CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 30.09.2004 
KOM(2004) 620 v kone čném znění 
  
ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RAD Ě, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
o provád ění doporu čení Rady 98/561/ES ze dne 24. zá ří 1998 o evropské spolupráci p ři 
zajišťování kvality v oblasti vysokoškolského vzd ělávání 
 
CS 2   CS 1. Ú VOD 
Dne 24. zá ří 1998 přijala Rada ministr ů doporučení o evropské spolupráci p ři zajišťování 
kvality v oblasti vysokoškolského vzd ělávání1. V doporu čení vyzývá členské státy, aby 
podpořily nebo zavedly systémy zajiš ťování kvality a p řiměly instituce vysokoškolského 
vzdělávání a p říslušné orgány ke spolupráci a vým ěně zkušeností. Krom ě toho žádá Komisi, 
aby tuto spolupráci podpo řila a podala zprávu o provedení cíl ů doporučení na evropské úrovni 
a na úrovni členských stát ů. 
Doporučení Rady z roku 1998 bylo do zna čné míry plodem evropského pilotního projektu, 
který v 90. letech p řipravila Komise. Toto doporu čení položilo základ pro vytvo ření sítě 
ENQA, Evropské sít ě pro zajiš ťování kvality ve vysokoškolském vzd ělávání, a p řispělo 
k rostoucímu po čtu jejích členů. 
Nový impuls dodaly programu zajiš ťování kvality dv ě politické události: bolo ňský 
proces a lisabonská strategie . Naposledy byl význam zajiš ťování kvality zd ůrazněn 
ve Spole čné prozatímní zpráv ě Rady a Komise, p ředložené v b řeznu 2004, 
o provádění podrobného pracovního programu následných krok ů k dosažení cíl ů 
systémů vzdělávání a odborné p řípravy v Evrop ě2. Přísný a transparentní systém 
zajišťování kvality je také nezbytnou sou částí „Evropského rámce kvalifikací“, 
k němuž se minist ři zavázali v rámci bolo ňského procesu i lisabonské strategie. 
Tato zpráva se skládá ze dvou částí. Části první – zavád ění systém ů zajišťování 
kvality v členských státech a části druhé – činnosti v oblasti spolupráce na 
evropské a mezinárodní úrovni. Zpráva se rovn ěž zabývá tzv. berlínským 
mandátem, který síti ENQA dali minist ři signatá řských zemí bolo ňského 
procesu. P řehled agentur podle zemí je uveden v p říloze. 
2. Část první: Zavád ění systém ů zajišťování kvality v členských státech 
Shrnutí  
Téměř všechny členské státy a ji né evropské zem ě zavedly systémy zajiš ťování 
kvality, p řípadně se tak chystají u činit. Jejich zkušenosti se liší podle doby trvání 
a náročnosti, nicmén ě všechny státy považují zajišt ění kvality za nejpodstatn ější rys 
svých systém ů vysokoškolského vzd ělávání. Fungující systémy se řídí doporu čením 
Rady z roku 1998. 
2.1. Vytvá ření agentur 
Rada v doporu čení vyzývá členské státy, aby podporovaly a, v p řípadě potřeby, 
zaváděly transparentní systémy zajiš ťování kvality. V ětšina členských stát ů na to 
reagovala vytvo řením jedné nebo více agentur zajiš ťujících kvalitu, které se zam ěřují 
na zlepšování kvality prost řednictvím vn ějšího  hodnocení. Instituce vysokoškolského 
                                                 
1 Doporu čení Rady ze dne 24. zá ří 1998 o evropské spolupráci p ři zajišťování kvality v oblasti 
vysokoškolského vzd ělávání (98/561/ES), Ú ř. věst. L 270, 7.10.1998, s. 56. Viz p říloha 1. 
2 „Vzd ělání a odborná p říprava 2010“, úsp ěch lisabonské strategie závisí na nutných reformách. 
http://europa.eu.int/comm/education/policies/2010/doc/jir_council_final.pdf. 
 
