Řecké orgány dále zefektivnily provádění registrace a nově naplánovaly schůzky s žadateli, takže do poloviny března 2017 by všichni předběžně registrovaní žadatelé (včetně osob se státní příslušností způsobilou k relokaci) měli být plně zaregistrováni. Měsíční cíle je třeba plnit co nejrychleji, aby žadatelé nemuseli čelit dlouhým čekacím lhůtám a nevznikalo riziko druhotného pohybu.

Oproti plánovanému cíli 2 000 relokací z Řecka měsíčně bylo v prosinci 2016 provedeno 1 162 relokací a v lednu 2017 pouhých 1 131 relokací, přitom v prosinci byly poskytnuty přísliby na 1 178 relokací a v lednu 2017 bylo přislíbeno 1 550 relokací. Dosáhnout stanoveného cíle je možné za předpokladu, že všechny členské státy budou poskytovat přísliby a uskutečňovat transfery pravidelně každý měsíc a podle výše svých kvót. Zejména by bylo třeba, aby členské státy, které dosud nerelokovaly nikoho nebo jen malý počet osob (Česká republika, Maďarsko, Chorvatsko, Rakousko, Polsko a Slovensko), tak učinily okamžitě. Kromě toho by Belgie a Španělsko měly každý měsíc poskytovat přísliby podle výše svých kvót a Portugalsko, Rumunsko a Litva by opět měly začít činit přísliby na měsíční bázi. Nicméně je třeba také uznat, že Estonsko, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Malta a Finsko jsou na dobré cestě ke splnění svých závazků. Kromě toho Švýcarsko a Norsko, pokud zachovají současné tempo relokací, splní své relokační závazky do března 2017. Ostatní členské státy, které zahájily relokace z Řecka teprve nedávno, mají před sebou ještě dlouhou cestu, aby dostihly aktivnější členské státy a přidružené země.

V tomto sledovaném období bylo relokováno celkem 74 nezletilých osob (do Německa, Irska, Lucemburska, Nizozemska, Norska, Španělska, Finska a do Švýcarska). Celkový počet relokovaných nezletilých osob bez doprovodu tak činí 249, a to téměř výhradně z Řecka.

Počet nezletilých osob bez doprovodu přijíždějících do Itálie se nadále zvyšoval: v roce 2016 dorazilo do Itálie 28 129 nezletilých osob, z nichž 25 772 (91,6 %) bylo bez doprovodu, včetně 3 806 Eritrejců, 218 Syřanů, 394 Iráčanů a 13 Jemenců. Do 23. ledna 2017 do Itálie dorazilo bez doprovodu 462 nezletilých osob, z nichž čtyři mají státní příslušnost způsobilou k relokaci. Státní středisko pro sociální solidaritu v Řecku uvádí, že k 27. lednu se v Řecku podle odhadů nacházelo 2 200 nezletilých osob bez doprovodu. Jak již bylo uvedeno v předchozích zprávách, během hromadné předběžné registrace bylo v Řecku identifikováno 1 225 nezletilých osob bez doprovodu, z nichž 48 % (asi 588 osob) má státní příslušnost způsobilou k relokaci (36 % Syřanů a 12 % Iráčanů).

Itálie sama plánuje zvýšit počet pracovníků, kteří vyřizují žádosti v jednotce dublinského systému, a projevila flexibilitu v souvislosti s bezpečnostními kontrolami. Ujednání s Europolem ohledně usnadnění mimořádných bezpečnostních kontrol bylo poprvé uvedeno do praxe v lednu 2017 na žádost Norska. Na základě relokačního protokolu pro Itálii by první společný bezpečnostní pohovor vedený Europolem a norskými a italskými úředníky měl v Itálii proběhnout v únoru. Pohovor by měl sloužit jako příklad a měl by zvýšit důvěru všech členských států relokujících z Itálie ve funkčnost systému, která je nezbytná.

Do relokací z Itálie je plně zapojeno sedm zemí (Německo, Francie, Malta, Nizozemsko, Norsko, Finsko a Švýcarsko). Malta a Finsko jsou na dobré cestě ke splnění svých závazků a pokud Švýcarsko a Norsko zachovají současné tempo relokací, splní své relokační závazky již do března 2017. Členské státy, zejména ty, které dosud relokaci z Itálie neprovádí, by měly zintenzivnit své úsilí, aby z Itálie bylo každý měsíc opravdu relokováno cílových 1000 osob.

