ZPRÁVA KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2012 /* COM/2014/0120 final */





OBSAH Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2012 3 Shrnutí 3 Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2012 5 1..... Předmět zprávy. 5 2..... Hlavní zjištění zprávy Evropského účetního dvora za rok 2012. 5 3..... Shrnutí odpovědí členských států. 6 3.1.. Výkonnost – rozpočet EU a dosahování výsledků. 6 3.2 . Chyby ve způsobilosti a přesnosti 9 3.3 . Zlepšování kontrol a systémů. 10 4..... Závěr. 14 ZPRÁVA KOMISE Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2012 Shrnutí Tato zpráva analyzuje odpovědi členských států na výroční zprávu Evropského účetního dvora (dále jen „Účetní dvůr“) za rozpočtový rok 2012 a plní požadavky stanovené v čl. 162 odst. 5 finančního nařízení. Z výsledků auditu, jejž Účetní dvůr provedl, vyplývá, že konsolidovaná účetní závěrka za rok 2012 věrně zobrazuje finanční situaci Unie a neobsahuje žádné významné nesprávnosti. Avšak co se týče plateb zaúčtovaných do výdajů, Účetní dvůr dospěl k závěru, že tyto platby byly významně zatíženy chybami a že související zkoumané kontrolní systémy byly ve všech oblastech výdajů účinné jen částečně, vyjma správních výdajů, které nevykazovaly žádné chyby. Nejpravděpodobnější míra chyb za rozpočet jako celek vzrostla v roce 2012 oproti roku 2011 z 3,9 % na 4,8 %. Účetní dvůr zjistil, že významnou část celkové odhadované míry chyb tvořily chyby ve způsobilosti. Na závěr Účetní dvůr poukázal na to, že k celkové odhadované míře chyb významně přispěly výdaje podléhající sdílenému řízení, které představují 80 % výdajů EU, a že mnohé ze zjištěných chyb mohly odhalit pečlivější kontroly prvního stupně na úrovni členských států. Tato zpráva analyzuje odpovědi, jež členské státy předložily v rámci tří hlavních tematických okruhů: 1. Výkonnost – rozpočet EU a dosahování výsledků, 2. Chyby týkající se způsobilosti a přesnosti a 3. Zlepšování kontrol a systémů. S ohledem na výkonnost Účetní dvůr kritizoval stávající rámec pro měření a vykazování výkonnosti. Členské státy byly proto požádány, aby odpověděly na otázky týkající se měření, hodnocení a podávání informací o výkonnosti u spolufinancovaných programů. Dvacet tři z nich uvedlo, že používají cíle „SMART“ a ukazatele „RACER“. Členské státy rovněž blíže osvětlily různé aspekty vnitrostátních procesů měření výkonnosti, jež uplatňují. Pokud se kladný názor členských států potvrdí, umožnilo by to Komisi zlepšit celkové měření a vykazování výkonnosti na základě údajů členských států. V oblasti plateb zaúčtovaných do výdajů Účetní dvůr zaznamenal opakované chyby, které se týkají nezpůsobilé DPH ve výkazech nákladů a mají finanční dopad. K oblasti zemědělství rovněž uvedl, že tři auditované systémy evidence půdy (LPIS) vykazují značné nedostatky, což má za následek chyby ve způsobilosti a přesnosti. Všechny dotčené členské státy uvedly, že usilují o nápravu chyb DPH a o aktualizaci a zlepšení databází systému LPIS. Účetní dvůr poukázal na pozitivní dopad zjednodušeného vykazování nákladů v oblasti zaměstnanosti a soudržnosti a většina členských států jeho názor sdílí. To je velice důležité, protože využívání zjednodušeného vykazování nákladů by mohlo být klíčovým prvkem v prevenci chyb v programech v novém víceletém finančním rámci (VFR). V rámci sdíleného řízení Komise uplatňuje koncepci jednotného auditu, kdykoli to je možné, což znamená, že se může spoléhat na audit a kontroly prováděné vnitrostátními auditními orgány, pokud se prokáže jejich spolehlivost a pokud jsou řídicí a kontrolní systémy v plné míře účinné. Ve své zprávě Účetní dvůr zmínil riziko, jež plyne z často nespolehlivých údajů poskytovaných auditními orgány. Deset členských států odpovědělo, že neplánují žádná zlepšení, jelikož považují své auditní orgány za spolehlivé. Všechny členské státy vyjádřily celkovou spokojenost