[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 23. 9. 2009 KOM(2009) 503 v konečném znění 2009/0144 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy {KOM(2009) 499 v konečném znění} {KOM(2009) 500 v konečném znění} {KOM(2009) 501 v konečném znění} {KOM(2009) 502 v konečném znění} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti návrhu V průběhu finanční krize se projevily závažné nedostatky ve finančním dohledu jak v konkrétních případech, tak ve vztahu k finančnímu systému jako celku. Předseda Evropské komise Barroso tedy požádal skupinu odborníků na vysoké úrovni, vedenou Jacquesem de Larosièrem, aby předložila návrhy pro posílení dohledu s cílem vytvořit účinnější, integrovaný a udržitelný celoevropský systém dohledu. Skupina předložila svoji zprávu dne 25. února 2009. Na základě jejích doporučení vytyčila Komise ve svém sdělení pro jarní zasedání Evropské rady z března 2009 návrhy nové evropské architektury finančního dohledu. Komise své plány podrobněji rozvedla ve svém sdělení z května 2009, které navrhovalo: - vytvoření Evropského systému orgánů finančního dohledu (ESFS) , který by představovala síť vnitrostátních orgánů finančního dohledu spolupracujících s novými evropskými orgány dohledu vytvořenými přeměnou stávajících evropských výborů pro dohled[1] na Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), čímž se sloučí výhody zastřešujícího evropského rámce pro finanční dohled s odbornými znalostmi místních orgánů mikroobezřetnostního dohledu, které jsou institucím působícím v rámci jejich jurisdikce nejblíže; a - zřízení Evropského výboru pro systémová rizika (ESRB), který by sledoval a posuzoval potenciální hrozby pro finanční stabilitu, jež vznikají v důsledku makroekonomického vývoje a vývoje uvnitř finančního systému jako celku. Za tímto účelem by ESRB poskytoval včasná varování před systémovými riziky, která mohou narůstat, a v případě potřeby vydával doporučení k přijetí opatření na řešení těchto rizik[2]. 2. Konzultace zúčastněných stran Při přípravě těchto návrhů proběhly dvě otevřené konzultace. Po vydání zprávy expertní skupiny vedené Jacquesem de Larosièrem a zveřejnění sdělení Komise ze dne 4. března 2009 zorganizovala Komise konzultace v době od 10. března do 10. dubna 2009; výstupy z těchto konzultací byly použity v jejím sdělení o finančním dohledu v Evropě, zveřejněném dne 27. května 2009. Shrnutí přijatých veřejných podání je možno nalézt na internetové adrese: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision/summary_en.pdf Druhé kolo konzultací uspořádala Komise od 27. května do 15. července 2009 a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily k detailnějším reformám předloženým v květnovém sdělení o finančním dohledu v Evropě. Přijaté reakce vyjadřovaly z větší části podporu navrhovaným reformám a obsahovaly komentáře k jednotlivým aspektům navrhovaného výboru ESRB a systému ESFS. Shrnutí přijatých veřejných podání je možno nalézt na internetové adrese: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision_may/replies_summary_en.pdf 3. POSOUZENÍ DOPADů Ke květnovému sdělení Komise o finančním dohledu v Evropě bylo přiloženo posouzení dopadů, které analyzovalo hlavní varianty politiky pro zřízení ESFS a ESRB. Druhé posouzení dopadů, které se jednotlivými možnostmi zabývá podrobněji, pak tvoří přílohu těchto návrhů. Druhá zpráva o posouzení dopadů je k dispozici na internetové stránce Komise. 4. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Soudní dvůr potvrdil[3], že článek 95 Smlouvy týkající se přijímání opatření pro sbližování právních předpisů pro zavedení a fungování vnitřního trhu je vhodným právním základem pro zřízení „subjektu Společenství pověřeného přispívat k uskutečnění procesu harmonizace“, když úkoly delegované na takový subjekt úzce souvisejí s předmětem aktů pro sblížení vnitrostátních právních předpisů. V důsledku finanční a hospodářské krize vznikla reálná a vážná rizika pro stabilitu vnitřního trhu. Obnovení a udržení stabilního a spolehlivého finančního systému je absolutně nezbytným předpokladem pro zachování důvěry a soudržnosti na vnitřním trhu, a tedy pro zachování a zlepšení podmínek pro vytvoření plně integrovaného a fungujícího vnitřního trhu v oblasti finančních služeb. Kromě toho hlouběji a šířeji integrované finanční trhy nabízejí lepší možnosti financování a diverzifikace rizika, čímž přispívají ke zlepšení schopnosti ekonomik absorbovat šoky. Finanční integrace a stabilita se tedy navzájem posilují. Zřízení ESFS bude doprovázeno vypracováním jednotného kodexu, který zajistí jednotné uplatňování předpisů v EU, a tím přispěje k fungování vnitřního trhu. Úkolem evropských orgánů dohledu bude pomáhat vnitrostátním orgánům s jednotným výkladem a uplatňováním předpisů Společenství. Jelikož úkoly, které mají být na evropské orgány dohledu delegovány, úzce souvisejí s opatřeními provedenými v reakci na finanční krizi a s opatřeními oznámenými ve sděleních Komise ze dne 4. března a 27. května 2009, mohou být podle judikatury Soudního dvora zřízeny na základě článku 95 Smlouvy. Opatření na úrovni Společenství mohou odstranit slabé stránky odhalené finanční krizí a vytvořit systém, který je v souladu s cílem stabilního a jednotného finančního trhu finančních služeb EU a který spojuje vnitrostátní orgány dohledu do silné sítě Společenství. Těžiště každodenního dohledu však nadále zůstane na vnitrostátní úrovni a vnitrostátní orgány dohledu zůstanou odpovědné za dohled nad jednotlivými subjekty. Příslušná ustanovení tak nepůjdou nad rámec toho, co je zcela nezbytné pro dosažení stanovených cílů. Návrhy tedy odpovídají zásadám subsidiarity a proporcionality stanoveným v článku 5 Smlouvy. 5. Rozpočtové důsledky Pro přeměnu stávajících evropských výborů pro dohled na účinné evropské orgány dohledu jsou nutné posílené zdroje – personální i rozpočtové. Přehled rozpočtových důsledků těchto návrhů je uveden ve zprávě o posouzení dopadů a přiložených legislativních finančních výkazech (které jsou přiloženy k tomuto návrhu). 6. Podrobné vysvětlení návrhu Aby bylo možné vzít v úvahu specifické znaky jednotlivých odvětví, jsou pro zřízení orgánů pro bankovnictví, pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a cenné papíry nutná tři samostatná nařízení. Obecné části těchto návrhů jsou však totožné. Tato důvodová zpráva se tedy především zabývá společnými prvky a krátce se zmíní o rozdílech mezi těmito třemi nařízeními. 6.1. Zřízení evropských orgánů dohledu a jejich právní postavení Cílem evropských orgánů dohledu bude přispívat: i) k lepšímu fungování vnitřního trhu, včetně především vysoké, účinné a jednotné úrovně regulace a dohledu, ii) k ochraně vkladatelů, investorů, pojistníků a jiných oprávněných osob, iii) k zajištění integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů, iv) k zachování stability finančního systému, a v) k posílení koordinace dohledu na mezinárodní úrovni. K tomuto účelu bude každý evropský orgán dohledu usilovat o zajištění jednotného, účinného a efektivního uplatňování příslušného práva Společenství. Evropské orgány dohledu budou institucemi Společenství s právní subjektivitou a budou představovat klíčový prvek navrhovaného ESFS. ESFS pak bude působit jako síť orgánů dohledu a bude sestávat z vnitrostátních orgánů členských států, Smíšeného výboru evropských orgánů dohledu, který se bude zabývat meziodvětvovými otázkami, a Evropské komise. Evropské orgány dohledu by sice měly požívat maximální nezávislosti, aby mohly objektivně plnit své poslání, avšak budou-li to vyžadovat institucionální důvody a povinnosti podle Smlouvy, zapojí se do práce evropských orgánů dohledu i Komise. Hlavním rozhodovacím orgánem každého evropského orgánu dohledu bude jeho rada orgánů dohledu, která bude tvořena vedoucími představiteli příslušných vnitrostátních orgánů dohledu a předsedou příslušného evropského orgánu dohledu. Předseda bude předsedat zasedáním rady orgánů dohledu a řídící rady a bude jednat jako vedoucí představitel a zástupce evropského orgánu dohledu. Za každodenní řízení každého evropského orgánu dohledu bude odpovídat výkonný ředitel. Pokud jde o sídla nových evropských orgánů dohledu, navrhuje se zachovat současná sídla stávajících evropských výborů orgánů dohledu, protože to usnadní rychlý a účinný přechod na nový režim. Podrobněji se vnitřní organizací evropských orgánů dohledu zabývá část 6.3. 6.2. Úkoly a pravomoci evropských orgánů dohledu Evropské orgány dohledu převezmou všechny úkoly stávajících evropských výborů pro dohled, ale navíc významně vzrostou jejich povinnosti, definované pravomoci a oprávnění, jak je stanoveno ve sdělení Komise ze dne 27. května 2009 a jak odsouhlasila Evropská rada dne 18. a 19. června 2009. 6.2.1. Příprava technických norem Evropská rada schválila návrh Komise, aby byl vytvořen jednotný kodex EU pro všechny finanční instituce na jednotném trhu. K tomuto účelu je nutno identifikovat a odstranit rozdíly v provedení právních předpisů Společenství v jednotlivých členských státech, které vyplývají z různých výjimek, odchylek, dodatků nebo nejednoznačných ustanovení tak, aby mohl být vymezen a používán jeden základní soubor harmonizovaných norem. Evropské orgány dohledu k tomu přispějí tak, že v oblastech stanovených příslušnými odvětvovými právními předpisy připraví návrhy technických norem. Tyto normy představují účinný nástroj pro posílení 3. úrovně Lamfalussyho struktury, která je v současnosti omezena na přijímání nezávazných pokynů. Oblasti, ve kterých může evropský orgán dohledu připravovat návrhy norem, zahrnují otázky a problémy vysoce technické povahy, u nichž jsou potřebné jednotné podmínky pro uplatňování právních předpisů Společenství. Tyto otázky nezahrnují politická rozhodnutí a jejich obsah je přesně vymezen akty Společenství přijatými na 1. úrovni (pro podrobné informace o nezbytných změnách příslušných právních předpisů Společenství viz přiložený pracovní dokument útvarů Komise). Příprava norem evropským orgánem dohledu zajistí, že se do nich promítnou specializované odborné znalosti vnitrostátních orgánů dohledu. Návrhy technických norem budou evropským orgánem dohledu přijímány kvalifikovanou většinou členů rady orgánů dohledu podle definice v článku 205 Smlouvy. Právní řád Společenství vyžaduje, aby následně tyto návrhy norem schválila Komise ve formě nařízení nebo rozhodnutí, kterými zajistí jejich přímou právní účinnost. V obzvláště výjimečných případech a pouze z důvodů zájmu Společenství se může Komise rozhodnout, že normy schválí pouze částečně nebo v pozměněném znění, popřípadě že je vůbec neschválí, přičemž důvod tohoto rozhodnutí musí být evropskému orgánu dohledu sdělen. Tímto návrhem Komise nejsou dotčena jednání o budoucích postupech v rámci přechodu na novou Smlouvu. Pro účely konzultací se zúčastněnými stranami bude pro každý evropský orgán dohledu zřízena skupina zúčastněných stran, ve které budou zasedat zástupci odvětví, zaměstnanci finančního sektoru a uživatelé finančních služeb. Relativní poměr jednotlivých zastoupených skupin by měl být vyrovnaný a žádná skupina by neměla mít dominantní postavení. V oblastech, kterými se technické normy nezabývají, budou moci evropské orgány dohledu, stejně jako stávající evropské výbory pro dohled, vydávat pro vnitrostátní orgány dohledu, finanční instituce a účastníky trhu nezávazné pokyny a doporučení. Jestliže se v konkrétním případě místní orgány rozhodnou, že se nebudou pokyny a doporučeními řídit, měly by své rozhodnutí evropskému orgánu dohledu vysvětlit. 