Opatření k řešení problémů s relokací žadatelů ze zranitelných skupin, včetně nezletilých osob bez doprovodu: Tempo relokace nezletilých osob bez doprovodu bylo podobné jako v předchozím sledovaném období, a to z důvodu problematické relokace vdaných či ženatých nezletilých osob, jak je uvedeno v oddíle 2.1. Některé členské státy rovněž projevily neochotu přijmout jiné kategorie zranitelných osob (např. vážně nemocných); jiné členské státy používají příliš restriktivní výklad rozhodnutí Rady a domnívají se, že příslib pozbývá platnosti, pokud transfer musel být ze zdravotních důvodů odložen (např. pokud osoba není schopna cesty v důsledku onemocnění), a nemohl být proto vykonán ve dvouměsíční lhůtě stanovené v rozhodnutích Rady. Podle rozhodnutí Rady by žadatelé ze zranitelných skupin měli být relokováni přednostně a vyžaduje se určitá flexibilita, pokud musí být transfer ze zdravotních důvodů odložen nad rámec dvouměsíční lhůty. To platí tím spíše, když členský stát relokace nedodržuje sjednanou lhůtu, ve které má reagovat na žádost o relokaci. Rozhodnutí Rady umožňuje prodloužení lhůty o další 4 týdny a dokonce i déle. Větší flexibilita členských států relokace by proto byla žádoucí.

Stále dochází k tomu, že jsou některé žádosti zamítnuty z důvodů, jež rozhodnutí Rady neumožňují, např. z důvodu státní příslušnosti (a to i v případech, kdy má příslušná osoba státní příslušnost, která je způsobilá k relokaci). Případná zamítnutí je rovněž třeba lépe odůvodnit, aby splňovala požadavky rozhodnutí Rady. V tomto smyslu jdou dobrým příkladem při odůvodňování zamítnutí žádostí Německo, Nizozemsko a Irsko. Sdílení informací je pro bezpečnost Evropské unie zásadní. Proto by členské státy neměly žádosti zamítat jen s obecným poukázáním na bezpečnostní důvody, ale měly by spolupracovat a řešit tuto otázku komplexně. V reakci na obavy vyjádřené některými členskými státy, pokud jde o sdílení informací týkajících se bezpečnosti, nabídl Europol členským státům vyhrazený zabezpečený komunikační kanál, jehož prostřednictvím mohou bezpečně sdílet důvody pro zamítnutí žádostí o relokaci. Tento kanál je v provozu od 1. prosince 2016, avšak žádný členský stát jej dosud k oznámení důvodů zamítnutí nevyžil. V Řecku jmenovala tamější policie jako kontaktní bod pro sdělování důvodů pro zamítnutí vnitrostátního bezpečnostního korespondenta. Komise znovu zdůrazňuje možnost výměny otisků prstů prostřednictvím kanálů pro policejní spolupráci za účelem bezpečnostních kontrol na vnitrostátní úrovni, zejména v případech, kdy žadatelé nemají doklady totožnosti ani cestovní doklady.

Obzvláště obtížná je situace nezletilých osob bez doprovodu v hotspotech. Často zůstávají ve strukturách hotspotů nebo v jiných přijímacích zařízeních první linie déle než ostatní, neboť přijímací systém na rozdíl od dospělých a rodin neumožňuje jejich automatické přemístění do středisek v jiných částech Itálie. Také jiné zranitelné skupiny zůstávají v hotspotech delší dobu. Italské orgány by měly ve všech hotspotech přijmout opatření pro zřízení vyhrazených oblastí a poskytování pomoci a urychlit postupy, které umožní co nejrychlejší přemístění těchto osob do přijímacích zařízení v první nebo druhé linii, kde by měl být k dispozici dostatečný počet míst, a měly by také včasně určovat opatrovníky.

Opatření ke zvýšení počtu hotspotů a k jejich plnému zprovoznění: V roce 2016 dorazilo do Itálie celkem 181 346 migrantů. Souhrnná kapacita 1 600 míst ve čtyřech funkčních hotspotech (Pozzallo, Lampedusa, Trapani and Taranto) pro tento rekordní počet nepostačuje. V těchto čtyřech funkčních hotspotech se uskutečňuje pouze méně než jedna třetina vylodění (52 337 osob). Pokud se však vezmou v úvahu vylodění v šesti dalších přístavech, které uplatňují standardní operační postupy pro hotspoty, jedná se o dvě třetiny všech vylodění. Dne 7. prosince se ministerstvo vnitra rozhodlo určit 15 přístavů vylodění, které budou uplatňovat standardní operační postupy pro hotspoty. Itálie by měla urychlit otevření již oznámených dalších hotspotů a modernizaci dalších přístavů vylodění.