s poskytnutými pokyny ohledně zpracování chyb a se semináři, které uspořádala Komise v roce 2012 a 2013. Většina členských států uvedla, že chtějí zavést účinná a přiměřená opatření v boji proti podvodům. Přestože Komise uznává přednosti koncepce jednotného auditu, musí zajistit, aby byly údaje vykazované členskými státy spolehlivé, a proto provádí přezkumy a audity systémů vnitrostátních auditních orgánů a vnitrostátních orgánů odpovědných za provádění programů EU. ZPRÁVA KOMISE Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2012 1. Předmět zprávy V čl. 162 odst. 5 finančního nařízení se stanoví, že jakmile Účetní dvůr předá výroční zprávu Komisi, poskytne Komise neprodleně dotčeným členským státům informace obsažené v této zprávě, které se týkají správy finančních prostředků, za niž odpovídají. Členské státy by měly odpovědět do šedesáti dnů a Komise poté do 28. února následujícího roku souhrn jejich odpovědí předá Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě. Komise v návaznosti na zveřejnění výroční zprávy Účetního dvora za rozpočtový rok 2012 členské státy řádně informovala o podrobnostech této zprávy, a to formou dopisu a tří příloh, které měl každý členský stát vyplnit. Příloha I obsahovala dotazník ohledně odstavců týkajících se jednotlivých členských států; přílohou II byl dotazník ohledně zjištění auditu týkajících se jednotlivých členských států a v příloze III byl dotazník ohledně aktuálních zjištění ke sdílenému řízení pro účely prohlášení o věrohodnosti účetní závěrky za rok 2012. Tato zpráva analyzuje odpovědi členských států v rámci tří hlavních tematických okruhů: 1. Výkonnost – rozpočet EU a dosahování výsledků, 2. Chyby týkající se způsobilosti a přesnosti a 3. Zlepšování kontrol a systémů. Zprávu doprovází pracovní dokument útvarů, který shrnuje odpovědi členských států na otázky přílohy I a III. 2 Hlavní zjištění zprávy Evropského účetního dvora za rok 2012 Z výsledků auditu, jejž Účetní dvůr provedl, vyplývá, že konsolidovaná účetní závěrka za rok 2012 věrně zobrazuje finanční situaci Unie a neobsahuje žádné významné nesprávnosti. Ani údaje o závazcích ve všech výdajových oblastech nevykazovaly žádné významné chyby. Avšak co se týče plateb zaúčtovaných do výdajů, Účetní dvůr dospěl k závěru, že tyto platby byly zatíženy chybami významnou měrou a že související zkoumané kontrolní systémy byly účinné zpravidla jen částečně. Účetní dvůr rovněž dospěl k závěru, že v roce 2012 došlo k nárůstu nejpravděpodobnější míry chyb ve všech oblastech politik. To znamená, že tato míra vzrostla v roce 2012 i za rozpočet EU jako celek, a to na 4,8 % (2011: 3,9 %). K výdajovým oblastem nejvíce náchylným k chybám patřily rozvoj venkova, životní prostředí, rybolov a ochrana zdraví (kapitola 4) se 7,9 % a regionální politika, energetika a doprava (kapitola 5) s 6,8 %. Z hlediska typů chyb, které Účetní dvůr v roce 2012 zaznamenal, připadal významný podíl na celkové odhadované míře chyb na chyby ve způsobilosti, následované chybami v oblasti zadávání veřejných zakázek. Graf níže ukazuje podíl každého typu chyb na celkové odhadované míře chyb[1]. Účetní dvůr rovněž poukázal na skutečnost, že podle jeho celkového odhadu k celkové odhadované míře chyb významně přispěly chyby ve výdajích podléhajících sdílenému řízení (viz graf 1.3 níže)[2]. Závěrem Účetní dvůr poznamenal, že u velké části operací, u nichž se vyskytly chyby ve sdíleném řízení, měly orgány členských států k dispozici dostatečné informace k tomu, aby tyto chyby zjistily a mohly jim předejít[3]. 