CS Úřední věstník Evropské unie C 326/1

SPOLEČNÁ KONZULÁRNÍ INSTRUKCE K VÍZŮM PRO DIPLOMATICKÉ MISE A KONZULÁRNÍ ÚŘADY

(2005/C 326/01)

OBSAH

I. Obecná ustanovení

1. Oblast působnosti

2. Definice a druhy víz

2.1. Jednotné vízum

2.1.1. Letištní průjezdní vízum

2.1.2. Průjezdní vízum

2.1.3. Krátkodobé nebo cestovní vízum, vízum pro více vstupů

2.1.4. Skupinové vízum

2.2. Dlouhodobé vízum

2.3. Vízum s omezenou územní platností

2.4. Víza udělovaná na hranicích

2.5. Doklady rovnocenné vízům, které opravňují k překročení vnějších hranic: FTD/FRTD

II. Příslušná diplomatická mise nebo konzulární úřad

1. Určení příslušného státu

1.1. Stát příslušný rozhodnout o žádosti

1.2. Stát zastupující příslušný stát

2. Žádosti o udělení víza vyžadující konzultaci vlastního ústředního orgánu nebo ústředního orgánu jedné či několika smluvních stran podle čl. 17 odst. 2

2.1. Konzultace vlastního ústředního orgánu

2.2 Konzultace ústředního orgánu jedné či více smluvních stran

2.3. Postup konzultací v rámci zastupování

3. Žádosti o udělení víza podané osobami, které nemají v zemi bydliště

4. Oprávnění udělovat jednotná víza

III. Přijímání žádostí

1. Formuláře žádosti o udělení víza. Počet formulářů

2. Povinné doklady

3. Záruky týkající se prostředků pro návrat a obživu

4. Osobní pohovor se žadatelem

IV. Právní základ

V. Posuzování žádostí a přijetí rozhodnutí

Základní kritéria pro posuzování žádostí

1. Posuzování žádostí o udělení víza

1.1. Ověření žádosti o udělení víza

1.2. Ověření totožnosti žadatele

1.3. Ověření cestovního dokladu

1.4. Ověření dalších dokladů podle druhu žádosti

– doklady prokazující účel cesty

– doklady prokazující způsob dopravy a návratu

– doklady prokazující prostředky pro obživu

– doklady prokazující ubytování

– další doklady podle potřeby

1.5. Posouzení žadatele v dobré víře

2. Postup rozhodování o žádostech o udělení víza

2.1. Volba druhu víza a počtu vstupů

2.2. Správní odpovědnost jednajícího orgánu

2.3. Postup v případech, kdy je nutná předchozí konzultace ústředních orgánů ostatních smluvních stran

a) Postup

b) Předávání žádostí vlastnímu ústřednímu orgánu

c) Informace předávané ústřednímu orgánu

d) Předávání žádostí mezi ústředními orgány

e) Lhůta pro odpovědi: prodloužení

f) Rozhodování na základě výsledků konzultace

g) Předávání zvláštních dokladů

2.4. Odmítnutí posoudit žádost nebo udělit vízum

3. Víza s omezenou územní platností

VI. Způsob vyplňování vízového štítku

1. Oddíl pro společné údaje (Oddíl 8)

1.1. Pole „PLATÍ PRO“

1.2. Pole „OD ... DO“

1.3. Pole „POČET VSTUPŮ“

1.4. Pole „DÉLKA POBYTU ... DNŮ“

1.5. Pole „UDĚLENO V ... DNE ...“

1.6. Pole „ČÍSLO CESTOVNÍHO PASU“

1.7. Pole „DRUH VÍZA“

1.8. Pole „PŘÍJMENÍ A JMÉNO“

2. Oddíl pro vnitrostátní údaje (poznámky) (Oddíl 9)

3. Oddíl pro fotografii

4. Strojově čitelná zóna (Oddíl 5)

5. Další aspekty související s udělováním víz

5.1. Podepisování víz

5.2. Zneplatnění vyplněného vízového štítku

5.3. Připojování vízových štítků do cestovních pasů

5.4. Cestovní pasy a cestovní doklady, do nichž lze udělit jednotné vízum

5.5. Otisk razítka diplomatické mise nebo konzulárního úřadu, který vízum udělil

VII. Správa a organizace

1. Organizace vízových oddělení

2. Archivace spisů

3. Vízové rejstříky

4. Poplatky vybírané za udělení víza

VIII. Konzulární spolupráce na místní úrovni

1. Rámec konzulární spolupráce na místní úrovni

2. Jak předcházet podávání více žádostí o udělení víza současně nebo opakovaně krátce po odmítnutí víza jednou osobou

3. Posouzení žadatele v dobré víře

4. Výměna statistických údajů

5. Žádosti o udělení víza vyřizované prostřednictvím soukromých zprostředkovatelských agentur, cestovních kanceláří a cestovních agentur

5.1. Druhy zprostředkovatelské činnosti

5.2. Harmonizace spolupráce se soukromými zprostředkovatelskými agenturami, cestovními kancelářemi a cestovními agenturami a jejich prodejci

PŘÍLOHY KE SPOLEČNÉ KONZULÁRNÍ INSTRUKCI K VÍZŮM

1. — Společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti v členských státech, které jsou vázány nařízením (ES) č. 539/2001 ve znění nařízení (ES) č. 2414/2001 a nařízení (ES) č. 453/2003 — Společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech, které jsou vázány nařízením (ES) č. 539/2001, ve znění nařízení (ES) č. 2414/2001 a nařízení (ES) č. 453/2003

2. Předpisy pro cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů a držitelů průkazů, které vydávají svým úředníkům některé mezinárodní mezivládní organizace

3. Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti

4. Seznam dokladů opravňujících ke vstupu bez víza

5. Seznam žádostí o udělení víza, které vyžadují předchozí konzultaci ústředních orgánů podle čl. 17 odst. 2

6. Seznam honorárních konzulů zmocněných výjimečně a po přechodnou dobu udělovat jednotná víza

7. Orientační částky vyžadované při překročení hranic, které každoročně stanoví vnitrostátní orgány.

8. Jednotný vzor vízových štítků a informace o jejich technických a bezpečnostních specifikacích

9. Údaje, které smluvní strany případně zapisují do oddílu „poznámky“

10. Pokyny pro zapisování údajů do strojově čitelné zóny

11. Kritéria, na základě kterých lze do cestovních dokladů udělit vízum

12. Poplatky v eurech vybírané na pokrytí správních nákladů na zpracování žádosti o udělení víza

13. Pokyny pro vyplňování vízových štítků

14. Pokyny pro informování smluvních stran při udělování víz s omezenou územní platností, při prohlášení jednotného víza za neplatné od počátku, při jeho zrušení a při zkrácení doby jeho platnosti a při udělování vnitrostátních povolení k pobytu

15. Vzory jednotných formulářů, kterými se prokazuje pozvání, závazek převzetí finančních nákladů souvisejících s pobytem cizince a potvrzení o ubytování, vypracované smluvními stranami

16. Vzor harmonizované žádosti o udělení jednotného víza

17. Doklad k usnadnění průjezdu (FTD) a doklad k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD)

18. Přehled zastoupení pro udělování jednotných víz

SPOLEČNÁ KONZULÁRNÍ INSTRUKCE

k vízům pro diplomatické mise a konzulární úřady smluvních stran schengenské úmluvy

VĚC: Podmínky pro udělování jednotných víz platných pro území všech smluvních stran

I. OBECNÁ USTANOVENÍ

1. Oblast působnosti

Tato společná ustanovení vycházející z kapitoly 3 (oddílů 1 a 2) úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 uzavřené mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 (dále jen „úmluva“), ke které od té doby přistoupily Itálie, Španělsko, Portugalsko, Řecko a Rakousko, se vztahují na posuzování žádostí o udělení víz pro pobyt nepřesahující tři měsíce, včetně průjezdních víz, platných pro území všech smluvních stran. (1)

Víza pro pobyt delší než tři měsíce podléhají i nadále vnitrostátním postupům a opravňují držitele k pobytu pouze na území daného státu. Držitelé těchto víz jsou však oprávněni projíždět přes území ostatních smluvních stran na území smluvní strany, která vízum udělila, pokud splňují podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), d) a e) a nejsou uvedeni ve vnitrostátním seznamu osob, kterým má být odepřen vstup, smluvní strany, přes jejíž území chtějí projíždět.

2. Definice a druhy víz

2.1. Jednotné vízum

Jednotné vízum je oprávnění nebo rozhodnutí udělené v podobě štítku, který smluvní strana vlepí do cestovního pasu, cestovního dokladu nebo jiného platného dokladu opravňujícího držitele k překročení hranic. Umožňuje cizinci podléhajícímu vízové povinnosti, aby se dostavil na hraniční přechod na vnější hranici smluvní strany, která vízum udělila, nebo jiné smluvní strany a požadoval podle druhu víza průjezd nebo pobyt, pokud jsou splněny ostatní podmínky pro průjezd nebo vstup. Skutečnost, že cizinec je držitelem jednotného víza, neznamená automaticky právo na vstup.

2.1.1. Letištní průjezdní vízum

Vízum opravňuje cizince, kteří podléhají této vízové povinnosti, projít mezinárodními tranzitními zónami na letišti při mezipřistání nebo při přestupu mezi dvěma úseky mezinárodního letu, aniž by vstoupili na území dotyčné země. Požadavek této vízové povinnosti je výjimkou z obecného práva na bezvízový průchod zmíněnou tranzitní zónou.

Tento typ víza je vyžadován pro státní příslušníky ze zemí uvedených v příloze 3 a pro osoby, které nejsou státními příslušníky těchto zemí, ale vlastní cestovní doklad vydaný jejich orgány.

Výjimky z povinnosti získat letištní průjezdní víza jsou upraveny v části III přílohy 3.

2.1.2. Průjezdní vízum

Vízum opravňující cizince, kteří cestují z jednoho třetího státu do jiného třetího státu, k průjezdu přes území smluvních stran.

Toto vízum lze udělit pro jeden, dva nebo výjimečně více průjezdů za podmínky, že žádný z průjezdů nesmí být delší než pět dnů.

2.1.3. Krátkodobé nebo cestovní vízum; vízum pro více vstupů

Vízum umožňující cizinci vstoupit na území smluvních stran z jiných důvodů, než je přistěhování, za účelem souvislého pobytu nebo několika pobytů, jejichž délka nepřesáhne tři měsíce během půl roku ode dne prvního vstupu. Obecně lze toto vízum udělit pro jeden nebo více vstupů.

Cizincům, kteří potřebují často cestovat do jednoho nebo několika států Schengenu, například z důvodu obchodní cesty, lze udělit krátkodobé vízum pro několik pobytů za podmínky, že celková délka těchto pobytů nepřesáhne tři měsíce během půl roku. Platnost tohoto víza pro více vstupů může být jeden rok a výjimečně pro některé kategorie osob delší než rok (viz V, 2, 2.1).

2.1.4. Skupinové vízum

Jde o průjezdní vízum nebo vízum s platností omezenou na třicet dnů, které lze udělit, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak, do hromadného cestovního pasu vydaného skupině cizinců, která byla vytvořena již před rozhodnutím cestovat, za podmínky, že členové skupiny vstoupí na území, budou na něm pobývat a opustí je společně.

Skupinová víza lze udělit skupinám 5 až 50 osob. Osoba odpovědná za skupinu musí mít osobní cestovní pas, a je-li to nezbytné, vízum udělené na své jméno.

Odchylně od výše uvedených ustanovení lze skupinová víza udělovat námořníkům v souladu s nařízením Rady (ES) č. 415/2003 ze dne 27. února 2003 o udělování víz na hranicích včetně udělování takových víz projíždějícím námořníkům (2).

2.2. Dlouhodobé vízum

Vízum pro pobyt delší než tři měsíce udělují vnitrostátní orgány každé smluvní strany v souladu s vlastními právními předpisy.

Toto vízum má však po dobu nejvýše tří měsíců od prvního dne platnosti zároveň platnost jednotného krátkodobého víza, bylo-li uděleno v souladu se společnými podmínkami a kritérii přijatými na základě nebo podle příslušných ustanovení kapitoly 3 oddílu 1 výše zmíněné úmluvy a jejich držitelé splňují podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), c), d) a e) úmluvy a v části IV této instrukce. V opačném případě tato víza opravňují držitele pouze k průjezdu přes území ostatních smluvních stran až na území smluvní strany, která vízum udělila, pokud splňuje podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), d) a e) nebo není uveden na vnitrostátním seznamu osob, jimž má být odepřen vstup, smluvní strany, přes jejíž území požaduje průjezd.

2.3. Víza s omezenou územní platností

Vízum vyznačované ve výjimečných případech do cestovního pasu, cestovního dokladu nebo jiného dokladu opravňujícího držitele k překročení hranic, je-li pobyt povolen výlučně pro vnitrostátní území jedné nebo několika smluvních stran, za podmínky, že vstup i vycestování se uskuteční přes území této smluvní strany nebo těchto smluvních stran (viz V.3 této instrukce).

2.4. Víza udělovaná na hranicích (3)

2.5. Doklady rovnocenné vízům, které opravňují k překročení vnějších hranic: FTD/FRTD

K usnadnění průjezdu je možno vydat FTD nebo FRTD v souladu s nařízením Rady (ES) č. 693/2003 (4) a (ES) č. 694/2003 (5) (viz příloha 17).

II. PŘÍSLUŠNÁ DIPLOMATICKÁ MISE NEBO KONZULÁRNÍ ÚŘAD

Cizinci, kteří podléhají vízové povinnosti (viz příloha I) a kteří chtějí vstoupit na území smluvní strany, jsou povinni obrátit se na vízové oddělení příslušné diplomatické mise nebo konzulárního úřadu.