Co se týká specializovaných relokačních středisek, ke dni 6. února bylo zřízeno pouze jedno ze tří relokačních středisek, k jejichž vytvoření se řecké orgány zavázaly, a to středisko Lagadikia. Vzhledem ke zhoršujícímu se počasí v severním Řecku byly všechny stany odstraněny a bylo dodáno 60 kontejnerů plně vybavených na zimu. V důsledku toho má toto středisko nyní kapacitu 360 osob. V nadcházejících měsících bude dodáno více kontejnerů, a kapacita střediska se tak zdvojnásobí. V případě zbývajících dvou středisek řecké orgány dosud neurčily vhodné lokality. Nadále probíhají jednání mezi Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a řeckými orgány ohledně poskytnutí více lokalit pro výstavbu specializovaných relokačních středisek, zejména relokačního střediska v regionu Atika s kapacitou 3 000 osob. Jak bylo zmíněno v předchozích zprávách, Komise vyzývá Řecko, aby tyto lokality určilo co nejrychleji, aby po ukončení hromadné předběžné registrace nenastal v posledních fázích relokace zádrhel a aby se v procesu relokace zajistila nákladová efektivnost.

Rozdíl mezi počtem registrací, které provedla řecká azylová služba, a celkovým počtem příslibů během sledovaného období vzrostl (od 6. prosince do 6. února Řecko zaregistrovalo 5 233 žádostí o relokaci, zatímco počet dodatečných příslibů činil 2 733). Do 6. února Řecko zaregistrovalo celkem 24 640 žádostí, zatímco celkový počet příslibů činil 15 329. To znamená, že pro přibližně 9 000 osob připravených k relokaci nebyly učiněny přísliby. Aby se obnovilo přemísťování podle dublinského nařízení a relokace všech způsobilých žadatelů ve lhůtě stanovené rozhodnutími Rady, má plnění cíle, pokud jde o měsíční počet příslibů a transferů, prioritní význam.

Ve dnech 19.– 20. ledna zorganizovala Itálie a úřad EASO první zasedání na téma přijímání nezletilých osob bez doprovodu v souvislosti s azylem. Zaměřilo se na budování kapacit pro identifikaci osob se zvláštními potřebami (včetně dětí bez doprovodu, které žádají o azyl) a prezentaci osvědčených postupů přijímání dětí v situacích, kdy příliv žadatelů kulminuje. Další zasedání se uskuteční v únoru a březnu 2017.

Opatření ke zvýšení kapacit pro zpracovávání žádostí v Itálii: Jak bylo uvedeno v předchozích zprávách, bude potřeba navýšit kapacity italských orgánů, včetně jednotky dublinského systému, pro registraci a zpracovávání žádostí, aby se urychlila registrace osob se státní příslušností způsobilou k relokaci a aby byla naplněna přislíbená místa. Za tímto účelem by Itálie rovněž mohla požádat úřad EASO o další podporu. Kromě toho by se mělo omezit rozmísťování žadatelů o relokaci do mnoha různých center po celém území Itálie, což bylo do určité míry nevyhnutelné z důvodu rekordního přílivu migrantů v roce 2016. Italské orgány by měly zvážit zavedení centralizovanějšího systému, který by umožňoval soustředit žadatele o relokaci v menším počtu specializovaných relokačních středisek, a to alespoň v poslední fázi řízení, aby se usnadnily kroky, které je třeba provést před relokačními transfery. Takový systém by usnadnil předodjezdovou fázi, včetně organizace nezbytných zdravotních prohlídek a schůzek kulturní orientace. Měl by také přispět ke snížení nebezpečí útěku, jelikož žádosti o relokaci budou vyřizovány rychleji.

Opatření k urychlení reakce na žádosti o relokaci: Jak bylo uvedeno v oddíle 2.1, ujednání s Europolem ohledně usnadnění mimořádných bezpečnostních pohovorů bylo poprvé uvedeno do praxe v lednu 2017 na žádost Norska.

Opatření k řešení problémů s relokací žadatelů ze zranitelných zkupin a nezletilých osob bez doprovodu: Komise bude i nadále podporovat italské orgány při veškerém úsilí, jehož cílem je vyjasnit postupy pro relokaci nezletilých osob bez doprovodu. To by mělo vést k urychlenému zahájení relokací. Za účelem urychlení těchto postupů by italské orgány měly zřídit jedno nebo více specializovaných relokačních center pro nezletilé osoby bez doprovodu a měly by zvážit využití pokynů úřadu EASO a další podpory. Členské státy by měly i nadále činit závazky pro nezletilé osoby bez doprovodu, aby byla v okamžiku podání prvních žádostí k dispozici vyčleněná místa. Pokud budou relokace nezletilých osob bez doprovodu dobře fungovat, může to přispět ke snížení nebezpečí útěku. Jelikož je rozhodnutí Rady přímo použitelné, opatrovníci by již měli zvážit relokaci způsobilých nezletilých osob bez doprovodu, které mají v péči, jako jednu z možností. Italské orgány by měly zajistit, aby způsobilé nezletilé osoby bez doprovodu byly o relokaci informovány co nejdříve po vylodění.