6.2.2. Pravomoc zajistit jednotné uplatňování předpisů Společenství I v případě jediného souboru harmonizovaných předpisů může jejich uplatňování občas vést k různým názorům na použití právních předpisů Společenství. Aniž by byla dotčena pravomoc Komise zahájit proti členskému státu řízení pro porušení práva, měly by mít evropské orgány dohledu obecnou pravomoc přispívat k zajištění jednotného uplatňování právních předpisů Společenství. K tomuto účelu by měl být zaveden mechanismus pro řešení situace, kdy se vnitrostátní orgány dohledu chovají v rozporu se stávajícími právními předpisy Společenství (včetně technických norem podle části 6.2.1). Tento mechanismus je tvořen třemi různými kroky: Nejprve by evropské orgány dohledu buď ze své vlastní iniciativy, nebo na základě žádosti jednoho nebo více vnitrostátních orgánů dohledu nebo Komise záležitost vyšetřily a v případě potřeby by přijaly doporučení pro opatření určené vnitrostátnímu orgánu dohledu. V rámci obecné povinnosti dodržovat právní předpisy Společenství by byl vnitrostátní orgán dohledu vyzván, aby do jednoho měsíce doporučení vyhověl. Jestliže nebude doporučení vyhověno, může Evropská komise po upozornění ze strany evropského orgánu dohledu nebo z vlastní iniciativy přijmout rozhodnutí, kterým bude po vnitrostátním orgánu dohledu požadovat, aby přijal konkrétní opatření, nebo aby se takových opatření zdržel. Do deseti pracovních dnů od doručení rozhodnutí bude vnitrostátní orgán dohledu informovat Komisi a evropský orgán dohledu o krocích, které přijal nebo které plánuje přijmout pro realizaci tohoto rozhodnutí. Ve výjimečných případech, kdy vnitrostátní orgán dohledu tomuto rozhodnutí nevyhoví, může evropský orgán dohledu jako poslední východisko přijmout rozhodnutí určené finančním institucím s ohledem na právo Společenství, které se na ně přímo vztahuje (tj. nařízení). Tím není dotčena pravomoc Komise prosazovat plnění svých rozhodnutí. 6.2.3. Opatření v mimořádných situacích Evropské orgány dohledu budou plnit aktivní úlohu koordinátora mezi vnitrostátními orgány dohledu, zejména v případě nepříznivého vývoje, který by mohl potenciálně ohrozit správné fungování a integritu finančního systému EU. V mimořádných situacích ale nemusí koordinace stačit, obzvláště když samotné vnitrostátní orgány dohledu nedisponují nástroji pro urychlenou reakci na nastupující přeshraniční krizi. Evropské orgány dohledu by tedy za takových výjimečných okolností měly mít pravomoc vyžadovat od vnitrostátních orgánů dohledu přijetí konkrétních společných opatření. Vymezení mimořádné situace na přeshraniční úrovni vyžaduje jistý stupeň vyhodnocení takové situace, a mělo by tedy být ponecháno v působnosti Evropské komise. To je předmětem ustanovení o ochranných opatřeních (viz 6.2.11). Současně by měla být urychlena práce na vybudování komplexního přeshraničního rámce pro zdokonalení systémů Evropské unie na řízení/řešení finanční krize, včetně systémů záruk a sdílení zátěže. 6.2.4. Urovnávání sporů mezi vnitrostátními orgány dohledu Je navrhován mechanismus, který zajistí, aby příslušné vnitrostátní orgány dohledu braly patřičně v úvahu zájmy ostatních členských států, a to i v rámci kolegií orgánů dohledu. Jestliže vnitrostátní orgán dohledu nesouhlasí s postupem nebo obsahem opatření či nečinností ze strany jiného vnitrostátního orgánu dohledu v případě, kdy příslušné právní předpisy vyžadují spolupráci, koordinaci nebo společné rozhodování, může evropský orgán dohledu na žádost dotčeného vnitrostátního orgánu dohledu pomoci vnitrostátním orgánům dosáhnout společného stanoviska nebo záležitost urovnat. Tento mechanismus je tvořen třemi možnými kroky[4]: Zaprvé jestliže jeden nebo více vnitrostátních orgánů dohledu požádá evropský orgán dohledu, aby jim pomohl urovnat podobný spor, může nejprve stanovit lhůtu pro smírčí jednání mezi vnitrostátními orgány dohledu, při kterém by se pokusily dosáhnout společné dohody, přičemž v případě nutnosti by se evropský orgán dohledu jednání zúčastnil jako zprostředkovatel. Zadruhé jestliže ve smírčím jednání nebyly vnitrostátní orgány dohledu schopny dosáhnout dohody, evropské orgány dohledu by mohly spor vyřešit rozhodnutím.[5] V tomto případě by se však jednoznačně jednalo o výjimečnou situaci, jelikož ve většině případů by příslušné vnitrostátní orgány měly být schopny dosáhnout v předcházející smírčí fázi dohody. Zatřetí může v případě neplnění předchozího rozhodnutí příslušným vnitrostátním orgánem dohledu evropský orgán dohledu také přijmout rozhodnutí určená finančním institucím, v nichž stanoví jejich povinnosti s ohledem na právo Společenství, jež se přímo vztahuje na finanční instituce. Je nutné zdůraznit, že mechanismus řešení sporů by se měl zabývat pouze závažnými otázkami, např. případy, kdy má činnost nebo nečinnost vnitrostátního orgánu dohledu podstatný nepříznivý dopad na schopnost orgánu dohledu chránit zájmy vkladatelů, pojistníků, investorů nebo osob, kterým jsou poskytovány služby v jednom nebo více jiných členských státech, popř. na finanční stabilitu těchto členských států. Evropský orgán dohledu si vyhrazuje právo nezahájit postup urovnání sporu nebo nepřijmout žádné rozhodnutí, jestliže tyto požadavky nejsou splněny. Tato ustanovení jsou předmětem ustanovení o ochranných opatřeních (viz 6.2.11). 6.2.5. Kolegia orgánů dohledu Kolegia orgánů dohledu jsou základním stavebním kamenem systému dohledu v EU a hrají důležitou úlohu při zajišťování vyváženého toku informací mezi domácími a hostitelskými orgány. Evropské orgány dohledu budou přispívat k podpoře účinného a jednotného fungování kolegií orgánů dohledu a ke sledování jejich jednotného postupu při provádění právních předpisů Společenství. V této souvislosti se mohou evropské orgány dohledu účastnit kolegií orgánů dohledu jako pozorovatelé a získávat veškeré důležité informace, které jsou k dispozici členům kolegia. 6.2.6. Společná kultura dohledu, delegování úkolů a povinností a srovnávací hodnocení Evropské orgány dohledu budou hrát aktivní úlohu při budování společné evropské kultury dohledu a zajišťování stejných postupů a jednotného výkonu dohledu v celém Společenství. Společně s mechanismem pro urovnávání sporů mezi vnitrostátními orgány dohledu by měla společná kultura dohledu pomoci při budování důvěry a spolupráce a postupně může pro orgány dohledu vytvářet stále více příležitostí pro vzájemné delegování určitých úkolů a povinností. Evropské orgány dohledu budou tento proces podporovat tak, že budou identifikovat úkoly a povinnosti, které lze delegovat nebo vykonávat společně, a současně budou podporovat osvědčené postupy. V tomto ohledu bude evropský orgán dohledu podporovat a usnadňovat zřizování společných týmů dohledu. Navíc budou evropské orgány dohledu pravidelně provádět srovnávací hodnocení činnosti vnitrostátních orgánů dohledu. 6.2.7. Posuzování tržního vývoje Jedním z nových úkolů přidělených stávajícím evropským výborům pro dohled v upravených rozhodnutích Komise, přijatých dne 23. ledna 2009, je sledování, posuzování a podávání zpráv o trendech, možných rizicích a zranitelných místech odvětví bankovnictví, pojišťovnictví a cenných papírů. Ačkoliv za makroobezřetnostní analýzu finančního sektoru EU bude odpovídat navrhovaný ESRB, evropské orgány dohledu by měly nadále pokračovat v práci stávajících evropských výborů pro dohled v této oblasti, protože: i) předmět jejich analýzy je jiný, tj. mikroobezřetnostní analýza poskytne analýzu zdola nahoru, zatímco makroobezřetnostní analýza pracuje shora dolů, a ii) jejich analýza může být použita jako užitečný zdroj pro práci vykonávanou ESRB. 6.2.8. Mezinárodní a poradní úloha Komise těmito návrhy jasně reaguje na nedostatky zjištěné během krize, jakož i na výzvu skupiny G20 k přijetí opatření k vybudování silnějšího a celosvětově jednotnějšího systému regulace a dohledu v oblasti finančních služeb. Evropské orgány dohledu by mohly působit jako užitečná kontaktní místa pro orgány dohledu třetích zemí. V této souvislosti mohou, aniž by byly dotčeny pravomoci orgánů EU, uzavírat administrativní dohody s mezinárodními organizacemi a vládami třetích zemí. Evropské orgány dohledu mohou také pomáhat při přípravě rozhodnutí o rovnocennosti týkajících se režimů dohledu ve třetích zemích. Navíc mohou evropské orgány dohledu na žádost nebo z vlastní iniciativy poskytovat Evropskému parlamentu, Radě a Komisi poradenské služby či zveřejňovat stanoviska, včetně stanovisek k obezřetnostnímu posuzování přeshraničních fúzí a nabývání účastí. Poslední uvedená možnost by měla dávat dodatečnou záruku kvalitního a objektivního posuzování přeshraničních fúzí a nabývání účastí v budoucnu. 6.2.9. Sběr informací Na žádost evropského orgánu dohledu předloží vnitrostátní orgány dohledu a další orgány veřejné správy členských států evropskému orgánu dohledu veškeré nezbytné informace pro plnění jeho povinností stanovených tímto nařízením. Navíc bude evropský orgán dohledu ve spolupráci s orgány dohledu působícími v kolegiích orgánů dohledu podle potřeby definovat a shromažďovat od orgánů dohledu veškeré příslušné informace, které usnadní práci kolegií orgánů dohledu. Zřídí a bude spravovat centrální systém, v jehož rámci budou tyto informace přístupné vnitrostátním orgánům dohledu sdruženým v kolegiích orgánů dohledu. V podstatě by měly veškeré informace evropským orgánům dohledu poskytovat vnitrostátní orgány dohledu. 6.2.10. Vztah s ESRB Navrhovaný rámec pro dohled EU může fungovat pouze za předpokladu, že ESRB a ESFS budou úzce spolupracovat. Cílem reformy je skutečně zajistit lepší vzájemnou součinnost makro- a mikroobezřetnostního dohledu. Při plnění své úlohy orgánu makroobezřetnostního dohledu by ESRB potřeboval včasný přísun mikroobezřetnostních údajů, zatímco mikroobezřetnostní dohled prováděný vnitrostátními orgány by těžil ze znalostí ESRB o makroobezřetnostním prostředí. Kromě toho stanoví nařízení postupy, které musí evropské orgány dohledu dodržovat, aby jednaly podle doporučení ESRB, a způsob, jakým by evropské orgány dohledu měly využívat své pravomoci k zajištění včasného plnění následných opatření v souladu s doporučeními určenými jednomu nebo více vnitrostátním orgánům dohledu. 6.2.11. Ochranná opatření V souladu se závěry Rady ministrů pro ekonomické a finanční záležitosti a Evropské rady z června 2009, které zdůrazňují, že rozhodnutí evropských orgánů dohledu by neměla mít vliv na fiskální povinnosti členských států (aniž by bylo dotčeno uplatňování práva Společenství a s ohledem na případné či podmíněné závazky členských států), se zavádí ustanovení o ochranných opatřeních. Toto ustanovení zajišťuje, že jestliže se členský stát domnívá, že rozhodnutí přijaté podle článku 10 (tj. mimořádné situace) nebo 11 (tj. urovnávání sporů) těchto nařízení má vliv na jeho fiskální povinnosti, může evropskému orgánu dohledu a Komisi oznámit, že nemá v úmyslu uplatňovat rozhodnutí evropského orgánu dohledu, přičemž jednoznačně uvede, jak rozhodnutí evropského orgánu dohledu ovlivňuje jeho fiskální povinnosti. Do jednoho měsíce bude evropský orgán dohledu informovat členský stát, zda své rozhodnutí potvrzuje, nebo jej pozměňuje, či ruší. Jestliže evropský orgán dohledu rozhodnutí potvrdí, může členský stát celou záležitost postoupit Radě a platnost rozhodnutí evropského orgánu dohledu bude pozastavena. Do dvou měsíců Rada kvalifikovanou většinou rozhodne, zda by rozhodnutí mělo být potvrzeno, nebo zrušeno. Pro rozhodnutí evropského orgánu dohledu přijatá podle článku 10 se použije zrychlený postup, aby se za mimořádných okolností přihlédlo k nutnosti přijetí rychlých rozhodnutí. 6.3. Vnitřní organizace evropských orgánů dohledu a ESFS Každý evropský orgán dohledu bude mít: i) radu orgánů dohledu; ii) řídící radu; iii) předsedu; a iv) výkonného ředitele. Kromě toho bude pro všechny tři evropské orgány dohledu zřízen jeden odvolací senát. 6.3.1. Rada orgánů dohledu Rada orgánů dohledu je hlavním rozhodovacím orgánem evropských orgánů dohledu a bude mimo jiné odpovídat za přijímání návrhů technických norem, stanovisek, doporučení a rozhodnutí uvedených v části 6.2 této důvodové zprávy. Rada orgánů dohledu má tyto členy: - předseda příslušného evropského orgánu dohledu, který bude předsedat zasedáním rady orgánů dohledu, ale nebude mít hlasovací právo, - vedoucí představitel příslušného vnitrostátního orgánu dohledu každého členského státu, - jeden zástupce Komise, který nebude mít hlasovací právo, - jeden zástupce ESRB, který nebude mít hlasovací právo, - jeden zástupce každého ze dvou ostatních evropských orgánů dohledu, který nebude mít hlasovací právo, a - případně může rada orgánů dohledu připustit účast pozorovatelů. Rozhodnutí rady orgánů dohledu budou zpravidla přijímána prostou většinou, s výjimkou rozhodnutí týkajících se stanovení návrhů technických norem a pokynů a rozhodnutí o článcích týkajících se finančních ustanovení, u kterých bude rozhodovat kvalifikovaná většina. Rada orgánů dohledu může zřizovat odborné skupiny pro urovnávání sporů. Konečné rozhodnutí však přijímá rada orgánů dohledu na návrh této odborné skupiny. 