Zpráva Komiseo jednáních týkajících se přístupu podniků Společenství na trhy třetích zemí v oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES /* KOM/2009/0592 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 28.10.2009 KOM(2009)592 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE o jednáních týkajících se přístupu podniků Společenství na trhy třetích zemí v oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES ZPRÁVA KOMISE o jednáních týkajících se přístupu podniků Společenství na trhy třetích zemí v oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES Text v významem pro EHP OBSAH ZPRÁVA KOMISE o jednáních týkajících se přístupu podniků Společenství na trhy třetích zemí v oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES ………………………………………………1 ZPRÁVA KOMISE o jednáních týkajících se přístupu podniků Společenství na trhy třetích zemí v oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES ………………………………………………2 1. ÚVOD 4 2. SHRNUTÍ 4 3. VÍCESTRANNÁ A MNOHOSTRANNÁ JEDNÁNÍ 5 3.1. Dohoda WTO o vládních zakázkách 5 3.1.1. Úvod 5 3.1.2. Současný rozsah působnosti dohody o vládních zakázkách 5 3.1.3. Přistoupení nových členů 6 3.1.4. Přezkoumání dohody o vládních zakázkách 7 3.2. Všeobecná dohoda o obchodu službami sjednaná v rámci Světové obchodní organizace 9 4. EVROPSKÝ HOSPODÁŘSKÝ PROSTOR 9 4.1. Úvod 9 4.2. Rozšíření EU 9 5. DVOUSTRANNÁ JEDNÁNÍ 10 5.1. Uzavřené dohody obsahující kapitoly o zadávání zakázek 10 5.1.1. Švýcarsko 10 5.1.2. Mexiko 10 5.1.3. Chile 11 5.1.4. CARIFORUM 11 5.2. Kapitoly o zadávání zakázek v dohodách o stabilizaci a přidružení / prozatímních dohodách 12 5.2.1. Úvod 12 5.2.2. Dohody podle jednotlivých zemí 13 5.3. Kapitoly o zadávání zakázek v dohodách uzavřených v rámci politiky sousedství 14 5.3.1. Úvod 14 5.3.2. EPS – Projednávání komplexních kapitol o zadávání zakázek podle jednotlivých zemí (východní země) 15 5.3.3. EPS – Projednávání komplexních kapitol o zadávání zakázek (evropsko-středomořská oblast) 15 5.4. Probíhající a budoucí dvoustranná jednání 16 5.4.1. Střední Amerika 16 5.4.2. Andské společenství 16 5.4.3. Africké, karibské a tichomořské země 16 5.4.4. Irák 17 5.4.5. Jižní Korea 17 5.4.6. Kanada 17 5.4.7. Čína 17 6. CESTA K OTEVŘENÍ DALŠÍCH PŘÍLEŽITOSTÍ V OBLASTI ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK 18 ÚVOD Tato zpráva bere v úvahu situaci ohledně přístupu dodavatelů ze Společenství na trhy se zakázkami třetích zemí v oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES[1] a stav otevírání trhu se zakázkami na služby ve třetích zemích ke dni 1. srpna 2009. Tato zpráva je předkládána v souladu s články 58 a 59 směrnice 2004/17/ES. Nákupy prováděné subjekty působícími v odvětví veřejných služeb v Evropské unii představují částku 450 miliard EUR[2]. Tyto subjekty zveřejnily v Úředním věstníku výzvy k účasti v soutěžích na zakázky, jejichž hodnota přesahuje prahové hodnoty stanovené v uvedené směrnici, celkem asi za 80 miliard EUR[3]. EU tudíž může při jednáních s třetími zeměmi o otevření trhů se zakázkami nabídnout přístup na velký trh. Zároveň pojetí zadávání zakázek na veřejné služby uplatňované v EU, kdy se pravidla zadávání zakázek vztahují i na soukromé podniky se zvláštními a výlučnými právy[4], není sdíleno v celém světě. Ne vždy lze proto vyjednat přístup k zakázkám soukromých společností působících v odvětví veřejných služeb. SHRNUTÍ Vzhledem ke své politické citlivosti se zadávání vládních zakázek nestalo v rámci Světové obchodní organizace (World Trade Organisation, WTO) oblastí s mnohostrannými závazky. Vícestranná dohoda WTO o vládních zakázkách, která je v současnosti revidována, zůstává stěžejním nástrojem pro otevírání mezinárodních trhů se zakázkami. Zatímco shody o novém znění (procesní pravidla zadávání zakázek) bylo dosaženo v prosinci 2006, jednání o přístupu na trhy se mezi stranami dohody WTO o vládních zakázkách setkala s rozdílnými úrovněmi ambicí a dosud probíhají. Evropské společenství zastoupené Komisí prosazuje ambiciózní cíl otevření mezinárodních trhů se zakázkami a v té souvislosti v roce 2005 učinilo komplexní nabídku otevření trhů se zakázkami EU včetně odvětví veřejných služeb. Nicméně vzhledem k neochotě dalších stran dohody WTO o vládních zakázkách dále otevřít své trhy se zakázkami mezinárodní konkurenci předložila Komise v únoru 2008 na žádost Rady[5] přepracovanou - omezenější - nabídku. Nabídka ES však v porovnání s nabídkami ostatních stran dohody zůstává nejkomplexnější. ES patří ke stranám dohody, které silně podporují přistoupení nových členů k dohodě, s dlouhodobou strategií proměnit ji v mnohostrannou dohodu. Nedávno byl dokončen postup přistoupení čínské Taipeje. Probíhají jednání s Čínou, Jordánskem a Moldavskou republikou. Ve WTO také ES nadále prosazuje dohodu o vládních zakázkách v rámci Všeobecné dohody o obchodu službami. Rozšířením EU v letech 2004 a 2007 se zvětšil rozsah příležitostí pro získávání zakázek přibližně o dalších 55 miliard EUR[6], z čehož asi 10 miliard EUR[7] představují nákupy v oblasti veřejných služeb. Po rozšíření EU byly podepsány příslušné dohody o rozšíření Evropského hospodářského prostoru. Trh se zakázkami na veřejné služby v rámci EHP má hodnotu 460 miliard EUR, z čehož asi 81 miliard EUR představují zakázky, jejichž hodnota přesahuje příslušné prahové hodnoty a které se řídí stejnými pravidly zadávání zakázek (směrnicemi). Dalším nástrojem pro otevření trhů se zakázkami jsou dvoustranná jednání s třetími zeměmi. Evropská unie uzavřela dohody o volném obchodu obsahující zásadní kapitoly o zadávání zakázek s Mexikem a Chile, dohodu o hospodářském partnerství s uskupením CARIFORUM[8] a dvoustrannou dohodu o zadávání zakázek se Švýcarskem. Celá řada dvoustranných jednání probíhá nebo se chystá. Současný přístup EU k sjednávání