3 Shrnutí odpovědí členských států 3.1 Výkonnost – rozpočet EU a dosahování výsledků Od roku 2010 se Účetní dvůr ve svých zprávách konkrétně zaměřuje na otázky výkonnosti. Ve své zprávě za rok 2012 zdůraznil několik hlavních témat ze svých zvláštních zpráv přijatých v roce 2012 a poznatky, které z nich lze vyvodit. Podle Účetního dvora se „výkonnost posuzuje na základě zásad řádného finančního řízení (hospodárnost, efektivnost a účelnost)“. Měření výkonnosti v průběhu celého procesu veřejné intervence je klíčové: zahrnuje vstupy, výstupy, výsledky a dopady[4]. Účetní dvůr však také uvedl, že „v mnoha oblastech rozpočtu je legislativní rámec složitý a zaměření na výkonnost je nedostatečné“[5]. S ohledem na výsledky auditu výkonnosti Účetní dvůr ve své zprávě uvedl, že se „zaměřuje na tři témata, která jsou důležitá pro dosažení požadovaných výsledků a dopadů u příští generace výdajových programů“[6]. V prvé řadě se zaměřil na cíle „SMART“ a vhodné ukazatele pro programy, dále na vhodné a včasné údaje o výkonnosti programů a nakonec na udržitelnost projektů financovaných EU. Stejnými otázkami se zabývají také zvláštní zprávy Účetního dvora. Například ve své zvláštní zprávě o integraci státních příslušníků třetích zemí Účetní dvůr „dospěl k závěru, že ačkoli Komise k ukazatelům poskytla rozsáhlé instrukce, u čtyř z pěti členských států byly zjištěny významné nedostatky při zařazování cílů „SMART“ do programů, zavádění vhodných systémů informačních technologií na sběr údajů anebo u podávání informací o dosahování cílových hodnot. V důsledku toho byla narušena schopnost členských států a Komise programy monitorovat a řídit“[7]. Členským státům byl zaslán dotazník (příloha III) s žádostí, aby zodpověděly dotazy o měření, hodnocení a podávání informací o výkonnosti. Členské státy tak měly příležitost vysvětlit své vnitrostátní systémy měření výkonnosti pro spolufinancované programy. Ve svých odpovědích na otázku týkající se cílů a ukazatelů pro měření výkonnosti 23 členských států uvedlo, že používají cíle „SMART“ a ukazatele „RACER“ (viz graf níže). Z 27 členských států, jež předložilo své odpovědi, jich 23 rovněž uvedlo, že definování cílů a ukazatelů pro spolufinancované programy projednávají se svými protějšky v Evropské komisi. Členské státy ve svých odpovědích podrobně popsaly různé aspekty procesů měření výkonnosti pro spolufinancované programy, jež používají. Odpovědi se zaměřovaly na čtyři hlavní prvky: všeobecný přehled o procesech, monitorování a hodnocení výkonnosti a podávání informací o ní. Členské státy uvedly všeobecný přehled a popis procesu i odpovědné subjekty. Odpovědi popisovaly monitorování, hodnocení a podávání informací o ukazatelích, nejčastěji ve výročních zprávách o provádění. Koordinaci celého procesu zpravidla zajišťují řídící orgány nebo monitorovací výbory. Nicméně v některých případech řídící orgány neprovádějí hodnocení a podávání informací systematickým způsobem. Jak uvedlo Estonsko, respektive Maďarsko, „hodnocení obvykle provádějí externí odborníci“[8] a „projekty v oblasti hodnocení jsou zadávány externím dodavatelům, zpravidla na půl roku až rok“[9]. S ohledem na monitorování členské státy popsaly používané ukazatele. Rakousko, Kypr, Česká republika a Polsko uvedly, že výkonnost měří na základě ukazatelů, které byly vymezeny v operačních programech[10]. Bulharsko, Kypr a Česká republika uvedly, že kromě ukazatelů na úrovni operačních programů také používají ukazatele definované na úrovni projektů[11]. Bulharsko, Česká republika a Slovensko dále upřesnily, že výkonnost měří na základě specifikace výchozích a cílových hodnot, zatímco Kypr a Řecko používají ekonomické ukazatele a ukazatele týkající se výstupů a výsledků[12]. Dánsko kromě ukazatelů v operačních programech nebo konkrétních projektech používá také podpůrné informace ze statistických zdrojů, jako jsou údaje z dánského statistického úřadu[13]. Pro měření a hodnocení ukazatelů členské státy používají řadu metod. Šest členských států uvedlo, že ukazatele monitorují trvale nebo prostřednictvím průběžného vyhodnocování. Bulharsko a Česká republika také poznamenaly, že závazky a dosažené hodnoty jsou porovnávány na základě výchozích a cílových hodnot[14]. V neposlední řadě