6.3.2. Řídící rada Řídící rada zajistí, aby evropský orgán dohledu vykonával své poslání a plnil stanovené úkoly. Měla by zejména odpovídat za přípravu pracovního programu a přijetí jednacího řádu evropského orgánu dohledu a hrát zásadní úlohu při přijímání jeho rozpočtu. Tato rada bude mít za členy předsedu evropského orgánu dohledu, zástupce Komise a čtyři další členy volené radou orgánů dohledu z jejích členů, kteří budou postupovat nezávisle a objektivně v zájmu Společenství. Zasedání řídící rady se může účastnit výkonný ředitel, přičemž nemá hlasovací právo. 6.3.3. Předseda a výkonný ředitel Evropský orgán dohledu bude zastupovat nezávislý předseda zaměstnaný na plný pracovní úvazek, který bude odpovídat za přípravu práce rady orgánů dohledu a bude předsedat zasedáním rady orgánů dohledu i řídící rady. Každodenní činnost evropského orgánu dohledu však bude řídit výkonný ředitel, kterým bude podobně jako v případě předsedy nezávislý odborník zaměstnaný na plný pracovní úvazek. Tento výkonný ředitel bude odpovědný za provádění jednoletého pracovního programu a přijme nezbytná opatření pro fungování evropského orgánu dohledu. Obě osoby budou vybrány radou orgánů dohledu v otevřeném výběrovém řízení na základě zásluh, dovedností, znalostí finančních institucí a trhů a zkušeností s finančním dohledem a regulací. Kandidát vybraný radou orgánů dohledu na pozici předsedy bude muset být potvrzen Evropským parlamentem. Funkční období obou pozic bude činit pět let a může být jednou prodlouženo. Toto prodloužení bude záviset na výsledcích hodnocení ze strany rady orgánů dohledu. 6.3.4. Smíšený výbor evropských orgánů dohledu V rámci navrhované struktury bude naprosto nezbytná meziodvětvová spolupráce, aby byly zohledněny příslušné vývojové tendence na trhu a realita. Smíšený výbor evropských orgánů dohledu zajistí vzájemné porozumění, spolupráci a jednotný přístup k dohledu mezi všemi třemi novými evropskými orgány dohledu. Dále bude zřízen podvýbor smíšeného výboru, který bude konkrétně řešit meziodvětvové otázky, včetně finančních konglomerátů, a zajišťovat stejné podmínky pro všechny zúčastněné. Zatímco vlastní rozhodnutí například týkající se směrnice o finančních konglomerátech přijímají jednotlivé evropské orgány dohledu, smíšený výbor by měl zajistit, že společná rozhodnutí budou evropské orgány dohledu přijímat současně. 6.3.5. Odvolací senát Odvolací systém zajistí, že se každá fyzická i právnická osoba, včetně vnitrostátních orgánů dohledu, může v první instanci odvolat proti rozhodnutí evropských orgánů dohledu k odvolacímu senátu, aby se zajistilo jednotné uplatňování předpisů Společenství (článek 9), opatření v mimořádných situacích (článek 10) a urovnávání sporů (článek 11). Odvolací senát bude společným orgánem tří evropských orgánů dohledu, tj. bude řešit otázky týkající se bankovnictví, pojišťovnictví i cenných papírů. Odvolací senát bude mít šest členů a šest náhradníků s příslušnými znalostmi a zkušenostmi, kterými nebudou současní zaměstnanci vnitrostátních orgánů dohledu a jiných vnitrostátních orgánů a orgánů Společenství, jež se podílejí na činnosti evropského orgánu dohledu. Každý evropský orgán dohledu jmenuje prostřednictvím své řídící rady dva členy odvolacího senátu a dva náhradníky, a to ze seznamu kandidátů navrženého Evropskou komisí. 6.4. Finanční ustanovení Tato ustanovení se zabývají rozpočtovými hledisky evropských orgánů dohledu a kladou důraz na to, že příjmy těchto orgánů mohou pocházet z různých zdrojů, např. z povinných příspěvků vnitrostátních orgánů dohledu, z dotací ze Společenství nebo z poplatků hrazených evropskému orgánu dohledu samotným odvětvím. Dále stanoví postupy pro každoroční tvorbu, provádění a kontrolu rozpočtu. Pro orgány zřízené podle článku 158 finančního nařízení platí rámcové finanční nařízení. 6.5. Obecná a závěrečná ustanovení Obecná ustanovení řeší praktické záležitosti personálního obsazení, odpovědnosti evropských orgánů dohledu, povinnosti služebního tajemství, ochrany dat, přístupu k dokumentům, jazykového režimu, dohod o sídle a účasti třetích zemí. Do tří let od skutečného zahájení provozu a každé tři roky poté zveřejní Komise zprávu o fungování evropských orgánů dohledu a postupů stanovených nařízením. Tato zpráva také vyhodnotí pokrok dosažený v rámci sbližování regulace a dohledu v oblasti řízení a řešení krizí v EU. 6.6. Hlavní rozdíly mezi třemi navrhovanými nařízeními Hlavní rozdíly mezi třemi navrhovanými nařízeními se týkají cílů evropských orgánů dohledu, působnosti a definic, které jsou upraveny podle specifických požadavků konkrétního odvětví a stávajících právních předpisů Společenství. Kromě toho došla Evropská rada k závěru, že evropské orgány dohledu by měly mít pravomoc dohledu nad ratingovými agenturami. Za registraci ratingových agentur by byl odpovědný orgán ESMA. Kromě toho by orgán ESMA byl oprávněn přijímat opatření v rámci dohledu, například odejmout registraci nebo pozastavit používání úvěrových ratingů pro regulační účely. Dohlížecí pravomoci by mohly zahrnovat pravomoc požadovat informace a provádět šetření či kontroly na místě. Povinnosti a pravomoci ESMA související s ratingovými agenturami budou definovány v nařízení o ratingových agenturách. 2009/0144 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[6], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[7], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[8], s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky, v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[9], vzhledem k těmto důvodům: (1) Finanční krize v letech 2007/2008 odhalila závažné nedostatky ve finančním dohledu jak v konkrétních případech, tak ve vztahu k finančnímu systému jako celku. Organizace dohledu na úrovni jednotlivých členských států pokulhává za realitou integrovaných a vzájemně propojených evropských finančních trhů, na kterých mnoho finančních firem působí přes hranice. Krize odhalila nedostatky v oblasti spolupráce, koordinace, jednotného uplatňování práva Společenství a důvěry mezi vnitrostátními orgány dohledu. (2) Skupina odborníků na vysoké úrovni vedená J. de Larosièrem ve své zprávě vypracované na žádost Komise a zveřejněné dne 25. února 2009 došla k závěru, že rámec dohledu musí být posílen, aby se snížilo riziko a závažnost budoucích finančních krizí, a doporučila dalekosáhlé reformy struktury dohledu nad finančním sektorem ve Společenství. Tato skupina odborníků dále uvedla, že by měl být vytvořen Evropský systém orgánů finančního dohledu, který by se skládal ze tří evropských orgánů dohledu – jednoho pro cenné papíry, jednoho pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a jednoho pro bankovnictví –, a že by měl být zřízen Evropský výbor pro systémová rizika. (3) Ve svém sdělení ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“[10] Komise navrhla předložení legislativních návrhů týkajících se zřízení Evropského systému orgánů finančního dohledu a Evropského výboru pro systémová rizika a ve sdělení ze dne 27. května 2009 nazvaném „Evropský finanční dohled“[11] uvedla podrobnější informace o případné architektuře tohoto nového rámce dohledu. (4) Ve svých závěrech ze dne 19. června 2009 Evropská rada doporučila zřízení Evropského systému orgánů finančního dohledu, který by se měl skládat ze tří evropských orgánů dohledu. Systém by se měl zaměřit na zvýšení kvality a jednotnosti vnitrostátního dohledu, posílení kontroly nad skupinami působícími přes hranice a vytvoření jednotného evropského kodexu, který by se vztahoval na všechny účastníky finančního trhu na jednotném trhu. Evropská rada zdůraznila, že evropské orgány dohledu by také měly disponovat pravomocí dohledu nad ratingovými agenturami, a vyzvala Komisi, aby připravila konkrétní návrhy pro zajištění stěžejní úlohy Evropského systému orgánů finančního dohledu v krizových situacích, a současně zdůraznila, že rozhodnutí přijatá evropskými orgány ohledu by neměla nijak ovlivnit fiskální povinnosti členských států. (5) V důsledku finanční a hospodářské krize vznikla reálná a vážná rizika pro stabilitu vnitřního trhu. Obnovení a udržení stabilního a spolehlivého finančního systému je absolutně nezbytným předpokladem pro zachování důvěry a soudržnosti na vnitřním trhu, a tedy pro zachování a zlepšení podmínek pro vytvoření plně integrovaného a fungujícího vnitřního trhu v oblasti finančních služeb. Kromě toho hlouběji a šířeji integrované finanční trhy nabízejí lepší možnosti financování a diverzifikace rizika, čímž přispívají ke zlepšení schopnosti ekonomik absorbovat šoky. (6) Společenství se dostalo na hranice svých možností ohledně toho, čeho lze dosáhnout na základě současného postavení evropských výborů orgánů dohledu, které zůstávají poradními orgány Komise. Společenství nemůže zůstat v situaci, kdy neexistuje žádný mechanismus, který by zajistil, že vnitrostátní orgány dohledu přijmou nejlepší možná rozhodnutí ohledně dohledu nad institucemi, které působí přes hranice, nemůže zůstat v situaci, kdy je nedostatečná spolupráce a výměna informací mezi vnitrostátními orgány dohledu, kdy společné opatření vnitrostátních orgánů dohledu vyžaduje složité přípravy, aby se zohlednily nejrůznější požadavky na regulaci a dohled, kdy řešení na vnitrostátní úrovni jsou nejčastěji jedinou proveditelnou možností reakce na evropské problémy a kdy existují různé výklady stejného právního textu. Evropský systém finančního dohledu by měl být navržen tak, aby uvedené nedostatky překonal a představoval systém, který je v souladu s cílem stabilního a jednotného finančního trhu finančních služeb Společenství a který spojuje vnitrostátní orgány dohledu do silné sítě v rámci Společenství. (7) Evropský systém orgánů finančního dohledu by měl představovat síť vnitrostátních orgánů dohledu a orgánů dohledu Společenství, která ponechá každodenní dohled nad účastníky finančního trhu na vnitrostátní úrovni a hlavní úlohu při dohledu nad skupinami působícími přes hranice svěří kolegiím orgánů dohledu. Kromě toho by mělo být dosaženo lepší harmonizace a jednotného uplatňování pravidel pro účastníky finančního trhu a trhy v celém Společenství. Měl by být zřízen Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, společně s Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropským orgánem pro bankovnictví (evropské orgány dohledu). (8) Evropské orgány dohledu by měly nahradit Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zřízený rozhodnutím Komise 2009/78/ES[12], Evropský výbor orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním zřízený rozhodnutím Komise 2009/79/ES[13] a Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry zřízený rozhodnutím Komise 2009/77/ES[14] a měly by převzít všechny úkoly a kompetence těchto výborů. Působnost každého orgánu by měla být jasně vymezena, aby vnitrostátní orgány dohledu a účastníci finančního trhu mohli identifikovat orgán příslušný pro jejich oblast činnosti. Jestliže to vyžadují institucionální důvody a povinnosti stanovené Smlouvou, měla by být součástí sítě pro činnost dohledu i Komise. (9) Evropský orgán pro cenné papíry a trhy („orgán ESMA“) by se měl zasazovat o zlepšení fungování vnitřního trhu, mimo jiné především zajištěním vysoké, účinné a jednotné úrovně regulace a dohledu při zohlednění různorodých zájmů všech členských států, o ochranu investorů, o zajištění integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů, o zachování stability finančního systému a o posílení koordinace dohledu na mezinárodní úrovni, a to ve prospěch hospodářství jako celku, včetně účastníků finančního trhu a dalších zúčastněných stran, spotřebitelů a zaměstnanců. Mezi jeho úkoly by rovněž měla patřit podpora sbližování dohledu a poskytování poradenství institucím EU v oblasti regulace cenných papírů a trhů a dohledu nad nimi, jakož i souvisejících otázek správy společností a finančního výkaznictví. Aby mohl orgán ESMA plnit své cíle, je nutné a vhodné, aby byl vytvořen jako orgán Společenství s právní subjektivitou, který by disponoval právní, administrativní a finanční autonomií. (10) Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku ze dne 2. května 2006 ve věci