dohod o volném obchodu (Free Trade Agreements, FTA) spočívá ve snaze uzavírat tzv. dohody nové generace, které zahrnují podrobné a komplexní kapitoly o zadávání zakázek včetně přístupu na trhy se zakázkami na veřejné služby. EU uzavírá dohody o stabilizaci a přidružení (Stabilisation and Associations Agreement, SAA) se zeměmi západního Balkánu, které si přejí vstoupit do EU. Co se týče zadávání zakázek, dohody o stabilizaci a přidružení zaručují vzájemné zacházení podle vnitrostátních zásad, nediskriminaci dodavatelů a asymetrický přístup na trhy. Dohody o stabilizaci a přidružení řeší i oblast zadávání zakázek na veřejné služby. VÍCESTRANNÁ A MNOHOSTRANNÁ JEDNÁNÍ Dohoda WTO o vládních zakázkách Úvod Dohoda o vládních zakázkách je v současnosti jedinou právně závaznou dohodou v rámci WTO, která je zaměřena na zadávání vládních zakázek. Současná dohoda o vládních zakázkách, přijatá v roce 1994, vstoupila v platnost dne 1. ledna 1996. Je to vícestranná dohoda spravovaná Výborem pro vládní zakázky, jenž zahrnuje členy WTO, kteří jsou stranami dohody[9]. Dohodu uzavřelo Evropské společenství (ES) rozhodnutím Rady jménem svých členských států[10]. Současný rozsah působnosti dohody o vládních zakázkách Dohoda o vládních zakázkách se nevztahuje automaticky na veškeré vládní zakázky stran dohody. Spíše je rozsah působnosti dohody určen vzhledem ke každé straně dohody v přílohách dohody, které stanoví ústřední orgány státní správy a orgány státní správy a samosprávy na místní nebo regionální úrovni, jakož i veřejné služby, v souvislosti s nimiž se každá strana zavázala dohodu dodržovat. Kromě zemí ESVO[11], jejichž konečné nabídky odpovídaly nabídce ES, nebyla žádná jiná strana dohody schopna splnit požadavek ES ohledně rozsahu působnosti dohody. Společenství tudíž muselo upravit svou konečnou nabídku tak, aby odpovídala míře, v jaké nabízejí otevření svých trhů ostatní strany dohody. Nicméně závazky ES jsou nejkomplexnější, co se týče zadavatelů a jejich postupů zadávání zakázek, jelikož pokrývají příležitosti pro zadávání zakázek jak na centrální úrovni, tak i na úrovni regionální a místní, včetně postupů zadávání zakázek těchto subjektů a veřejných podniků působících v oblasti veřejných služeb. Všechny strany dohody s výjimkou Kanady nabízejí určitý přístup na své trhy se zakázkami na veřejné služby. Nicméně rozsah působnosti dohody není jednotný a míra otevření trhů se zakázkami na veřejné služby zahraniční konkurenci se v jednotlivých zemích liší a rozsah působnosti je narušen odchylkami, ať už specifickými nebo obecnými. Přistoupení nových členů Členové dohody o vládních zakázkách, zejména ES, chtějí dohodu změnit z vícestranné v mnohostrannou, a tím podpořit přistoupení nových členů k dohodě. Strany dohody se shodly na tom, že jako základ pro jednání o přistoupení s kandidátskými zeměmi by mělo být použito nové (dočasně schválené) znění budoucí dohody. Toto nové znění rozšiřuje a objasňuje přechodná opatření (kompenzace, cenové preference, postupné rozšiřování působnosti na nové subjekty nebo odvětví, vyšší prahové hodnoty) a přizpůsobuje je potřebám hospodářství rozvojových zemí. Albánie, Gruzie, Jordánsko, Kyrgyzská republika, Moldavská republika, Omán, Panama a Čína se již zavázaly připojit se k dohodě o vládních zakázkách v rámci svého přistoupení k WTO. Samostatná celní území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) Čínská Taipei požádala o přistoupení k dohodě o vládních zakázkách v březnu 1995 a rozhodnutí výboru dohody o jeho přistoupení bylo přijato v prosinci 2008. Čínská Taipei uložila listinu o přistoupení dne 15. června 2009 a po rozhodnutí výboru dohody se stala členem dohody dne 15. července 2009. Přistoupení čínské Taipeje nyní prochází procesem národní ratifikace. Předpokládá se, že čínská Taipei se stane stranou dohody v první polovině roku 2009. Závazky čínské Taipeje zahrnují i zadávání zakázek v oblasti veřejných služeb. Prahové hodnoty byly stanoveny na 400.000,- ZPČ pro zboží, 400.000,- ZPČ pro služby a 15.000.000,- ZPČ pro stavební služby. Jordánsko Jordánsko požádalo o přistoupení k dohodě o vládních zakázkách v roce 2000, svoji původní nabídku předložilo v únoru 2003 a po jednáních se stranami dohody předložilo aktualizovanou třetí verzi nabídky v září 2008. Jordánsko v současné době aktualizuje svůj právní rámec a systémy zadávání zakázek podle požadavků dohody. Ukončení procesu přistoupení Jordánska představuje významnou prioritu pro výbor dohody v roce 2009. Čína Čína požádala o přistoupení k dohodě o vládních zakázkách v roce 2007 a její původní nabídka byla rozeslána stranám dohody v lednu 2008. Kromě toho Čína v září 2008 předložila své odpovědi na seznam otázek pro poskytnutí informací týkajících se přistoupení k dohodě o vládních zakázkách. Probíhající jednání se zaměřují na ověření slučitelnosti čínských právních předpisů o zadávání zakázek s dohodou a také na přístup na trhy. ES předalo Číně oficiální žádost o vylepšení původní nabídky (včetně odvětví veřejných služeb). Moldavská republika V listopadu 2008 předložila Moldavská republika původní nabídku, oznámila své právní předpisy o zadávání zakázek a zahájila jednání o svém přistoupení. Moldavská republika přikročila k jednáním s vysokými ambicemi a proces jejího přistoupení by mohl být dokončen v roce 2010. Další přistoupení Co se týče dalších dosud nedokončených procesů přistoupení k dohodě o vládních zakázkách, které byly po nějakou dobu neaktivní (Albánie, Gruzie, Kyrgyzská republika, Omán a Panama) a závazků přistoupení, které nebyly dosud splněny (Arménie, Chorvatsko, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Mongolsko, Saudská Arábie a Ukrajina), strany dohody v prosinci 2008 požádaly, aby těmto zemím byla nadále věnována pozornost, a vyzvaly předsedu výboru dohody, aby