1. Určení příslušného státu

1.1. Stát příslušný rozhodnout o žádosti

Pro posouzení žádostí o udělení jednotných krátkodobých nebo průjezdních víz jsou příslušné:

a) — smluvní strana, na jejímž území se nachází jediný nebo hlavní cíl cesty. Průjezdní smluvní strana se nesmí za žádných okolností považovat za hlavní cíl. Diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému je žádost podána, rozhodne v každém jednotlivém případě, která smluvní strana je hlavním cílem cesty, přičemž při svém posuzování bere v úvahu všechny skutečnosti, zejména účel cesty, trasu a délku pobytu. Při posuzování těchto skutečností se mise nebo úřad zaměří hlavně na doklady předložené žadatelem. — Jsou-li jeden nebo několik cílů přímým důsledkem jiného cíle nebo jej doplňují, soustředí se mise nebo úřad především na hlavní důvod nebo účel cesty. — Není-li žádný cíl přímým důsledkem jiného cíle ani jej nedoplňuje, soustředí se mise nebo úřad především na nejdelší pobyt; má-li více pobytů stejnou délku, je rozhodující první cíl;

b) — smluvní strana prvního vstupu, pokud nelze určit smluvní stranu hlavního cíle cesty. Smluvní stranou prvního vstupu se rozumí stát, přes jehož vnější hranice žadatel po kontrole svých dokladů vstupuje do schengenského prostoru. — Nestanoví-li smluvní strana prvního vstupu pro žadatele vízovou povinnost, není povinna mu vízum udělit, a pokud neudělí vízum dobrovolně se souhlasem žadatele, je příslušnost přenesena na smluvní stranu prvního cíle cesty nebo na smluvní stranu prvního průjezdu, která stanoví pro držitele vízovou povinnost. — Pro posuzování žádostí a pro udělování víz s omezenou územní platností (na území jedné smluvní strany nebo na území států Beneluxu) je příslušná dotčená smluvní strana nebo dotčené smluvní strany.

1.2. Stát zastupující příslušný stát

a) Nemá-li příslušný stát v daném státě diplomatickou misi ani konzulární úřad, může jednotné vízum udělit diplomatická mise nebo konzulární úřad smluvní strany, která zastupuje zájmy příslušného státu. Vízum se uděluje jménem zastoupené smluvní strany po jejím předchozím schválení, a je-li potřeba po konzultaci ústředních orgánů. Má-li svou diplomatickou misi nebo konzulární úřad jeden ze států Beneluxu, zastupuje automaticky ostatní státy Beneluxu, ledaže dotčený stát Beneluxu ostatní státy Beneluxu ve skutečnosti zastupovat nemůže. V tomto případě mohou státy Beneluxu požádat jiný smluvní stát, aby je v dotyčné třetí zemi zastupoval ve vízových záležitostech.

b) I když má členský stát ve třetí zemi diplomatickou misi nebo konzulární úřad, může požádat jiný stát, který má v této zemi konzulární úřad, aby ho zastupoval. Jednotné vízum se uděluje jménem státu, který je zastupován, s výhradou předchozího schválení a popřípadě konzultací mezi ústředními orgány.

c) Jsou-li udělována jednotná víza podle písmena a) a b), zastupovaný stát nebo státy a stát, který je zastupuje, dohodnou formu zastoupení a stanoví: — dobu trvání takovéhoto zastoupení a podmínky jeho ukončení; — a pro účely uplatňování písmena b) úpravy týkající se zajištění tohoto zastupování, včetně podmínek pro poskytnutí prostor zastupujícím státem nebo zaměstnanců zastupujícího a zastupovaného státu a možného finančního příspěvku zastupovaného státu na náklady související s udělováním víz, které vzniknou zastupujícímu státu.

d) Jsou-li udělována jednotná víza podle písmena a) a b), zastoupení musí být uvedeno v přehledu zastoupení pro udělování jednotných víz v příloze 18.

e) Postup pro udělování schengenských víz v případě zastoupení podle písmena a b) se řídí těmito zásadami: — pravidla pro zastupování v rámci vyřizování žádostí o udělení víza se vztahují na jednotná letištní průjezdní víza, průjezdní víza a krátkodobá víza udělená v rámci Schengenské úmluvy a v souladu se Společnou konzulární instrukcí. Zastupující stát je povinen uplatňovat ustanovení Společné konzulární instrukce stejně rychle jako při udělování vlastních víz stejného druhu a se stejnou dobou platnosti; — nestanoví-li dvoustranná dohoda výslovně jinak, nevztahují se pravidla pro zastupování na víza udělená za účelem výkonu výdělečné činnosti nebo činnosti vyžadující předchozí schválení od státu, v němž má být vykonávána. Žadatelé o tento druh víz se musí obrátit na akreditovaný konzulární úřad státu, ve kterém má být uvedená činnost vykonávána; — státy Schengenu nemají povinnost být zastoupeny pro udělování víz ve všech třetích zemích. Mohou rozhodnout, že žádosti o udělení víza podané v určitých třetích zemích nebo žádosti o udělení určitého druhu víz se musí podávat konzulárnímu úřadu nebo diplomatické misi státu, který je hlavním cílem cesty žadatele; — zhodnocení rizika nedovoleného přistěhovalectví při podání žádosti o udělení víza zcela přísluší diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu, který vyřizuje žádost; — zastoupené státy přijímají odpovědnost za vyřízení žádostí o azyl podaných držiteli víza uděleného zastupujícími státy jejich jménem, na kterém je uvedeno, že bylo uděleno v zastoupení; — ve výjimečných případech mohou dvoustranné dohody stanovit, že zastupující stát předloží žádosti o udělení víza podané určitými kategoriemi cizinců orgánům zastoupeného státu, který je hlavním cílem cesty, nebo stálému konzulárnímu úřadu tohoto státu. Tyto kategorie musí být vymezeny písemně, případně pro každou diplomatickou misi nebo konzulární úřad. V takovém případě se má za to, že vízum bylo uděleno s povolením zastoupeného státu podle čl. 30 odst. 1 Schengenské úmluvy; — dvoustranné dohody se mohou průběžně měnit na základě vnitrostátního hodnocení žádostí o azyl podaných v určitém období držiteli víz udělených v zastoupení a na základě dalších relevantních údajů týkajících se udělování víz. Na základě získaných výsledků lze rozhodnout, že je možné v případě určitých diplomatických misí nebo konzulárních úřadů (a případně pro určité státní příslušnosti) od zastupování upustit; — zastupování se vztahuje pouze na udělování víz. Pokud nelze vízum udělit, neboť cizinec není schopen poskytnout dostatečné důkazy, že splňuje dané podmínky, musí být informován o možnosti podat svou žádost stálému konzulárnímu úřadu nebo diplomatické misi státu Schengenu, který je jeho hlavním cílem cesty; — pravidla pro zastupování mohou být zdokonalena dalším rozvojem konzultační sítě na základě rozvoje programového vybavení, které umožní konzulárním úřadům a diplomatickým misím zastupujícího státu snadno konzultovat ústřední orgány zastupovaného státu; — na místní úrovni diplomatické mise nebo konzulární úřady v rámci konzulární spolupráce zajistí, aby žadatelé o víza měli příslušné informace o povinnostech plynoucích z využití zastoupení podle písmena a) a b).

2. Žádosti o udělení víza vyžadující konzultaci vlastního ústředního orgánu nebo ústředního orgánu jedné či několika smluvních stran podle čl. 17 odst. 2

2.1. Konzultace vlastního ústředního orgánu

Diplomatická mise nebo konzulární úřad posuzující žádost požaduje povolení od svého ústředního orgánu, konzultuje jej nebo jej uvědomí o rozhodnutí, které hodlá přijmout, v případech a v souladu s pravidly a lhůtami stanovenými vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi. Případy, které vyžadují konzultaci vlastních orgánů, jsou uvedeny v příloze 5A.

2.2. Konzultace ústředního orgánu jedné či více smluvních stran

Diplomatická mise nebo konzulární úřad, u kterého byla žádost podána, žádá o povolení vlastní ústřední orgán, který žádost předá příslušným ústředním orgánům jedné nebo více smluvních stran (viz V, 2, 2.3). Dokud výkonný výbor neschválí konečný seznam případů, ve kterých je nutná konzultace, použije se seznam připojený jako příloha k této Společné konzulární instrukci (viz příloha 5B).

2.3. Postup konzultací v rámci zastupování

a) Žádosti o udělení víza podané státními příslušníky zemí uvedených v příloze 5C u diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě státu Schengenu, který zastupuje jiný stát Schengenu, jsou předmětem konzultací se zastoupeným státem.

b) U těchto žádostí o udělení víza se vyměňují stejné informace, jaké se v současné době vyměňují v rámci konzultací podle přílohy 5B. Formulář však musí obsahovat povinný oddíl pro odkazy na území zastoupeného státu.

c) Pro lhůty, jejich prodlužování a způsob odpovědi platí stávající ustanovení Společné konzulární instrukce.

d) Konzultace stanovené v příloze 5B provádí zastoupený stát.

3. Žádosti o udělení víza podané osobami, které nemají v zemi bydliště

Je-li žádost podána ve státě, ve kterém nemá žadatel bydliště, a existují-li pochybnosti o jeho skutečných záměrech (zejména je-li zjištěno riziko nedovoleného přistěhovalectví), lze vízum udělit pouze po konzultaci diplomatické mise nebo konzulárního úřadu státu, kde má žadatel bydliště, nebo jeho ústředního orgánu.

4. Oprávnění udělovat jednotná víza

Oprávnění udělovat jednotná víza mají s výjimkou případů zmíněných v příloze 6 výlučně diplomatické mise nebo konzulární úřady smluvních stran.

III. PŘIJÍMÁNÍ ŽÁDOSTÍ

1. Formuláře žádosti o udělení víza – počet formulářů

Vyplňovat formulář žádosti o udělení jednotného víza jsou povinni rovněž cizinci. Žádosti o udělení jednotného víza je nutno podat na harmonizovaném formuláři, jehož vzor je uveden v příloze 16.

Musí být vyplněn nejméně jeden formulář žádosti, který bude možné použít při konzultacích ústředních orgánů. Vyžadují-li to vnitrostátní správní postupy, mohou smluvní strany požadovat více vyhotovení žádosti.

2. Povinné doklady

Cizinci předkládají spolu s žádostí tyto doklady:

a) platný cestovní doklad, do nějž lze udělit vízum (viz příloha 11);

b) případně doklady prokazující účel a okolnosti zamýšleného pobytu. Vyplývá-li z informací předložených diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu, že žadatel má dobrou pověst, mohou ho zaměstnanci odpovědní za udělování víz zbavit povinnosti předložit zmíněné doklady.

3. Záruky týkající se prostředků pro návrat a obživu

Cizinci musí přesvědčit diplomatickou misi nebo konzulární úřad, kterým podali svou žádost, že mají dostatečné prostředky pro svůj pobyt a návrat.

4. Osobní pohovor se žadatelem

Obecně musí být žadatel vyzván, aby se dostavil osobně a ústně zdůvodnil svou žádost, zejména existují-li pochybnosti o skutečném účelu pobytu nebo o úmyslu vrátit se do výchozí země.

Tuto zásadu lze opustit, je-li žadatel dobře znám nebo je-li vzdálenost k diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu příliš velká, a neexistují-li pochybnosti o jeho dobré víře, a v případě skupinového cestování, zaručí-li dobrou víru těchto osob vážený a důvěryhodný subjekt.

Část VIII.5 obsahuje podrobnější pravidla o žádostech o udělení víza vyřizovaných prostřednictvím soukromých zprostředkovatelských agentur, cestovních kanceláří a cestovních agentura jejich prodejců.

IV. PRÁVNÍ ZÁKLAD

Jednotná víza lze udělit, pouze jsou-li splněny podmínky vstupu stanovené v článcích 15 a 5 úmluvy. Tyto články znějí:

Článek 15

Víza podle článku 10 mohou být v zásadě udělována, pouze pokud cizinec splňuje podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), c), d) a e).

Článek 5

1. Pro pobyt, který netrvá déle než tři měsíce, může být cizinci povolen vstup na území smluvních stran, pokud splňuje tyto podmínky: a) má jeden nebo více platných dokladů umožňujících překročení hranice, které stanoví výkonný výbor; b má platné vízum, je-li požadováno; c) případně předloží doklady, které prokážou účel a podmínky předpokládaného pobytu, a má zajištěny dostatečné prostředky pro obživu jak na dobu předpokládaného pobytu, tak na návrat do země původu nebo na průjezd do třetího státu, ve kterém je zaručeno jeho přijetí, nebo je schopen si tyto prostředky legálním způsobem opatřit; d) není veden jako osoba, které má být odepřen vstup; e) nepředstavuje nebezpečí pro veřejný pořádek, bezpečnost státu nebo mezinárodní vztahy některé ze smluvních stran.

2. Cizinci, který nesplňuje všechny tyto podmínky, musí být vstup na území smluvních stran odepřen, ledaže smluvní strana pokládá z humanitárních důvodů nebo z důvodů národního zájmu nebo na základě mezinárodních závazků za nezbytné se od této zásady odchýlit. V tom případě bude přijetí omezeno na území dotyčné smluvní strany, která o tom musí uvědomit ostatní smluvní strany. Zvláštní ustanovení azylového práva a článek 18 nejsou dotčeny.

Víza s omezenou územní platností lze udělit, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 11 odst. 2, čl. 14 odst. 1 a článku 16 ve spojení s čl. 5 odst. 2 (viz V.3).

Čl. 11 odst. 2

„2. Odstavec 1 nebrání smluvní straně, aby v případě potřeby v průběhu zmíněného půl roku udělila další vízum, jehož platnost bude omezena na její území.“

Čl. 14 odst. 1

„1. Vízum nesmí být uděleno do cestovního dokladu, jestliže tento cestovní doklad není platný v žádné ze smluvních stran. Je-li cestovní doklad platný jen pro jednu nebo pro několik smluvních stran, bude udělované vízum omezeno na tuto smluvní stranu nebo tyto smluvní strany.“

Článek 16

„Pokládá-li některá ze smluvních stran za nezbytné odchýlit se z některého z důvodů uvedených v čl. 5 odst. 2 od zásady vymezené v článku 15 a udělit vízum cizinci, který nesplňuje všechny podmínky vstupu uvedené v čl. 5 odst. 1, bude platnost tohoto víza omezena na území této smluvní strany, která o tom musí uvědomit ostatní smluvní strany.“

V. POSUZOVÁNÍ ŽÁDOSTÍ A PŘIJETÍ ROZHODNUTÍ

Diplomatická mise nebo konzulární úřad nejprve posoudí předložené doklady (1) a poté na základě těchto dokladů o žádosti o udělení víza rozhodne (2).