C-217/04 (Spojené království v. Evropský parlament a Rada)[15] potvrdil, že článek 95 Smlouvy týkající se přijímání opatření pro sbližování právních předpisů týkajících se zavádění a fungování vnitřního trhu je vhodným právním základem pro zřízení „subjektu Společenství pověřeného přispívat k uskutečnění procesu harmonizace“, když úkoly delegované na takový subjekt úzce souvisejí s předmětem aktů pro sblížení vnitrostátních právních předpisů. Účel a úkol orgánu ESMA – podporovat příslušné vnitrostátní orgány dohledu při jednotném výkladu a uplatňování předpisů Společenství a přispívat k finanční stabilitě nezbytné pro finanční integraci – úzce souvisejí s cíli acquis communautaire v oblasti vnitřního trhu finančních služeb. Proto by měl být orgán ESMA zřízen na základě článku 95 Smlouvy. (11) Právní akty, které stanoví úkoly příslušných orgánů členských států, včetně vzájemné spolupráce a spolupráce s Komisí, jsou následující: směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES ze dne 3. března 1997 o systémech pro odškodnění investorů[16], směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry[17], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/34/ES ze dne 28. května 2001 o přijetí cenných papírů ke kotování na burze cenných papírů a o informacích, které k nim mají být zveřejněny[18], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES ze dne 6. června 2002 o dohodách o finančním zajištění[19], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu[20], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu)[21], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES[22], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí[23], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů[24], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES[25], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu[26], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku[27], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (přepracované znění)[28], aniž by byla dotčena pravomoc Evropského orgánu pro bankovnictví, pokud jde o obezřetnostní dohled, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o subjektech kolektivního investování do převoditelných cenných papírů[29], směrnice ... (budoucí směrnice AIFM) a nařízení ... (budoucí nařízení o ratingových agenturách), včetně všech směrnic, nařízení a rozhodnutí Komise založených na těchto právních aktech, a jakéhokoli dalšího právního aktu Společenství, který orgánu ESMA uděluje úkoly. (12) Pojem „účastník finančního trhu“ by měl zahrnovat různorodou řadu účastníků, na něž se vztahují právní předpisy Společenství v této oblasti. Může zahrnovat jak právnické, tak fyzické osoby. Může zahrnovat například investiční podniky, SKIPCP a jejich správcovské společnosti, správce alternativních investičních fondů, organizátory trhů, zúčtovací střediska, systémy vypořádání, ratingové agentury, emitenty, předkladatele nabídek, investory, osoby, které kontrolují účastníky nebo na nich mají zájem, osoby podílející se na řízení účastníků, jakož i jiné osoby, na něž se uplatňuje požadavek daný právními předpisy. Měl by rovněž zahrnovat finanční instituce jako úvěrové instituce a pojišťovny, pokud vykonávají činnosti, na něž se vztahují právní předpisy Společenství v této oblasti. Příslušné orgány v EU a příslušné orgány třetích zemí ani Komise do této definice nespadají. (13) Je žádoucí, aby orgán ESMA podporoval jednotný přístup v oblasti systémů pro odškodnění investorů s cílem zajistit stejné podmínky a rovnoprávný přístup k investorům v rámci celého Společenství. Jelikož jsou systémy pro odškodnění investorů v členských státech místo regulačního dohledu spíše předmětem správní kontroly, měl by být orgán ESMA schopen uplatňovat své pravomoci podle tohoto nařízení ve vztahu k samotnému systému pro odškodnění investorů a jeho poskytovateli, jehož lze považovat za rovnocenného orgánu dohledu v této oblasti. (14) Je nutné zavést efektivní nástroj pro přípravu harmonizovaných technických norem ve finančních službách, aby se i pomocí jednotného kodexu zajistily stejné podmínky a přiměřená ochrana investorů a spotřebitelů v celé Evropě. V oblastech vymezených právem Společenství je vhodné a smysluplné pověřit orgán ESMA jako subjekt s vysoce specializovanými odbornými znalostmi vypracováním návrhů technických norem, jejichž součástí není politická volba. Komise by měla schválit tyto návrhy technických norem v souladu s právem Společenství, aby jim dala závaznou právní účinnost. Návrhy technických norem musí přijmout Komise. Měly by podléhat změnám, například pokud by návrhy technických norem nebyly slučitelné s právem Společenství, nedodržovaly zásadu proporcionality či by byly v rozporu se základními zásadami vnitřního trhu finančních služeb, které se odrážejí v acquis Společenství týkajícím se finančních služeb. Pro zajištění bezproblémového a urychleného procesu přijímání těchto norem by měla být pro rozhodnutí Komise o schválení stanovena lhůta. (15) Procesem přípravy technických norem dle tohoto nařízení nejsou dotčeny pravomoci Komise přijímat z vlastní iniciativy prováděcí opatření v rámci postupů komitologie na 2. úrovni Lamfalussyho struktury, jak je stanoveno příslušnými právními předpisy Společenství. Záležitosti, kterými se technické normy zabývají, nesouvisejí s politickými rozhodnutími a jejich obsah je omezen akty Společenství na 1. úrovni. Příprava návrhů norem orgánem ESMA zajistí stoprocentní využití specializovaných odborných znalostí vnitrostátních orgánů dohledu. (16) V oblastech, kterými se technické normy nezabývají, by měl mít orgán ESMA pravomoc vydávat nezávazné pokyny a doporučení pro uplatňování právních předpisů Společenství. Pro zajištění transparentnosti a zlepšení dodržování těchto pokynů a doporučení vnitrostátními orgány dohledu by měly mít vnitrostátní orgány povinnost uvést důvody v případě, že se pokyny a doporučeními neřídí. (17) Zajištění správného a úplného uplatňování práva Společenství je základním předpokladem pro dosažení integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů, stability finančního systému a neutrálních podmínek pro konkurenci mezi účastníky finančního trhu Společenství. Měl by být tedy vytvořen mechanismus, na jehož základě by orgán ESMA řešil případy nesprávného nebo nedostatečného uplatňování práva Společenství. Tento mechanismus by se měl uplatňovat v oblastech, ve kterých právní předpisy Společenství stanovují jednoznačné a nepodmíněné povinnosti. (18) Pro přiměřenou odezvu na případy nesprávného či nedostatečného uplatňování práva Společenství by měl být zaveden třístupňový mechanismus. Na první úrovni by měl být orgán ESMA oprávněn vyšetřovat údajné nesprávné či nedostatečné plnění povinností vyplývajících z práva Společenství ze strany vnitrostátních orgánů při provádění dohledu; výstupem z této úrovně by bylo nezávazné doporučení. (19) Jestliže vnitrostátní orgán doporučení nesplní, měla by mít Komise pravomoc adresovat dotčenému vnitrostátnímu orgánu dohledu rozhodnutí, aby zajistil dodržování práva Společenství, přičemž toto rozhodnutí by mělo mít přímou právní účinnost, na kterou se lze odvolávat u vnitrostátních soudů a orgánů a kterou lze vymáhat podle článku 226 Smlouvy. (20) Pro vyřešení výjimečných případů trvalé nečinnosti příslušného vnitrostátního orgánu by měl být orgán ESMA oprávněn jako poslední východisko přijímat rozhodnutí určená jednotlivým finančním institucím. Toto oprávnění by se mělo omezit na výjimečné okolnosti, kdy příslušný orgán nedodržuje rozhodnutí, které mu bylo určeno, a kdy se na finanční instituce přímo vztahuje právo Společenství na základě stávajících[30] či budoucích nařízení EU. (21) Vážné ohrožení správného fungování a integrity finančních trhů nebo stability finančního systému ve Společenství vyžaduje urychlenou a společnou odezvu na úrovni Společenství. Orgán ESMA by tedy měl mít možnost požadovat po vnitrostátních orgánech dohledu přijetí konkrétních opatření pro nápravu mimořádné situace. Jelikož určení mimořádné situace vyžaduje značnou úroveň uvážlivosti, měla by být tato pravomoc svěřena Komisi. Aby se zajistila účinná odezva na mimořádnou situaci v případě nečinnosti příslušných vnitrostátních orgánů dohledu, měl by mít orgán ESMA pravomoc přijímat jako poslední východisko rozhodnutí přímo určená účastníkům finančního trhu, a to v oblastech práva Společenství přímo se na ně vztahujících, jejichž cílem je omezit dopady krize a obnovit důvěru na trzích. (22) Pro zajištění účinného a efektivního dohledu a vyváženého posouzení stanovisek příslušných orgánů v různých členských státech je zapotřebí, aby orgán ESMA mohl závazně urovnávat spory mezi příslušnými vnitrostátními orgány, a to i v rámci kolegií orgánů dohledu. Měla by být stanovena lhůta pro smírčí jednání, kdy by mohly příslušné vnitrostátní orgány dosáhnout dohody. Působnost orgánu ESMA by se měla vztahovat na spory ohledně procedurálních povinností při procesu spolupráce i na výklad a uplatňování práva Společenství v rozhodnutích v rámci dohledu. Musí být přitom respektovány stávající mechanismy urovnávání sporů stanovené odvětvovými právními předpisy. V případě nečinnosti dotčených vnitrostátních orgánů dohledu by měl mít orgán ESMA pravomoc přijímat jako poslední východisko rozhodnutí určená přímo účastníkům finančního trhu, a to v oblastech práva Společenství, které se na tyto instituce přímo vztahují. (23) Důležitou úlohu při účinném, efektivním a jednotném dohledu nad účastníky finančního trhu působícími přes hranice hrají kolegia orgánů dohledu. Orgán ESMA by měl mít plné právo účasti v kolegiích orgánů dohledu, aby mohl optimalizovat fungování těchto kolegií a proces výměny informací v nich a aby mohl podporovat sbližování a jednotnost mezi kolegii při uplatňování práva Společenství. (24) Delegování úkolů a povinností může být užitečným nástrojem pro fungování sítě orgánů dohledu, aby se předešlo duplicitě úkolů dohledu, podporovala se spolupráce, a tím se optimalizoval proces dohledu a snížila se zátěž finančních institucí. Nařízení by tedy mělo pro toto delegování stanovit jasný právní základ. Delegování úkolů znamená, že úkoly provádí jiný orgán dohledu místo odpovědného orgánu, zatímco odpovědnost za rozhodnutí v rámci dohledu zůstává orgánu, který úkol delegoval. Díky delegování povinností může jeden vnitrostátní orgán dohledu, tj. pověřený orgán, rozhodnout o určité záležitosti dohledu svým jménem místo jiného vnitrostátního orgánu dohledu. Delegování by se mělo řídit zásadou přidělování působnosti orgánu dohledu, který může v dané věci nejsnadněji přijmout potřebné opatření. Přerozdělení povinností může být vhodné například z důvodu úspor z rozsahu, jednotnosti při dohledu nad skupinami a optimálního využití odborných znalostí vnitrostátních orgánů dohledu. Příslušné právní předpisy Společenství mohou dále stanovit zásady přerozdělení povinností dle dohody. Orgán ESMA by měl všemi možnými prostředky podporovat uzavírání dohod o delegování mezi vnitrostátními orgány dohledu. Předem by měl být informován o plánovaných dohodách o delegování, aby mohl případně vyjádřit své stanovisko. Kromě toho by měl centralizovat zveřejňování těchto dohod, aby se zajistila včasnost, transparentnost a dobrá dostupnost informací o dohodách všem dotčeným stranám. (25) Orgán ESMA by měl aktivně podporovat sbližování dohledu v rámci celého Společenství s cílem zavedení společné kultury dohledu. (26) Účinným a efektivním nástrojem pro podporu jednotnosti v rámci sítě orgánů finančního dohledu je vzájemné hodnocení. Orgán ESMA by měl tedy vytvořit metodický rámec pro toto hodnocení a zajistit jeho pravidelné provádění. Hodnocení by se mělo zaměřit nejen na sbližování postupů dohledu, ale i na schopnosti orgánů dohledu dosahovat při dohledu kvalitních výsledků a na nezávislost příslušných orgánů. (27) Orgán ESMA by měl aktivně podporovat koordinovanou odezvu Společenství v oblasti dohledu, zejména v případě, že by nepříznivý vývoj mohl potenciálně ohrozit správné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu finančního systému Společenství. Kromě pravomocí přijímat opatření v mimořádných situacích by mu tedy měla být svěřena i funkce obecné koordinace v rámci Evropského systému orgánů finančního