pokračoval v následných krocích podle potřeby. Přezkoumání dohody o vládních zakázkách Do stávající dohody o vládních zakázkách byl „zabudován“závazek dalších jednání[12]. Účel těchto jednání je trojí: i) zdokonalit a aktualizovat dohodu s přihlédnutím k vývoji v oblasti informačních technologií a metod zadávání zakázek; ii) rozšířit rozsah působnosti dohody a iii) odstranit zbývající diskriminační opatření. Jednání také mají usnadnit přistoupení nových stran k dohodě, zejména rozvojových zemí. Jednání v rámci dohody nejsou součástí kola obchodních jednání z Doha v rámci WTO. Dočasně schválené znění V prosinci 2006 dosáhli vyjednavači dohody ohledně významné úpravy znění dohody, jejímž cílem je, aby znění bylo uživatelsky přívětivější. Ustanovení jsou také zaktualizována tak, aby zohlednila nový vývoj včetně úlohy elektronických nástrojů. Do znění byly zapracovány změny přinášející větší flexibilitu, například kratší doby pro zadávání zakázek na zboží a služby typu dostupného na běžném trhu. Ve znění dohody je zvláštní a rozdílné zacházení pro rozvojové země jasněji vyjádřeno takovým způsobem, který by měl usnadnit budoucí přistoupení těchto zemí k dohodě. Pozornost byla také věnována vnitrostátním postupům řešení námitek dodavatelů a pravidlům změn seznamů rozsahu působnosti dohody stanovených stranami dohody. V této posledně jmenované záležitosti bylo sjednáno, že budou vypracovány postupy rozhodčího řízení pro řešení rozdílů. Shoda vyjednavačů je dočasná, tzn. že je podmíněna právním ověřením a vzájemně uspokojivým výsledkem, zejména co se týče rozšíření rozsahu působnosti nové dohody o vládních zakázkách (tj. seznamů vládních subjektů, které svá zadávací řízení otevřely). Také bylo dosaženo shody ohledně postupu ukončování jednání o rozsahu působnosti dohody. Tato jednání budou probíhat na základě upraveného znění dohody. Strany dohody o vládních zakázkách se shodly, že nové znění by mělo být použito jako základ pro jednání o přistoupení se zeměmi, které se chtějí k dohodě připojit. Přehled jednání o přístupu na trhy Strany dohody o vládních zakázkách zahájily jednání o přístupu na trhy předložením svých původních žádostí, po kterém následovalo předložení původních nabídek. Během let 2007 a 2008 předložily své původní nabídky všechny strany dohody kromě dvou – Hongkongu, Číny a Lichtenštejnska[13]. Po jednáních předložily své upravené nabídky Spojené státy, Jordánsko, Japonsko, Korea, Evropské společenství, Norsko, Singapur a Švýcarsko. ES předložilo velmi komplexní původní nabídku v roce 2005, která poskytovala přístup k valné většině zakázek Společenství včetně zakázek na veřejné služby. Vzhledem k neochotě některých stran dohody nabídnout rovnocenný přístup na své trhy požádala Rada Komisi o nové vyvážení dohody[14]. ES tak svým partnerům v rámci dohody předložilo v únoru 2008 upravenou nabídku, která zohledňuje možnosti ostatních stran dohody, co se týče vzájemného otevření trhů se zakázkami. Nabídka ES zůstává nicméně velmi komplexní, nabízí 85 % trhu EU se zakázkami, jejichž hodnota přesahuje příslušnou prahovou hodnotu. V oblasti veřejných služeb představuje příležitost k získání zakázek v hodnotě téměř 50 miliard EUR. Omezení přístupu na trh ES se zakázkami nejsou nijak velká a jsou založena na zásadě vzájemnosti a zaměřena na odpovídající omezení ostatních stran dohody. Otevření trhu se zakázkami v oblasti veřejných služeb zůstává jedním z hlavních zájmů, na které se ES zaměřuje při jednáních o přístupu na trhy. Strategie ES pro dosažení tohoto cíle je tvořena třemi hlavními prvky: Získání většího pokrytí zadavatelů na regionální a lokální úrovni. Právě na této úrovni jsou veřejné služby uspořádány v některých zemích, které jsou stranami dohody (USA, Kanada a Japonsko), a právě pro ně některé strany dohody nenabízejí podstatné pokrytí. Odstranění diskriminačních opatření, zejména těch, která brání celkovému pokrytí zakázek v zemích, které jsou stranami dohody, jako jsou například zakázky vyčleněné pro vnitrostátní malé a střední podniky, jaké v současnosti udržují USA, Japonsko a Korea. Odstranění specifických výjimek udržovaných některými stranami dohody, které způsobují, že zakázky zadávané těmito stranami nelze prakticky získat. Příkladem v oblasti veřejných služeb je doložka o provozní bezpečnosti, jejíž rozsáhlé využívání brání v přístupu na japonský trh se zakázkami v oblasti železnice. Všeobecná dohoda o obchodu službami sjednaná v rámci Světové obchodní organizace Čl. XIII odst. 1 Všeobecné dohody o obchodu službami (General Agreement on Trade in Services, GATS) vylučuje zadávání vládních zakázek z hlavních ustanovení o přístupu na trhy v rámci dohody GATS. Nicméně čl. XIII odst. 2 dohody GATS ustavuje mandát k mnohostranným jednáním o zadávání zakázek na služby. Jednání podle čl. XIII odst. 2 dohody GATS se konají v rámci Mnohostranné pracovní skupiny pro pravidla dohody GATS (Working Party on GATS Rules, WPGR), ustavené Radou pro obchod službami v roce 1995. Jednání o mnohostranném otevření trhu se zakázkami na služby momentálně probíhají, přičemž ES je jejich vůdčí silou. ES předložilo v Mnohostranné pracovní skupině pro pravidla dohody GATS pět sdělení, z nichž zatím poslední, vypracované v roce 2006, předkládá rámec, podle kterého by se měli členové WTO zavázat k poskytnutí přístupu na své trhy a odstranění diskriminace v oblasti zadávání zakázek na služby, a také sadu společných pravidel postupu pro zadávání zakázek, na které se uvedená dohoda vztahuje. EVROPSKÝ HOSPODÁŘSKÝ PROSTOR Úvod Dohoda o EHP ve svém článku 65 a v příloze XVI stanoví, že ustanovení směrnice o zadávání zakázek v oblasti veřejných služeb se uplatňuje v zemích ESVO. V důsledku toho nyní Norsko, Lichtenštejnsko a Island poskytují podnikům Společenství přístup na své trhy se zakázkami na