Opatření k omezení druhotného pohybu: V rámci opatření přijatých italskými orgány k omezení druhotného pohybu osob přesouvá italská policie i nadále pravidelně migranty, kteří se neoprávněně přesunuli z jihu na sever země, zpět do přijímacích zařízení v jižní Itálii. Jak je uvedeno níže, úřad EASO zintenzivnil činnost mobilního týmu, který provádí registraci pro účely relokace v různých oblastech, v nichž jsou kandidáti na relokaci (podle potřeb, které vyjádřily italské orgány) ubytováni mimo registrační centra. Úřad EASO nasadil rovněž stálý podpůrný tým pro otázky azylu, aby prováděl registraci ve dvou dodatečných lokalitách. Přítomnost a pohyb nelegálních migrantů na italském území by měly být pečlivě sledovány a mělo by se zamezit jejich ilegálnímu druhotnému pohybu.

2.4Opatření Komise a agentur EU

Evropská komise

Ve zprávě jsou zdůrazněny hlavní činnosti prováděné Komisí včetně dvoustranných kontaktů s členskými státy, jejichž účelem je dosáhnout pokroku při plnění cílů. Komise bude i nadále adresovat připomínky těm členským státům, které jsou v provádění rozhodnutí Rady pozadu. Jestliže v příštích měsících nebude dosaženo hmatatelného pokroku, Komise bez váhání využije svých pravomocí podle smluv.

Kromě toho zástupci Komise při pravidelných schůzkách styčných úředníků pořádaných Komisí v Řecku (14. prosince 2016) a v Itálii (31. ledna 2017) diskutovali o tom, jak během řízení o relokaci zlepšit poskytování informací, včetně předodjezdových informací a schůzek kulturní orientace, a lépe tak usměrnit očekávání žadatelů, a tím předejít druhotnému pohybu osob či útěku před řízením o relokaci, a dále jak posílit důvěru žadatelů v relokační mechanismus. Komise vypracovala dotazník a koncepční dokument, který určuje prioritní opatření ke zkvalitnění informací v každé fázi řízení o relokaci. Za tímto účelem by měly být aktualizovány stávající relokační brožury vypracované úřadem EASO a také by měly být přezkoumány a v případě potřeby aktualizovány informační letáky, které žadatelům poskytují země relokace. Komise rovněž ve spolupráci s úřadem EASO navrhla, aby se zemím, které mají problémy se sekundárním pohybem nebo útěky osob, poskytly speciálně uzpůsobené nástroje k poskytování informací (např. videa, informační letáky týkající se konkrétní země atd.).

Itálie, Řecko a členské státy relokace financují relokaci prostřednictvím svých příslušných vnitrostátních programů v rámci Azylového, migračního a integračního fondu (AMIF). Tyto vnitrostátní programy se nyní mění tak, aby odpovídaly změně rozhodnutí Rady 2015/1601. Komise podporuje zároveň prováděné transfery smíšených párů a rodin (pokud má např. manžel státní příslušnost způsobilou k relokaci, zatímco jeho manželka a/nebo děti mají jinou státní příslušnost), aby se respektovala zásada celistvosti rodiny. Transfer manžela/manželky, který/která nemá státní příslušnost způsobilou k relokaci, se zakládá na žádosti o převzetí v rámci dublinského systému, a proto Itálie a Řecko nebudou moci na takovou relokovanou osobu využít paušální částky ve výši 500 EUR, stejně jako členský stát relokace nebude moci využít paušální částky ve výši 6 000 EUR. Členské státy však mohou uhradit vzniklé náklady prostřednictvím svých vnitrostátních programů AMIF.

Jak bylo stanoveno v posouzení potřeb provedeném ve spolupráci s italským ministerstvem vnitra a dalšími příslušnými zúčastněnými stranami, během sledovaného období obdržela Komise od italských orgánů žádost o mimořádnou pomoc z fondu AMIF v souvislosti s poskytováním služeb v ubytovacích zařízeních pro kandidáty na relokaci (od EU byl požadován příspěvek ve výši 14,8 milionu EUR). Kromě toho obdržela Komise v předchozím sledovaném období řadu dalších žádostí, které se netýkaly relokace, a to v celkové výši 113,4 milionu EUR. Vzhledem k tomu, že již poskytla 38,2 milionu EUR, Komise žádost o 14,8 milionu EUR stejně jako ostatní žádosti v současné době posuzuje. Rozhodnutí by mělo být přijato v nejbližší době.