dohledu. Činnost orgánu ESMA by se měla především zaměřit na bezproblémový tok všech důležitých informací mezi příslušnými orgány. (28) Pro zajištění finanční stability je nutné včas identifikovat trendy, možná rizika a zranitelná místa vyplývající z mikroobezřetnostní úrovně v mezinárodním měřítku a napříč odvětvími. Orgán ESMA by měl sledovat a hodnotit tento vývoj v oblasti vlastní působnosti a pravidelně a v případě nutnosti i v jednotlivých konkrétních případech informovat Evropský parlament, Radu, Komisi, ostatní evropské orgány dohledu a Evropský výbor pro systémová rizika. Dále by měl orgán ESMA koordinovat v rámci celého Společenství zátěžové testy, jejichž cílem je vyhodnotit odolnost účastníků finančního trhu vůči nepříznivému tržnímu vývoji, přičemž zajistí co nejjednotnější metodiku provádění těchto testů na vnitrostátní úrovni. (29) Vzhledem ke globalizaci finančních služeb a rostoucímu významu mezinárodních standardů by měl orgán ESMA podporovat dialog a spolupráci s orgány dohledu mimo Společenství. Musí plně respektovat stávající úlohu a působnost evropských institucí ve vztazích s orgány mimo Společenství a na mezinárodních fórech. (30) Orgán ESMA by měl působit jako nezávislý poradní orgán Evropského parlamentu, Rady a Komise v oblasti své působnosti. Měl by být schopen předložit stanovisko k obezřetnostnímu posuzování fúzí a nabývání účastí podle směrnice 2004/39/ES ve znění směrnice 2007/44/ES[31]. (31) Pro účinné vykonávání svých povinností by měl mít orgán ESMA právo vyžadovat veškeré nezbytné informace. Aby se zabránilo duplicitě oznamovací povinnosti účastníků finančního trhu, měly by být tyto informace za běžných okolností předkládány vnitrostátními orgány dohledu, které jsou co nejblíže finančním trhům a účastníkům trhu. Orgán ESMA by měl mít také pravomoc vyžadovat informace přímo od účastníků finančního trhu a dalších stran, jestliže příslušný vnitrostátní orgán tyto informace neposkytne nebo nemůže poskytnout včas. Orgány členských států by měly být povinny pomáhat orgánu ESMA při prosazování těchto přímých požadavků. (32) Pro zajištění plné efektivity fungování Evropského výboru pro systémová rizika a následné odezvy na jeho varování a doporučení je podstatná úzká spolupráce mezi orgánem ESMA a Evropským výborem pro systémová rizika. Orgán ESMA by měl s Evropským výborem pro systémová rizika sdílet všechny příslušné informace. Údaje týkající se jednotlivých podniků by měly být předkládány pouze na žádost s odůvodněním. Jakmile orgán ESMA nebo vnitrostátní orgán dohledu obdrží od Evropského výboru pro systémová rizika varování či doporučení, měl by orgán ESMA přijmout okamžitá opatření a zajistit následná opatření. (33) Ve vhodných případech by měl orgán ESMA vést konzultace o technických normách, pokynech a doporučeních se zúčastněnými stranami a měl by jim dát přiměřenou možnost předložit připomínky k navrhovaným opatřením. Z důvodu účinnosti by měla být zřízena skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů, kde budou vyváženě zastoupeni účastníci finančního trhu Společenství (případně též institucionální investoři a jiné finanční instituce, které samy využívají finančních služeb), jejich zaměstnanci, spotřebitelé a jiní retailoví uživatelé finančních služeb včetně malých a středních podniků. Skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů by měla aktivně vystupovat jako prostředník ve vztahu k ostatním skupinám uživatelů finančních služeb zřízenými Komisí nebo právními předpisy Společenství. (34) Základní povinností členských států je udržování finanční stability při řešení krizí, zejména s ohledem na stabilizaci a záchranu konkrétních účastníků finančního trhu, kteří jsou v problematické situaci. Opatření orgánu ESMA v mimořádných situacích či při řešení problémů s dopadem na stabilitu účastníka finančního trhu by neměla nijak ovlivnit fiskální povinnosti členských států. Měl by být vytvořen mechanismus, kterým by se členské státy mohly odvolat na toto ochranné opatření a postoupit záležitost Radě ke konečnému rozhodnutí. S ohledem na konkrétní povinnosti členských států je v tomto ohledu vhodné zapojit do celé záležitosti i Radu. (35) Při svém rozhodování by měl být orgán ESMA vázán předpisy Společenství a obecnými principy pro řádný proces a transparentnost. Mělo by být plně respektováno právo příjemců rozhodnutí orgánu ESMA na vyslyšení. Akty orgánu ESMA tvoří nedílnou součást práva Společenství. (36) Hlavním rozhodovacím orgánem orgánu ESMA by měla být rada orgánů dohledu sestávající z vedoucích představitelů příslušných orgánů v každém členském státu, v jejímž čele by byl předseda orgánu ESMA. Jako pozorovatelé by se měli účastnit zástupci Komise, Evropského výboru pro systémová rizika a ostatních dvou evropských orgánů dohledu. Členové rady orgánů dohledu by měli jednat nezávisle a pouze v zájmu Společenství. U aktů obecné povahy, včetně aktů souvisejících s přijímáním technických norem, pokynů a doporučení a s rozpočtovými záležitostmi, je vhodné uplatňovat pravidla o kvalifikované většině stanovená Smlouvou, zatímco všechna ostatní rozhodnutí by měla být přijímána prostou většinou. Případy týkající se urovnávání sporů mezi vnitrostátními orgány dohledu by měly být posuzovány užší odbornou skupinou. (37) Plnění poslání orgánu ESMA a vykonávání přidělených úkolů tímto orgánem by měla zajistit řídící rada složená z předsedy orgánu a zástupců vnitrostátních orgánů dohledu a Komise. Řídící rada by měla disponovat nezbytnými pravomocemi, aby mohla mimo jiné navrhovat roční a víceletý pracovní program, vykonávat určité rozpočtové pravomoci, přijímat plán personální politiky orgánu ESMA, přijímat zvláštní ustanovení týkající se práva přístupu k dokumentům a přijímat výroční zprávu. (38) Orgán ESMA by měl zastupovat předseda vybraný radou orgánů dohledu v otevřeném výběrovém řízení a zaměstnaný na plný pracovní úvazek. Řízení orgánu ESMA by mělo být svěřeno výkonnému řediteli, který by měl mít právo účastnit se zasedání rady orgánů dohledu a řídící rady, avšak neměl by disponovat hlasovacím právem. (39) Aby byl zajištěn soulad v činnosti evropských orgánů dohledu v jednotlivých odvětvích, měly by tyto orgány pracovat v úzké součinnosti v rámci Smíšeného výboru evropských orgánů dohledu a v případě nutnosti přijímat společná stanoviska. Smíšený výbor evropských orgánů dohledu by měl převzít všechny funkce Smíšeného výboru pro finanční konglomeráty. V případě potřeby by měly být akty spadající také do oblasti působnosti Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění nebo Evropského orgánu pro bankovnictví přijímány dotčenými evropskými orgány dohledu souběžně. (40) Je nutné zajistit, aby strany, kterých se dotýkají rozhodnutí přijatá orgánem ESMA, mohly uplatňovat odpovídající opravné prostředky. Má-li orgán ESMA rozhodovací pravomoci, měly by mít pro zajištění efektivní ochrany práv jednotlivých stran a z důvodu procesní ekonomie příslušné strany právo odvolání k odvolacímu senátu. Z důvodu účinnosti a jednotnosti by měl být odvolací senát společným orgánem všech tří evropských orgánů dohledu, nezávislým na jejich administrativní a regulační struktuře. Proti rozhodnutí odvolacího senátu by mělo být možné podat odvolání k Soudu prvního stupně a Soudnímu dvoru Evropských společenství. (41) Aby byla zajištěna úplná autonomie a nezávislost orgánu, měl by mít tento orgán autonomní rozpočet, jehož příjmy budou pocházet především z povinných příspěvků vnitrostátních orgánů dohledu a ze souhrnného rozpočtu Evropské unie. Na příspěvek Společenství by se měla vztahovat rozpočtová pravidla Společenství. Kontrolu účtů by měl provádět Účetní dvůr. (42) Orgán ESMA by měl podléhat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF)[32]. Orgán ESMA by měl také přistoupit k Interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF)[33]. (43) Aby byly zajištěny otevřené a transparentní podmínky zaměstnávání a rovné zacházení se zaměstnanci, budou se na zaměstnance orgánu ESMA vztahovat Služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství[34]. (44) Je zásadně důležité chránit obchodní tajemství a ostatní důvěrné informace. Podobně musí být zajištěna důvěrnost informací sdílených v rámci sítě. (45) Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[35] a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[36], které se v plném rozsahu vztahují na zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení. (46) Pro zajištění transparentní činnosti orgánu ESMA by měl tento orgán podléhat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise[37]. (47) Země, které nejsou členy Evropské unie, by měly být připuštěny k účasti na práci orgánu ESMA v souladu s příslušnými dohodami, které Společenství uzavře. (48) Jelikož cílů tohoto nařízení, konkrétně zlepšení fungování vnitřního trhu díky zajištění vysoké, efektivní a jednotné úrovně obezřetnostní regulace a dohledu, ochrany vkladatelů a investorů, ochrany integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů, udržování stability finančního systému a posilování mezinárodní koordinace dohledu, nemohou dostatečným způsobem dosáhnout samotné členské státy a lze jich s ohledem na rozsah opatření lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. Podle zásady proporcionality stanovené v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje to, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (49) Orgán ESMA přebírá všechny stávající úkoly a pravomoci Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry. Mělo by tudíž být zrušeno rozhodnutí Komise 2009/77/ES ze dne 23. ledna 2009 o zřízení Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry a příslušným způsobem pozměněno rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady .../.../ES, kterým se zavádí program Společenství na podporu zvláštních činností v oblasti finančních služeb, účetního výkaznictví a auditů. (50) Je vhodné stanovit lhůtu pro uplatňování tohoto nařízení, aby se zajistila odpovídající připravenost orgánu ESMA na zahájení činnosti a bezproblémový přechod z Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I ZŘÍZENÍ A PRÁVNÍ POSTAVENÍ Článek 1 Zřízení a působnost 1. Tímto nařízením se zřizuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy („orgán ESMA“). 2. Orgán ESMA jedná v rozsahu působnosti směrnice 97/9/ES, směrnice 98/26/ES, směrnice 2001/34/ES, směrnice 2002/47/ES, směrnice 2002/87/ES, směrnice 2003/6/ES, směrnice 2003/71/ES, směrnice 2004/25/ES, směrnice 2004/39/ES, směrnice 2004/109/ES, směrnice 2005/60/ES, směrnice 2009/65/ES, směrnice 2002/65/ES, směrnice 2006/49/ES (aniž by byla dotčena pravomoc Evropského orgánu pro bankovnictví, pokud jde o obezřetnostní dohled), směrnice … [budoucí směrnice AIFM] a nařízení … [budoucí nařízení o ratingových agenturách], včetně všech směrnic, nařízení a rozhodnutí založených na těchto právních aktech, a jakéhokoli dalšího právního aktu Společenství, který orgánu ESMA uděluje úkoly. 3. Ustanoveními tohoto nařízení nejsou dotčeny pravomoci Komise zajistit dodržování práva Společenství, zejména podle článku 226 Smlouvy. 4. Cílem orgánu ESMA je přispívat: i) k lepšímu fungování vnitřního trhu, včetně především vysoké, účinné a jednotné úrovně regulace a dohledu, ii) k ochraně investorů, iii) k zajištění integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů, iv) k zachování stability finančního systému, a v) k posílení koordinace dohledu na mezinárodní úrovni. Za tímto účelem přispívá orgán ESMA k zajištění jednotného, účinného a efektivního uplatňování práva Společenství podle čl. 1 odst. 2 výše tím, že podporuje sbližování dohledu a předkládá stanoviska Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. 5. Orgán ESMA je součástí Evropského systému orgánů finančního dohledu (dále jen „ESFS“), který působí jako síť orgánů dohledu, jak je dále stanoveno v článku 39. 6. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy spolupracuje s Evropským výborem pro systémová rizika (dále jen „ESRB“), jak je stanoveno v článku 21 tohoto nařízení. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se: 1) „účastníkem finančního trhu“ rozumí jakákoli osoba, na niž se vztahuje požadavek daný právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2 nebo vnitrostátním právem provádějícím uvedené právní předpisy; 2) „klíčovým účastníkem finančního trhu“ rozumí účastník finančního trhu, jehož běžná činnost či finanční životaschopnost mají či by mohly mít významný vliv na stabilitu, integritu nebo účinnost finančních trhů ve Společenství; 3) „příslušnými orgány“ rozumí příslušné orgány a/nebo orgány dohledu tak, jak jsou vymezeny právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2. Subjekty, které spravují vnitrostátní systémy pro odškodnění podle směrnice 97/9/ES, se rovněž považují za příslušné orgány. Článek 3 Právní postavení 1. Orgán ESMA je institucí Společenství s právní subjektivitou. 2. V každém členském státě požívá orgán ESMA nejširšího rozsahu právní způsobilosti stanovené vnitrostátním právem pro právnické osoby. Může zejména nabývat a zcizovat movitý a nemovitý majetek a účastnit se soudních řízení. 3. Orgán ESMA zastupuje předseda. Článek 4Složení Orgán ESMA tvoří: 1) rada orgánů dohledu, která vykonává úkoly stanovené článkem 28; 2) správní rada, která vykonává úkoly stanovené článkem 32; 3) předseda, který vykonává úkoly stanovené článkem 33; 4) výkonný ředitel, který vykonává úkoly stanovené článkem 38; 5) odvolací senát podle článku 44, který vykonává úkoly stanovené článkem 46. Článek 5 Sídlo Orgán ESMA má sídlo v Paříži. KAPITOLA II ÚKOLY A PRAVOMOCI ORGÁNU ESMA Článek 6 Úkoly a pravomoci orgánu ESMA 1. Orgán ESMA má následující úkoly: a) přispívat k vytváření kvalitních společných norem a výkonu regulace a dohledu, zejména předkládáním stanovisek orgánům Společenství a přípravou pokynů, doporučení a návrhů technických norem, které vycházejí z právních předpisů uvedených v čl. 1 odst. 2; b) přispívat k jednotnému uplatňování právních předpisů Společenství, zejména tak, že přispívá ke společné kultuře dohledu, zajišťuje jednotné, účinné a efektivní uplatňování právních předpisů uvedených v čl. 1 odst. 2, zabraňuje regulační arbitráži, zprostředkovává a urovnává spory mezi příslušnými orgány, podporuje jednotné působení kolegií orgánů dohledu a přijímá opatření v mimořádných situacích; c) podporovat delegování úkolů a povinností mezi příslušnými orgány; d) úzce spolupracovat s ESRB, zejména tak, že bude ESRB poskytovat informace nezbytné pro plnění jeho úkolů a bude zajišťovat řádný následný postup v souladu s varováními a doporučeními ESRB; e) provádět srovnávací hodnocení činnosti příslušných orgánů pro posílení jednotnosti výsledků dohledu; f) sledovat a posuzovat tržní vývoj v oblasti své působnosti; g) plnit všechny ostatní konkrétní úkoly stanovené v tomto nařízení a v právních předpisech Společenství uvedených v čl. 1 odst. 2. 2. Pro dosažení úkolů stanovených v odstavci 1 orgán ESMA disponuje pravomocemi stanovenými tímto nařízením, zejména pravomocí: a) vytvářet návrhy technických norem v konkrétních případech stanovených v článku 7; b) vydávat pokyny a doporučení, jak je stanoveno v článku 8; c) vydávat doporučení v konkrétních případech uvedených v čl. 9 odst. 3; d) přijímat individuální rozhodnutí určená příslušným orgánům v konkrétních případech uvedených v článcích 10 a 11; e) přijímat individuální rozhodnutí určená účastníkům finančního trhu v konkrétních případech uvedených v čl. 9 odst. 6, čl. 10 odst. 3 a čl. 11 odst. 4; f) vydávat stanoviska pro Evropský parlament, Radu nebo Komisi podle článku 19. 3. Orgán ESMA vykonává veškeré výlučné pravomoci dohledu nad subjekty s působností v celém Společenství nebo hospodářskou činností s působností v celém Společenství, které mu jsou svěřeny právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2. K tomuto účelu disponuje orgán ESMA odpovídajícími pravomocemi pro vyšetřování a prosazování, jak je uvedeno v příslušných právních předpisech, i pro případné vyměřování poplatků. Článek 7Technické normy 1. Orgán ESMA může připravovat technické normy v oblastech konkrétně stanovených právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2. Své návrhy norem předkládá Komisi ke schválení. Před předložením návrhu Komisi uspořádá orgán ESMA v případě potřeby otevřené veřejné konzultace o technických normách a provede analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů. Do tří měsíců od obdržení návrhů norem rozhodne Komise o tom, zda návrhy schválí. Komise může tuto lhůtu prodloužit o jeden měsíc. Komise může schválit návrhy norem pouze částečně nebo v pozměněném znění, jestliže to vyžaduje zájem Společenství. Jestliže Komise normy neschválí nebo je schválí jen částečně či v pozměněném znění, oznámí orgánu ESMA důvody pro tento postup. 2. Komise tyto normy přijímá v podobě nařízení nebo rozhodnutí, která budou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 8Pokyny a doporučení S cílem zavést jednotné, účinné a efektivní postupy dohledu v rámci ESFS a zajistit společné, soudržné a jednotné uplatňování právních předpisů Společenství vydává orgán ESMA pokyny a doporučení určená příslušným orgánům či účastníkům finančního trhu. Příslušné orgány vynaloží veškeré úsilí, aby tyto pokyny a doporučení plnily. Jestliže příslušný orgán nebude tyto pokyny či doporučení uplatňovat, sdělí orgánu ESMA důvody tohoto jednání. Článek 9 Jednotné uplatňování předpisů Společenství 1. Jestliže příslušný orgán neuplatňuje správně právní předpisy uvedené v čl. 1 odst. 2, zejména jestliže nezajistí, aby účastník finančního trhu plnil požadavky stanovené těmito právními předpisy, má orgán ESMA pravomoci stanovené v odstavcích 2, 3 a 6 tohoto článku. 2. Na žádost jednoho nebo více příslušných orgánů, Komise nebo z vlastní iniciativy a po sdělení dotčenému příslušnému orgánu může orgán ESMA provádět šetření údajně nesprávného uplatňování práva Společenství. Aniž by byly dotčeny pravomoci stanovené v článku 20, poskytne příslušný orgán orgánu ESMA neprodleně veškeré informace, které orgán ESMA považuje za nezbytné pro své šetření. 3. Orgán ESMA může nejpozději do dvou měsíců od zahájení šetření vydat dotčenému příslušnému orgánu doporučení, ve kterém stanoví opatření nezbytná pro zajištění souladu s právem Společenství. Do deseti pracovních dnů od obdržení doporučení příslušný orgán informuje orgán ESMA o krocích, které přijal nebo které plánuje přijmout pro zajištění souladu s právem Společenství. 4. Jestliže příslušný orgán nezajistí soulad s právem Společenství do jednoho měsíce ode dne, kdy obdrží doporučení orgánu ESMA, může Komise po uvědomění ze strany orgánu ESMA nebo z vlastní iniciativy přijmout rozhodnutí, kterým bude po příslušném orgánu požadovat, aby přijal opatření nezbytná pro soulad s právem Společenství. Komise přijme toto rozhodnutí nejpozději do tří měsíců od přijetí doporučení. Tuto lhůtu může Komise o jeden měsíc prodloužit. Komise zajistí, aby bylo respektováno právo příjemců rozhodnutí na vyjádření. Orgán ESMA a příslušné orgány poskytnou Komisi všechny nezbytné informace. 5. Do deseti pracovních dnů od obdržení rozhodnutí podle odstavce 4 příslušný orgán informuje Komisi a orgán ESMA o krocích, které přijal nebo které plánuje přijmout pro realizaci rozhodnutí Komise. 6. Aniž by byly dotčeny pravomoci Komise podle článku 226 Smlouvy, jestliže příslušný orgán nevyhoví rozhodnutí uvedenému v odstavci 4 tohoto článku ve lhůtě v něm uvedené a je-li nutné včas napravit neplnění ze strany příslušného orgánu, aby byly zachovány nebo obnoveny neutrální podmínky pro konkurenci na trhu nebo aby se zajistilo správné fungování a integrita finančního systému, může orgán ESMA v případě, že se příslušné požadavky právních předpisů uvedených v čl. 1 odst. 2 přímo vztahují na účastníky finančního trhu, přijmout individuální rozhodnutí určené účastníku finančního trhu, v němž bude vyžadovat přijetí nezbytných opatření ke splnění jeho povinností podle práva Společenství, včetně případného ukončení konkrétního jednání. Rozhodnutí orgánu ESMA musí být v souladu s rozhodnutím přijatým Komisí podle odstavce 4. 7. Rozhodnutí přijatá podle odstavce 6 mají přednost před veškerými předchozími rozhodnutími přijatými příslušnými orgány v téže záležitosti. Jakékoliv opatření příslušných orgánů související se skutečnostmi, které jsou předmětem rozhodnutí podle odstavce 4 nebo 6, musí těmto rozhodnutím odpovídat. Článek 10 Opatření v mimořádných situacích 1. V případě nepříznivého vývoje, který může vážně ohrozit správné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému Společenství nebo jeho části, může Komise z vlastní iniciativy nebo na žádost orgánu ESMA, Rady nebo ESRB přijmout rozhodnutí určené orgánu ESMA, přičemž pro účely tohoto nařízení rozhodne o existenci mimořádné situace. 2. Jestliže Komise přijala rozhodnutí podle odstavce 1, může orgán ESMA přijímat individuální rozhodnutí, která budou po příslušných orgánech vyžadovat přijetí nezbytných opatření v souladu s právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2, s cílem vyřešit veškerá rizika, která mohou ohrozit správné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému nebo jeho části, a to tak, že zajistí, aby účastníci finančního trhu a příslušné orgány plnili požadavky stanovené těmito právními předpisy. 3. Aniž by byly dotčeny pravomoci Komise podle článku 226 Smlouvy, jestliže příslušný orgán nevyhoví rozhodnutí orgánu ESMA uvedenému v odstavci 2 ve lhůtě stanovené zmíněným rozhodnutím, může orgán ESMA v případě, že se příslušné požadavky právních předpisů uvedených v čl. 1 odst. 2 přímo vztahují na účastníky finančního trhu, přijmout individuální rozhodnutí určené účastníku finančního trhu, v němž bude vyžadovat přijetí nezbytných opatření ke splnění jeho povinností podle těchto právních předpisů, včetně případného ukončení konkrétního jednání. 4. Rozhodnutí přijatá podle odstavce 3 mají přednost před veškerými předchozími rozhodnutími přijatými příslušnými orgány v téže záležitosti. Jakékoliv opatření příslušných orgánů související se skutečnostmi, které jsou předmětem rozhodnutí podle odstavce 2 nebo 3, musí těmto rozhodnutím odpovídat. Článek 11Urovnávání sporů mezi příslušnými orgány 1. Aniž by byly dotčeny pravomoci stanovené v článku 9, jestliže příslušný orgán nesouhlasí s postupem nebo obsahem opatření či nečinností jiného příslušného orgánu v oblastech, ve kterých právní předpisy uvedené v čl. 1 odst. 2 vyžadují spolupráci, koordinaci nebo společné rozhodování příslušných orgánů z více než jednoho členského státu, může orgán ESMA na žádost jednoho nebo více dotčených příslušných orgánů pomoci orgánům dosáhnout dohody podle postupu stanoveného v odstavci 2. 2. Orgán ESMA stanoví časovou lhůtu pro smírčí jednání mezi příslušnými orgány, přičemž vezme v úvahu veškeré související časové lhůty stanovené právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2 a složitost a naléhavost záležitosti. 3. Jestliže do uplynutí lhůty pro smírčí jednání nedosáhnou dotčené příslušné orgány dohody, může orgán ESMA přijmout rozhodnutí, v němž po nich bude požadovat přijetí konkrétních opatření nebo zdržení se určitého jednání s cílem urovnat celou záležitost v souladu s právem Společenství. 4. Aniž by byly dotčeny pravomoci Komise podle článku 226 Smlouvy, jestliže příslušný orgán nevyhoví rozhodnutí orgánu ESMA, a tedy nezajistí, aby účastník finančního trhu plnil požadavky, které se na něj přímo vztahují podle právních předpisů uvedených v čl. 1 odst. 2, může orgán ESMA přijmout individuální rozhodnutí určené účastníku finančního trhu, v němž bude vyžadovat přijetí nezbytných opatření ke splnění jeho povinností podle práva Společenství, včetně případného ukončení konkrétního jednání. Článek 12 Kolegia orgánů dohledu 1. Orgán ESMA přispívá k podpoře účinného a jednotného fungování kolegií orgánů dohledu a prosazuje jednotnost uplatňování právních předpisů Společenství mezi nimi. 2. Orgán ESMA se dle vlastního uvážení účastní jako pozorovatel kolegií orgánů dohledu. Pro účely této účasti se považuje za „příslušný orgán“ ve smyslu příslušných právních předpisů a na vlastní žádost obdrží všechny související informace, které jsou k dispozici jakémukoliv členu kolegia. 3. Orgán ESMA ve spolupráci s orgány dohledu působícími v kolegiích orgánů dohledu v případě potřeby určuje a shromažďuje od příslušných orgánů veškeré související informace, které usnadní práci těchto kolegií. Zřídí a spravuje centrální systém, v jehož rámci jsou tyto informace přístupné příslušným orgánům dohledu sdruženým v kolegiích orgánů dohledu. Článek 13 Delegování úkolů a povinností 1. Příslušné orgány dohledu mohou na základě dvojstranné dohody delegovat úkoly a povinnosti na jiné příslušné orgány dohledu. 