jsou v rámci měření využívány také hodnotící studie, průzkumy a přehledy, jak uvedlo například Maďarsko, Polsko a Rumunsko[15]. Pokud jde o podávání zpráv, zaměřily se členské státy na formu a načasování postupů podávání zpráv. Zprávy jsou podávány zpravidla jednou ročně ve formě výroční zprávy o provádění. Malta a Polsko uvedly, že používají také pololetní zprávy, zatímco Česká republika uvedla, že „výstupy jsou pravidelně vykazovány prostřednictvím měsíčních monitorovacích zpráv“[16]. Zprávy jsou rovněž zveřejňovány na internetu a prostřednictvím odvětvových sítí sdělovány cílovým skupinám, jak je tomu například v Maďarsku, Španělsku a Portugalsku, a/nebo probírány na veřejných jednáních jako v případě Slovinska[17]. Bulharsko uvedlo, že navíc vytvořilo elektronický systém s názvem SIBILA „s cílem posuzovat dopad zdrojů přidělovaných ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti na bulharské hospodářství“[18]. Rakousko zdůraznilo důležitost výkonnosti uvedením, že „pro zajištění plnění směrnic a nařízení musí být neustále rozvíjena architektura dohledu. Právě proto Evropský účetní dvůr provádí audity výkonnosti (viz kapitola 10 Výroční zprávy Evropského účetního dvora za rozpočtový rok 2012), což rakouský účetní dvůr vítá a potvrzuje, že jich bude více využívat“[19]. Dánsko v podobném duchu poznamenalo, že „velký význam je rovněž přisuzován kapitole výroční zprávy s názvem ‚Rozpočet EU a dosahování výsledků‘. Tato kapitola potvrzuje, že je nadále potřeba se zaměřovat na vytváření stabilního systému pro podávání zpráv a posuzování dopadů, které jsou zaměřeny na výsledky“[20] . Celkově byly odpovědi členských států na tyto otázky velmi pozitivní. Pro Komisi bude výzvou zlepšit celkové měření výkonnosti a vykazování, při nichž z údajů členských států vychází. 3.2 Chyby ve způsobilosti a přesnosti Jak již bylo uvedeno výše, připadala na chyby ve způsobilosti v různých skupinách politik významná část (více než dvě třetiny) z odhadované míry chyb za rozpočet jako celek[21]. Příklady těchto chyb v různých členských státech uvedl Účetní dvůr v kapitole 3 a 4[22] své výroční zprávy. Například v kapitole 3 byly uvedené chyby zaznamenány v kontextu systému LPIS. V kapitole 4 Účetní dvůr poukázal na nedodržování požadavků na způsobilost u investičních projektů. Účetní dvůr rovněž zaznamenal opakované chyby s finančním dopadem, jež týkaly nezpůsobilé DPH ve Francii, Španělsku, Itálii, Polsku, Portugalsku a Rumunsku. Všechny dotčené členské státy byly dotázány, zda jsou platební agentury seznámeny s platným právním základem, co se týče vracení DPH, a všechny z nich odpověděly kladně. Jak je uvedeno v kapitole 3, z výsledků zprávy Účetního dvora vyplývá, že značné nedostatky vykazovaly tři auditované systémy LPIS[23], jež měly za následek chyby ve způsobilosti a přesnosti. Zpráva Účetního dvora zmiňuje v souvislosti s nedostatky v databázích systému LPIS[24] čtyři země – Španělsko, Rakousko, Portugalsko a Spojené království (Severní Irsko). Všechny z nich uvedly, že vyvíjejí úsilí o aktualizaci a zlepšení příslušných databází LPIS. Podle rakouských orgánů: „Rakouský systém LPIS je aktualizován řádně a v pravidelných intervalech. Od roku 2009, a zejména od roku 2012 je vyvíjeno velké úsilí ke zlepšení leteckých snímků.“[25] Rakouské orgány dále uvedly, že proběhne „reorganizace zadávání zakázek na pořizování snímků od roku 2013“, což zajistí lepší a přesnější snímky[26]. Španělsko podalo o opatřeních, jež provádí k řešení těchto nedostatků, rozsáhlou zprávu: „V reakci na žádost Komise přijmout opatření k nápravě těchto problémů jsme v roce 2010 vypracovali návrh akčního plánu zahrnující nápravná opatření, která byla považována za nezbytná, i konkrétní harmonogram pro jejich realizaci. Opatření uvedená v tomto plánu jsou prováděna na bázi systému evidence půdy, LPIS, který je plně konsolidovaný a funkční a představuje výsledek dlouhodobých vysokých investic, který je transparentní a kvalitní. Realizace těchto opatření tudíž vede ke zlepšení kvality stávajícího systému.