Základní kritéria pro posouzení žádostí

Při posuzování žádostí o udělení víza je třeba mít na paměti zejména: bezpečnost smluvních stran a boj proti nedovolenému přistěhovalectví i další stránky z mezinárodních vztahů. V každé zemi může mít jedno z těchto hledisek větší váhu než jiné, žádné z nich však nelze nikdy zanedbat.

Pokud jde o bezpečnost, doporučuje se prověřit, zda byly provedeny nezbytné kontroly: prohlédnutí záznamů (vedených o osobách, kterým má být odepřen vstup) v Schengenském informačním systému, konzultace s ústředními orgány v zemích, kterých se tento postup týká.

Diplomatická mise nebo konzulární úřad plně odpovídají za vyhodnocení rizika přistěhovalectví. Účelem posuzování žádostí je odhalit žadatele, kteří se chtějí usadit jako přistěhovalci na území smluvních stran a chtějí na ně vstoupit s vízem uděleným pro účely turistiky, služební cesty, studia, výdělečné činnosti nebo návštěvy rodiny. Proto je nutná zvláštní bdělost u „rizikových kategorií“, tj. nezaměstnaných, osob s nepravidelnými příjmy atd. V této souvislosti má rozhodující význam pohovor se žadatelem, jehož účelem je zjistit účel cesty. Je možné požadovat rovněž další doklady, které byly pokud možno sjednány v rámci konzulární spolupráce na místní úrovni. Diplomatická mise nebo konzulární úřad musí rovněž využít konzulární spolupráce na místní úrovni, aby mohl lépe odhalit padělané nebo pozměněné doklady předložené k některým žádostem o udělení víza. V případě jakékoli pochybnosti o pravosti předložených dokladů a doprovodných dokumentů, včetně pochybnosti o hodnověrnosti jejich obsahu, nebo o pravdivosti výpovědí během pohovoru, diplomatická mise nebo konzulární úřad vízum neudělí.

Naopak, pro žadatele v dobré víře budou usnadněny kontroly, pokud tak bylo zjištěno na základě výměny informací v rámci místní konzulární spolupráce.

1. Posuzování žádostí o udělení víza

1.1. Ověření žádostí o udělení víza

— požadovaná délka pobytu musí odpovídat účelu pobytu,

— odpovědi na otázky ve formuláři musí být úplné a ve vzájemném souladu. Součástí formuláře musí být fotografie totožnosti žadatele a musí v něm být pokud možno uveden hlavní cíl cesty.

1.2. Ověření totožnosti žadatele a ověření, zda je o žadateli veden záznam v Schengenském informačním systému (SIS) jako o osobě, které má být odepřen vstup, nebo zda představuje jiné ohrožení (bezpečnosti), které je důvodem pro neudělení víza, nebo zda žadatel představuje riziko z hlediska přistěhovalectví, neboť při předchozím pobytu překročil povolenou délku pobytu.

1.3. Ověření cestovního dokladu:

— ověření, zda je cestovní doklad v pořádku: musí být úplný, nesmí být padělaný ani pozměněný;

— ověření územní platnosti cestovního dokladu: musí být platný pro vstup na území smluvních stran;

— ověření doby platnosti cestovního dokladu: doba platnosti cestovního dokladu musí být o tři měsíce delší než doba platnosti víza (čl. 13 odst. 2 úmluvy);

— z naléhavých humanitárních důvodů nebo z důvodů národního zájmu nebo na základě mezinárodních závazků bude možné ve zcela výjimečných případech vyznačit vízum i do cestovního dokladu, jehož doba platnosti je kratší, než je uvedeno v předchozím odstavci (tři měsíce), pokud je doba platnosti tohoto dokladu delší než doba platnosti víza a pokud není ohrožena záruka návratu;

— ověření délky předchozích pobytů na území smluvních stran.

1.4. Ověření dalších dokladů podle druhu žádosti:

Počet a povaha dalších požadovaných dokladů závisí na možném riziku nedovoleného přistěhování a na místní situaci (například směnitelnosti měny) a může se v jednotlivých zemích lišit. Pokud jde o hodnocení dalších dokladů, mohou se diplomatické mise nebo konzulární úřady smluvních stran dohodnout na praktickém postupu přizpůsobeném místním podmínkám.

Další doklady se musí povinně týkat účelu cesty, způsobu dopravy a návratu, prostředků pro obživu a ubytování:

— dalšími doklady týkajícími se účelu cesty se rozumí např.: — písemné pozvání, — předvolání, — organizovaný zájezd;

— dalšími doklady týkajícími se způsobu dopravy a návratu se rozumí např.: — zpáteční jízdenka, — devizy na benzín nebo pojištění vozidla;

— další doklady týkající se prostředků pro obživu: Jako doklad, jímž se prokazují prostředky pro obživu, lze přijmout: hotové peníze ve volně směnitelné měně, cestovní šeky, šekové knížky k devizovému účtu, kreditní karty nebo jakékoli jiné prostředky zaručující devizové zdroje. Výše prostředků pro obživu musí být úměrná délce a účelu pobytu a životním nákladům v navštíveném státě nebo státech Schengenu. Pro tento účel stanoví vnitrostátní orgány smluvních stran každoročně referenční částky potřebné pro překročení hranic (viz příloha 7) (6). Žadatel musí dále na podporu své žádosti o udělení krátkodobého nebo cestovního víza prokázat, že má přiměřené a platné individuální nebo hromadné cestovní pojištění na pokrytí nákladů, které mohou vzniknout v souvislosti s návratem do vlasti ze zdravotních důvodů, v souvislosti s neodkladnou lékařskou pomocí a/nebo neodkladným léčením v nemocnici. Žadatel by měl v zásadě uzavřít pojištění ve státě, v němž má trvalé bydliště. Není-li to možné, usiluje o získání pojistné ochrany v jiném státě. Pokud pojištění uzavře pro žadatele hostitel, měl by tak učinit v místě svého trvalého bydliště. Pojištění musí být platné na celém území členských států, které plně uplatňují schengenské acquis, a vztahovat se na celou dobu pobytu dotyčné osoby. Minimální pojistné krytí činí 30000 EUR. Doklad o pojištění se v zásadě předkládá při udělení víza. Diplomatická mise nebo konzulární úřad příslušný pro posouzení žádosti o udělení víza může rozhodnout, že tento požadavek je splněn, pokud bylo zjištěno, že s ohledem na profesní postavení žadatele lze očekávat přiměřenou pojistnou ochranu. Diplomatická mise nebo konzulární úřad mohou v jednotlivém případě rozhodnout o osvobození od tohoto požadavku u držitelů diplomatických, služebních nebo jiných úředních pasů nebo jsou-li tím chráněny národní zájmy v oblasti zahraniční politiky, rozvojové politiky nebo v jiné oblasti důležitého veřejného zájmu. Osvobození od povinnosti předložit důkaz o uzavřeném cestovním pojištění je možno udělit rovněž tehdy, pokud se v rámci konzulární spolupráce na místní úrovni zjistí, že státní příslušníci některých třetích zemí takovéto pojištění nemohou uzavřít. Při posuzování přiměřenosti pojistné ochrany mohou členské státy zjišťovat, zda by nároky vůči pojišťovně byly vymahatelné v členských státech, ve Švýcarsku nebo Lichtenštejnsku;

— další doklady týkající se ubytování: Jako doklady, jimiž lze prokázat ubytování, lze mimo jiné přijmout: a) rezervace v hotelu nebo v podobném zařízení; b) doklady prokazující nájemní smlouvu nebo vlastnické právo na jméno žadatele k nemovitosti umístěné v zemi pobytu; c) uvádí-li cizinec, že bude bydlet u jiné osoby nebo v nějakém zařízení, musí diplomatické mise a konzulární úřady ověřit, zda tam bude cizinec skutečně ubytován: — buď ověřením u vnitrostátních orgánů, je-li to nutné; — nebo požadavkem, aby žadatel předložil potvrzení závazku poskytnout ubytování v podobě jednotného formuláře vyplněného ubytovatelem a orazítkovaného příslušným orgánem smluvní strany v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Výkonný výbor může schválit vzor takového formuláře; — nebo požadavkem, aby žadatel předložil osvědčení nebo úřední či veřejný dokument potvrzující závazek poskytnout ubytování, jehož podoba je v souladu s vnitrostátním právem dotčené smluvní strany a který je v souladu s ním ověřen. Předložení dokladů potvrzujících závazek poskytnout ubytování, které jsou uvedeny ve dvou předchozích odrážkách, neznamená novou podmínku pro udělení víz. Tyto doklady slouží praktickému účelu a mají prokázat existenci ubytování a případně prostředků pro obživu. Pokud smluvní strana takový dokument používá, musí v každém případě obsahovat údaje o totožnosti ubytovatele a ubytovaného nebo ubytovaných, adresu místa ubytování, délku a účel pobytu, případné údaje o rodinných vztazích a údaj o řádnosti pobytu ubytovatele. Po udělení víza vyznačí diplomatická mise nebo konzulární úřad na tento dokument své razítko a napíše na něj číslo víza, aby se zabránilo jeho opakovanému použití. Účelem těchto kontrol je vyloučit falešná nebo podvodná pozvání nebo pozvání od cizinců, kteří v zemi pobývají nedovoleným nebo nejistým způsobem. Před podáním žádosti o udělení jednotného víza může být žadatel zbaven povinnosti předložit doklady potvrzující ubytování, je-li schopen prokázat, že má dostatečné finanční prostředky pro pokrytí svých nákladů na obživu a ubytování ve státě nebo státech Schengenu, které hodlá navštívit;

— další doklady, které mohou být podle potřeby vyžadovány — doklad o bydlišti a doklad o svazcích se zemí bydliště, — souhlas rodičů v případě nezletilých, — doklad o sociálním a profesním postavení žadatele. Pokud vnitrostátní právo některého státu Schengenu vyžaduje pro doložení pozvání soukromých osob nebo pro služební cesty závazek převzetí finančních nákladů souvisejících s pobytem cizince nebo osvědčení o ubytování, použije se pro ně jednotný formulář.

1.5. Posouzení žadatele v dobré víře

Při posuzování žadatele v dobré víře ověří diplomatická mise nebo konzulární úřad v rámci konzulární spolupráce na místní úrovni, zda je žadatel znám jako osoba jednající v dobré víře.

Kromě toho rovněž posoudí informace získané výměnou, jak je uvedeno v části VIII.3 této instrukce.

2. Postup rozhodování o žádostech o udělení víza

2.1. Volba druhu víza a počtu vstupů

Jednotné vízum podle článku 11 může být:

— cestovní vízum platné pro jeden nebo více vstupů, přičemž délka nepřetržitého pobytu ani celková délka po sobě následujících pobytů nesmí přesáhnout tři měsíce během půl roku ode dne prvního vstupu;

— vízum s dobou platnosti jeden rok, které opravňuje k tříměsíčnímu pobytu během půl roku a k několika vstupům; toto vízum lze udělit osobám, které poskytnou nezbytné záruky a o které mají smluvní strany zvláštní zájem. Výjimečně může být určitým kategoriím osob uděleno vízum opravňující k několika vstupům s dobou platnosti delší než jeden rok, nejvýše však pět let;

— průjezdní vízum, které opravňuje držitele, aby jednou, dvakrát nebo výjimečně vícekrát cestoval přes území smluvních stran na území třetího státu, přičemž doba průjezdu nesmí překročit pět dní, pokud je vstup cizince na území cílového třetího státu zaručen a pokud zvolená trasa obvykle vyžaduje průjezd územím smluvních stran.

2.2. Správní odpovědnost jednajícího orgánu

Diplomatický zástupce nebo vedoucí konzulárního oddělení přejímají v souladu se svými vnitrostátními pravomocemi plnou odpovědnost za praktický postup při udělování víz na svých misích nebo úřadech a vzájemně se informují.

Diplomatická mise nebo konzulární úřad rozhoduje na základě všech údajů, které má k dispozici, a s ohledem na konkrétní situaci každého žadatele.

2.3. Postup v případech, kdy je nutná předchozí konzultace ústředních orgánů ostatních smluvních stran

Smluvní strany se dohodly zavést systém, podle něhož budou provádět konzultace ústředních orgánů. Dojde-li k selhání technického systému konzultací, lze na přechodnou dobu a podle situace přijmout tato opatření:

— omezení konzultovaných případů na ty, u kterých je konzultace považována za nevyhnutelnou,

— využití místní sítě velvyslanectví a konzulátů dotčených smluvních stran pro uskutečnění konzultací,

— využití sítě velvyslanectví smluvních stran a) v zemi, která si konzultaci vyžádala, b) v zemi, která konzultaci poskytuje,

— využití běžných způsobů komunikace mezi kontaktními místy: fax, telefon atd.,

— posílení ostražitosti ve společném zájmu.

Udělování jednotných víz a dlouhodobých víz platných současně jako krátkodobá víza žadatelům z kategorií uvedených v příloze 5B, u nichž je nutná konzultace ústředních orgánů – ministerstva zahraničních věcí nebo jiného orgánu – (čl. 17 odst. 2 úmluvy), se řídí postupem uvedeným níže.

Diplomatická mise nebo konzulární úřad, u kterého podá žádost osoba z některé z těchto kategorií, je povinna se nejprve ujistit, že o žadateli není veden záznam v Schengenském informačním systému za účelem odepření vstupu.