veřejné služby, a nabízejí tak pokrytí, které odpovídá rozsahu působnosti směrnice 2004/17/ES o zadávání zakázek v oblasti veřejných služeb. Rozšíření EU Podle dohody o EHP mají noví členové vstupující do EU požádat o to, aby se stali stranami dohody o EHP (článek 128) za podmínek stanovených dohodou. Rozšíření EHP o deset zemí, které vstoupily do EU v roce 2004[15] vstoupilo v platnost dne 1. května 2004[16]. K zatím poslednímu rozšíření EU došlo dne 1. ledna 2007, kdy do EU vstoupily Bulharsko a Rumunsko. Dohoda o rozšíření EHP byla podepsána dne 25. července 2007[17]. Rozšířením EU v letech 2004 a 2007 se zvětšil rozsah příležitostí pro získávání zakázek přibližně o dalších 55 miliard EUR, z čehož asi 10 miliard EUR představují nákupy v oblasti veřejných služeb. Trh se zakázkami na veřejné služby v rámci EHP má hodnotu 460 miliard EUR, z čehož asi 81 miliard EUR představují zakázky, jejichž hodnota přesahuje příslušné prahové hodnoty a které se řídí stejnými pravidly zadávání zakázek (směrnicemi). DVOUSTRANNÁ JEDNÁNÍ Uzavřené dohody obsahující kapitoly o zadávání zakázek Švýcarsko V roce 1999 ES uzavřelo samostatný balík obchodních dohod se Švýcarskem, tzv. balík Bilateral I[18]. Dohoda o některých aspektech vládních zakázek vstoupila v platnost dne 1. června 2002[19]. Dohoda doplňuje závazky Švýcarska a ES podle dohody o vládních zakázkách. ES a Švýcarsko si vzájemně zpřístupňují zakázky na zboží, práce a služby zadávané jak veřejnými subjekty, tak i soukromými subjekty požívajícími zvláštní a výlučná práva a působícími v oblasti železnice, plynu, tepla, ropy, uhlí a dalších pevných paliv. Kromě toho se uvedená dohoda vztahuje na zakázky na zboží, práce a služby zadávané jak veřejnými subjekty, tak i soukromými subjekty požívajícími zvláštní a výlučná práva a působícími v oblasti elektřiny, pitné vody, námořních a vnitrozemských přístavů, letišť a městské dopravy. Proto uvedená dohoda rozšiřuje rozsah těchto závazků na úroveň, na kterou se vztahují směrnice ES o zadávání zakázek. Dohoda ustavuje smíšený výbor, který má zajistit její účinné provádění a fungování. Schůze smíšeného výboru se konají pravidelně od data, kdy uvedená dohoda vstoupila v platnost. Mexiko Dohoda o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci (Economic Partnership, Political Coordination and Cooperation Agreement, EPA) s Mexikem vstoupila v platnost v listopadu 2000[20]. Dohoda stanoví závazek stran k postupnému a vzájemnému otevírání trhů s vládními zakázkami. Také stanoví vytvoření společné rady tvořené členy z obou stran dohody. Na dobu do ratifikace dohody o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci byla Radou v červnu 1998 schválena Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech (Interim Agreement of Trade and Trade-related matters, IA)[21]. Tato prozatímní dohoda, která vstoupila v platnost dne 1. července 1998, také obsahuje ustanovení o zadávání zakázek a zřizuje výše uvedenou společnou radu pro sledování provádění dohody. Co se týče pravidel postupu pro zadávání zakázek[22], Mexiko bude používat příslušné ustanovení z dohody NAFTA[23], zatímco EU bude používat ustanovení dohody o vládních zakázkách z roku 1994. V oblasti veřejných služeb Mexiko otevírá trh se zakázkami zadávanými státními podniky v oblasti železnic, telekomunikací a energetiky (benzín a plyn), zatímco rozsah působnosti na straně EU zahrnuje zakázky zadávané orgány veřejné správy a veřejnými podniky v oblasti elektřiny, pitné vody, městské dopravy, letišť a námořních nebo vnitrozemských přístavů. Společný výbor pro otázky zadávání zakázek zasedá pravidelně od data, kdy prozatímní dohoda vstoupila v platnost. Také řešil otázku možného rozšíření rozsahu působnosti dohody. Chile Dohoda o přidružení mezi EU a Chile byla podepsána dne 18. listopadu 2002[24]. Tato dohoda dosud nevstoupila v platnost, avšak většina jejích ustanovení včetně těch, která upravují zadávání zakázek, vstoupila prozatímně v platnost dne 1. února 2003[25]. Zřizuje se Rada přidružení pro dohled nad prováděním dohody o přidružení a pomáhá jí výbor pro přidružení. Co se týče veřejných služeb, EU a Chile si vzájemně otevírají své trhy se zakázkami zadávanými veřejnými subjekty působícími v odvětví přístavů a letišť. Příslušné prahové hodnoty jsou nastaveny stejně pro EU i Chile a odpovídají použitelným hodnotám uvedeným ve směrnicích o zadávání zakázek v oblasti veřejných služeb. CARIFORUM V říjnu 2008 podepsala EU dohodu o hospodářském partnerství (Economic Partnership Agreement, EPA) s 13 zeměmi uskupení CARIFORUM, jimiž jsou: Antigua a Barbuda, Bahamy, Barbados, Belize, Dominika, Dominikánská republika, Grenada, Jamajka, Svatá Lucie, Svatý Kryštof a Nevis, Svatý Vincenc a Grenadiny, Surinam,Trinidad a Tobago a Guyana. Tato dohoda se prozatímně používá od 29. prosince 2008. EU se zavázala spolupracovat s vládou Haiti a dalšími karibskými partnery s cílem zajistit brzké vytvoření podmínek umožňujících přistoupení Haiti k dohodě o hospodářském partnerství. Dohoda o hospodářském partnerství se zeměmi uskupení CARIFORUM zavazuje signatáře k dodržování velmi kompletní sady pravidel ohledně transparentnosti při zadávání vládních zakázek, ale nezahrnuje žádná ustanovení o přístupu na trhy. EU a CARIFORUM se shodly na pravidlech, která zajistí volné předávání relevantních informací s cílem usnadnit spravedlivé a přijatelné postupy při zadávání veřejných zakázek. Kapitoly o zadávání zakázek v dohodách o stabilizaci a přidružení / prozatímních dohodách Úvod V rámci jednání se zeměmi západního Balkánu, které vyjádřily své přání vstoupit do EU uzavírá EU dohody o stabilizaci a přidružení (Stabilisation and Association Agreements, SAA) výměnou za závazky k reformám v dané zemi v oblasti politiky, hospodářství, obchodu nebo lidských práv. Dané zemi může