“ S odkazem na svoji situaci Portugalsko uvedlo, že „splnění akčního plánu systému evidence půdy LPIS v lednu 2013 zcela jistě pomůže snížit dopad těchto případů“[27]. Spojené království uvedlo s konkrétním odkazem na Severní Irsko, že „orgány Severního Irska se domnívají, že průběžná práce na projektu zlepšení systému evidence půdy snížila riziko pro fond“[28]. Jednou další oblastí, v níž Účetní dvůr zjistil závažné nedodržování požadavků na způsobilost, byly investiční projekty v oblasti rozvoje venkova. Dotčené členské státy byly požádány o vyjádření k požadavkům na způsobilost pro investiční projekty a většina uvedla, že tyto požadavky jsou příliš složité. Nicméně většina respondentů uvedla, že i přes složitá pravidla byla přijata všechna opatření pro zajištění správného plnění rozpočtu. Polsko například uvedlo: „Požadavky na způsobilost pro investiční projekty jsou relativně složité, a proto jejich kontrola není snadná. Polsko však vyvíjí veškeré úsilí, aby zajistilo komplexní provádění kontroly za použití všech dostupných nástrojů.“[29] Litva rovněž uvedla, že v jejím konkrétním případě „byla předložena opravená žádost o platbu v souvislosti s vrácením zneužitých finančních prostředků do Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)“ [30]. Španělsko také tvrdilo, že provedlo nezbytné opravy a že „nedostatky zaznamenané v kontrolovaném případě neovlivňují žádný jiný případ, a nejedná se tudíž o systémovou chybu“[31]. Podobně Itálie uvedla, že ve svém konkrétním případě poskytla doplňující odůvodňující informace a že „platební agentury pečlivě provádějí pravidla EU v této záležitosti“[32]. Útvary Komise monitorují kladné odpovědi členských států týkající se jejich opatření a záměrů s cílem zajistit, aby účinně zmírňovaly rizika zjištěná Účetním dvorem. 3.3 Zlepšování kontrol a systémů Účetní dvůr ve své zprávě za rok 2012 poukázal na pozitivní dopad zjednodušeného vykazování nákladů. Již dříve, v roce 2006, Účetní dvůr doporučil, aby Komise plateb formou jednorázových částek a paušálního financování více využívala namísto proplácení „skutečných nákladů“. Ve vzorku operací pro audit za rok 2012 v rámci kapitoly 6 Účetní dvůr neobjevil v souvislosti s používáním zjednodušeného vykazování nákladů žádné vyčíslitelné ani nevyčíslitelné chyby. Z toho byl tudíž vyvozen závěr, že projekty, u nichž se náklady vykazují těmito zjednodušenými způsoby, jsou méně náchylné k chybám, a proto by používání zjednodušeného vykazování nákladů ve větším rozsahu mělo mít na míru chyb kladný dopad. Členské státy byly dotazovány, zda s výše uvedeným názorem Účetního dvora na zjednodušené vykazování nákladů souhlasí. Všechny členské státy na tuto otázku odpověděly kladně. Členské státy byly rovněž požádány, aby uvedly, zda počítají se zavedením zjednodušeného vykazování nákladů, a pokud již zjednodušené vykazování nákladů používají, zda bude jeho používání dále rozšířeno. I na tuto otázku členské státy odpověděly shodně. Lucembursko zdůraznilo podporu, již poskytuje příjemcům na začátku programu nebo projektu, s uvedením: „Řídicí orgán Evropského sociálního fondu vytvořil relativně jednoduchou prezentaci, která je k dispozici všem žadatelům na začátku řízení. Řídicí orgán také aktivně podporuje příjemce, kteří žádají o pomoc v záležitostech týkajících se rozpočtového řízení, a tím eliminuje všechny pravděpodobné příčiny chyb a zjednodušuje správu pro příjemce.