Poté následuje tento postup:

a) Postup Postup podle písmene b) se nepoužije, je-li žadatel veden v Schengenském informačním systému jako osoba, které má být odepřen vstup.

b) Předávání žádostí vlastnímu ústřednímu orgánu Diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému podá žádost osoba z kategorií, u nichž je nutné provádět konzultace, neprodleně zašle tuto žádost ústřednímu orgánu ve své zemi. — Pokud se ústřední orgán rozhodne zamítnout žádost, pro kterou je daná smluvní strana příslušná, není nezbytné zahájit konzultační postup s ústředními orgány smluvních stran, které žádaly, aby byly konzultovány, ani v něm pokračovat. — Pokud je žádost posuzována v zastoupení příslušného státu, předá ji ústřední orgán smluvní strany, které byla žádost podána, ústřednímu orgánu příslušného státu. Pokud se ústřední orgán zastupovaného státu, nebo je-li to sjednáno v dohodě o zastupování, ústřední orgán zastupujícího státu rozhodne žádost o udělení víza zamítnout, není nezbytné zahájit konzultační postup s ústředními orgány jiných smluvních stran, které žádaly, aby byly konzultovány, ani v něm pokračovat.

c) Informace předávané ústřednímu orgánu V rámci konzultace ústředních orgánů předávají diplomatické mise nebo konzulární úřady, kterým byla žádost podána, svému ústřednímu orgánu tyto informace: 1. diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému byla žádost podána, 2. příjmení a jména, datum a místo narození, a jsou-li známa, jména rodičů žadatele, 3. státní příslušnost žadatele (žadatelů), a jsou-li známy, předchozí státní příslušnosti, 4. druh a číslo předloženého cestovního dokladu (předložených cestovních dokladů), datum jejich vydání a datum konce platnosti, 5. délka a účel zamýšleného pobytu, 6. předpokládaný datum cesty, 7. bydliště, povolání a zaměstnavatel žadatele, 8. informace od členských států, zejména předchozí žádosti a pobyty ve státech Schengenu, 9. hranice, přes kterou má žadatel v úmyslu vstoupit na území Schengenu, 10. jiná jména (rodné příjmení, případně jméno po svatbě, aby byla totožnost doplněna v souladu s požadavky vnitrostátního práva smluvních stran a s vnitrostátním právem státu, jehož je žadatel státním příslušníkem), 11. další informace považované diplomatickou misí nebo konzulárním úřadem za nutné, například o manželovi nebo manželce nebo o nezletilých dětech doprovázejících dotyčnou osobu, o vízech udělených žadateli dříve a o žádostech o udělení víza pro stejný cíl cesty. Tyto údaje jsou přebírány z formuláře žádosti o udělení víza v pořadí, v němž jsou na formuláři uvedeny. Uvedené rubriky jsou základem pro informace, které se zasílají v rámci konzultace ústředních orgánů. Smluvní strana, která konzultaci provádí, obecně odpovídá za způsob předávání těchto informací, přičemž datum a čas předání a přijetí ústředními orgány musí být jasně vyznačeny.

d) Předávání žádostí mezi ústředními orgány Ústřední orgán smluvní strany, jejíž mise nebo úřad žádost obdržel, konzultuje ústřední orgán nebo orgány smluvní strany nebo stran, které o konzultaci požádaly. Ústředními orgány jsou v tomto smyslu orgány, které smluvní strany určí. Po provedení nutného ověření předají tyto orgány své hodnocení žádosti o udělení víza ústřednímu orgánu, který je konzultoval.

e) Lhůta pro odpovědi: prodloužení Maximální lhůta pro odpověď dotázaných ústředních orgánů ústřednímu orgánu, který o konzultaci požádal, je sedm kalendářních dnů. Tato první lhůta na odpověď se počítá od předání žádosti ústředním orgánem, který o konzultaci požádal. Požádá-li během těchto sedmi dnů některý z konzultovaných ústředních orgánů o prodloužení lhůty, lze ji prodloužit o sedm dnů. Ve výjimečných případech může konzultovaný ústřední orgán podat odůvodněnou žádost o prodloužení o více než sedm dnů. Konzultované orgány dbají, aby v naléhavých případech byla odpověď zaslána co nejdříve. Neposkytnutí odpovědi během původní lhůty nebo případně během prodloužené lhůty se považuje za souhlas a znamená to, že konzultovaná smluvní strana nebo konzultované smluvní strany nemají žádnou námitku proti udělení víza.

f) Rozhodování na základě výsledků konzultace Po uplynutí původní nebo prodloužené lhůty může ústřední orgán smluvní strany, které byla žádost podána, pověřit svou diplomatickou misi nebo konzulární úřad udělením jednotného víza. Nevydá-li vlastní ústřední orgán výslovné rozhodnutí, může diplomatická mise nebo konzulární úřad, kterému byla žádost podána, vízum udělit po uplynutí lhůty čtrnácti dnů od předání žádosti ústředním orgánem, který konzultaci poskytuje. Každý ústřední orgán uvědomí své mise a úřady o začátku konzultační lhůty. Je-li ústřednímu orgánu podána žádost o výjimečné prodloužení lhůty, uvědomí o tom misi nebo úřad, kterému byla žádost podána; ten nesmí o žádosti rozhodnout dříve, než obdrží od vlastního ústředního orgánu výsledné pokyny.

g) Předávání zvláštních dokladů Ve výjimečných případech může velvyslanectví, kterému byla žádost o udělení víza podána, na žádost konzulárního úřadu státu konzultovaného v souladu s článkem 17 Schengenské úmluvy předat formulář žádosti o udělení víza (s místem pro fotografii). Tento postup se uplatňuje pouze ve městech, kde jsou diplomatické mise nebo konzulární úřady konzultujícího i konzultovaného státu, a pouze pro osoby se státní příslušností uvedenou v příloze 5B. Odpověď na konzultaci nebo žádost o prodloužení lhůty na odpověď se v žádném případě nesmějí předávat na místní úrovni, s výjimkou konzultací na místní úrovni konaných podle stávajících ustanovení přílohy 5B Společné konzulární instrukce k vízům. V zásadě se vždy musí využít konzultační sítě pro výměny mezi ústředními orgány.

2.4. Odmítnutí posoudit žádost nebo udělit vízum

V případech, kdy diplomatická mise nebo konzulární úřad smluvní strany odmítne posoudit žádost nebo udělit vízum, se řízení a možné opravné prostředky řídí právem dané smluvní strany.

Je-li žádost o udělení víza zamítnuta a stanoví-li vnitrostátní předpisy, že zamítnutí musí být odůvodněno, musí odůvodnění vycházet z tohoto znění:

„Vaše žádost o udělení víza byla zamítnuta podle článku 15 ve spojení s článkem 5 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 19. června 1990, neboť nesplňujete podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a), c), d), e) zmíněné úmluvy (odpovídající zakroužkujte), která stanoví (znění dotyčné podmínky nebo podmínek).“

Toto odůvodnění lze případně doplnit podrobnějšími údaji nebo může obsahovat jiné informace podle požadavků, které v této oblasti stanoví vnitrostátní právní předpisy států Schengenu.

Je-li diplomatická mise nebo konzulární úřad zastupující jiný stát Schengenu nucen přerušit posuzování žádosti o udělení víza, jsou povinny o tom žadatele uvědomit a informovat jej, že se může obrátit na nejbližší diplomatickou misi nebo na konzulární úřad státu, který je příslušný pro posouzení žádosti o udělení víza.

3. Víza s omezenou územní platností

Víza, jejichž územní platnost je omezena na výsostné území jedné nebo několika smluvních stran, lze udělit:

1) v případech, kdy diplomatická mise nebo konzulární úřad považuje za nezbytné odchýlit se od zásady uvedené v článku 15 úmluvy (článek 16) z některého z důvodů uvedených v čl. 5 odst. 2 (humanitární důvody, národní zájem nebo mezinárodní závazky);

2) v případě stanoveném v článku 14 úmluvy, podle něhož: „1. Vízum nesmí být uděleno do cestovního dokladu, jestliže tento cestovní doklad není platný v žádné ze smluvních stran. Je-li cestovní doklad platný jen pro jednu nebo pro několik smluvních stran, bude udělované vízum omezeno na tuto smluvní stranu nebo tyto smluvní strany. 2. Pokud jedna nebo několik smluvních stran neuznává cestovní doklad za platný, lze vízum udělit formou povolení, které vízum nahradí.“;

3) v případě, kdy z důvodu naléhavosti (humanitární důvody, národní zájem nebo mezinárodní závazky) diplomatická mise nebo konzulární úřad nekonzultuje ústřední orgány nebo kdy tento postup vede k námitkám;

4) v případě, kdy diplomatická mise nebo konzulární úřad udělí, je-li to nezbytné, žadateli, který již v období šesti měsíců využil vízum platné tři měsíce, nové vízum pro pobyt během stejného pololetí. V případech 1, 3 a 4 je platnost omezena na území jedné smluvní strany, států Beneluxu nebo dvou států Beneluxu, v případě 2 je omezena na území jedné nebo několika smluvních stran, států Beneluxu nebo dvou států Beneluxu. Diplomatické mise nebo konzulární úřady ostatních smluvních stran musí být informovány o udělení těchto víz.

VI. ZPŮSOB VYPLŇOVÁNÍ VÍZOVÉHO ŠTÍTKU

Přílohy 8 a 13 obsahují: popis bezpečnostních prvků štítku (8); vyplněné vzory vízových štítků (13).

1. Oddíl pro společné údaje (oddíl 8)

1.1. Pole „PLATÍ PRO“

V tomto poli se uvádí území, kam je držitel víza oprávněn cestovat.

Toto pole lze vyplnit pouze jedním z následujících čtyř způsobů:

a) státy Schengenu;

b) stát nebo státy Schengenu, na jehož nebo na jejichž území je platnost víza omezena (v tomto případě se používají tyto zkratky: F pro Francii, D pro Německo, E pro Španělsko, GR pro Řecko, P pro Portugalsko, I pro Itálii, L pro Lucembursko, NL pro Nizozemsko, B pro Belgii, A pro Rakousko);

c) Benelux;

d) stát Schengenu (s použitím zkratek uvedených v písmenu b)), který udělil vnitrostátní dlouhodobé vízum + státy Schengenu.

— Pokud se štítek použije pro udělení jednotného víza podle článků 10 a 11 úmluvy nebo pro udělení víza, jehož platnost není omezena na území smluvní strany, která je udělila, vyplní se pole „platí pro“ slovy „státy Schengenu“ v jazyce smluvní strany, která vízum udělila.

— Pokud se štítek použije pro udělení víz, která omezují vstup, pobyt a vycestování pouze na území jednoho státu, je v tomto poli v národním jazyce uveden název smluvní strany, na kterou je vstup, pobyt a vycestování držitele víza omezeno.

— Pokud se štítek použije pro udělení dlouhodobého vnitrostátního víza, které současně platí jako jednotné krátkodobé vízum po dobu nejvýše tří měsíců od prvního dne platnosti, vyplní se do toho pole členský stát, který dlouhodobé vnitrostátní vízum udělil, a poté slova „státy Schengenu“.

— Podle článku 14 úmluvy se může omezená územní platnost vztahovat na území více smluvních stran; v takovém případě existují podle kódů členských států, které mají být vepsány do tohoto pole, tyto možnosti: a) uvedení kódů dotčených členských států; b) vepsání slov „státy Schengenu“ v jazyce členského státu, který vízum udělil, po nichž následuje v závorce znak mínus a kódy členských států, pro jejichž území není vízum platné.

— Omezení územní platnosti se nemůže rovněž vztahovat na menší území, než je území některé smluvní strany.

1.2. Pole „OD … DO“

V tomto poli je uvedeno období, během kterého může držitel víza uskutečnit povolený pobyt.

Za slovem „OD“ je zapsán den, od kterého smí držitel vstoupit na území, pro které je vízum platné:

— den se zapisuje dvěma číslicemi, odpovídá-li den jednociferné číslici, je první z nich nula;

— spojovník;

— měsíc se zapisuje dvěma číslicemi, odpovídá-li měsíc jednociferné číslici, je první z nich nula;

— spojovník;

— rok se zapisuje dvěma číslicemi, které odpovídají posledním dvěma číslicím letopočtu;

— například: 15-04-94 = 15. dubna 1994.

Za slovem „DO“ se píše poslední den období, během kterého může držitel víza uskutečňovat pobyt, ke kterému jej vízum opravňuje. Držitel víza musí území, pro které vízum platí, opustit do půlnoci uvedeného dne.

Toto datum se zapisuje stejným způsobem jako předchozí datum.

1.3. Pole „POČET VSTUPŮ“:

V tomto poli je uveden počet povolených vstupů držitele víza na území, pro které vízum platí; jinými slovy to znamená počet období pobytu, mezi které může rozdělit povolené dny pobytu uvedené v poli 1.4 .

Počet vstupů může být jeden, dva nebo více. Číslo se zapisuje doprava do předtištěného pole a používá se číslic „01“ nebo „02“ nebo zkratky „MULT“, opravňuje-li vízum k více než dvěma vstupům.

U průjezdního víza se povoluje pouze jeden nebo dva vstupy (zapíše se „01“ nebo „02“). Více než dva vstupy (poznámka „MULT“) se povolují pouze ve výjimečných případech.

Vízum pozbývá platnosti, jakmile se celkový počet vycestování držitele rovná počtu povolených vstupů, a to i v případě, že držitel nevyužil maximálně povolený počet dnů pobytu.

1.4. Pole „DÉLKA POBYTU ... DNŮ“:

V tomto poli je uveden počet dnů, po který může držitel pobývat na území, pro které vízum platí (7). Tento pobyt lze uskutečnit vcelku nebo jej lze rozdělit podle počtu povolených dnů na několik úseků v období uvedeném v bodu 1.2 při zachování povoleného počtu vstupů podle bodu 1.3.

Počet povolených dnů pobytu se zapisuje na volné místo mezi slova „DÉLKA POBYTU“ a slovo „DNŮ“ dvěma číslicemi, z nichž první je nula v případě, že počet dnů je menší než 10.