CS 3   CS vzdělávání jsou povzbuzovány k vytvá ření vlastních vnit řních mechanism ů 
zajišťování kvality a v neposlední řadě také k zajišt ění základu pro vn ější hodnocení. 
Charakteristika národních systém ů vysokoškolského vzd ělávání má vliv na řízení, 
oblast působnosti a zam ěření agentur a jejich činností. Proto existují r ůzné modely. 
Několik zemí se rozhodlo pro „hv ězdicový model“, v n ěmž existuje jedna úst řední 
akreditační agentura, která dohlíží na řadu agentur zabývajících se konkrétn ějším 
hodnocením či akreditací. Jiné zem ě mají jednu jedinou agen turu, která odpovídá za 
zajišťování kvality nebo akreditace. 
V doporu čení Rady se uvádí, že autonomie a/nebo nezávislost  příslušných struktur 
orgánu odpov ědného za zajiš ťování kvality (pokud jde o postupy a metody) 
pravděpodobně přispěje k účinnosti postup ů pro zajiš ťování kvality a p řijetí 
výsledků. Na druhou stranu se obecn ě uznává, že by agentury m ěly pracovat 
v úzkém spojení s akademickou obcí a brát náležitý ohled na pot řeby spole čnosti, 
státních a soukromých sponzor ů, studentů, rodičů a trhu práce. 
Vedle národních nebo regioná lních agentur existuje ve lké množství profesních 
akreditačních organizací  (např. pro inženýry, léka ře, účetní). Byly tu dávno p řed 
doporučením Rady, které nemá na postup jejich práce vliv. Mezi nimi však existují 
podobnosti a synergie, kt eré stojí za prozkoum ání. To platí rovn ěž pro mezinárodní 
akreditační agentury  nebo orgány, jako je nap říklad evropský EQUIS (obchodní 
studia) a americké agentury AACSB (obc hodní studia) a ABET (akreditace v oblasti 
inženýrství v USA a pomoc p ři rozvoji akredita čních systém ů v jiných zemích). 
2.2. Druhy hodnocení 
Rozlišujeme osm druh ů hodnocení nebo akreditace: hodnocení p ředmětů, hodnocení 
programů, hodnocení institucí, akreditace program ů, akreditace institucí, audit 
institucí (pokud jde o vnit řní mechanismy zajiš ťování kvality), porovnávání 
předmětů a porovnávání program ů. Nejběžnější je i nadále hodnocení program ů, 
těsně za ním však následuje akreditace program ů a třetím nejčastějším druhem je 
audit institucí. V poslední dob ě je zájem také o porovnávání program ů nebo 
předmětů, při němž jde o nalezení osv ědčených postup ů v dané oblasti. Vývoj jasn ě 
směřuje k využívání celé škály druh ů hodnocení  a většina agentur obvykle používá 
více než jeden druh hodnocení. 
2.3. Kritéria a metodologie 
Rada doporu čila, aby se systémy zajiš ťování kvality zakládaly na hlavních rysech 
uvedených v p říloze doporu čení. Obecn ě platí, že k nim agentury p řihlížejí, ačkoli se 
jejich uplat ňování může lišit podle souvislostí v daném stát ě nebo instituci. 
Následuje stru čná analýza jejich provád ění: 
Kritéria 
Doporučení úzce spojuje kritéria zajiš ťování kvality s cíli zadanými každé instituci 
ve vztahu k pot řebám spole čnosti a trhu práce. Pr ůzkum ENQA3 ukazuje, že dochází 
k jasnému posunu od hodnocení, které se zak ládá na stanovených cílech instituce, 
                                                 