být nabídnut bezcelní přístup na některé nebo všechny trhy EU a také finanční a/nebo technická pomoc. Dohody o stabilizaci a přidružení jsou součástí procesu stabilizace a přidružení k EU (Stabilisation and Association Process, SAP). Dohody o stabilizaci a přidružení se v zásadě podobají Evropským dohodám podepsaným se středoevropskými a východoevropskými zeměmi v 90. letech a Ankarské dohodě o přidružení Turecka[26]. Dohody o stabilizaci a přidružení musí být ratifikovány státem, který žádá o přidružení, a všemi členskými státy. Na dobu před ratifikací dohody o stabilizaci a přidružení Komise uzavře prozatímní dohodu (Interim Agreement, IA), která umožňuje, aby ustanovení dohody o stabilizaci a přidružení ohledně obchodu a obchodní problematiky vstoupila co nejdříve v platnost. Jelikož cílem dohod o stabilizaci a přidružení je pomoci dotyčným zemím vybudovat kapacity pro přijetí a provádění práva EU, vzájemné závazky jsou obvykle založeny na asymetrickém přístupu. To platí také pro relevantní ustanovení o zadávání zakázek. Hospodářským subjektům signatářské země, bez ohledu na to, zda jsou či nejsou usazeny v EU, je umožněn přístup k postupům zadávání zakázek v ES podle pravidel EU pro zadávání veřejných zakázek k datu, kdy vstoupí v platnost dohoda o stabilizaci a přidružení, případně dohoda prozatímní dohoda, pokud tato dohoda obsahuje takové ustanovení. Toto pravidlo se vztahuje také na smlouvy v odvětví veřejných služeb, jakmile signatářská země přijala právní předpisy zavádějící do této oblasti pravidla ES. Společnostem EU usazeným v některé signatářské zemi je přístup k postupům zadávání zakázek v dané zemi za podmínek, které nejsou o nic méně výhodné než podmínky poskytované vnitrostátním společnostem dané země, umožněn od data vstupu dohody v platnost. Hospodářským subjektům EU, které nejsou usazeny v signatářské zemi, je přístup k postupům zadávání zakázek v dané zemi za podmínek, které nejsou o nic méně výhodné než podmínky poskytované vnitrostátním společnostem dané země, umožněn teprve po uplynutí určitého počtu let od vstupu dohody v platnost[27]. Dohody podle jednotlivých zemí Albánie EU a Albánie podepsaly dohodu o stabilizaci a přidružení dne 12. června 2006, dohoda vstoupila v platnost dne 1. dubna 2009. Přístup na trhy bude umožněn nejpozději čtyři roky po vstupu prozatímní dohody v platnost. Bývalá jugoslávská republika Makedonie Dohoda o stabilizaci a přidružení s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií byla podepsána dne 9. dubna 2001 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2004[28]. Prozatímní dohoda, která vstoupila v platnost v červnu 2001, neobsahovala žádné ustanovení o zadávání veřejných zakázek[29]. Přístup na trhy byl umožněn ke dni 1. dubna 2009. Černá Hora Dne 15. října 2007 Černá Hora podepsala dohodu o stabilizaci a přidružení a také prozatímní dohodu o obchodu a obchodních záležitostech. Druhá z obou dohod vstoupila v platnost dne 1. ledna 2008[30], zatímco dohoda o stabilizaci a přidružení vstoupí v platnost, až bude dokončen proces její ratifikace. Přístup na trhy byl umožněn k datu, kdy vstoupila v platnost prozatímní dohoda. Chorvatsko[31] Dohoda o stabilizaci a přidružení s Chorvatskou republikou vstoupila v platnost dne 1. února 2005[32]. Přístup na trhy byl umožněn od 1. února 2008. Srbsko Dohoda o stabilizaci a přidružení a také prozatímní dohoda o obchodu byly podepsány dne 29. dubna 2008. Rada nicméně rozhodla, že provádění prozatímní dohody a ratifikace dohody o stabilizaci a přidružení by měla být podmíněna tím, že Rada jednomyslně uzná, že Srbsko plně spolupracuje s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii. Srbský parlament ratifikoval obě dohody dne 9. září 2008. Přístup na trhy bude umožněn nejpozději 5 let po vstupu této dohody v platnost. Po vstupu této dohody v platnost převede Srbsko jakékoli existující zvýhodnění vnitrostátních hospodářských subjektů do podoby cenového zvýhodnění. Ustanovení o cenových zvýhodněních budou postupně zmírňována po dobu 5 let. Bosna a Hercegovina Dohoda o stabilizaci a přidružení s Bosnou a Hercegovinou a prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech byly podepsány dne 16. června 2008[33]. Prozatímní dohoda[34] vstoupila v platnost dne 1. července 2008, zatímco dohoda o stabilizaci a přidružení vstoupí v platnost, až bude dokončen proces její ratifikace. Přístup na trhy bude umožněn nejpozději 5 let po vstupu této dohody v platnost. Po vstupu této dohody v platnost převede Bosna a Hercegovina jakékoli existující zvýhodnění vnitrostátních hospodářských subjektů do podoby cenového zvýhodnění. Ustanovení o cenových zvýhodněních budou postupně zmírňována po dobu 5 let. Kapitoly o zadávání zakázek v dohodách uzavřených v rámci politiky sousedství Úvod Evropská politika sousedství (European Neighbourhood Policy, ENP) byla vypracována v roce 2004 s cílem zabránit vzniku nových dělítek mezi EU a jejími bezprostředními sousedy na souši či na moři[35], kterými jsou Alžírsko, Arménie, Ázerbajdžán, Bělorusko, Egypt, Gruzie, Izrael, Jordánsko, Libanon, Libye, Moldavská republika, Maroko, okupovaná území Palestiny, Sýrie, Tunisko a Ukrajina. EU svým sousedům nabízí privilegovaný vztah založený na vzájemném uznávání společných hodnot (demokracie a lidských práv, právního státu, řádné správy věcí veřejných, zásad tržního hospodářství a udržitelného rozvoje). Úroveň ambicí tohoto vztahu bude záviset na rozsahu, v jakém jsou tyto hodnoty sdíleny[36]. Evropská politika sousedství je založena na dohodách o partnerství a spolupráci (Partnership and Cooperation Agreement, PCA) s bývalými sovětskými republikami nebo na dohodách o přidružení v rámci evropsko-středomořského partnerství[37]), avšak zatím není „aktivována“ v případě Běloruska, Libye nebo Sýrie, jelikož žádné