Nejvyšší počet dnů, který může být v tomto poli zapsán, je 90 dnů za půl roku.

1.5. Pole „UDĚLENO V ... DNE ...“:

V tomto poli je uveden v jazyce smluvní strany, která vízum udělila, název města, ve kterém se nachází diplomatická mise nebo konzulární úřad, který vízum udělil. Toto jméno se vpisuje mezi slova „V“ a „DNE“. Za slovo „DNE“ se zapíše datum udělení víza.

Datum udělení víza se zapisuje stejným způsobem jako data popisovaná v bodu 1.2.

Totožnost orgánu, který vízum udělil, může být určena pomocí razítka, které se vyznačuje v poli 4.

1.6. Pole „ČÍSLO CESTOVNÍHO PASU“:

V tomto poli je uvedeno číslo cestovního pasu, do něhož je vyznačen vízový štítek. Za tímto číslem následuje odkaz na nezletilé děti a manžela nebo manželku zapsané v cestovním pasu, které doprovázejí držitele (písmeno „X“ pro děti, před kterým je uveden jejich počet (například 3X = tři děti) a písmeno „Y“ pro manžela nebo manželku).

Pokud se kvůli neuznání cestovního dokladu použije k udělení víza jednotný formulář, diplomatická mise nebo konzulární úřad, který vízum uděluje, může buď použít stejný formulář k rozšíření platnosti víza na manžela nebo manželku a nezletilé děti, které držitele doprovázejí, nebo vystavit samostatné formuláře pro držitele, jeho manžela nebo manželku a každou vyživovanou osobu a příslušné vízum udělit na každý formulář zvlášť.

Číslo cestovního pasu je číslo série, které je předtištěno nebo perforováno na všech nebo téměř všech stránkách cestovního pasu.

Při udělování víza na jednotný formulář je číslem, které se vpisuje do tohoto pole, místo čísla cestovního pasu číslo vytištěné na formuláři skládající se ze šesti číslic, které mohou být případně doplněny písmenem nebo písmeny, jež byla přidělena členskému státu nebo skupině členských států, které vízum udělily.

1.7. Pole „DRUH VÍZA“:

Pro usnadnění práce kontrolních orgánů je v tomto poli pomocí písmen A, B, C a D upřesněn druh víza:

A : letištní průjezdní vízum, B : průjezdní vízum, C : krátkodobé vízum, D : dlouhodobé vnitrostátní vízum, D + C : dlouhodobé vnitrostátní vízum platné současně jako krátkodobé vízum.

Pro víza s omezenou územní platností a pro skupinová víza se používají písmena A, B nebo C podle konkrétního případu.

1.8. Pole „PŘÍJMENÍ A JMÉNO“:

První slovo v poli „příjmení“, za nímž následuje první slovo v poli „jméno“ cestovního pasu nebo cestovního dokladu držitele víza se zapíše v tomto pořadí. Diplomatická mise nebo konzulární úřad ověří, zda příjmení a jméno, které jsou uvedeny v cestovním pasu nebo cestovním dokladu a které je nutno zapsat do tohoto pole a do strojově čitelné zóny, souhlasí s příjmením a jménem uvedeným v žádosti o udělení víza.

2. Oddíl pro vnitrostátní údaje („POZNÁMKY“) (oddíl 9)

Na rozdíl od oddílu 8 (společné a povinné údaje) je tento oddíl vyhrazen pro případné poznámky související s vnitrostátními předpisy. Ačkoli smluvní strany mohou uvádět jakékoli poznámky, které považují za relevantní, jsou povinny o tom uvědomit své partnery, aby jim tyto poznámky byly srozumitelné (viz příloha 9).

3. Oddíl pro fotografii

Barevnou fotografii držitele víza je nutno připojit do prostoru vyhrazeného k tomuto účelu podle přílohy 8. Fotografie, která má být vložena na vízový štítek, musí splňovat tyto požadavky.

Velikost hlavy od brady po temeno musí činit 70 % až 80 % vertikálního rozměru fotografie.

Minimální požadavky na rozlišení:

— pro skenování 300 pixelů na palec (ppi), bez komprese,

— pro barevný tisk fotografie 720 obrazových bodů na palec (dpi).

Není-li fotografie k dispozici, je nutno do tohoto oddílu vepsat slova „platné bez fotografie“ ve dvou nebo ve třech jazycích (jazyk členského státu, který vízum udělil, angličtina a francouzština). Tato poznámka je v zásadě natištěna a pouze ve výjimečném případě nanesena pomocí zvláštního razítka. V tomto případě musí razítko překrývat rovněž část hlubotiskového pole, jehož levá nebo pravá strana vyznačuje místo pro vložení fotografie.

4. Strojově čitelná zóna (oddíl 5)

O formátu vízového štítku i strojově čitelné zóny rozhodlo ICAO na návrh států Schengenu. Tuto zónu tvoří dva řádky po 36 znacích (OCR B-10 cpi). Způsob vyplnění tohoto oddílu popisuje příloha 10.

5. Další aspekty související s udělováním víz

5.1. Podepisování víz

Pokud právo nebo zvyklosti smluvní strany vyžadují vlastnoruční podpis, podepisuje štítek vlepený do cestovního pasu k tomu příslušný úředník.

Podpis je umístěn na pravou stranu pole „POZNÁMKY“ tak, aby část podpisu přesahovala na stránku cestovního pasu nebo cestovního dokladu, aniž by však zasahovala do strojově čitelné zóny.

5.2. Zneplatnění vyplněného vízového štítku

Na vízovém štítku nesmí být přepisováno ani škrtáno. Dojde-li při udělování víza k chybě, musí být štítek zneplatněn.

— Je-li chyba zjištěna dříve, než se štítek vlepí do cestovního pasu, štítek se zničí nebo úhlopříčně přestříhne na poloviny.

— Je-li chyba zjištěna po vlepení štítku do cestovního pasu, štítek se přeškrtne červeným křížem a vlepí se štítek nový.

5.3. Připojování vízových štítků do cestovních pasů

Štítek se vyplní před vlepením do cestovního pasu. Razítko a podpis se na štítek doplní po vlepení do cestovního pasu nebo cestovního dokladu.

Jakmile je vízový štítek správně vyplněn, vlepí se na první volnou stránku v cestovním pasu, na které nejsou žádné jiné údaje ani razítka – kromě identifikačního razítka žádosti. Cestovní pasy, v nichž není dost volného místa k vlepení štítku, cestovní pasy, u nichž uplynula doba platnosti, a cestovní pasy, které neumožňují v době platnosti víza vycestování z daného území nebo návrat cizince do jeho země původu nebo vstup do třetí země (viz článek 13 úmluvy), se odmítnou.

5.4. Cestovní pasy a cestovní doklady, do nichž lze udělit vízum

Kritéria pro rozhodování, do kterých cestovních dokladů lze udělit vízum v souladu s čl. 17 odst. 3 písm. a) úmluvy, jsou uvedena v příloze 11.

V souladu s článkem 14 nesmí být vízum uděleno do cestovního dokladu, jestliže tento cestovní doklad není platný v žádné ze smluvních stran. Je-li cestovní doklad platný jen pro jednu nebo několik smluvních stran, bude udělené vízum omezeno na tuto smluvní stranu nebo tyto smluvní strany.

Pokud jedna nebo několik smluvních stran neuznává cestovní doklad za platný, vízum má pouze omezenou územní platnost. Diplomatická mise nebo konzulární úřad členského státu musí použít jednotný formulář pro udělení víza držiteli cestovního dokladu, který členský stát, který formulář vystavuje, neuznává. Toto vízum má pouze omezenou územní platnost.

5.5. Oddíl pro otisk razítka diplomatické mise nebo konzulárního úřadu, který vízum udělil

Razítko diplomatické mise nebo konzulárního úřadu, který vízum udělil, se vyznačuje do oddílu „POZNÁMKY“, přitom je třeba dbát na to, aby tím nebyla snížena čitelnost údajů, a aby razítko přesahovalo vízový štítek na straně cestovního pasu nebo cestovního dokladu. Pouze v případě, kdy je nutné upustit od vyplnění strojově čitelné zóny, je možno razítko vyznačit do této zóny, aby byla nepoužitelná. Velikost a obsah razítka a druh použitého inkoustu určují vnitrostátní předpisy smluvních stran.

Aby se zabránilo opětovnému použití vízového štítku vlepeného na jednotný formulář, vyznačí se razítko konzulárního úřadu, který vízum udělil, na pravé straně na štítku i na formuláři tak, aby tím nebyla snížena čitelnost polí a vyplnění údajů, a aby nezasahovalo do strojově čitelné zóny, je-li vyplněna.

VII. SPRÁVA A ORGANIZACE

1. Organizace vízových oddělení

Organizace vízových oddělení je v pravomoci každé smluvní strany.

Vedoucí diplomatické mise nebo konzulárního úřadu je povinen zajistit, aby oddělení příslušné pro udělování víz bylo organizováno způsobem, kterým se vyloučí jakékoli nedbalé jednání, které by mohlo usnadňovat krádeže nebo padělání.

— Zaměstnanci odpovědní za udělování víz nesmějí být žádným způsobem vystaveni tlakům na místní úrovni.

— Aby se zabránilo vytvoření „rutiny“, která by mohla způsobit snížení bdělosti, musí být úředníci na svých místech pravidelně obměňováni.

— Uchovávání a používání vízových štítků musí podléhat obdobným bezpečnostním opatřením, jaká se používají pro jiné dokumenty vyžadující ochranu.

2. Archivace spisů

Každá smluvní strana odpovídá za archivaci žádostí o udělení víza včetně fotografií žadatelů u žádostí, které podléhaly konzultaci ústředních orgánů.

Žádosti o udělení víza se musí archivovat nejméně rok v případě udělení a nejméně pět let v případě neudělení víza.

Pro usnadnění nalezení žádostí jsou na ně při konzultacích a odpovědích na konzultace uváděna čísla kartotéky a archívu.

3. Vízové rejstříky

Každá smluvní strana registruje udělená víza v souladu se svými zvyklostmi. Znehodnocené vízové štítky musí být rovněž registrovány.

4. Vybírané poplatky odpovídající správním nákladům na vyřízení žádosti o udělení víza

Vybírané poplatky odpovídající správním nákladům na vyřízení žádosti o udělení víza jsou uvedeny v příloze 12.

Žádné poplatky se však nevybírají za správní náklady na vyřizování žádostí státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie nebo státního příslušníka smluvního státu Dohody o EHP, kteří využívají své právo volného pohybu.

VIII. KONZULÁRNÍ SPOLUPRÁCE NA MÍSTNÍ ÚROVNI

1. Rámec konzulární spolupráce na místní úrovni

Konzulární spolupráce na místní úrovni se obecně zaměřuje na odhad rizika přistěhovalectví. Jejím cílem je zejména určit společná kritéria pro posuzování žádostí, výměna informací o používání padělaných dokladů, o případných trasách nedovoleného přistěhovalectví a o odmítnutých žádostech o udělení víza, pokud jsou zjevně bezdůvodné nebo podvodné. Tato spolupráce by rovněž měla umožňovat výměnu informací o žadatelích v dobré víře a o společném poskytování informací veřejnosti o podmínkách pro podávání žádostí o udělení schengenského víza.

Konzulární spolupráce rovněž přihlíží k místním správním podmínkám a sociální a hospodářské struktuře.

Diplomatické mise a konzulární úřady pořádají pravidelná setkání v závislosti na okolnostech a tak často, jak považují za odpovídající; zprávy o těchto setkáních podávají ústředním orgánům. Na žádost předsednictví předkládají všeobecnou pololetní zprávu.

2. Jak předcházet podávání více žádostí o udělení víza současně nebo opakovaně krátce po odmítnutí víza jednou osobou

Výměna informací mezi diplomatickými misemi a konzulárními úřady a identifikace žádostí razítkem nebo jiným způsobem slouží k vyloučení možnosti, aby jedna osoba podávala současně nebo opakovaně více žádostí o udělení víza buď během posuzování žádosti, nebo po jejím zamítnutí, u téže nebo u jiné diplomatické mise nebo konzulárního úřadu.

Aniž jsou dotčeny konzultace, které mohou probíhat mezi diplomatickými misemi či konzulárními úřady, a výměna informací mezi nimi, vyznačí diplomatická mise či konzulární úřad, kterým byla žádost podána, do cestovního pasu každého žadatele razítko, na kterém je uvedeno: „Žádost o udělení víza podána dne … v …“. Volné místo za slovem „dne“ se vyplní šesti číslicemi (dvě pro označení dne, dvě pro měsíc a dvě pro rok); volné místo za slovem „v“ je vyhrazeno pro údaj o dotčené diplomatické misi nebo konzulárním úřadě. Dále se doplní kód druhu požadovaného víza.

O vyznačení razítka do diplomatických a služebních pasů rozhodne mise či úřad, kterým byla žádost podána.

Razítko lze vyznačit rovněž pro žádosti o udělení dlouhodobého víza.

Je-li vízum udělováno v zastoupení, je na razítku za kódem pro druh požadovaného víza uvedeno písmeno „R“ následované kódem zastoupeného státu.

Je-li vízum uděleno, je vízový štítek pokud možno nalepen přes otisk tohoto identifikačního razítka.

Ve výjimečných případech, kdy nelze vyznačit razítko, uvědomí diplomatická mise nebo konzulární úřad vykonávající předsednictví příslušnou schengenskou pracovní skupinu a předloží jí ke schválení návrh náhradního řešení, například výměnu fotokopií cestovních pasů nebo seznamů zamítnutých žádostí o udělení víza s uvedením důvodů zamítnutí.

Vedoucí diplomatických misí nebo konzulárních úřadů rozhodnou z podnětu předsednictví nebo z vlastního podnětu, zda je nezbytné přijmout náhradní nebo doplňující preventivní opatření.

3. Posouzení žadatele v dobré víře

Pro usnadnění posouzení žadatelů v dobré víře o víza si mohou diplomatické mise nebo konzulární úřady v souladu s vnitrostátními právními předpisy vyměňovat informace na základě ujednání uzavřených na místní úrovni v rámci své spolupráce a v souladu s bodem 1 této kapitoly.