3 Viz poznámka pod čarou 9. 
 
CS 4   CS směrem k využívání objektivn ějších vnějších kritérií a standard ů při hodnocení 
a akreditaci. M ůže se jednat o minimální standardy, pr ůměrné standardy nebo 
přísnější, náročnější standardy, jejichž cílem je rozpoznávat vynikající kvalitu. 
Sebehodnocení institucí 
Sebehodnocení je požadavkem v ětšiny systém ů hodnocení a akreditací. Skupina 
provádějící sebehodnocení se ve v ětšině případů skládá z vedení a profesorského 
sboru. Studenti se ú častní zřídkakdy. Ú čast administrativních pracovník ů a student ů 
se různí. 
Návštěvy skupiny odborník ů na místě 
Návštěva na míst ě je běžnou sou částí hodnotícího postupu. Náplní návšt ěvy jsou 
schůzky a rozhovory, často také prohlídky za řízení, setkání s vrchním vedením 
a přezkoumání listinných d ůkazů.  
Složení skupiny odborník ů 
Všechny agentury využív ají externí odborníky, p řičemž mezinárodní odborníci jsou 
velmi často zařazováni do týmu odborník ů, zejména v p řípadě sousedících zemí 
sdílejících stejný jaz yk. Odborníci ze sv ěta práce bývají p řizváni v mén ě než 
polovině případů, profesní sdružení, st udenti a absolventi ješt ě řidčeji. Začleňování 
cizích státních p říslušníků do řídících orgán ů agentur je mén ě obvyklé, ale jejich 
počet vzrůstá. 
Podávání zpráv a návazná činnost 
Zprávy se zve řejňují ve většině případů hodnocení a akreditace, ale ne ve všech. 
V praxi je b ěžné obrátit se na hodnocené instituce p řed tím, než se zprávy zve řejní. 
Ve třech čtvrtinách p řípadů jsou za kroky návazné na doporu čení odpov ědné 
instituce, v polovin ě případů tuto odpov ědnost sdílejí s agenturami a vládou. 
3. Část druhá: Evropská a mezinárodní spolupráce  
Shrnutí : 
Většina zemí je v r ůzné míře zapojena do dvoustranné, mnohostranné, evropské 
a globální spolupráce pro zajiš ťování kvality a akreditaci . Tyto nadnárodní iniciativy 
mají obdobné cíle – ur čit porovnatelná kritéria  a metodologie a podpo řit řádné 
fungování agentur zajiš ťujících kvalitu, aby se docílilo v ětší transparentnosti 
a nakonec i vzájemného uznání systém ů zajišťování kvality a hodnocení. 
3.1. Dvoustranná a regionální spolupráce 
Vlády Belgie (Flandry) a Nizozemska se rozhodly, že slou čí své činnosti v oblasti 
zajišťování kvality do jednoho spole čného akredita čního systému. Agentury 
zajišťující kvalitu a vysokoškolsk é orgány z dvanácti zemí4 se rozhodly zapojit se do 
                                                 
4 Belgie (Flandry), Dánsko , Irsko, Itálie , Německo, Nizozemsko, Norsko, Ra kousko, Spojené království, 
Španělsko, Švédsko a Švýcarsko. 
 
CS 5   CS „Společné iniciativy pro kvalitu“, neformální sít ě států, které spolupracují v otázkách 
zajišťování kvality a akreditací bakalá řských a magisterských program ů v Evropě. 
13 agentur z osmi zemí5 se rozhodlo založit Evropské konsorcium pro akreditace 
(European Consortium for Accreditation  – ECA), které se zam ěřuje na akredita ční 
stránky procesu zajiš ťování kvality a usiluje o vzájemné uznání p říslušných systém ů 
zajišťování kvality a posudk ů do roku 2007. Ke členům Sítě středoevropských a 
východoevropských agentur zajiš ťujících kvalitu ve vysokoškolském vzd ělávání 
(Network of Central and Eastern European Quality Assurance Agencies in Higher 
Education – CEE Network ) patří 18 agentur6. Agentury zajiš ťující kvalitu z p ěti 
skandinávských zemí7 se v roce 2003 rozhodly, že dají pevnou formu své spolupráci 
ve Skandinávské síti pro zajiš ťování kvality ve vysokoškolském vzd ělávání ( Nordic 
Quality Assurance Network in Higher Education ). Všechna výše uvedená seskupení 
se týkají agentur, které jsou členy rozsáhlé Evropské sít ě pro zajiš ťování kvality ve 
vysokoškolském vzd ělávání ( European Network for Quality assurance in Higher 
Education – ENQA ). 
3.2. Evropská sí ť pro zajiš ťování kvality ve vysokoškolském vzd ělávání (ENQA) 
Vytvoření sítě ENQA bylo p římým důsledkem doporu čení Rady z roku  1998, a lze ji 
tudíž považovat za nejkonkrétn ější výsledek na evropské  úrovni i za výchozí bod 
a klíčového aktéra pro budoucí vývoj. Valné shromážd ění ENQA v červnu 2004 
rozhodlo, že členství v síti ENQA rozší ří na agentury ze 40 signatá řských zemí 
boloňského procesu a zavede reformy nezbytné k tomu, aby ENQA splnila sv ůj 
budoucí úkol poskytovat služby svým členům a pracovat na vzájemném uznávání 
systémů zajišťování kvality v Evrop ě. 
Síť ENQA se zapojila do úzké spolupráce se sít ěmi pro hodnocení kvalifikací ENIC 
a NARIC, aby prozkoumala zp ůsob, jakým by lepší informace o kvalit ě mohly 
urychlit uznávání diplom ů a doby studia, zejména pokud jde o nadnárodní 
vzdělávání. Sí ť ENQA plánuje, že prost řednictvím svých členů usnadní nadnárodní 
hodnocení, zvlášt ě nadnárodní hodnocení spole čných a dvojitých diplom ů. 
3.3. Sít ě v oblasti vysokoškolského vzd ělávání 
Doporučení Rady požaduje podporu pro instituce vysokoškolského vzd ělávání, které 
chtějí spolupracovat v oblasti zajiš ťování kvality na nadnárodním základ ě. Díky 
uvedenému doporu čení a vzájemnému tlaku partner ů v rámci bolo ňského procesu 
bylo v tomto ohledu podniknuto n ěkolik iniciativ, p řípadně se jim dostalo nových 
podnětů. 
 