“[33] Nakonec byly členské státy požádány, aby se vyjádřily k tomu, zda Komise dostatečným a vhodným způsobem podporuje používání zjednodušeného vykazování nákladů. Téměř všech 27 respondentů uvedlo, že by Komise mohla dělat více. Německo a Maďarsko poukázaly na skutečnost, že v předchozím programovém období 2007–2013 byly schvalovací postupy a diskuse dlouhé a vleklé[34]. Spojené království rovněž uvedlo, že „aktivní podpora ze strany Komise v dřívějším stadiu programového období 2007–2013 by byla vítána“[35]. Rakousko tuto myšlenku rozvedlo s uvedením, že na jedné straně se Komise snažila podporovat používání zjednodušeného vykazování nákladů, ale na druhé straně: „Minulost však ukázala, že klíčový faktor úspěšného používání zjednodušeného vykazování nákladů členskými státy spočívá v tom, že si může být členský stát ze 100 % jistý, že Komise a/nebo auditní orgán takto vykázané náklady akceptují. Přesně to však bylo hlavním problémem ve strukturálních fondech v období 2007–2013. Přestože zákonem stanovené systémy paušálního proplácení nabízely teoreticky široký prostor k provedení, v praxi jej opět omezila řada výkladů a zvýšila tak riziko pro prováděcí agentury, že náklady účtované v kontextu zjednodušeného vykazování nákladů nebudou Komisí či auditním orgánem akceptovány.“[36] Rumunsko a Malta požadovaly, aby Komise poskytovala „více pokynů“, a Rumunsko dále uvedlo, že „z hlediska provádění ustanovení evropských nařízení v období od roku 2014 do roku 2020 by byly potřeba další příslušné pokyny a školení“[37]. Kypr a Lotyšsko podrobně uvedly typ pomoci a pokynů, které by Komise mohla poskytovat. Kypr uvedl, že by měly být „více využívány workshopy a semináře, kde by si členské státy vyměňovaly zkušenosti“, zatímco Lotyšsko požadovalo šíření informací a příkladů „osvědčených postupů při používání různých typů zjednodušených nákladů… informací o konkrétních oblastech, v nichž je možné tyto náklady použít, a standardní metodice pro konkrétní oblasti a náklady“[38]. Švédsko podpořilo doporučení Účetního dvora, že „Komise by měla pokračovat v předběžném schvalování paušálních sazeb vypracovaných v rámci zjednodušeného vykazování nákladů a toto předběžné schvalování rozvíjet“. Švédsko se domnívá, že aby bylo možné tohoto cíle dosáhnout: „musí Komise vyčlenit více zdrojů na rozvoj zjednodušeného vykazování nákladů s cílem zvýšit podporu členských států s ohledem na schvalování paušálních sazeb. Je rovněž nutné rozvíjet spolupráci s auditory Komise s cílem vyjasnit způsob výkladu celkového právního rámce s ohledem na zjednodušené vykazování nákladů. K tomu je nutné zvýšit poskytování informací zeměpisným sekcím a spolupráci s nimi s cílem zjednodušit proces zavádění zjednodušujících opatření v operačních programech členských států“ [39]. Zájem členských států na širším využití zjednodušeného vykazování nákladů je velmi důležitý, jelikož je to jeden z klíčových prvků pro snížení rizika výskytu chyb v programech v novém víceletém finančním rámci. V souvislosti s kontrolami Účetní dvůr ve své zprávě v kapitole 5 Regionální politika, energetika a doprava a kapitole 6 Zaměstnanosti a sociální věci několikrát zmiňuje riziko, jež plyne z často nespolehlivých informací poskytovaných auditními orgány. V důsledku toho Účetní dvůr doporučil, aby Komise „hledala způsoby, jak zlepšit práci auditních orgánů a kvalitu a spolehlivost informací poskytovaných ve výročních kontrolních zprávách a auditních stanoviscích“ [40]. Členské státy byly požádány, aby uvedly, zda mají v plánu zavést opatření ke zlepšení této situace. Celkem deset jich uvedlo, že žádná zlepšení neplánují, jelikož se domnívají, že jejich auditní orgány jsou spolehlivé, a v některých případech dokonce obdržely schválení Komise. Například podle Portugalska: „Údaje uváděné ve výročních kontrolních zprávách a auditních stanoviscích jsou považovány za kvalitní a dostatečně spolehlivé.