2. Orgán ESMA podporuje delegování úkolů a povinností mezi příslušnými orgány tak, že označí úkoly a povinnosti, které mohou být delegovány nebo prováděny společně, a prosazuje osvědčené postupy. 3. Příslušné orgány informují orgán ESMA o dohodách o delegování, které chtějí uzavřít. Tyto dohody uzavřou s účinností nejdříve jeden měsíc poté, kdy je o nich orgán ESMA informován. Orgán ESMA může předložit stanovisko k plánované dohodě do jednoho měsíce ode dne, kdy je o ní informován. Orgán ESMA vhodným způsobem zveřejní dohodu o delegování uzavřenou mezi příslušnými orgány, aby o ní byly řádně informovány všechny dotčené strany. Článek 14Společná kultura dohledu 1. Orgán ESMA hraje aktivní úlohu při budování společné evropské kultury dohledu a jednotných zásad dohledu a při zajišťování jednotných postupů a přístupů v rámci celého Společenství a vykonává alespoň následující činnosti: a) předkládá stanoviska příslušným orgánům; b) prosazuje efektivní dvoustrannou a mnohostrannou výměnu informací mezi příslušnými orgány, přičemž plně respektuje použitelná ustanovení o důvěrnosti a ochraně údajů stanovená v příslušných právních předpisech Společenství; c) přispívá k vypracování kvalitních a jednotných norem pro dohled, včetně norem pro předkládání zpráv; d) přezkoumává uplatňování příslušných technických norem přijatých Komisí a pokynů a doporučení vydaných orgánem ESMA a v případě potřeby navrhuje změny; e) zavádí odvětvové a meziodvětvové vzdělávací programy, napomáhá výměnám zaměstnanců a vybízí příslušné orgány, aby více využívaly režimy dočasného přidělování pracovníků a jiné nástroje. 2. Orgán ESMA může případně vyvíjet nové praktické nástroje, včetně nástrojů sbližování, na podporu společných přístupů a postupů v oblasti dohledu. Článek 15 Srovnávací hodnocení činnosti příslušných orgánů 1. Orgán ESMA pravidelně provádí srovnávací hodnocení některých nebo všech činností příslušných orgánů, aby ještě více posílil jednotnost výsledků dohledu. K tomuto účelu vypracuje metody, které mu umožní objektivní posouzení a srovnávání jednotlivých hodnocených orgánů. 2. Srovnávací hodnocení mimo jiné zahrnuje posouzení: a) přiměřenosti institucionálního uspořádání, financování a odborných znalostí zaměstnanců příslušného orgánu, s důrazem na efektivní uplatňování právních předpisů uvedených v čl. 1 odst. 2 a na schopnost odezvy na vývoj na trhu; b) úrovně sbližování dosažené při uplatňování práva Společenství a při výkonu dohledu, včetně technických norem, pokynů a doporučení přijatých podle článků 7 a 8, a rozsahu, ve kterém výkon dohledu splňuje cíle stanovené právem Společenství; c) osvědčených postupů vyvinutých příslušnými orgány, jejichž přijetí může být přínosem pro jiné příslušné orgány. 3. Na základě srovnávacího hodnocení může orgán ESMA vydávat dotčeným příslušným orgánům doporučení. Článek 16Funkce koordinace Orgán ESMA plní obecnou úlohu koordinátora mezi příslušnými orgány, včetně případů, kdy by nepříznivý vývoj mohl potenciálně ohrozit správné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu finančního systému Společenství. Orgán ESMA podporuje koordinovanou reakci Společenství, mimo jiné tak, že: 1) usnadňuje výměnu informací mezi příslušnými orgány; 2) určuje rozsah a ověřuje spolehlivost informací, které by měly být poskytnuty všem dotčeným příslušným orgánům; 3) vystupuje na žádost příslušných orgánů nebo z vlastní iniciativy jako zprostředkovatel, aniž by tím byl dotčen článek 11; 4) neprodleně informuje ESRB o jakékoliv potenciální mimořádné situaci. Článek 17 Posuzování tržního vývoje 1. Orgán ESMA sleduje a posuzuje tržní vývoj v oblasti své působnosti a v případě nutnosti informuje Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, Evropský orgán pro bankovnictví, ESRB a Evropský parlament, Radu a Komisi o souvisejících trendech na mikroobezřetnostní úrovni, možných rizicích a zranitelných místech. Ve spolupráci s ESRB orgán ESMA v rámci celého Společenství zejména iniciuje a koordinuje posuzování odolnosti klíčových účastníků finančního trhu vůči nepříznivému tržnímu vývoji. K tomuto účelu vyvine následující metodiky a přístupy, které budou následně používat příslušné orgány: a) společné metodiky pro posuzování vlivu hospodářských scénářů na finanční situaci klíčového účastníka finančního trhu; b) společné přístupy ke sdělování výsledků těchto posouzení odolnosti klíčových účastníků finančního trhu. 2. Aniž by byly dotčeny úkoly ESRB stanovené v nařízení (ES) č. …/… [ESRB], předkládá orgán ESMA tato posouzení trendů, možných rizik a zranitelných míst v oblasti své působnosti Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a ESRB alespoň jednou ročně a v případě nutnosti častěji. Orgán ESMA zahrne do posouzení i klasifikaci hlavních rizik a zranitelných míst a v případě nutnosti doporučí preventivní opatření či opatření k nápravě. 3. Orgán ESMA zajistí odpovídající pokrytí meziodvětvového vývoje, rizik a zranitelných míst úzkou spoluprací s Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropským orgánem pro bankovnictví. Článek 18Mezinárodní vztahy Aniž by byly dotčeny pravomoci orgánů Společenství, může orgán ESMA navazovat kontakty s orgány dohledu ze třetích zemí. Může uzavírat administrativní dohody s mezinárodními organizacemi i se správními orgány třetích zemí. Orgán ESMA napomáhá při přípravě rozhodnutí o rovnocennosti týkajících se režimů dohledu ve třetích zemích v souladu s právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2. Článek 19Další úkoly 1. Na žádost Evropského parlamentu, Rady, Komise nebo z vlastní iniciativy může orgán ESMA předkládat Evropskému parlamentu, Radě a Komisi stanoviska ke všem otázkám souvisejícím s jeho oblastí působnosti. 2. Pokud jde o obezřetnostní posuzování fúzí a nabývání účastí ve smyslu směrnice 2007/44/ES, může orgán ESMA z vlastní iniciativy nebo na žádost příslušných orgánů vydat a zveřejnit stanovisko k obezřetnostnímu posouzení, které vykoná jakýkoliv orgán členského státu. Použije se článek 20. Článek 20 Sběr informací 1. Příslušné orgány a jiné orgány veřejné správy členských států poskytnou orgánu ESMA na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro plnění jeho povinností stanovených tímto nařízením. Orgán ESMA může také požádat o předkládání informací v pravidelném intervalu. 2. Jestliže informace nejsou k dispozici nebo je příslušné orgány a jiné orgány veřejné správy členských států neposkytnou včas, může orgán ESMA předložit žádost s odůvodněním přímo příslušným účastníkům finančního trhu a jiným stranám. O této žádosti informuje dotčené příslušné orgány. Na žádost orgánu ESMA jsou příslušné orgány a jiné orgány veřejné správy členských států orgánu ESMA při shromažďování těchto informací nápomocny. 3. Orgán ESMA může používat důvěrné informace získané od příslušných orgánů a jiných orgánů veřejné správy nebo od účastníků finančního trhu a dalších stran pouze pro účely plnění svých povinností stanovených tímto nařízením. Článek 21 Vztah s ESRB 1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy spolupracuje s ESRB. 2 Orgán ESMA úzce spolupracuje s ESRB. Pravidelně ESRB předkládá aktualizované informace nutné pro plnění jeho úkolů. Jakékoli údaje nutné pro plnění těchto úkolů, které nejsou poskytovány v souhrnné nebo obecné podobě, neprodleně poskytne ESRB na jeho odůvodněnou žádost, jak je stanoveno v článku [15] nařízení (ES) č. …/… [ESRB]. 3. Po obdržení varování a doporučení ESRB uvedených v článku [16] nařízení (ES) č. …/… [ESRB] zajistí orgán ESMA odpovídající následné kroky podle odstavce 4 a 5. 4. Jakmile orgán ESMA obdrží od ESRB jemu určené varování nebo doporučení, svolá neprodleně zasedání rady orgánů dohledu a posoudí důsledky tohoto varování nebo doporučení pro plnění svých úkolů. Na základě odpovídajícího rozhodovacího postupu rozhodne o opatřeních, která přijme v souladu s pravomocemi, jimiž disponuje podle tohoto nařízení, aby vyřešil problémy uvedené ve varováních a doporučeních. Jestliže orgán ESMA doporučení nevyhoví, vysvětlí ESRB důvody pro toto jednání. 5. Jestliže orgán ESMA obdrží od ESRB varování nebo doporučení určené příslušnému vnitrostátnímu orgánu dohledu, využije v případě nutnosti pravomocí, kterými disponuje podle tohoto nařízení, aby zajistil včasné následné kroky. Jestliže příjemce doporučení ESRB nemá v úmyslu doporučení vyhovět, informuje o tom radu orgánů dohledu a projedná s ní důvody pro tuto nečinnost. Když příslušný orgán informuje ESRB podle článku [17] nařízení (ES) č. …/… [ESRB], vezme při tom patřičně v úvahu názory rady orgánů dohledu. 6. Při plnění svých úkolů stanovených tímto nařízením orgán ESMA v nejvyšší možné míře přihlíží k varováním a doporučením ESRB. Článek 22Skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů 1. Pro účely konzultací se zúčastněnými stranami v oblastech souvisejících s úkoly orgánu ESMA se zřídí skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů. 2. Skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů sestává ze 30 členů, kteří rovnoměrně zastupují účastníky finančního trhu Společenství, jejich zaměstnance, jakož i spotřebitele, investory a uživatele finančních služeb. Skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů zasedá alespoň dvakrát ročně. 3. Členy skupiny zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů jmenuje rada orgánů dohledu orgánu ESMA na návrh příslušných zúčastněných stran. Při svém rozhodování zajistí rada orgánů dohledu v největším možném rozsahu odpovídající geografickou rovnováhu a zastoupení zúčastněných stran z celého Společenství. Orgán ESMA zajistí pro skupinu zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů potřebnou podporu sekretariátu. 4. Funkční období členů skupiny zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů trvá dva a půl roku a po jeho uplynutí proběhne nové výběrové řízení. Členové mohou ve funkci působit dvě po sobě jdoucí období. 5. Skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů může předkládat stanoviska a radit orgánu ESMA ve všech otázkách souvisejících s úkoly orgánu ESMA podle článků 7 a 8. 6. Skupina zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů přijme svůj jednací řád. 7. Orgán ESMA zveřejní stanoviska a rady skupiny zúčastněných stran v oblasti cenných papírů a trhů a výsledky konzultací s touto skupinou. Článek 23 Ochranná opatření 1. Orgán ESMA zajistí, aby žádné rozhodnutí přijaté podle článků 10 nebo 11 nijak neovlivnilo fiskální povinnosti členských států. 2. Jestliže se členský stát domnívá, že rozhodnutí přijaté podle článku 11 má vliv na jeho fiskální povinnosti, může orgánu ESMA a Komisi do jednoho měsíce ode dne, kdy je rozhodnutí orgánu ESMA sděleno příslušnému orgánu, oznámit, že příslušný orgán nebude rozhodnutí uplatňovat. Ve svém oznámení uvede členský stát odůvodnění a jednoznačně prokáže, jak rozhodnutí ovlivňuje jeho fiskální povinnosti. V takovém případě se rozhodnutí orgánu ESMA pozastavuje. Do jednoho měsíce od oznámení členského státu orgán ESMA informuje členský stát, zda své rozhodnutí potvrzuje, nebo jej pozměňuje, či ruší. Jestliže orgán ESMA své rozhodnutí potvrdí, rozhodne Rada kvalifikovanou většinou podle článku 205 Smlouvy do dvou měsíců o tom, zda se rozhodnutí orgánu ESMA potvrzuje, nebo ruší. Jestliže se Rada rozhodne potvrdit rozhodnutí orgánu ESMA nebo do dvou měsíců nerozhodne, pozastavení uvedeného rozhodnutí se ihned ukončuje. 3. Jestliže se členský stát domnívá, že rozhodnutí přijaté podle čl. 10 odst. 2 má vliv na jeho fiskální povinnosti, může orgánu ESMA, Komisi a Radě do tří pracovních dnů ode dne, kdy je rozhodnutí orgánu ESMA sděleno příslušnému orgánu, oznámit, že příslušný orgán nebude rozhodnutí uplatňovat. Ve svém oznámení uvede členský stát odůvodnění a jednoznačně prokáže, jak rozhodnutí ovlivňuje jeho fiskální povinnosti. Rada do deseti pracovních dnů rozhodne kvalifikovanou většinou podle článku 205 Smlouvy o tom, zda se rozhodnutí orgánu ESMA potvrzuje, nebo ruší. Jestliže Rada do deseti pracovních dnů nerozhodne, považuje se rozhodnutí orgánu ESMA za potvrzené. Článek 24Rozhodovací postupy 1. Před přijetím rozhodnutí podle čl. 9 odst. 6, čl. 10 odst. 2 a 3 a čl. 11 odst. 3 a 4 oznámí orgán ESMA příjemci rozhodnutí svůj úmysl přijmout rozhodnutí a stanoví lhůtu, ve které může příjemce rozhodnutí vyjádřit své stanovisko v dané záležitosti, přičemž vezme plně v úvahu naléhavost záležitosti. 