Pravidelně si mohou vyměňovat informace o osobách, jejichž žádost byla zamítnuta, neboť použily ukradené, ztracené nebo padělané doklady, nedodržely datum vycestování uvedené na předchozím vízu nebo existuje riziko pro bezpečnost, a zejména je-li důvod se domnívat, že jde o pokus o nedovolené přistěhování na území smluvních stran.

Společně vyměňované a vypracované informace slouží jako pracovní nástroj pro posouzení žádostí o udělení víza. Nenahrazují však vlastní posouzení žádosti o udělení víza, ani vyhledávání v Schengenském informačním systému, ani konzultace dožadujících ústředních orgánů.

4. Výměna statistických údajů

4.1. Statistické údaje o udělených krátkodobých vízech, průjezdních vízech a letištních průjezdních vízech a o formálně zamítnutých žádostech o taková víza se vyměňují každé tři měsíce.

4.2. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z článku 16 úmluvy, které jsou jasně vyloženy v příloze 14 Společné konzulární instrukce a podle kterých musí státy Schengenu ve lhůtě 72 hodin předat podrobné údaje o vízech s omezenou územní platností, jsou diplomatické mise a konzulární úřady států Schengenu povinny si každý měsíc vyměňovat statistické údaje o vízech s omezenou územní platností udělených v předchozím měsíci a předávat je svému vnitrostátnímu ústřednímu orgánu.

5. Žádosti o udělení víza vyřizované prostřednictvím soukromých zprostředkovatelských agentur, cestovních kanceláří a cestovních agentur

Základním pravidlem pro žádosti o udělení víza je možnost osobního pohovoru. Ten však není nutný, pokud neexistují důvodné pochyby o dobré víře žadatele, skutečném účelu jeho cesty nebo žadatelově úmyslu vrátit se do výchozí země a důvěryhodný a finančně zajištěný subjekt, který organizuje hromadné zájezdy, doručí diplomatickému zastoupení nebo konzulárnímu úřadu nezbytné doklady a zaručí se s dostatečnou spolehlivostí za žadatelovu dobrou víru, účel pobytu a jeho úmysl vrátit se (viz III.4).

Je zároveň obvyklé a užitečné, zejména v rozlehlých zemích, aby soukromé zprostředkovatelské agentury, cestovní kanceláře a cestovních agentury jejich prodejci jednali za žadatele jako zmocnění zprostředkovatelé. Činnost těchto obchodních zprostředkovatelů nemá jednotnou povahu, jelikož stupeň jejich závazku vůči klientovi, který je pověřuje vyřízením žádosti o udělení víza, není stejný; z toho důvodu je i požadovaný stupeň jejich finančního zajištění a důvěryhodnosti v zásadě přímo úměrný stupni jejich spoluodpovědnosti za celkové plánování cesty, ubytování, zdravotní a cestovní pojištění a za klientův návrat do země původu.

5.1. Druhy zprostředkovatelské činnosti

a) Nejjednodušší druh zprostředkování zajišťují soukromé zprostředkovatelské agentury, jejichž pomoc spočívá pouze v doručování dokladů totožnosti a dalších podkladů v zastoupení klienta.

b) Druhým příkladem obchodního subjektu jsou dopravní agentury nebo místní cestovní kanceláře, které jsou v některých případech napojeny na letecké dopravce, vnitrostátní nebo jiné, kteří se zabývají pravidelnou nebo charterovou osobní leteckou přepravou. Jejich pomoc klientovi spočívá v doručování podkladů, případně v zajišťování letenek či jízdenek a hotelových rezervací.

c) Třetím druhem zprostředkovatele jsou organizátoři zájezdů nebo cestovní agentury, kteří jako fyzické nebo právnické osoby organizují souborné zájezdy na jiném než příležitostném základě (včetně přípravy cestovní dokumentace, dopravy, ubytování, dalších turistických služeb, které nejsou součástí výše uvedené nabídky, zdravotního a cestovního pojištění, vnitřní přepravy atd.), a uvedené souborné zájezdy prodávají nebo nabízejí k prodeji přímo nebo prostřednictvím prodejce nebo cestovní kanceláře, který je s cestovní agenturou smluvně propojen. Pro cestovní agenturu a kancelář, která obchoduje se soubornými zájezdy, není žadatel o vízum ničím jiným, než odběratelem zařízené cesty, jejíž součástí je i nabídka na vyřízení žádosti o udělení víza. Tento třetí, komplexní druh zprostředkovatelských služeb se skládá z několika fází a různých hledisek, které se mohou stát předmětem objektivního sledování: obchodní dokumentace, organizace, skutečná realizace a cíl zájezdu, ubytování a plánované skupinové příjezdy a odjezdy.

5.2 Harmonizace spolupráce se soukromými zprostředkovatelskými agenturami, cestovními kancelářemi, cestovními agenturami a jejich prodejci

a) Všechny diplomatické mise a konzulární úřady, které se nacházejí ve stejném městě, by měly na místní úrovni usilovat o harmonické používání níže uvedených pokynů vycházejících z druhu zprostředkovatelské činnosti vykonávané dotčenými agenturami. Ačkoli každé diplomatická mise nebo konzulární úřad může sám rozhodnout, zda bude s agenturami spolupracovat či nikoli, musí si ponechat možnost odebrání schválení, kdykoli to praxe a zájmy společné vízové politiky vyžadují. Rozhodne-li se diplomatická mise nebo konzulární úřad spolupracovat s agenturou, musí dodržovat pracovní zvyklosti a postupy stanovené v tomto oddíle. — Konzulární úřady členských států musí být zvláště opatrné a musí vzájemně úzce spolupracovat při posuzování a výjimečném udělování pověření soukromým zprostředkovatelským agenturám. Posuzování žádostí o udělení víz, které jim tyto zprostředkovatelské agentury předloží, bude podrobeno co nejpřesnějšímu přezkoumání; kontroly se ve všech případech zaměří na podklady držitele víza a na doklady, které se týkají oprávnění a zápisu v obchodním rejstříku uvedené zprostředkovatelské agentury. — Při hodnocení žádostí o udělení víz podaných dopravními agenturami nebo místními cestovními kancelářemi musí být zvláštní pozornost věnována situaci žadatele a individuálnímu ověření podkladů podle okolností. Konzulární úřady musí úzce spolupracovat a posilovat své mechanismy k odhalování nesrovnalostí v činnosti agentur a přepravců samotných, a na posílení těchto mechanismů musí být všechny nesrovnalosti, kterých se agentury dopustí, oznámeny na místní i regionální úrovni v rámci konzulární spolupráce. — Kritéria, podle nichž se řídí udělování pověření cestovním kancelářím (cestovním agenturám a prodejcům), budou mimo jiné brát zřetel i na: stávající licenci, obchodní rejstřík, stanovy společnosti, smlouvy s bankami, jejichž služeb používají, aktuální smlouvy s příjemci turistických služeb ze zemí Společenství, které musí zahrnovat všechny nezbytné součásti souborného zájezdu (souborné ubytovací a turistické služby), smlouvy s leteckými společnostmi, které musí obsahovat pevně stanovená a zaručená místa odletu a příletu, a požadované zdravotní a cestovní pojištění. Žádosti o udělení víza podané těmito cestovními kancelářemi musí být pečlivě prověřeny.

b) V kontextu místní konzulární spolupráce budou diplomatické mise a konzulární úřady rovněž usilovat o harmonizaci pracovních zvyklostí a postupů, a také kritérií pro sledování řádného provozu obchodní činnosti soukromých zprostředkovatelských agentur, cestovních kanceláří a organizátorů zájezdů (cestovních agentur a prodejců). Uvedené sledování musí obsahovat přinejmenším kontroly pověřovacích dokladů, které lze provádět kdykoli, namátkové kontroly zahrnující osobní nebo telefonické pohovory s žadateli, ověření zájezdu a ubytování a, je-li to možné, ověření dokladu o skupinovém návratu.

c) Musí být intenzívně vyměňovány informace o činnosti soukromých zprostředkovatelských agentur, cestovních kanceláří a organizátorů zájezdů (cestovní agentury a prodejci), oznamování odhalených nesrovnalostí, pravidelné výměně informací o zamítnutých žádostech o udělení víza, podávání zpráv o odhalených formách padělaných cestovních dokladů a neuskutečněných plánovaných zájezdech. Spolupráce se soukromými zprostředkovatelskými agenturami, cestovními kancelářemi a organizátory zájezdů (cestovní agentury a prodejci) musí být projednána na pravidelných setkáních organizovaných v rámci společné konzulární spolupráce.

d) Na místní úrovni konzulární spolupráce musí být vyměňovány seznamy soukromých zprostředkovatelských agentur, cestovních kanceláří a organizátorů zájezdů (cestovní agentury a prodejci), kterým bylo uděleno pověření diplomatickou misí nebo konzulárním úřadem, nebo kterým bylo pověření odebráno, spolu s důvody odebrání.

e) Soukromé zprostředkovatelské agentury, cestovní kanceláře a organizátoři zájezdů (cestovní agentury a prodejci) musí diplomatickým misím a konzulárním úřadům, od nichž získali pověření, předložit jméno jednoho nebo několika svých zaměstnanců, kteří jsou zmocněni jednat jako zprostředkovatelé při podávání žádostí o udělení víza.

(1) Podle článku 138 úmluvy se tato ustanovení vztahují pro Francouzskou republiku a Nizozemské království pouze na jejich evropská území.

(2) Úř. věst. L 64, 7.3.2003, s. 1.

(3) Ve výjimečných případech lze krátkodobá nebo průjezdní víza udělovat na hranicích v souladu s podmínkami vymezenými v části II v bodu 5 Společné příručky o kontrolách na vnějších hranicích.

(4) Úř. věst. L 99, 17.4.2003, s. 8.

(5) Úř. věst. L 99, 17.4.2003, s. 15.

(6) Tyto orientační částky se stanoví podle pravidel uvedených ve Společné příručce o vnějších hranicích v části I.

(7) U průjezdních víz nesmí délka průjezdu přesáhnout pět dnů.

PŘÍLOHA 1 I. Společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti v členských státech, které jsou vázány nařízením (ES) č. 539/2001 ( 1 ) ve znění nařízení (ES) č. 2414/2001 ( 2 ) a nařízení (ES) č. 453/2003 ( 3 ) II. Společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech, které jsou vázány nařízením (ES) č. 539/2001 ve znění nařízení (ES) č. 2414/2001 a nařízení (ES) č. 453/2003 I. Společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti v členských státech, které jsou vázány nařízením (ES) č. 539/2001 ve znění nařízení (ES) č. 2414/2001 a nařízení (ES) č. 453/2003 1. Státy AFGHÁNISTÁN ALBÁNIE ALŽÍRSKO ANGOLA ANTIGUA A BARBUDA ARMÉNIE ÁZERBÁJDŽÁN BAHAMY BAHRAJN BANGLADÉŠ BARBADOS BELIZE BĚLORUSKO BENIN BHÚTÁN BOSNA A HERCEGOVINA BOTSWANA BURKINA FASO BURUNDI BÝVALÁ JUGOSLÁVSKÁ REPUBLIKA MAKEDONIE ČAD ČÍNA DOMINIKA DOMINIKÁNSKÁ REPUBLIKA DŽIBUTSKO EGYPT EKVÁDOR ERITREA ETIOPIE FIDŽI FILIPÍNY GABON GAMBIE GHANA GRENADA GRUZIE GUAYANA GUINEA GUINEA-BISSAU HAITI INDIE INDONÉSIE IRÁK ÍRÁN JAMAJKA JEMEN JIŽNÍ AFRIKA JORDÁNSKO KAMBODŽA KAMERUN KAPVERDY KATAR KAZACHSTÁN KEŇA KIRIBATI KOLUMBIE KOMORY KONGO KONŽSKÁ DEMOKRATICKÁ REPUBLIKA KUBA KUVAJT KYRGYZSTÁN LAOS LESOTHO LIBANON LIBÉRIE LIBYE MADAGASKAR MALAWI MALEDIVY MALI MAROKO MARSHALLOVY OSTROVY MAURICIUS MAURITÁNIE MIKRONÉSIE MOLDAVSKO MONGOLSKO MOSAMBIK MYANMAR NAMIBIE NAURU NEPÁL NIGER NIGÉRIE OMÁN PÁKISTÁN PALAU PAPUA-NOVÁ GUINEA PERU POBŘEŽÍ SLONOVINY ROVNÍKOVÁ GUINEA RUSKO RWANDA SAMOA SAÚDSKÁ ARÁBIE SENEGAL SEVERNÍ KOREA SEVERNÍ MARIANY SEYCHELY SIERRA LEONE SOMÁLSKO SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY SRÍ LANKA STŘEDOAFRICKÁ REPUBLIKA SÚDÁN SURINAM SVATÁ LUCIE SVATÝ KRYŠTOF A NEVIS SVATÝ TOMÁŠ A PRINCŮV OSTROV SVATÝ VINCENC A GRENADINY SVAZIJSKO SVAZOVÁ REPUBLIKA JUGOSLÁVIE (SRBSKO A ČERNÁ HORA) SÝRIE ŠALAMOUNOVY OSTROVY TÁDŽIKISTÁN TANZÁNIE THAJSKO TOGO TONGA TRINIDAD A TOBAGO TUNISKO TURECKO TURKMENISTÁN TUVALU UGANDA UKRAJINA UZBEKISTÁN VANUATU VIETNAM VÝCHODNÍ TIMOR ZAMBIE ZIMBABWE 2. Územní a samosprávné jednotky, které nejsou uznávány jako stát nejméně jedním z členských států PALESTINSKÁ SAMOSPRÁVA TCHAJ-WAN II. Společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech, které jsou vázány nařízením (ES) č. 539/2001 ve znění nařízení (ES) č. 2414/2001 a nařízení (ES) č. 453/2003 1. Státy ANDORRA ARGENTINA AUSTRÁLIE BOLÍVIE BRAZÍLIE BRUNEJ BULHARSKO GUATEMALA HONDURAS CHILE CHORVATSKO IZRAEL JAPONSKO JIŽNÍ KOREA KANADA KOSTARIKA MALAJSIE MEXIKO MONAKO NIKARAGUA NOVÝ ZÉLAND PANAMA PARAGUAY RUMUNSKO SALVADOR SAN MARINO SINGAPUR SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ URUGUAY VATIKÁN VENEZUELA 2. Zvláštní správní jednotky Čínské lidové republiky ZSJ HONGKONG (4) ZSJ MACAO (5) (1) Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1. (2) Úř. věst. L 327, 12.12.2001, s. 1. (3) Úř. věst. L 69, 13.3.2003, s. 10 . (4) Osvobození od vízové povinnosti platí pouze pro držitele pasu „Hong Kong Special Administrative Region“. (5) Osvobození od vízové povinnosti platí pouze pro držitele pasu „Região Administrativa Especial de Macau“.

