1)Poplatky za přístup k infrastruktuře – částka odpovídající přímým nákladům: Ustanovení čl. 31 odst. 3 směrnice vyžaduje, aby poplatky za minimální přístupový balík byly stanoveny na úrovni nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy. Toto ustanovení by v zásadě bránilo tomu, aby poplatky byly stanoveny na nižší úrovni. Navrhuje se odchýlit se od něj, aby členské státy a provozovatelé infrastruktury mohli mít během referenčního období k dispozici co nejširší spektrum možností.

Aby se zmírnil dopad pandemie, zavádí se ambiciózní politická reakce, která se týká mnoha oblastí. V této souvislosti má stávající nařízení doplnit stávající rámec pro železniční dopravu tak, aby vnitrostátní orgány a zúčastněné strany z oblasti železniční dopravy mohly snadněji řešit řadu negativních důsledků pandemie COVID-19 a reagovat na naléhavé potřeby odvětví železniční dopravy, dokud budou tyto důsledky přetrvávat. Tato opatření se týkají zejména prominutí, snížení nebo odložení splatnosti poplatků za přístup k železniční infrastruktuře a její užívání, jakož i zrušení poplatků za rezervaci kapacity. Vztahují se na referenční období od 1. března 2020 do 31. prosince 2020, za které lze poplatky změnit, odchylně od článku 27 směrnice 2012/34/EU, podle něhož se zpráva o síti (s uvedením všech příslušných poplatků) zveřejní nejpozději čtyři měsíce před konečným termínem pro podání žádostí o přidělení kapacity infrastruktury.

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cíle, jímž je zmírnění dopadu současného rozšíření onemocnění COVID-19 prostřednictvím cílených výjimek ze směrnice 2012/34/EU. Navrhované opatření je proto přiměřené, a to i pokud jde o referenční období, na které se vztahuje. Toto období odpovídá současným odhadům toho, jak dlouho bude dopad pandemie COVID-19 na železniční trh trvat. Navrhuje se zmocnit Komisi k tomu, aby v případě potřeby toto období prodloužila.

Členské státy nemohou dostatečně dosáhnout cílů návrhu z tohoto důvodu: poplatky za přístup k infrastruktuře jsou komplexně regulovány na úrovni EU, a proto se členské státy nemohou odchýlit od pravidel Unie, pokud neexistují zvláštní evropské právní předpisy. Směrnice 2012/34/EU členským státům neumožňuje v souvislosti s výskytem onemocnění COVID-19 reagovat na nepředvídatelné dopady na železniční dopravu, zejména úpravou pravidel pro výběr poplatků a přidělování kapacity. Toho lze dosáhnout pouze prostřednictvím aktu přijatého Unií, který umožňuje (cílené) odchylky. Kromě toho podle znění navrhovaného nařízení se členské státy i nadále rozhodují, zda provedou stanovená opatření, a to s ohledem na prostředky, které mají k dispozici, pokud jde o veřejné financování.

Účinné fungování jednotného evropského železničního prostoru závisí na hospodářské výkonnosti účastníků trhu a na zachování již dosažených výsledků, pokud jde o nezávislost řízení provozovatelů infrastruktury a železničních podniků, transparentnost ustanovení o výběru poplatků a přístupu k síti, nediskriminaci a rovné zacházení při přidělování tras a u systémů zpoplatnění, jakož i otevírání trhu. Negativní hospodářské důsledky rozšíření onemocnění COVID-19 pro zúčastněné strany na trhu železniční dopravy by mohly ohrozit jejich finanční životaschopnost a případně by mohly mít vážné negativní účinky na fungování dopravního systému, což by mělo negativní dopad na hospodářství jako celek. Podle průzkumu provedeného v květnu a červnu 2020 mezi železničními podniky prostřednictvím platformy Dialogu železničních podniků nebyla pro zúčastněné strany z odvětví železniční dopravy dosud poskytnuta žádná zvláštní podpora. Navrhované nařízení tyto otázky řeší.