“[41] Kypr zdůraznil, že „EU vyjádřila spokojenost s úrovní výročních auditních zpráv orgánu dohledu“ [42]. Lucembursko uvedlo, že kromě toho, že jeho auditní orgány nebyly součástí vzorku kontrolovaného Účetním dvorem v roce 2012, jeho zprávy zpravidla vždy „Komise akceptovala“ a že „struktura systémů řízení v Lucembursku je jednoduchá a transparentní“ [43]. A konečně Irsko poukázalo na to, že: „Auditní orgán neprovádí zvláštní hodnocení rizik v souvislosti s podvody. Má se za to, že program ověřování ze strany řídicích orgánů (jak dokumentární kontroly, tak kontroly na místě) odpovídajícím způsobem poskytuje přiměřenou jistotu o snížení rizika podvodů.“[44] K populárnějším opatřením, která členské státy požadovaly v zájmu zlepšení situace, patřilo více pokynů a školení ze strany Komise. Některé členské státy také uvedly, že je nezbytné zlepšit opatření v oblasti kontroly jakosti v rámci auditních orgánů. Některé členské státy rovněž považovaly za nezbytné, byť poněkud méně populární, externí hodnocení a monitorování auditních orgánů. Česká republika poskytla podrobné informace o krocích, které jsou již podnikány na základě doporučení Účetního dvora o auditních orgánech. Uvedla podrobnosti o svém akčním plánu (realizovaném v roce 2012) a o záměru zlepšit řídicí a kontrolní systémy pro účely strukturálních fondů, včetně centralizace auditních činností. Dále zdůraznila vypracování příručky auditních činností a poskytnutí interních a externích školení pracovníkům. Česká strana závěrem uvedla: „Výše uvedené změny sdělili Evropskému účetnímu dvoru zástupci auditního orgánu (ministerstva financí) osobně. Česká republika přijala všechna opatření navrhovaná Komisí, má v úmyslu nadále s útvary Komise komunikovat s cílem zvýšit kvalitu a spolehlivost informací a uvítala by další semináře pořádané Komisí za účelem zlepšení práce auditního orgánu.“[45] Konečně v souvislosti s auditními orgány vyjádřily všechny členské státy celkovou spokojenost s pokyny ohledně zpracování chyb a semináři, které uspořádala Komise v roce 2012 a 2013, a uzavřely, že „další pokyny a školení jsou vždy vítány“[46]. K iniciativám, které byly zmiňovány jako obzvláště užitečné a poskytující přidanou hodnotu, patřily různé semináře a pokyny týkající se výběru vzorků, jež proběhly v Itálii, Lotyšsku, Slovinsku, na Slovensku a v Řecku[47]. Litva, Malta a Polsko[48] zmínily užitečnost zasedání a konferencí pořádaných Evropským úřadem pro boj proti podvodům a Lotyšsko a Bulharsko[49] poukázaly na přínosy setkání tzv. partnerské skupiny (Homologues Group) pro auditory. Německo hodnotilo kladně, že „kromě seminářů jsou k dispozici kontaktní osoby Evropské komise, které podrobně zodpoví jednotlivé otázky“[50]. S cílem dále posílit systémy vyžaduje nový legislativní rámec politiky soudržnosti, aby řídicí orgány zavedly účinná a přiměřená opatření v boji proti podvodům. Na dotaz, zda provádějí hodnocení rizika podvodů v rámci svých řídicích a kontrolních systémů, více než 60 % členských států odpovědělo kladně. Podobné procento členských států také uvedlo, že zajistily zavedení účinných a přiměřených opatření v boji proti podvodům s cílem zmírnit rizika podvodů. A konečně několik členských států, jen o něco více než 50 %, uvedlo, že mají stanovené ukazatele pro výsledky kontrol zaměřené na zjišťování a prevenci podvodů (viz tabulka níže). V oblasti sdíleného řízení musí mít Komise při dohledu nad rozpočtem EU možnost spoléhat na systémy a kontroly členských států. Komise uznává přednosti koncepce jednotného auditu, je si však vědoma rizika poskytování nespolehlivých údajů ze strany auditních orgánů, na něž upozornil Účetní dvůr. Proto bude nadále provádět kontroly a audity systémů vnitrostátních auditních orgánů a vnitrostátních orgánů odpovědných za provádění programů EU. 4. Závěr Z výroční zprávy Účetního dvora za rok 2012 vyplývá, že je nadále zapotřebí se zaměřovat na snížení počtu chyb v oblasti sdíleného řízení. Účetní dvůr poznamenal, že u většiny operací v oblasti sdíleného řízení měly orgány členských států k dispozici dostatečné informace k tomu, aby tyto chyby zjistily a opravily. Dále Účetní dvůr kritizoval u některých auditních orgánů nedostatečnou