PŘÍLOHA 2 Předpisy pro cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů a držitelů průkazů, které vydávají svým úředníkům některé mezinárodní mezivládní organizace I. Předpisy pro cestování přes vnější hranice 1. Cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů se neřídí společným seznamem zemí, pro které platí vízová povinnost. Smluvní státy se však zavazují předem informovat své partnery o zamýšlených změnách předpisů pro cestování držitelů výše uvedených pasů a brát ohled na zájmy svých partnerů. 2. Ve snaze zvýšit pružnost při sbližování předpisů pro cestování držitelů výše uvedených pasů je ke společné konzulární instrukci připojen informativně přehled zemí, jejichž státní příslušníci, kteří jsou držiteli výše uvedených pasů, nepodléhají vízové povinnosti, ačkoli držitelé obyčejných cestovních pasů této povinnosti podléhají. O opačných případech bude případně rovněž vypracován přehled. Za aktualizaci těchto seznamů odpovídá výkonný výbor. 3. Předpisy pro cestování uvedené v tomto dokumentu se nevztahují na držitele obyčejných cestovních pasů, kteří konají veřejnou službu, ani na držitele služebních, úředních, zvláštních apod. pasů vydaných třetími zeměmi, jejichž zvyklosti při vydávání cestovních pasů nejsou v souladu s mezinárodní praxí uplatňovanou státy Schengenu. V souladu s tím může výkonný výbor na návrh skupiny odborníků vypracovat seznam cestovních pasů jiných než obyčejných, jejichž držitelům státy Schengenu nezamýšlejí poskytnout zvýhodněný režim. 4. Podle článku 18 Schengenské úmluvy mohou osoby, jimž bylo vízum uděleno, aby dojely na území státu Schengenu za účelem akreditace, alespoň projet přes území ostatních států do státu, který jim vízum udělil. 5. Osoby, které již byly akreditovány u diplomatické mise nebo konzulárního úřadu a jejich rodinní příslušníci, kteří jsou držiteli průkazu totožnosti vydaného ministerstvem zahraničních věcí, mohou překračovat vnější hranice schengenského prostoru při předložení zmíněného průkazu totožnosti a případně cestovního dokladu. 6. Držitelé diplomatických, úředních nebo služebních pasů nejsou obecně povinni, pokud tato povinnost existuje, prokazovat dostatek prostředků pro obživu, i pokud nadále podléhají vízové povinnosti. Pokud však cestují soukromě, mohou být podle potřeby požádáni, aby předložili stejné další doklady, jaké jsou vyžadovány od držitelů cestovních pasů při podávání žádosti o udělení víza. 7. Každou žádost o udělení víza do diplomatického, úředního nebo služebního pasu žadatele, který je na služební cestě, musí doprovázet verbální nóta ministerstva zahraničních věcí nebo diplomatické mise (pokud byla žádost o udělení víza podána ve třetí zemi). Jde-li o soukromou cestu, může být vyžadována rovněž verbální nóta. 8.1. Pro žádosti o udělení víza podané držiteli diplomatických, úředních a služebních pasů se uplatní ustanovení o předchozí konzultaci ústředních orgánů ostatních států Schengenu. Předchozí konzultace se neprovádí vůči státu, který se zemí, jejíž státní příslušníci jsou dotčeni, uzavřel dohodu o zrušení vízové povinnosti pro držitele diplomatických nebo služebních pasů (v případech uvedených v příloze 5 této instrukce). Pokud některý ze smluvních států vznese námitky, může stát Schengenu, který o žádosti o udělení víza rozhoduje, udělit vízum s omezenou územní platností. 8.2. Státy Schengenu se zavazují, že v budoucnosti nebudou bez předchozí domluvy s ostatními členskými státy uzavírat dohody o zrušení vízové povinnosti pro držitele diplomatických, úředních a služebních pasů se státy, pro jejichž státní příslušníky je při udělování víza povinná předchozí konzultace s jiným státem Schengenu. 8.3. Pokud má být cizinci uvedenému na seznamu osob, kterým má být odepřen vstup, uděleno vízum pro jeho akreditaci a pokud se uplatní pravidlo o předchozí konzultaci, provádí se tato konzultace podle článku 25 Schengenské úmluvy. 9. Jestliže smluvní stát uplatní výjimky podle čl. 5 odst. 2 Schengenské úmluvy, je vstup držitelů diplomatických, úředních nebo služebních pasů rovněž omezen na území dotčeného státu, který o tom musí uvědomit ostatní členské státy. II. Předpisy pro cestování přes vnitřní hranice Obecně se uplatní pravidla podle článku 19 a následujících s výjimkou udělování víz s omezenou územní platností. Držitelé diplomatických, úředních a služebních pasů mohou cestovat po území smluvních států po dobu tří měsíců ode dne vstupu (nepodléhají-li vízové povinnosti) nebo po dobu stanovenou vízem. Osoby akreditované u diplomatické mise nebo konzulárního úřadu a jejich rodinní příslušníci, kteří jsou držiteli průkazu vydaného ministerstvem zahraničních věcí, mohou cestovat na území smluvních států po dobu nejdéle tří měsíců při předložení tohoto průkazu, a je-li to nezbytné, cestovního dokladu. III. Předpisy pro cestování uvedené v tomto dokumentu se uplatní pro průkazy vydané mezinárodními mezivládními organizacemi, jejichž členy jsou všechny státy Schengenu, vydané jejich úředníkům, kteří jsou v souladu se zakládajícími smlouvami těchto organizací osvobozeni od povinnosti registrovat se jako cizinci a žádat o povolení k pobytu (viz přílohu 5 Společné příručky). Předpisy pro cestování držitelů diplomatických, úředních a služebních pasů Přehled A Země, jejichž státní příslušníci NEPODLÉHAJÍ vízové povinnosti v jednom nebo několika státech Schengenu, pokud jsou držiteli diplomatických, úředních a služebních pasů, ale podléhají této povinnosti, pokud jsou držiteli obyčejných cestovních pasů BNL CZ DK DE EE EL ES FR IT CY LV LT HU MT AT PL PT SI SK FI SE IS NO Albánie DS D DS D DS DS DS Alžírsko DS D (1) DS Angola DS Antigua a Barbuda DS Arménie DS D DS D Ázerbájdžán DS Bahamy DS Barbados DS DS Bělorusko DS D Benin DS DS Bosna a Hercegovina D DS D D DS Botswana DS Burkina Faso DS Bývalá jugoslávská republika Makedonie D DS DS D DS DS D DS DS DS DS Čad D DS Čínská lidová republika DS DS DS DS DS Dominika DS Dominikánská republika DS Egypt DS DS DS DS Ekvádor DS DS DS (2) DS DS Fidži DS Filipíny DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS Gabon D Gambie DS Ghana DS Gruzie DS Guayana DS Indie DS D DS Írán DS D D Jamajka DS D DS Jemen DS D Jižní Afrika DS D DS DS DS DS DS DS DS DS Kambodža DS Kapverdy DS Kazachstán DS Keňa D Kolumbie DS DS DS DS DS Kuba DS DS DS Kuvajt DS Kyrgyzstán DS Laos DS DS DS Lesotho DS Malawi DS D Maledivy DS Maroko DS DS D DS D D DS DS DS DS DS DS DS DS Mauritánie DS Moldavsko DS D DS Mongolsko DS DS Mosambik DS Namibie D Niger DS Pákistán DS DS DS D D DS DS DS DS DS Peru DS DS D DS DS DS DS DS DS DS DS D DS Pobřeží slonoviny DS DS Ruská federace DS DS D Samoa DS Senegal D D DS Seychely DS D Svatý Tomáš a Princův ostrov DS Svazijsko DS D Svazová republika Jugoslávie (Srbsko a Černá hora) DS DS DS DS DS Tádžikistán DS Thajsko DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS DS Togo DS Trinidad a Tobago DS Tunisko DS DS D D DS D D DS DS DS DS DS DS D D D Turecko DS DS DS DS D DS DS DS DS D DS DS DS DS D DS DS DS DS DS DS Turkmenistán DS Uganda DS Ukrajina D DS D DS DS D Uzbekistán D Vietnam D D DS Zimbabwe DS Přehled B Země, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti v jednom nebo několika státech Schengenu, pokud jsou držiteli diplomatických, úředních nebo služebních pasů, ale NEPODLÉHAJÍ této povinnosti, pokud jsou držiteli cestovních pasů BNL CZ DK DE EE EL ES FR IT CY LV LT HU MT AT PL PT SI SK FI SE IS NO Austrálie X (3) Chile X Izrael X Mexico X Spojené státy americké X X (3) X (3) (1) Držitelé diplomatických pasů, kteří jsou přiděleni do Maďarska, podléhají vízové povinnosti při prvním vstupu, avšak během doby služby jsou od této povinnosti osvobozeni. (2) Držitelé zvláštních pasů nejsou osvobozeni od vízové povinnosti. (3) Platí pro služební cesty.