takové dohody dosud nejsou v platnosti. Dohody o partnerství a spolupráci i dohody o přidružení[38] předpokládají spolupráci v oblasti zadávání veřejných zakázek s cílem vybudovat podmínky pro otevřené zadávání veřejných zakázek umožňující uplatnění hospodářské soutěže. Ústředními prvky evropské politiky sousedství jsou dvoustranné akční plány evropské politiky sousedství. Ty stanoví program politických a hospodářských reforem s krátkodobými a střednědobými prioritami. Provádění akčních plánů evropské politiky sousedství již probíhá; společně je podporují a sledují příslušné podvýbory. Na základě evropské politiky sousedství přijala Rada dne 20. března 2009 tzv. Iniciativu východního partnerství k podpoře a prohloubení vztahů s Ukrajinou, Běloruskem, Moldavskou republikou, Arménií, Gruzií a Ázerbajdžánem[39]. Východní partnerství také předpokládá sjednání nových rozšířených dohod (o přidružení) (včetně zásadních komplexních dohod o volném obchodu, které v sobě spojují pravidla přístupu na trhy se sbližováním právních předpisů daných zemí s acquis ) se zeměmi, které jsou ochotny a schopny se hlouběji zapojit. EPS – Projednávání komplexních kapitol o zadávání zakázek podle jednotlivých zemí (východní země) Ukrajina Jednání o nové rozšířené dohodě s Ukrajinou oficiálně začala dne 5. března 2007. Projednávání zásadní komplexní dohody o volném obchodu jakožto nedílné součásti dohody o přidružení začalo v únoru 2008. Tato jednání stále probíhají a jejich cílem je postupné a vzájemné otevření trhů se zakázkami ve všech oblastech (včetně veřejných služeb a koncesí) na základě postupného sbližování právních předpisů se směrnicemi ES v kombinaci s institucionální reformou na Ukrajině. Rozsah přístupu na trhy souvisí s dosaženou úrovní reformy právních předpisů a státní správy. Gruzie, Arménie Mise ke shromáždění podkladů (do Gruzie v říjnu 2008 a do Arménie v únoru 2009) předznamenaly začátek procesu přípravy sjednání zásadních komplexních dohod o volném obchodu. V současnosti probíhá posouzení připravenosti Gruzie a Arménie k zahájení jednání. EPS – Projednávání komplexních kapitol o zadávání zakázek (evropsko-středomořská oblast) Sýrie Dohoda o přidružení dosud nevstoupila v platnost, přestože bylo její znění dokončeno již v roce 2004. Na rozdíl od jiných dohod o přidružení zahrnuje podrobná pravidla postupu zadávání zakázek a také komplexní vzájemný přístup na trhy včetně trhů se zakázkami na veřejné služby. EU pokračuje v rozhovorech se Sýrií směřujících k podpisu dohody. Libye Projednávání dohody o volném obchodu mezi EU a Libyí začala v září 2008. Obě strany chtějí sjednat ustanovení o zadávání veřejných zakázek, která jdou nad rámec znění dohody WTO o vládních zakázkách, jelikož EU navrhuje postupné vzájemné zpřístupnění koncesí na práce a použití širší definice odvětví veřejných služeb, jaká se používá ve Společenství. Jednání dosud probíhají. Probíhající a budoucí dvoustranná jednání V říjnu 2006 vydala Evropská Komise sdělení „ Globální Evropa: konkurenceschopnost na světovém trhu “[40], které stanoví plán činnosti EU v oblasti vnějších vztahů ke zlepšení její konkurenceschopnosti v celosvětovém hospodářství. Ústřední součástí tohoto nového rámce obchodní politiky jsou dohody nové generace o volném obchodu, jejichž cílem je doplnit zásadní pozornost, kterou EU věnuje mnohostrannému obchodnímu systému, a to zaměřením na oblasti, které nejsou v současnosti upraveny mnohostrannými pravidly WTO a mezi něž patří i zadávání veřejných zakázek. Klíčovým hospodářským kritériem pro dohody nové generace o volném obchodu jsou tržní potenciál (hospodářský objem a růst) a úroveň ochrany proti vývozním zájmům EU (celní tarify a netarifní překážky). EU také bere ohled na jednání potenciálních partnerů s konkurenty EU a jejich možný dopad na trhy a hospodářství EU. Co se týče obsahu, měly by tyto dohody nové generace o volném obchodu být co do rozsahu působnosti dostatečně komplexní a ambiciózní s cílem dosáhnout co nejvyšší míry liberalizace trhu a zároveň posílit udržitelný rozvoj a zohlednit rozvojové potřeby našich obchodních partnerů. Střední Amerika Na schůzce vrcholných představitelů EU a zemí Latinské Ameriky a Karibské oblasti v roce 2004 se EU s středoamerický region dohodly na sjednání nové dohody o přidružení a tato jednání byla zahájena v roce 2007. Obchodní část dohody obsahuje kapitolu o zadávání veřejných zakázek s ustanoveními o pravidlech, zejména co se týče transparentnosti a přístupu na trhy. Je v ní zahrnuto i zadávání zakázek na veřejné služby. Zatím poslední kolo jednání bylo dokončeno v Bruselu v červnu 2009, ale po vzniku nejisté politické situace v Hondurasu bylo jednání pozastaveno. Andské společenství Po nezdaru meziregionálních jednání o komplexní dohodě o přidružení (včetně otázek politického dialogu, spolupráce a obchodu) mezi EU a Andským společenstvím, začala v únoru 2009 jednání s Kolumbií, Ekvádorem a Peru za účelem uzavření mnohostranné obchodní dohody. Tato dohoda bude obsahovat kapitolu o zadávání veřejných zakázek s ustanoveními o pravidlech, zejména co se týče transparentnosti a přístupu na trhy, přičemž její součástí je i zadávání zakázek na veřejné služby. Čtvrté kolo jednání bylo dokončeno v Bogotě v červnu 2009. Africké, karibské a tichomořské země Jednání se šesti regiony (Západní Afrika, Střední Afrika, Východní a Jižní Afrika, Jihoafrické společenství pro rozvoj, Karibská oblast, Tichomořská oblast) byla zahájena v říjnu 2003 s cílem dosáhnout uzavření dohod o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci. Dohody o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci mají sloužit jako obchodní ujednání slučitelná se zásadami WTO konsolidující regionální integrační iniciativy v rámci AKT a upevňující postupné začlenění AKT do celosvětového hospodářství