Asociace evropských univerzit ( European University Association – EUA ) řídí 
nadnárodní Program hodnocení institucí, kterým se snaží pomoci svým členům 
zajistit, aby instituce jako celek p řevzala odpov ědnost za trvalé zajišt ění kvality a její 
zvyšování. Asociace evropských univerzit je rovn ěž zapojena do projektu 
podporovaného Komisí „Kultura kvality“, v jehož rámci si skupiny univerzit 
                                                 
5 Belgie (Flandry), Irsko, N ěmecko, Nizozemsko, Norsko, Rakousko, Špan ělsko a Švýcarsko. 
6 Z Bulharska, České republiky, Estonska, Chorvatska, Litvy, Lotyšska, Ma ďarska, Makedonie, N ěmecka 
(Bavorska), Polska, Rakouska, Rumunska, Ruska, Slovenska a Slovinska. 
7 Dánsko, Finsko, Island, Norsko a Švédsko. 
 
CS 6   CS vzájemně pomáhají se zavád ěním vnitřních mechanism ů zajišťování kvality, zlepšují 
si úroveň kvality a lépe se p řipravují na vn ější hodnocení. 
 
Na celosv ětové úrovni p ůsobí Mezinárodní sí ť pro agentury zajiš ťující kvalitu 
v oblasti vysokoškolského vzd ělávání ( International Network for Quality Assurance 
Agencies in Higher Education – INQAAHE ), která pracuje na p říručce správných 
postupů pro agentury, a dále Me zinárodní asociace rektor ů univerzit ( International 
Association of University Presidents – IAUP ), která posuzuje realizovatelnost 
„světového registru kvality“  pro agentury zajiš ťující kvalitu. 
3.4. Rada Evropy 
Podle Rady Evropy / Úmluvy UNESCO o uz návání kvalifikací týkajících se 
vysokoškolského vzd ělávání v evropském regionu8 uznává každá zem ě kvalifikace 
za podobné odpovídajícím kvalifikacím ve svém vlastním systému, pokud mezi jejími vlastními kvalifikacemi a kvalifikacem i, o jejichž uznání se usiluje, nejsou 
podstatné rozdíly. Do t ěchto podstatných rozdíl ů může být zahrnuta kvalita výuky a 
studia. Z tohoto d ůvodu je d ůležitá sou časná úzká spolupráce mezi odborníky 
v oblasti zajiš ťování kvality (sí ť ENQA) a odborníky v h odnocení kvalifikací (sí ť 
Evropské unie NARIC a partnerská sí ť Rady Evropy ENIC a UNESCO-CEPES). 
3.5. OECD a UNESCO 
Organizace OECD a UNESCO spolupracují na vytvo ření nezávazných hlavních 
směrů ochrany spot řebitelů při přeshraničním vysokoškolském vzd ělávání se silným 
důrazem na zajiš ťování kvality. UNESCO ustavilo globální fórum  pro zajiš ťování 
kvality, akreditaci a uznávání, které stav í na existujících regionálních sítích a 
úmluvách týkajících se uznávání diplom ů. Organizace UNESCO-CEPES v Evrop ě 
uskutečňuje projekt, v jehož rámci sbírá ukazatele  pro vysokoškolské vzd ělávání, 
které by mohly být užite čné při zajišťování kvality a provád ění hodnocení. 
4. Berlínský mandát 
Dne 19. zá ří 2003 se minist ři odpovědní za vysoké školství ze 40 signatá řských zemí 
boloňského procesu setkali v Berlín ě a přijali komuniké, v n ěmž vyzývají, aby 
ENQA „prost řednictvím svých členů ve spolupráci s EUA, EURASHE a ESIB 
vytvořila dohodnutý soubor standard ů, postupů a hlavních sm ěrů; našla zp ůsoby, jak 
zajistit vzájemné posouzení systém ů zajišťování kvality a/nebo akredita čních agentur 
nebo orgán ů, a současně aby o tom ministr ům podala zprávu prost řednictvím řídící 
skupiny v roce 2005. “ 
Rozdílné části tohoto mandátu zkoumají dv ě pracovní skupiny, které utvo řila ENQA. 
Jedna pracovní skupina se zabývá standardy, postupy a hlavními sm ěry a druhá 
pracovní skupina zase vytvo řením systému odpovídajícího vzájemného posuzování. 
Odborníci čerpají ze stávajících studií a zkušeností ENQA a jejích členů 
organizovaných v regionálních (severní  a východní Evropa) nebo specializovaných 
sítích (Evropské konsorcium pro akreditaci – European Consortia for Accreditation ). 
                                                 