2. Rozhodnutí orgánu ESMA obsahuje důvody, ze kterých vychází. 3. Příjemci rozhodnutí orgánu ESMA jsou informováni o opravných prostředcích, které mají podle tohoto nařízení k dispozici. 4. Jestliže orgán ESMA přijme rozhodnutí podle čl. 10 odst. 2 nebo 3, v odpovídajících intervalech toto rozhodnutí přezkoumává. 5. Rozhodnutí přijatá orgánem ESMA podle článků 9, 10 a 11 se zveřejňují, přičemž se uvádí totožnost dotčeného příslušného orgánu nebo účastníka finančního trhu a hlavní obsah rozhodnutí, při současném zohlednění oprávněných zájmů účastníků finančního trhu na ochraně jejich obchodního tajemství. KAPITOLA III ORGANIZACE ODDÍL 1 RADA ORGÁNů DOHLEDU ČLÁNEK 25 SLOžENÍ 1. Rada orgánů dohledu má tyto členy: a) předseda, který nemá hlasovací právo, b) vedoucí představitel příslušného orgánu v každém členském státě. Pokud v členském státě existuje více než jeden příslušný orgán, orgány se dohodnou, že zástupcem v radě orgánů dohledu se stane jeden z vedoucích představitelů; c) jeden zástupce Komise, který nemá hlasovací právo; d) jeden zástupce ESRB, který nemá hlasovací právo; f) jeden zástupce každého ze dvou ostatních evropských orgánů dohledu, který nemá hlasovací právo. 2. Každý příslušný orgán a v případě, že existuje více než jeden příslušný orgán, všechny zmíněné orgány společně odpovídají za jmenování náhradníka z řad svých vedoucích zaměstnanců, který může nahradit člena rady orgánů dohledu uvedeného v odst. 1 písm. b) v případě, že se tento člen nemůže zasedání rady orgánů dohledu zúčastnit. 3. Pro účely postupu podle směrnice 97/9/ES může být člen rady orgánů dohledu podle odst. 1 písm. b) v případě potřeby doprovázen zástupcem dotčených orgánů, které v každém členském státu spravují systémy pro odškodnění investorů, přičemž tento zástupce nemá hlasovací právo. 4. Rada orgánů dohledu může dle vlastního rozhodnutí připustit účast pozorovatelů. Zasedání rady orgánů dohledu se může zúčastnit výkonný ředitel, přičemž nemá hlasovací právo. Článek 26Vnitřní výbory a odborné skupiny 1. Rada orgánů dohledu může zřizovat vnitřní výbory nebo odborné skupiny ke konkrétním úkolům, které vykonává, a může stanovit delegování určitých jednoznačně definovaných úkolů a rozhodnutí na interní výbory nebo odborné skupiny, na řídící radu nebo na předsedu. 2. Pro účely článku 11 svolá rada orgánů dohledu odbornou skupinu, která má pomoci spor urovnat, přičemž tuto skupinu budou tvořit předseda a dva členové rady orgánů dohledu, kteří nezastupují příslušné orgány, jež jsou účastníky sporu. 3. Na návrh odborné skupiny přijme rada orgánů dohledu rozhodnutí podle článku 11. Článek 27Nezávislost Při provádění úkolů stanovených tímto nařízením vystupují předseda a členové rady orgánů dohledu s hlasovacím právem nezávisle a objektivně v zájmu Společenství a nevyžadují ani nepřijímají pokyny od institucí či orgánů Společenství, od vlád členských států ani od jiných veřejných či soukromých subjektů. Článek 28 Úkoly 1. Rada orgánů dohledu udává směr pro práci orgánu ESMA a přijímá rozhodnutí podle kapitoly II. 2. Rada orgánů dohledu přijímá stanoviska, doporučení a rozhodnutí a vydává rady podle kapitoly II. 3. Rada orgánů dohledu jmenuje předsedu. 4. Rada orgánů dohledu každý rok před 30. zářím přijme na základě návrhu řídící rady pracovní program orgánu ESMA pro následující rok a předloží jej pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Pracovní program se přijímá, aniž by byl dotčen roční rozpočtový proces, a zveřejňuje se. 5. Rada orgánů dohledu přijme víceletý pracovní program orgánu ESMA a předloží jej pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Víceletý pracovní program se přijímá, aniž by byl dotčen roční rozpočtový proces, a zveřejňuje se. 6. Rada orgánů dohledu schvaluje návrh rozpočtu podle článku 49. 7. Rada orgánů dohledu uplatňuje disciplinární pravomoci vůči předsedovi a výkonnému řediteli a může je odvolat z funkce podle čl. 33 odst. 5 v případě předsedy a čl. 36 odst. 5 v případě výkonného ředitele. Článek 29Rozhodování 1. Pro přijetí aktů uvedených v článcích 7 a 8 a veškerých opatření a rozhodnutí přijímaných podle kapitoly VI je nutná kvalifikovaná většina členů rady orgánů dohledu podle článku 205 Smlouvy. Všechna svá ostatní rozhodnutí přijímá rada orgánů dohledu prostou většinou členů. 2. Zasedání rady orgánů dohledu svolává předseda z vlastní iniciativy nebo na žádost třetiny členů rady orgánů dohledu a rovněž jim předsedá. 3. Rada orgánů dohledu přijme a zveřejní svůj jednací řád. 4. Jednací řád podrobně stanoví postup hlasování, včetně případných pravidel pro usnášeníschopnost. Členové bez hlasovacího práva a pozorovatelé s výjimkou předsedy a výkonného ředitele se neúčastní diskuzí rady orgánů dohledu o jednotlivých účastnících finančního trhu, pokud článek 61 nebo právní předpisy uvedené v čl. 1 odst. 2 nestanoví jinak. ODDÍL 2 ŘÍDÍCÍ RADA ČLÁNEK 30 SLOžENÍ 1. Řídící radu tvoří předseda, zástupce Komise a čtyři další členové volení radou orgánů dohledu z jejích členů. Každý člen s výjimkou předsedy má náhradníka, který jej může nahradit v případě, že se tento člen nemůže zúčastnit zasedání řídící rady. Funkční období členů volených radou orgánů dohledu je dva a půl roku. Může být jednou prodlouženo. 2. Rozhodnutí řídící rady se přijímají většinou všech přítomných členů. Každý člen má jeden hlas. Zasedání řídící rady se účastní výkonný ředitel, přičemž nemá hlasovací právo. Řídící rada přijme a zveřejní svůj jednací řád. 3. Zasedání řídící rady svolává předseda z vlastní iniciativy nebo na žádost alespoň třetiny členů řídící rady a rovněž jim předsedá. Řádné zasedání řídící rady se koná alespoň dvakrát ročně. 4. Členům řídící rady mohou být v rámci ustanovení jednacího řádu nápomocni poradci či odborníci. Článek 31Nezávislost Členové řídící rady vystupují nezávisle a objektivně v zájmu Společenství a nevyžadují ani nepřijímají pokyny od institucí či orgánů Společenství, od vlád členských států ani od jiných veřejných či soukromých subjektů. Článek 32Úkoly 1. Řídící rada zajistí, aby orgán ESMA vykonával své poslání a plnil stanovené úkoly podle tohoto nařízení. 2. Řídící rada navrhuje radě orgánů dohledu k přijetí roční a víceletý pracovní program. 3. Řídící rada uplatňuje své rozpočtové pravomoci podle článků 49 a 50. 4. Řídící rada přijme plán personální politiky orgánu ESMA a podle čl. 54 odst. 2 i nezbytná opatření pro provádění Služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“). 5. Řídící rada přijme zvláštní ustanovení o právu přístupu k dokumentům orgánu ESMA podle článku 58. 6. Po poradě s radou orgánů dohledu řídící rada přijme výroční zprávu o činnosti orgánu ESMA na základě návrhu zprávy podle čl. 38 odst. 7 a do 15. června ji předloží Evropskému parlamentu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru. Zpráva se zveřejňuje. 7. Řídící rada přijme a zveřejní svůj jednací řád. 8. Řídící rada jmenuje a odvolává členy odvolacího senátu podle čl. 44 odst. 3 a 5. Oddíl 3Předseda ČLÁNEK 33 JMENOVÁNÍ A ÚKOLY 1. Orgán ESMA zastupuje předseda, kterým je nezávislý odborník zaměstnaný na plný úvazek. Předseda odpovídá za přípravu práce rady orgánů dohledu a předsedá zasedáním rady orgánů dohledu i řídící rady. 2. Předsedu jmenuje rada orgánů dohledu po otevřeném výběrovém řízení na základě zásluh, dovedností, znalostí účastníků finančního trhu a znalostí trhů a zkušeností s finančním dohledem a regulací. Před jmenováním musí být kandidát vybraný radou orgánů dohledu potvrzen Evropským parlamentem. Rada orgánů dohledu dále zvolí mezi svými členy náhradníka, který vykonává funkci předsedy v jeho nepřítomnosti. 3. Funkční období předsedy činí pět let a může být jednou prodlouženo. 4. Během devíti měsíců před uplynutím pětiletého funkčního období předsedy rada orgánů dohledu vyhodnotí: a) výsledky dosažené v prvním funkčním období a způsob jejich dosažení; b) povinnosti a potřeby orgánu ESMA v nadcházejících letech. Rada orgánů dohledu může s přihlédnutím k hodnocení jednou prodloužit funkční období předsedy, přičemž toto prodloužení musí být potvrzeno Evropským parlamentem. 5. Předseda může být odvolán z funkce pouze rozhodnutím rady orgánů dohledu, přičemž toto odvolání musí být potvrzeno Evropským parlamentem. Předseda nesmí radě orgánů dohledu bránit v jednání o záležitostech, které se předsedy týkají, zejména o nutnosti jeho odvolání, a projednávání takové záležitosti se neúčastní. Článek 34Nezávislost Aniž by byla dotčena úloha rady orgánů dohledu ve vztahu k úkolům předsedy, předseda nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od orgánů či institucí Společenství, od vlád členských států ani od jiných veřejných či soukromých subjektů. Článek 35Zpráva 1. Evropský parlament může předsedu nebo jeho náhradníka vyzvat, aby pravidelně vystupoval s prohlášením před jeho příslušným výborem a odpovídal na dotazy členů tohoto výboru, přičemž se plně respektuje nezávislost předsedy. 2. Evropský parlament může předsedu rovněž vyzvat, aby předložil zprávu o plnění svých povinností. ODDÍL 4 VÝKONNÝ řEDITEL ČLÁNEK 36 JMENOVÁNÍ 1. Orgán ESMA řídí výkonný ředitel, kterým je nezávislý odborník zaměstnaný na plný úvazek. 2. Výkonného ředitele jmenuje rada orgánů dohledu po otevřeném výběrovém řízení na základě zásluh, dovedností, znalostí účastníků finančního trhu a znalostí trhů, zkušeností s finančním dohledem a regulací a zkušeností s řízením. 3. Funkční období výkonného ředitele činí pět let a může být jednou prodlouženo. 4. Během devíti měsíců před uplynutím pětiletého funkčního období výkonného ředitele rada orgánů dohledu provede hodnocení. V tomto hodnocení rada orgánů dohledu posoudí zejména: a) výsledky dosažené v prvním funkčním období a způsob jejich dosažení; b) povinnosti a potřeby orgánu ESMA v nadcházejících letech. Rada orgánů dohledu může s přihlédnutím k hodnocení jednou prodloužit funkční období výkonného ředitele. 5. Výkonný ředitel může být odvolán z funkce pouze rozhodnutím rady orgánů dohledu. Článek 37 Nezávislost Aniž by byla dotčena příslušná úloha řídící rady a rady orgánů dohledu ve vztahu k úkolům výkonného ředitele, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády, orgánu, organizace ani osoby mimo orgán ESMA. Článek 38Úkoly 1. Výkonný ředitel je odpovědný za řízení orgánu ESMA a připravuje práci řídící rady. 2. Výkonný ředitel je odpovědný za provádění ročního pracovního programu orgánu ESMA pod vedením rady orgánů dohledu a pod kontrolou řídící rady. 3. Výkonný ředitel přijme nezbytná opatření, zejména pokud jde o přijetí vnitřních správních pokynů a zveřejňování oznámení, aby zajistil fungování orgánu ESMA v souladu s tímto nařízením. 4. Výkonný ředitel vypracuje víceletý pracovní program uvedený v čl. 32 odst. 2. 5. Výkonný ředitel každý rok do 30. června připraví pracovní program na následující rok uvedený v čl. 32 odst. 2. 6. Výkonný ředitel podle článku 49 vypracuje předběžný návrh rozpočtu orgánu ESMA a podle článku 50 plní rozpočet orgánu ESMA. 7. Výkonný ředitel každý rok vypracuje návrh výroční zprávy, která obsahuje část týkající se činnosti orgánu ESMA v oblasti regulace a dohledu a část týkající se finančních a správních záležitostí. 8. Pokud jde o zaměstnance orgánu ESMA, vykonává výkonný ředitel pravomoci stanovené v článku 54 a řídí personální záležitosti. KAPITOLA IV EVROPSKÝ SYSTÉM ORGÁNŮ FINANČNÍHO DOHLEDU Oddíl 1 Obecná ustanovení ČLÁNEK 39 SLOžENÍ 1. Orgán ESMA je součástí ESFS, který působí jako síť orgánů dohledu. 2. ESFS má tyto členy: a) orgány členských států uvedené v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení, čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. …/2009 [EIOPA] a čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. …/… [EBA]; b) orgán ESMA; c) Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, zřízený článkem 1 nařízení (ES) č. .../... [EIOPA]; d) Evropský orgán pro bankovnictví, zřízený článkem 1 nařízení (ES) č. ...