efektivitu a uvedl, že zaměření na výkonnost je nedostatečné. Členské státy ve svých odpovědích v tomto roce podrobně nastínily některé kroky, které na základě doporučení Účetního dvora podniknou. V některých členských státech se již stala nedílnou součástí finančního řízení programů a projektů opatření typu zjednodušeného vykazování nákladů, která Účetní dvůr aktivně podporuje. Členské státy navíc Komisi vyzvaly, aby širší využívání tohoto zjednodušení podporovala a podněcovala. Řada členských států nesdílí názor Účetního dvora ohledně nedostatečné efektivnosti auditních orgánů a některé zdůraznily skutečnost, že se Komise v určitých případech na práci auditních orgánů v plné míře spoléhá (udělí jim status podle článku 73)[51]. Nicméně na úrovni členských států probíhají za podpory Komise činnosti, jež mají přispět k budování kapacity auditních orgánů. K tématu výkonnosti členské státy ve svých odpovědích uvedly, že v současné době kladou velký důraz na otázky výkonnosti a jsou odhodlány vytvářet a podporovat kulturu zaměřenou na výkonnost. Na začátku tohoto nového programového období úsilí členských států vyvíjené v úzké spolupráci s Komisí dokládá, že již bylo zavedeno několik konkrétních opatření. Tato opatření jsou zaměřena na další vylepšení a pomohou podporovat a dodržovat řádné finanční řízení, a tím snižovat rizika vzniku chyb. [1] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 1.17. [2] Příloha A této zprávy. [3] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, body 5.27 a 6.12. [4] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 10.2. [5] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 10.3. [6] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 10.26. [7] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 10.29. [8] Pracovní dokument útvarů, s. 164. [9] Pracovní dokument útvarů, s. 189. [10] Pracovní dokument útvarů, s. 131, 152, 154 a 239. [11] Pracovní dokument útvarů, s. 140, 152 a 154. [12] Pracovní dokument útvarů, s. 140, 152, 264, 152 a 185. [13] Pracovní dokument útvarů, s. 158. [14] Pracovní dokument útvarů, s. 140 a 155. [15] Pracovní dokument útvarů, s. 186–7, 242 a 263. [16] Pracovní dokument útvarů, s. 156. [17] Pracovní dokument útvarů, s. 191, 272, 258 a 268. [18] Pracovní dokument útvarů, s. 147. [19] Pracovní dokument útvarů, s. 302. [20] Pracovní dokument útvarů, s. 303. [21] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 1.17. [22] Kapitola 3 – Zemědělství: podpora trhu a přímá podpora a kapitola 4 – Rozvoj venkova, životní prostředí, rybolov a ochrana zdraví. [23] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 3.22. [24] Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, rámečky 3.1 a 3.3. [25] Pracovní dokument útvarů, s. 130. [26] Pracovní dokument útvarů, s. 130. [27] Pracovní dokument útvarů, s. 50. [28] Pracovní dokument útvarů, s. 56. [29] Pracovní dokument útvarů, s. 238. [30] Pracovní dokument útvarů, s. 78. [31] Pracovní dokument útvarů, s. 77. [32] Pracovní dokument útvarů, s. 201. [33] Pracovní dokument útvarů, s. 208. [34] Pracovní dokument útvarů, s. 175 a 186. [35] Pracovní dokument útvarů, s. 299. [36] Pracovní dokument útvarů, s. 130. [37] Pracovní dokument útvarů, s. 214 a 263. [38] Pracovní dokument útvarů, s. 152 a 203. [39] Pracovní dokument útvarů, s. 296. [40] Pracovní dokument útvarů, Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2012, bod 6.24. [41] Pracovní dokument útvarů, s. 256. [42] Pracovní dokument útvarů, s. 152. [43] Pracovní dokument útvarů, s. 208. [44] Pracovní dokument útvarů, s. 195. [45] Pracovní dokument útvarů, s. 155–156. [46] Pracovní dokument útvarů, s. 299. [47] Pracovní dokument útvarů, s. 201, 202, 267, 264 a 185. [48] Pracovní dokument útvarů, s. 205, 214 a 238. [49] Pracovní dokument útvarů, s. 202 a 140. [50] Pracovní dokument útvarů, s. 175. [51] Článek 73 nařízení Rady č. 1083/2006.