8 http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/QueVoulezVous.asp? 
 NT=165&CM=8&DF=10/02/04&CL=ENG 
 
CS 7   CS Zkoumají hodnocení institucí EUA, dále p řístup, který se uplat ňuje v akci nazvané 
„Tuning Project “9 a který se zakládá na odborné zp ůsobilosti, a také práci odborných 
akreditačních agentur specializovaných na ur čité obory. Krom ě toho budou brát 
v úvahu zkušenosti i z jiných částí světa, zejména ze Spojených stát ů. 
Síť ENQA podává zprávy prost řednictvím řídící skupiny bolo ňského procesu a sv ůj 
návrh záv ěrečné zprávy p ředloží do konce roku 2005, ješt ě před schůzkou ministr ů 
v Bergenu v kv ětnu 2005. 
5. Záv ěr 
Provádění doporu čení Rady z roku 1998 zaznamenalo úsp ěch, uvážíme-li, že ve 
většině zemí byly zavedeny systémy zajiš ťování kvality a evropská spolupráce 
v oblasti kvality byl a intenzivní. Je z řejmé, že práce na zajiš ťování kvality nabrala na 
obrátkách zejména poté, co se otázky kvality dostaly do st ředu zájmu v bolo ňském 
procesu a lisabonské strategii, a poté, co byly uznány za nezbytnou sou část nově 
vznikajícího „Evropského rámce kvalifikací“. 
Na dvoustranné a regionální úrovni se významným zp ůsobem usilovalo o vytvo ření 
prostředí důvěry, která by usnadnila vzájemné uznání systém ů zajišťování kvality a 
hodnocení. Mandát, který byl v Berlín ě dán ENQA, mohl mít stejn ě tak pozitivní 
vliv v širším evropském m ěřítku. 
Nastal čas podniknout rozhodné kroky, aby se docílilo skute čného vzájemného 
uznání systém ů zajišťování kvality i akreditací a hodnocení,  a dovolit, aby zajišt ění 
kvality ú činně přispělo k našemu sdílenému cíli u činit z evropského 
vysokoškolského vzd ělávání „sv ětovou zna čku kvality“. V této d ůležité oblasti m ůže 
a musí dojít k pokroku. 
 
Přílohy 
1. Berlínské komuniké, výtah týkající se zabezpe čení kvality 
2. Stávající agentury zajiš ťující kvalitu podle zemí 
                                                 
9 Univerzita Deusto, Bilbao, Špan ělsko ( www.relint.deusto.es/TuningProject/index.htm ) nebo Univerzita  
Groningen, Nizozemsko (www.let.r ug.nl/TuningProject/index.htm ). 
 