PŘÍLOHA 3 Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti (1) Státy Schengenu se zavazují, že nebudou měnit část I přílohy 3 bez předchozího souhlasu ostatních členských států. Pokud členský stát hodlá změnit část II této přílohy, zavazuje se uvědomit o tom své partnery a přihlédnout k jejich zájmům. Část I: Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz ve všech státech Schengenu, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti (2) (3) AFGHÁNISTÁN BANGLADÉŠ ERITREA (4) ETIOPIE GHANA (5) IRÁK ÍRÁN (6) KONŽSKÁ DEMOKRATICKÁ REPUBLIKA NIGÉRIE PÁKISTÁN (7) SOMÁLSKO SRÍ LANKA Tyto osoby nepodléhají vízové povinnosti, jsou-li držiteli povolení k pobytu vydaného jedním z členských států EHP uvedeným v části III A této přílohy nebo povolení k pobytu vydaného Andorrou, Japonskem, Kanadou, Monakem, San Marinem, Švýcarskem nebo Spojenými státy americkými uvedeného níže, které zaručuje neomezené právo návratu podle části III B. Seznam povolení k pobytu se doplňuje a pravidelně ověřuje na základě vzájemné dohody v rámci podskupiny pro víza pracovní skupiny II. Vzniknou-li potíže, mohou státy Schengenu pozastavit uplatňování těchto opatření až do vyřešení těchto obtíží vzájemnou dohodou. Smluvní strany mohou z této výjimky vyloučit některá povolení k pobytu, je-li to uvedeno v části III. O výjimkách z povinnosti letištních průjezdních víz pro držitele diplomatických, služebních nebo jiných úředních pasů rozhoduje každý členský stát samostatně. Část II: Společný seznam států, jejichž státní příslušníci podléhají povinnosti letištních průjezdních víz pouze v některých státech Schengenu, přičemž držitelé cestovních dokladů vydaných těmito státy rovněž podléhají této vízové povinnosti BNL (8) CZ DK DE (9) EE (10) EL ES (11) FR (10) IT (12) CY LV LT (13) HU MT AT (14) PL PT SI SK FI SE IS NO Albánie X Angola X X X X X X Arménie X Ázerbájdžán X Burkina Faso X (15) Egypt X (16) Filipíny X Gambie X X X (15) Guinea X X (15) X Guinea-Bissau X X Haiti X X Indie X (17) X (18) X X X (15) X Jordánsko X (19) Kamerun X (15) X Kongo X Kuba X Libanon X X X X (16) X Libérie X X X X X X Libye X X Mali X X X (15) Pobřeží slonoviny X X X (15) Rwanda X Senegal X X (15) X X X Sierra Leone X X X X X (Severní) Korea X Severní Mariany X Súdán X X X X X X X X Sýrie X X (10) X X X X (15) (20) X Togo X X Turecko X (13) X X X Vietnam X Část III: A. Seznam povolení k pobytu členských států EHP, jejichž držitelé jsou při předložení osvobozeni od povinnosti letištních průjezdních víz: IRSKO: — Residence permit ve spojení s re-entry visa (povolení k pobytu výlučně ve spojení s vízem umožňujícím návrat) LICHTENŠTEJNSKO: — Livret pour étranger B (průkaz cizince B) (povolení k pobytu zajišťující držiteli návrat po dobu platnosti jednoho roku) (21) — Livret pour étranger C (průkaz cizince C) (povolení k usazení zajišťující držiteli návrat po dobu platnosti pěti nebo deseti let) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ: — Leave to remain in the United Kingdom for an indefinite period (časově neomezené povolení k pobytu ve Spojeném království; tento doklad zaručuje návrat, pouze pokud držitel nepobýval mimo Spojené království déle než dva roky) — Certificate of entitlement to the right of abode (osvědčení o povolení k usazení) B. Seznam povolení k pobytu zajišťujících neomezené právo návratu, jejichž držitelé jsou při předložení osvobozeni od povinnosti letištních průjezdních víz: ANDORRA: — Tarjeta provisional de estancia y de trabajo (prozatímní povolení k pobytu a pracovní povolení) (bílé); vydávají se pro sezónní pracovníky; doba platnosti závisí na délce práce, avšak nikdy nesmí přesahovat šest měsíců. Nelze jej prodlužovat. (21) — Tarjeta de estancia y de trabajo (povolení k pobytu a pracovní povolení) (bílé); vydávají se na dobu šesti měsíců a lze je prodloužit o další rok. (21) — Tarjeta de estancia (povolení k pobytu) (bílé); vydává se na dobu šesti měsíců a lze jej prodloužit o další rok. (21) — Tarjeta temporal de residencia (dočasné povolení k usazení) (růžové); vydává se na rok a lze jej dvakrát prodloužit vždy o jeden rok. (21) — Tarjeta ordinaria de residencia (obyčejné povolení k usazení) (žluté); vydává se na tři roky a lze jej prodloužit o další tři roky. (21) — Tarjeta privilegiada de residencia (zvláštní povolení k usazení) (zelené); vydává se na pět let a lze jej prodloužit vždy o dalších pět let. — Autorización de residencia (oprávnění k usazení) (zelené); vydává se na rok a lze jej prodloužit vždy o tři roky. (21) — Autorización temporal de residencia y de trabajo (dočasné oprávnění k usazení a dočasné pracovní oprávnění) (růžové); vydává se na dva roky a lze jej prodloužit o další dva roky. (21) — Autorización ordinaria de residencia y de trabajo (obyčejné oprávnění k usazení a obyčejné pracovní oprávnění) (žluté); vydává se na pět let. — Autorización privilegiada de residencia y de trabajo (zvláštní oprávnění k usazení a zvláštní pracovní oprávnění) (zelené); vydává se na deset let a lze jej prodloužit vždy o dalších deset let. KANADA: — Permanent Resident Card (povolení k trvalému pobytu ve formě plastové karty). JAPONSKO: — Re-entry permit to Japan (povolení k návratu do Japonska) (21) MONAKO: — Carte de séjour de résident temporaire de Monaco (povolení k pobytu pro přechodný pobyt) (21) — Carte de séjour de résident ordinaire de Monaco (obyčejné povolení k pobytu) — Carte de séjour de résident privilégé (zvláštní povolení k pobytu) — Carte de séjour de conjoint de ressortissant monégasque (povolení k pobytu pro manželku nebo manžela monackého státního příslušníka) SAN MARINO: — Permesso di soggiorno ordinario (validita illimitata) [obyčejné povolení k pobytu (s neomezenou platností)] — Permesso di soggiorno continuativo speciale (validita illimitata) [zvláštní povolení k trvalému pobytu (s neomezenou platností)] — Carta d'identita de San Marino (validita illimitata) [průkaz totožnosti San Marina (s neomezenou platností)] ŠVÝCARSKO: — Livret pour étranger B (průkaz cizince B) (povolení k pobytu zaručující držiteli návrat po dobu platnosti jednoho roku) (21) — Livret pour étranger C (průkaz cizince C) (povolení k usazení zaručující držiteli návrat po dobu platnosti pěti nebo deseti let) SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ: — Form I-551 Permanent resident card (doba platnosti dva roky (21) nebo deset let) — Form I-551 Alien registration receipt card (doba platnosti dva roky (21) nebo deset let) — Form I-551 Alien registration receipt card (neomezená doba platnosti) — Form I-327 Re-entry document (doba platnosti dva roky – vydává se držitelům dokladu I-551) (21) — Resident alien card (průkaz totožnosti cizince pro osoby s bydlištěm s dobou platnosti dva roky (21) nebo deset let nebo s neomezenou platností. Tento doklad zaručuje držiteli návrat, pouze pokud pobýval mimo Spojené státy po dobu nepřesahující jeden rok.) — Permit to re-enter (povolení k návratu s dobou platnosti dva roky. Tento doklad zaručuje držiteli návrat, pouze pokud pobýval mimo Spojené státy po dobu nepřesahující dva roky.) (21) — Valid temporary residence stamp v platném cestovním pasu (platí jeden rok ode dne udělení) (21) (1) Pro udělení letištního průjezdního víza není nutné konzultovat ústřední orgány. (2) Pro všechny státy Schengenu: Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz: — členové posádek letadel, kteří jsou státními příslušníky smluvní strany Chicagské úmluvy. (3) Pro země Beneluxu, Českou republiku, Estonsko, Španělsko, Francii, Maďarsko, Slovinsko a Slovensko: Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz: — držitelé diplomatických a služebních pasů. (4) Pro Itálii: Pouze pokud tito státní příslušníci nejsou držiteli víza nebo povolení k pobytu platného v členském státě EU nebo ve smluvním státě Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, Kanadě, Švýcarsku nabo Spojených státech amerických. (5) Pro Německo: Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz: — držitelé diplomatických a služebních pasů. (6) Pro Německo a Kypr: Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz: — držitelé diplomatických a služebních pasů. Pro Polsko: Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz: — držitelé diplomatických pasů. (7) Pro Německo: Tyto osoby jsou osvobozeny od požadavku letištních průjezdních víz: — držitelé diplomatických pasů. (8) Pouze pokud tito státní příslušníci nejsou držiteli povolení k pobytu platného v členských státech EHP, ve Spojených státech amerických nebo v Kanadě. Rovněž jsou osvobozeni držitelé diplomatických a služebních pasů. (9) Od povinnosti letištních průjezdních víz jsou osvobozeny tyto osoby: a) držitelé víza nebo jiného povolení k pobytu některého z členských států EU nebo jiného smluvního státu Dohody o Evropském hospodářském prostoru a b) držitelé povolení k pobytu uvedených v části III písmeno B) nebo jiných dokumentů. Letištní průjezdní vízum není vízem ve smyslu písmene a). (10) Od povinnosti letištních průjezdních víz jsou osvobozeny tyto osoby: — držitelé diplomatických a služebních pasů, — držitelé některého povolení k pobytu vyjmenovaného v části III, — členové posádek letadel, kteří jsou státními příslušníky některé smluvní strany Chicagské úmluvy. (11) Držitelé diplomatických, úředních a služebních pasů jsou osvobozeni od povinnosti letištních průjezdních víz. Totéž platí pro držitele obyčejných cestovních pasů, kteří mají trvalý pobyt v členském státě EHP, ve Spojených státech amerických nebo v Kanadě nebo mají vstupní vízum platné v jedné z těchto zemí. (12) Pouze pokud tito státní příslušníci nejsou držiteli povolení k pobytu platného v členských státech EHP, ve Spojených státech amerických nebo v Kanadě. (13) Držitelé diplomatických a služebních pasů nepodléhají povinnosti letištních průjezdních víz. (14) Cizinci, kteří podléhají povinnosti průjezdních víz, nemusí mít letištní průjezdní vízum při tranzitu přes rakouská letiště, pokud jsou držiteli některého z následujících dokladů platného po dobu pobytu nezbytnou pro průjezd: — povolení k pobytu vydaného Andorrou, Japonskem, Kanadou, Monakem, San Marinem, Švýcarskem, Vatikánem nebo Spojenými státy americkými, které zaručuje neomezené právo návratu; — víza nebo povolení k pobytu státu Schengenu, pro který byla uvedena v platnost dohoda o přistoupení; — povolení k pobytu členského státu EHP. (15) Pouze pokud tito státní příslušníci nejsou držiteli víza nebo povolení k pobytu platného v členském státě EU nebo státě, jenž je smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, v Kanadě, ve Švýcarsku nebo ve Spojených státech amerických. (16) Pouze pro držitele cestovního dokladu pro palestinské uprchlíky. (17) Indičtí státní příslušníci nepodléhají povinnosti letištních průjezdních víz, pokud jsou držiteli diplomatického nebo služebního pasu. Indičtí státní příslušníci rovněž nepodléhají povinnosti letištních průjezdních víz, pokud jsou držiteli víza nebo povolení k pobytu platného v některé zemi EU nebo EHP nebo v Kanadě, ve Švýcarsku nebo ve Spojených státech amerických. Indičtí státní příslušníci rovněž nepodléhají povinnosti letištních průjezdních víz, pokud jsou držiteli platného povolení k pobytu v Andoře, Japonsku, Monaku nebo San Marinu a povolení ke zpětnému vstupu do země jejich pobytu platného po dobu tří měsíců od jejich letištního tranzitu.Poznamenává se, že výjimka týkající se indických státních příslušníků, kteří jsou držiteli platného povolení k pobytu v Andoře, Japonsku, Monaku nebo San Marinu, vstupuje v platnost dnem začlenění Dánska do schengenské spolupráce, tj. dnem 25. března 2001. (18) Držitelé diplomatických pasů nepotřebují letištní průjezdní vízum. (19) Držitelé pasů a dokladů nahrazujících cestovní pas z Jordánska nepotřebují letištní průjezdní vízum, pokud vlastní platné australské, izraelské, japonské, kanadské nebo novozélandské vízum nebo vízum do Spojených států amerických a potvrzenou letenku nebo platný palubní lístek pro let do příslušného státu, nebo pokud po ukončení povoleného pobytu v některém z výše jmenovaných států cestujÍ do Jordánska a vlastní potvrzenou letenku nebo platný palubní lístek pro let do Jordánska. Další let musí nastoupit během dvanácti hodin po příletu do Spolkové republiky z toho letiště, jehož tranzitní oblast cizinec nesmí opustit. Poznámka 11 platí rovněž. (20) Také pro držitele cestovního dokladu pro palestinské uprchlíky. (21) Držitel tohoto povolení k pobytu není osvobozen od povinnosti letištního průjezdního víza v Německu.

PŘÍLOHA 4 Seznam dokladů opravňujících ke vstupu bez víza BELGIE — Carte d'identité d'étranger Identiteitskaart voor vreemdelingen Personalausweis für Ausländer (průkaz totožnosti pro cizince) — Certificat d'inscription au régistre des étrangers Bewijs van inschrijving in het vreemdelingenregister Bescheinigung der Eintragung im Ausländer-register (osvědčení potvrzující zápis do evidence cizinců) — Zvláštní povolení k pobytu vydaná ministerstvem zahraničních věcí: — Carte d'identité diplomatique Diplomatieke identiteitskaart Diplomatischer Personalausweis (diplomatický průkaz totožnosti) — Carte d'identité consulaire Consular identiteitskaart Konsularer Personalausweis (konzulární průkaz totožnosti) — Carte d'identité spéciale – couleur bleue Bijzondere identiteitskaart – blauw Besonderer Personalausweis – blau (zvláštní průkaz totožnosti – modrý) — Carte d'identité spéciale – couleur rouge Bijzondere identiteitskaart – rood Besonderer Personalausweis – rot (zvláštní průkaz totožnosti – červený) — Certificat d'identité pour les enfants âgés de moins de cinq ans des étrangers privilégiés titulaires d'une carte d'identité diplomatique, d'une carte d'identité consulaire, d'une carte d'identité spéciale – couleur bleue ou d'une carte d'identité – couleur rouge Identiteitsbewijs voor kinderen, die de leeftijd van vijf jaar nog niet hebben bereikt, van een bevoorrecht vreemdeling dewelke houder is van een diplomatieke identiteitskaart, consulaire identiteitskaart, bijzondere identiteitskaart – blauw of bijzondere identiteitskaart – rood Identitätsnachweis für Kinder unter fünf Jahren, für privilegierte Ausländer, die Inhaber eines diplomatischen Personalausweises sind, konsularer Personalausweis, besonderer Personalausweis – rot oder besonderer Personalausweis – blau (průkaz totožnosti pro děti mladší pěti let cizinců, kteří jsou držiteli diplomatického průkazu totožnosti, konzulárního průkazu totožnosti, zvláštního modrého průkazu totožnosti nebo zvláštního červeného průkazu totožnosti) — Certificat d'identité avec photographie délivré par une administration communale belge a un enfant de moins de douze ans Door een Belgisch gemeentebestuur aan een kind beneden de 12 jaar afgegeven identiteitsbewijs met foto Von einer belgischen Gemeindeverwaltung einem Kind unter dem 12. Lebensjahr ausgestellter Personalausweis mit Lichtbild (průkaz totožnosti s fotografií vydaný orgány belgické místní samosprávy dětem mladším dvanácti let) — Seznam osob účastnících se školního výletu uvnitř Evropské unie. ČESKÁ REPUBLIKA — Povolení k pobytu (štítek v pasu) — Průkaz o povolení pobytu pro cizince (zelené provedení) — Průkaz o povolení pobytu pro státního příslušníka členského státu Evropských společenství (fialové provedení) — (Cestovní doklad – Úmluva z 28. července 1951) vydávaný azylantům (modré provedení) — Povolení k přechodnému pobytu od – do (razítko v pasu) — (Trvalý pobyt v ČR od …) (razítko v pasu). DÁNSKO Pobytové karty EF/EØ – opholdskort (pobytová karta EU/EHP) (poznámka na kartě) — Kort A. Tidsbegranset EF/EØS-opholdsbevis (anvendes til EF/EØS-statsborgere) (Karta A. Dočasné povolení k pobytu EU/EHP používané pro státní příslušníky členských států EU a EHP) — Kort B. Tidsubegranset EP/EØS-opholdsbevis (anvendes til EF/EØS-statsborgere) (Karta B. Povolení k pobytu EU/EHP s neomezenou dobou platnosti používané pro státní příslušníky členských států EU a EHP) — Kort K. Tidsbegranset opholdstilladelse til tredjelandsstatsborgere, der meddeles opholdstilladelse efter ER/EØS-reglerne) (Karta K. Dočasné povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kterým bylo uděleno povolení k pobytu podle pravidel EU/EHP) — Kort L. Tidsubegranset opholdstilladelse til tredjelandsstatsborgere, der meddeles opholdstilladelse efter ER/EØS-reglerne) (Karta L. Povolení k pobytu s neomezenou dobou platnosti pro státní příslušníky třetích zemí, kterým bylo uděleno povolení pobytu podle pravidel EU/EHP) Povolení k pobytu (poznámka na kartě) — Kort C. Tidsbegranset opholdstilladelse til udlandinge, der er fritaget for arbejdsti