na základě otevřeného, transparentního a předvídatelného rámce pro zboží a služby. Irák Jednání mezi EU a Irákem s cílem přijetí dohody o obchodu a spolupráci byla zahájena v listopadu 2006. EU a Irák chtějí vytvořit režim slučitelný se zásadami WTO, který také bude podporovat obchod s Irákem a investování v této zemi. Dohoda o obchodu a spolupráci také bude obsahovat velmi komplexní kapitolu a zadávání veřejných zakázek na základě dohody o vládních zakázkách, což povede k zásadnímu vzájemnému otevření trhů se zakázkami v EU a v Iráku včetně zakázek na veřejné služby. Jižní Korea Dohoda o volném obchodu s Jižní Koreou je první z dohod nové generace o globální Evropě, kterou začala EU vyjednávat v květnu 2007. Co se týče zadávání zakázek, dohoda o volném obchodu rozšíří vzájemné závazky, které ES a Korea mají v rámci dohody o vládních zakázkách. Proto se kapitola o zadávání zakázek zaměřuje na zpřístupnění trhu pro koncese na práce[41], které nejsou dohodou o vládních zakázkách upraveny. Kanada EU a Kanada formálně zahájily projednávání komplexní hospodářské a obchodní dohody (Comprehensive Economic and Trade Agreement, CETA) dne 6. května 2009. Jednání o rozsahu působnosti, která proběhla počátkem roku 2009, ukázala, že jakákoli dohoda by měla usilovat o dosažení plného rozsahu působnosti v oblasti zadávání vládních zakázek na centrální i regionální a místní úrovni ve všech odvětvích včetně veřejných služeb, aby bylo zajištěno zacházení, které není o nic méně příznivé, než zacházení poskytované místním dodavatelům. Do dohody by měla být také doplněna ustanovení o transparentnosti, aby byl k dispozici takový přehled o zákonech, nařízeních, postupech a praxi, který poskytne podnikatelským komunitám snadno přístupné informace o zadávání veřejných zakázek. Bylo sjednáno, že výchozím bodem v otázce procedurálních závazků by mělo být znění dohody WTO o vládních zakázkách. První kolo jednání se uskuteční v říjnu 2009. Čína V souladu se závěry jednání Rady ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy, které se konalo v prosinci 2005, projednává EU dohodu o partnerství a spolupráci s Čínou za účelem dalšího zdokonalení rámce pro dvoustranné obchodní a investiční vztahy včetně oblasti zadávání vládních zakázek a za účelem aktualizace dohody o hospodářské a obchodní spolupráci mezi ES a Čínou z roku 1985. CESTA K OTEVŘENÍ DALŠÍCH PŘÍLEŽITOSTÍ V OBLASTI ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK EU vždy podporovala trend směrem k celosvětovému volnému obchodu a uznává vzrůstající vzájemnou hospodářskou závislost jednotlivých trhů napříč hranicemi. Při správném přístupu mají tyto vývojové trendy potenciál zvýšit bohatství celosvětového hospodářství. Globalizace jednoznačně tlačí Evropu, aby reformovala své hospodářství a stala se konkurenceschopnější. Evropa potřebuje na tento tlak reagovat vnitřně, ale také musí věnovat stále větší pozornost svým vnějším vztahům. Vnitřní trh může zcela plnit své hlavní interní priority jen tehdy, pokud budou odpovídajícím způsobem zaměřeny na celosvětovou scénu. EU je již tradičně otevřenou ekonomikou a obhájcem volného obchodu. V oblasti zadávání zakázek se tato premisa projevuje nízkou mírou protekcionismu. Tento přístup EU však není zcela sdílen na celém světě. Zadávání veřejných zakázek je tradičně předmětem politických tlaků spočívajících v upřednostňování domácích dodavatelů před jejich zahraničními konkurenty. V rámci WTO se tak zadávání vládních zakázek nestalo oblastí s mnohostrannými závazky. Většina nejvýznamnějších obchodních partnerů EU uplatňuje v oblasti zadávání veřejných zakázek restriktivní postupy, které diskriminují dodavatele z EU. Současná hospodářská krize používání těchto praktik ještě zvýšila. Zadávání veřejných zakázek je oblastí významných dosud nevyužitých možností pro vývozce z EU. Společnosti z EU mají vedoucí světové postavení v takových odvětvích, jako jsou dopravní prostředky, veřejné stavební práce a veřejné služby. Čelí však diskriminačním praktikám téměř ve všech zemích, které jsou našimi obchodními partnery, což prakticky ruší jakékoli exportní možnosti. Úsilí EU o překonání stávajících obchodních překážek má dvě stránky. EU se snaží uzavírat dohody o volném obchodu s komplexními kapitolami o zadávání zakázek na základě pravidel zadávání zakázek, která jsou podobná těm, jež platí v EU (dohody nové generace o volném obchodu). Kromě toho, jakožto strana dohody o vládních zakázkách, ES aktivně jedná s kandidáty přistoupení s cílem přeměnit dohodu o vládních zakázkách v mnohostrannou dohodu. Během projednávání kapitol o zadávání zakázek EU nabízí právně zajištěný, nediskriminační přístup na velký trh se zakázkami, který skutečně příznivě přispívá k vlivu, který EU v rámci těchto jednání má. Zároveň je však tento vliv do jisté míry snížen obecnou otevřeností EU, jelikož ostatní strany si uvědomují, že ani příležitosti k získávání zakázek, které nejsou nabízeny v rámci konečné dohody, nebudou obklopeny bariérou, jež by byla zcela neprostupná. EU svá jednání vždy zakládala na formální reciprocitě. V situacích, kdy určité strany nemohly splnit naše očekávání ohledně přístupu na trhy, musel být pojem reciprocity vyložen úžeji. To je i případ probíhajících projednávání dohod o vládních zakázkách, kde ES muselo upravit svou nabídku tak, aby odrážela ochotu a možnosti ostatních stran otevřít své trhy se zakázkami zahraniční konkurenci. Zohlednění hospodářské reciprocity (posouzení skutečné hodnoty trhu druhé strany se zakázkami) by se mělo i nadále uplatňovat v rámci úvah o posilování vyjednávací pozice EU. Kromě toho by v případech, kde významní obchodní partneři profitují z celkové otevřenosti EU, ale přitom nemají v úmyslu přejít k reciprocitě, mohla EU zvážit zavedení pečlivě zacílených omezení přístupu na některé části trhu EU se zakázkami, aby tyto partnery podnítila k tomu, že nabídnou reciproční otevření svého trhu[42]. Rozumné a přiměřené používání opatření, která jsou jednotlivým evropským orgánům uzavírajícím smlouvy již dnes k dispozici v právních předpisech EU o zadávání zakázek, zejména pro oblast zakázek na veřejné služby, by vyjednávací pozici EU také posílilo. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb. [2] Údaje za EU 25 v roce 2006, zdroj: Eurostat. [3] Údaje za EU 27 v roce 2007, zdroj: Tenders Electronic Daily. [4] Směrnice 2004/17/ES. [5] 2780. zasedání Rady ve složení pro vnější vztahy v Bruselu dne 12. února 2007, č. 6039/07, s. 6. [6] Zdroj: odhad Komise. [7] Zdroj: odhad Komise. [8] CARIFORUM je tvořeno těmito státy: Antigua a Barbuda, Bahamy, Barbados, Belize, Dominika, Dominikánská republika, Grenada, Guyana, Haiti, Jamajka, Surinam, Svatá Lucie, Svatý Kryštof a Nevis, Svatý Vincenc a Grenadiny, Trinidad a Tobago. [9] Čína, Evropská společenství, Hongkong, Island, Izrael, Japonsko, Kanada, Korea, Lichtenštejnsko, Nizozemsko s ohledem na Arubu, Norsko, Singapur, Spojené státy, Švýcarsko a čínská Taipei. [10] Rozhodnutí rady 94/800 ze dne 22. prosince 1994, Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1. [11] Norsko, Lichtenštejnsko, Island. [12] Čl. XXIV odst. 7 písm. b) a c). [13] Jordánsko a čínská Taipei potvrdily, že nabídky, které rozeslaly během svých jednání o přistoupení ke stávající dohodě, mají být také považovány za jejich nabídky v rámci jednání o rozsahu působnosti dohody. [14] 2780. zasedání Rady ve složení pro vnější vztahy v Bruselu dne 12. února 2007, č. 6039/07, s. 6. [15] Rozšíření o Českou republiku, Estonsko, Kypr, Litvu, Lotyšsko, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovensko a Slovinsko dne 1. května 2004. [16] Dohoda o účasti České republiky, Estonska, Kypru, Litvy, Lotyšska, Maďarska, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska v Evropském hospodářském prostoru ze dne 14. října 2003 (Úř. věst. L 130, 29.4.2004, s. 11; Dodatek EHP č. 23, 29.4.2004, s. 1). [17] Úř. věst. L 221, 25.8.2007. [18] Tento balík zahrnuje sjednání dohod v sedmi oblastech (volný pohyb osob, obchod zemědělskými výrobky, zadávání veřejných zakázek, posuzování shody, letecká doprava, silniční a železniční doprava, účast Švýcarska v 5. rámcovém programu pro výzkum). Tyto dohody jsou propojeny doložkou o ukončení platnosti, která znamená, že všechny vstoupily v platnost společně a společně také skončí, pokud bude platnost některé z nich ukončena. [19] Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 430. [20] Rozhodnutí Rady 2000/658/ES, Úř. věst. L 276, 28.10.2000; toto rozhodnutí bylo změněno rozhodnutím Rady 2005/202 ze dne 31. ledna 2005, aby se zohlednilo přistoupení nových členských států v roce 2004, Úř. věst. L 66, 12.3.2005. [21] Úř. věst. L 226, 13.8.1998. [22] Příloha XII rozhodnutí č. 2/2000. [23] Severoamerická dohoda o volném obchodu (North American Free Trade Agreement, NAFTA). [24] Úř. věst. L 352, 30.12.2002. [25] Rozhodnutí Rady 2002/979/ES, Úř. věst. L 352, 30.12.2002 ve znění rozhodnutí Rady 2005/106/ES ze dne 22. listopadu 2004, aby bylo zohledněno přistoupení nových členských států v roce 2004, Úř. věst. L 38, 10.2.2005. [26] Je nutno poznamenat, že v Ankarské dohodě o přidružení nejsou žádná ustanovení o zadávání veřejných zakázek. Jednání o rozšíření celní unie i na přístup na trhy se zakázkami je stanoveno v rozhodnutí č. 1/95 (článek 48) Rady přidružení ES–Turecko, nicméně dosud nebylo v této oblasti nic podniknuto. [27] Výjimkou z tohoto pravidla je Černá Hora, která přístup na svůj trh se zakázkami poskytuje podnikům Společenství bez ohledu na umístění jejich sídla již od data, kdy vstoupí v platnost prozatímní dohoda. [28] Úř. věst. L 84, 20.3.2004. [29] Úř. věst. L 124, 4.5.2001. [30] Podepsána dne 15.10.2007, Úř. věst. L 345, 28.12.2007. [31] Chorvatsko je kandidátem přistoupení k EU; jednání o přistoupení již probíhají. Jednání o zadávání veřejných zakázek (kapitola 5) začala dne 16. prosince 2008. Rada přijala tři kritéria pro ukončení jednání, která se týkají sbližování právních předpisů, provádění a budování správní kapacity. Tato kritéria musí být splněna, aby mohlo být projednávání této kapitoly úspěšně ukončeno. [32] Úř. věst. L 26, 28.1.2005. [33] Nařízení Rady č. 594/2008 a rozhodnutí Rady 2008/474/ES, Úř. věst. L 169, 30.6.2008. [34] Úř. věst. L 169/13, 30.6.2008. [35] Přestože Rusko je také sousedem EU, naše vzájemné vztahy se rozvíjejí prostřednictvím strategického partnerství, které pokrývá čtyři „společné prostory“. [36] Evropská politika sousedství zůstává odlišena od postupu rozšiřování, i když v souladu s ustanoveními Smlouvy o EU u evropských sousedních zemí předem neurčuje, jakým způsobem se může jejich vztah s EU v budoucnu vyvinout. [37] Právním základem vztahů EU s palestinskou samosprávou je prozatímní dohoda o přidružení týkající se obchodu a spolupráce, kterou jménem palestinské samosprávy podepsala Organizace pro osvobození Palestiny (OOP). [38] S Arménií: čl. 48; s Ázerbajdžánem, čl. 49; s Egyptem: čl. 38; s Gruzií: čl. 50; s Izraelem: čl. 1 a 35 (upřesňující účel vzájemného otevření trhů se zakázkami zadávanými podniky působícími v oblasti veřejných služeb); s Jordánskem: čl. 58; s Libanonem: čl. 39; s Moldavskou republikou: čl. 54; s Marokem: čl. 41; s okupovanými územími Palestiny: čl. 34; s Tuniskem: čl. 41; s Ukrajinou: čl. 55. [39] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu – Východní partnerství {SEK (2008) 2974}. [40] Globální Evropa: konkurenceschopnost na světovém trhu (KOM(2006) 567 v konečném znění). [41] Koncese BOT (Build-Operate-Transfer = Vybudovat-Provozovat-Předat) pro Koreu. [42] Tento přístup by nebyl zvažován v případě chudších rozvojových zemí.