CS 8   CS Příloha 1  
„Realizace Evropského pros toru vysokoškolského vzd ělávání“ 
Komuniké Konference ministr ů odpovědných za vysoké školství 
v Berlíně dne 19. zá ří 2003 
=Výtah týkající se zabezpe čení kvality= 
„Ukazuje se, že kvalita vysokoškolského vzd ělávání je samou podstatou vytvá ření 
Evropského prostoru vysokoškolského vzd ělávání. Minist ři se zavazují k podpo ře 
dalšího rozvoje zabezpe čování kvality na institucionáln í, národní i evropské úrovni. 
Zdůrazňují potřebu vytvo ření vzájemn ě sdílených kritérií a metodologií pro zajišt ění 
kvality.  
Rovněž zdůrazňují, že v souladu se zásadou inst itucionální autonomie je zabezpe čení 
kvality vysokého školství p ředevším povinností každé jednotlivé vysoké školy, což 
je základem skute čné odpov ědnosti akademického systému v rámci celonárodního 
systému kvality.  
Shodli se proto, že by do roku 2005 m ěly systémy zabezpe čení kvality zahrnovat: 
– vymezení povinností zú častněných orgán ů a institucí; 
– hodnocení program ů či institucí, v četně vnitřního hodnocení, vn ějšího hodnocení, 
účast student ů a zveřejnění výsledk ů; 
– systém akreditací, udílení osv ědčení nebo srovnatelné postupy; 
– mezinárodní ú čast, spolupráci a utvá ření sítí. 
 
Na evropské úrovni vyzývají minist ři Evropskou sí ť zabezpečení kvality (ENQA), 
aby prost řednictvím svých členů ve spolupráci s EUA, EURASHE a ESIB vytvo řila 
dohodnutý soubor standard ů, postupů a hlavních sm ěrů; našla zp ůsoby, jak zajistit 
vzájemné posouzení systém ů zajišťování kvality a/nebo akredita čních agentur nebo 
orgánů, a současně aby o tom ministr ům podala zprávu prost řednictvím řídící 
skupiny v roce 2005.“ 
 
CS 9   CS Příloha 2  
Agentury zajiš ťující kvalitu v oblast i vysokoškolského vzd ělávání podle zemí 
Country Agency Scope Main 
evaluation type
Albania Accreditation Agency 
of Higher Education, Accreditation Council National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Austria Fachhochschulrat – 
www.fhr.ac.at   National, 
non-university sector Institutional 
and programme evaluation, programme accreditation 
Austria Österreichischer 
Akkreditierungsrat – 
www.akkreditierungsrat.a
t  National, 
private universities Institutional 
accreditation, programme accreditation 
Belgium (Flanders) Flemish Inter-
university Council – 
www.vlir.be   Regional, 
university sector Programme 
evaluation 
Belgium (Flanders) Council of Flemish 
Institutes for Higher Education – 
www.vlhora.be   Regional, 
non-university sector Programme 
evaluation 
Belgium Conseil des Recteurs 
(CRef) University 
sector Programme 
evaluation 
Bulgaria National Evaluation 
and Accreditation Agency at the Council of Ministers – 
http://www.neaa.governm
ent.bg   National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Croatia National Council for 
Higher Education National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation in function of accreditation by ministry 
Cyprus Council of Educational 
Evaluation - 
sekap@cytanet.com.cy   National, 
non-university 
sector Programme 
evaluation, programme 
accreditation 
Czech 
Republic Accreditation 
Commission – 
www.msmt.cz/_DOMEK/
default.asp?CAI=2856   National, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
 
CS 10   CS Country Agency Scope Main 
evaluation type
Denmark Danish Evaluation 
Institute – www.eva.dk   National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation and accreditation, institutional evaluation 
Estonia Estonian Higher 
Education 
Accreditation Centre – 
www.ekak.archimedes.ee   National, 
university 
and non-university sectors Programme 
accreditation 
Finland Finnish Higher 
Education Evaluation Council – 
www.finheec.fi  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
France Comité National 
d’Évaluation – 
www.cne-evaluation.fr   National, 
university sector Institutional 
evaluation 
France Inspection générale de 
l’administration de l’éducation nationale et de la recherche (IGAENR) – 
www.education.gouv.fr  
 National, 
university and non-university Institutional 
evaluation 
Germany Akkreditierungsrat – 
www.akkreditierungsrat.d
e  National, 
university and non-university sectors Meta-
accreditation 
Germany Zentrale Evaluations- 
und Akkreditierungsagentur (ZevA) – 
www.zeva.uni-
hannover.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Germany Akkreditierungs-, 
Zertifizierungs- und Qualitätssicherungs-Institut (ACQUIN) - 
www.acquin.org  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Germany Agentur für 
Qualitätssicherung durch Akkreditierung von Studiengängen (AQAS) – 
www.aqas.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
 
