavků kapitoly II;

(d) seznam členských států, v nichž správce ESFP hodlá uvádět jednotlivé EFSP na trh.

2. Příslušný orgán domovského členského státu zaregistruje správce EFSP pouze za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:

(e) informace požadované podle odstavce 1 jsou úplné;

(f) opatření oznámená podle odst. 1 písm. c) jsou s to zajistit splnění požadavků kapitoly II.

3. Registrace bude platit na celém území Unie a umožní správcům EFSP uvádět EFSP na trh pod označením „evropský fond sociálního podnikání“ v celé Unii.

Článek 15

Správce EFSP aktualizuje informace poskytnuté příslušnému orgánu domovského členského státu v případě, že hodlá:

(a) nabízet nový EFSP;

(b) nabízet stávající EFSP v členském státě, který není uveden na seznamu podle čl. 14 odst. 1 písm. d).

Článek 16

1. Okamžitě po registraci správce EFSP oznámí orgán domovského členského státu skutečnost, že je správce EFSP zaregistrován, členským státům uvedeným v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.

2. Hostitelské členské státy uvedené v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení nestanoví pro správce EFSP registrovaného v souladu s článkem 14 žádné požadavky nebo správní postupy v souvislosti s uváděním EFSP na trh, ani nepodmiňují uvádění na trh získáním souhlasu před jeho zahájením.

3. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, kterými se stanoví forma oznámení.

4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem do [vložte datum].

5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v odstavci 3 postupem podle článku 15 nařízení (EU) 1095/2010.[16]

Článek 17

Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vede centrální databázi, která je veřejně přístupná na internetu a která obsahuje seznam všech správců registrovaných v Unii v souladu s tímto nařízením.

Článek 18

Příslušný orgán domovského členského státu vykonává dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení.

Článek 19

Příslušné orgány mají v souladu s vnitrostátním právem svěřeny veškeré pravomoci v oblasti dohledu a vyšetřování, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkce. Bude jim zejména svěřena pravomoc:

(a) vyžádat si jakýkoli dokument v jakékoli formě a obdržet či opatřit si jeho kopii;

(b) vyžádat si od správce EFSP bezodkladné poskytnutí informací;

(c) vyžádat si informace od osob zapojených do aktivit správce EFSP nebo EFSP;

(d) provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení;

(e) přijmout vhodná opatření, aby zajistila, že správce EFSP nadále plní požadavky tohoto nařízení;

(f) vydat nařízení s cílem zajistit, aby správce EFSP plnil požadavky tohoto nařízení a upustil od opakování chování, které může představovat porušení tohoto nařízení.

Článek 20

1. Členské státy stanoví pravidla pro ukládání správních opatření a sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich provádění. Stanovená opatření a sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.

2. Do [24 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost] členské státy oznámí pravidla uvedená v odstavci 1 Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Dále bezodkladně oznámí Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy jakékoli následné změny těchto pravidel.

Článek 21

1. Příslušný orgán domovského členského státu přijme vhodná opatření uvedená v odstavci 2, pokud správci EFSP:

(a) neplní požadavky, které se vztahují na složení portfolia podle článku 5;

(b) nenabízejí EFSP způsobilým investorům podle článku 6;

(c) používají označení „evropský fond sociálního podnikání“, aniž jsou registrováni u příslušného orgánu svého domovského členského státu v souladu s článkem 14.

2. V případech uvedených v odstavci 1 příslušné orgány domovského členského státu přijmou podle okolností následující opatření:

(a) zákaz používání označení „evropský fond sociálního podnikání“ pro účely uvádění na trh jednoho nebo více fondů EFSP správce EFSP;

(b) výmaz správce EFSP z rejstříku.

3. Příslušné orgány domovského členského státu informují příslušné orgány hostitelských členských států oznámených v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) o výmazu správce EFSP z rejstříku uvedeného v odst. 1 písm. b) tohoto článku.

4. Právo nabízet jeden nebo více EFSP pod označením „evropský fond sociálního podnikání“ v Unii končí s okamžitou účinností k datu, k němuž bylo přijato rozhodnutí příslušného orgánu uvedeného v odst. 2 písm. a) nebo b).