CS 11   CS Country Agency Scope Main 
evaluation type
Germany Akkreditierungsagentur 
für Studiengänge der Ingenieurwissenschaften, der Informatik, der Naturwissenschaften und der Mathematik (ASIIN) – 
www.asiin.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Germany Akkreditierungsagentur 
für Studiengänge im Bereich Heilpädagogik, Pflege, Gesundheit und Soziale Arbeit (AHPGS) – 
www.ahpgs.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Germany Stiftung 
Evaluationsagentur Baden-Württemberg (EVALAG) – 
www.evalag.de  Regional, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation 
Germany Foundation for 
International Business Administration Accreditation – 
www.fibaa.de  Regional, 
university and non-university sectors, subject-specific Programme 
accreditation 
Hungary Hungarian 
Accreditation Committee (HAC) – 
www.mab.hu  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Iceland Division of Evaluation 
and Supervision – 
http://mrn.stjr.is  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
Ireland Higher Education and 
Training Awards Council (HETAC) 
www.hetac.ie  National, 
non-university sector Programme 
and institutional evaluation and 
accreditation 
Ireland Higher Education 
Authority – www.hea.ie  National, 
university sector Institutional 
evaluation, meta-evaluation 
 
CS 12   CS Country Agency Scope Main 
evaluation type
Ireland National Qualification 
Authority of Ireland – 
www.nqai.ie  National, 
non-university sector Institutional 
evaluation 
Italy National Committee 
for the Evaluation of 
the University System 
– www.vsu.it  National, 
university 
sector Programme 
and 
institutional 
evaluation, institutional accreditation 
Latvia Higher Education 
Quality Evaluation Centre - 
www.aiknc.lv  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Lithuania Lithuanian Centre for 
Quality Assessment in Higher Education – 
www.skvc.lt  National, 
university and non-university sectors Programme 
evaluation and accreditation 
Macedonia Ministry of Education 
and Science, Accreditation Board National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Netherlands Inspectorate of Higher 
Education – 
www.owinsp.nl  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation, meta-evaluation 
Netherlands Netherlands Quality 
Agency – www.hbo-
raad.nl  National, 
non-university sector Programme 
evaluation 
Netherlands Netherlands 
Accreditation Organisation – 
www.nao-ho.nl  National, 
university and non-university sectors Programme 
accreditation 
Netherlands Quality Assurance 
Netherlands Universities (QANU)– www.qanu.nl
 National, 
university sector Programme 
evaluation 
 
CS 13   CS Country Agency Scope Main 
evaluation type
Norway Norwegian Agency for 
Quality Assurance in Education (NOKUT)
– www.nokut.no  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Poland National General 
Accreditation 
Commission – 
www.men.waw.pl  National, 
university 
and non-university sectors Programme 
and 
institutional accreditation 
Poland University 
Accreditation Commission – 
http://main.amu.edu.pl/~e
cts/uka/uka.html  National, 
university sector Programme 
accreditation 
Poland Association of 
Management Education Forum – 
www.semforum.org.pl  National, 
private university and non-university sectors, subject-specific Programme 
evaluation and accreditation 
Portugal National Council for 
Evaluation of Higher Education (CNAVES) – 
www.cnaves.pt  National, 
university and non-university sectors Institutional 
evaluation 
Romania National Council for 
Academic Assessment and Accreditation – 
www.cneaa.ro  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Slovakia Accreditation 
Commission – 
www.akredkom.sk  National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional accreditation 
Slovenia Council for Higher 
Education National, 
university and non-university sectors Institutional 
accreditation 
Slovenia Higher Education 
Quality Assessment Commission (HEQAC)National, 
university and non-university sectors Programme 
and institutional evaluation 
 
CS 14   CS Country Agency Scope Main 
evaluation type
Spain National Agency for 
Quality Assessment and Accreditation (ANECA) – 
www.aneca.es  National, 
university sector Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Spain Agency for Quality 
Assurance in the 
Catalan University System – 
www.agenqua.org  Regional, 
university 
sector Programme 
and 
institutional evaluation 
Sweden National Agency for 
Higher Education – 
www.hsv.se  National, 
university sector Programme 
and institutional evaluation and accreditation 
Switzerland Centre for 
Accreditation and Quality Assurance of the Swiss Universities (OAQ) – 
www.oaq.ch  National, 
university sector Programme 
and institutional accreditation 
United Kingdom Quality Assurance 
Agency for Higher Education (QAA) – 
www.qaa.ac.uk  National, 
university and non university sectors Programme 
and institutional evaluation 
 European University 
Association (EUA) – 
www.eua.be/eua/  
 University 
sector Institutional 
evaluation