Článek 22

1. Příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy navzájem spolupracují, kdykoli je to nutné k provádění jejich úkolů podle tohoto nařízení.

2. Vyměňují si veškeré informace a dokumentaci potřebnou k rozpoznání a nápravě nedostatků, které představují porušení tohoto nařízení.

Článek 23

1. Pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány nebo Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, jakož i auditory a odborníky pověřené příslušnými orgány a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, platí povinnost mlčenlivosti. Žádné důvěrné informace, které tyto osoby získají při výkonu svých služebních povinností, nesmějí sdělit jiné osobě nebo orgánu jinak než v souhrnné podobě, z níž nelze jednotlivě identifikovat správce EFSP a fondy EFSP, aniž jsou dotčeny případy stanovené trestním právem a řízením podle tohoto nařízení.

2. Příslušným orgánům členských států nebo Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nesmí být bráněno ve výměně informací v souladu s tímto nařízením nebo dalšími právními předpisy, které se vztahují na správce EFSP a fondy EFSP.

3. V případě, že příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy získají důvěrné informace v souladu s odstavcem 1, mohou je použít pouze při výkonu svých služebních povinností a pro účely správních a soudních řízení.

KAPITOLA IV PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 24

1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.

2. Přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3, čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4 je svěřeno Komisi na dobu čtyř let od data vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.

3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3, čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti.

4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.

5. Akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, jen pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě 2 měsíců ode dne oznámení tohoto aktu Evropskému parlamentu a Radě, nebo před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém záměru námitky nevyslovit. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

Článek 25

1. Nejpozději čtyři roky ode dne použitelnosti tohoto nařízení Komise toto nařízení přezkoumá. Přezkum bude zahrnovat obecné hodnocení fungování pravidel stanovených tímto nařízením a zkušeností získaných při jejich uplatňování, včetně:

(a) rozsahu použití označení „evropský fond sociálního podnikání“ správci EFSP v různých členských státech, ať již vnitrostátně, nebo v zahraničí;

(b) využití různých kvalifikovaných investic EFSP a jejich dopadu na rozvoj sociálních podniků v Unii;

(c) praktického použití kritérií pro určení kvalifikovaných podniků v portfoliu a příslušného dopadu na rozvoj sociálních podniků v Unii;

(d) oblasti působnosti tohoto nařízení, včetně hraniční hodnoty 500 milionů EUR.

2. Po konzultaci s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž bude v případě potřeby přiložen legislativní návrh.

Článek 26

Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 22. července 2013, s výjimkou čl. 2 odst. 3, čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4, které se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

V Bruselu dne

Za Evropský parlament Za Radu

předseda předseda/předsedkyně

[1] V právních textech se z důvodů srozumitelnosti, pokud jde o jejich formu, označují jako sociální podniky (v angličtině lze použít výrazy „undertakings“ nebo „enterprises“, v češtině však překládáme všechny varianty jako podniky). Tyto odlišné termíny by měly být překládány ve většině kontextů jako zaměnitelné.

[2] Viz J. P. Morgan, Impact Investments: An Emerging Asset Class (Investice do sociálních dopadů: nově vznikající kategorie aktiv), 2011.

[3] Soukromé umísťování lze popsat jako prodej cenných papírů poměrně malému počtu vybraných investorů, tj. jako způsob získávání kapitálu. Investoři zapojení do soukromého umísťování jsou obvykle velké banky, vzájemné fondy, pojišťovny a penzijní fondy. Opakem soukromého umísťování je veřejná emise, ve které jsou cenné papíry volně k prodeji na otevřeném trhu.

[4] http://ec.europa.eu/internal_market/smact/docs/20110413-communication_en.pdf

[5] Viz http://ec.europa.eu/internal_market/investment/social_investment_funds_en.htm.

[6] Úř. věst. C, s.

[7] Úř. věst. C, s.

[8] Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32.

[9] Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s.1.

[10] Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.

[11] Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84.

[12] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

[13] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

[14] Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38.

[15] Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.

[16] Úř.věst. L 331, 15.12.2010, s.84.