Směrnice 2012/34/EU se nezabývá mimořádnými okolnostmi, jako jsou ty, které v odvětví železniční dopravy vznikly v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19. V zájmu zmírnění dopadů pandemie na železniční dopravu a zachování celistvosti jednotného evropského železničního prostoru by tudíž měly být povoleny cílené výjimky. Kromě toho struktura hospodářské soutěže na trhu, jež zahrnuje zavedené i nové provozovatele, vyžaduje podpůrná opatření, která i nadále zajistí rovné podmínky.

Navrhuje se stanovit, že zprávy o síti by měly být průběžně aktualizovány a bez odkladu pozměněny.

V tomto smyslu by podle stávajícího znění směrnice 2012/34/EU ke ztrátám příjmů pro provozovatele infrastruktury vyplývajícím ze snížení poplatků a přirážek, jak jsou stanovena v navrhovaném nařízení, ani nedošlo. Proto se navrhuje, aby provozovatelé infrastruktury získali kompenzaci v kratší lhůtě, než je doba stanovená v čl. 8 odst. 4 uvedené směrnice, tj. do 31. prosince roku následujícího po roce, kdy došlo ke ztrátě.

Tyto ztráty příjmů by byly v zásadě kompenzovány v souladu s čl. 8 odst. 4 směrnice 2012/34/EU. Podle uvedeného ustanovení mají členské státy povinnost zajistit, aby účty provozovatelů infrastruktury, kteří čelí ztrátám, mimo jiné z důvodu neočekávané nižší poptávky, zůstaly v rovnováze po dobu pěti let za běžných obchodních podmínek.

4)Kompenzace členskými státy: U všech výše uvedených položek (poplatky na základě přímých nákladů, přirážky a poplatky za rezervaci kapacity) by případné snížení poplatků povolené členskými státy v souladu s navrhovaným nařízením způsobilo ztráty příjmů na straně provozovatele infrastruktury.

Uvedené opatření nezahrnuje žádné zvláštní plány monitorování nebo podávání zpráv. Komise by však měla sledovat vývoj rozšíření onemocnění COVID-19 a jeho dopadu na jednotný evropský železniční prostor a v případě potřeby by měla být zmocněna k přijetí aktu v přenesené pravomoci, aby mohla prodloužit období, jichž se toto opatření týká.

Zejména sdružení v odvětví železniční dopravy zastupující železniční podniky se opakovaně obrátila na Komisi a požadovala přijetí naléhavých opatření. Cílem těchto opatření by bylo zajistit, aby se toto odvětví mohlo vyrovnat se ztrátou příjmů a snížit riziko úpadků, zejména v případě soukromých provozovatelů. Jedním z nejvíce zastávaných opatření je pozastavení poplatků za traťovou infrastrukturu, nádraží, zařízení služeb a využívání odstavných kolejí a vleček.

•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

(5)Článek 36 směrnice 2012/34/EU stanoví režim poplatků za rezervaci kapacity, jež mají být pobídkou k účinnému využívání kapacit. Druhá věta tohoto článku činí vybírání těchto poplatků povinným v případě, že železniční podnik pravidelně přidělenou trasu vlaku nebo její části nevyužívá. Provozovatelé infrastruktury zveřejní ve zprávách o síti kritéria k určení tohoto nevyužívání. Pandemie způsobila závažná narušení železniční dopravy, která vedla k rozsáhlému rušení tras vlaků. Příčiny těchto událostí byly a stále jsou mimo kontrolu železničních podniků. Kromě toho vedly k (dočasné) nadměrné kapacitě. Lze tedy předpokládat, že zamýšlený motivační účinek poplatků za rezervaci kapacity v souladu s článkem 36 směrnice 2012/34/EU, pokud jde o referenční období, není relevantní. Proto by členské státy měly mít možnost odchylně od druhé věty článku 36 povolit provozovatelům infrastruktury, aby nevybírali poplatky za rezervaci přidělené, avšak během referenčního období nevyužité kapacity, a to i v případech, kdy by takové nevyužívání bylo považováno za pravidelné nevyužívání přidělené trasy nebo její části podle kritérií platných v současnosti.

(4)Ustanovení čl. 32 odst. 1 směrnice 2012/34/EU umožňuje členským státům stanovit výběr přirážek, pokud to trh unese. V důsledku dopadů pandemie COVID-19 se schopnost segmentů trhu unést přirážky mohla snížit. Proto je vhodné umožnit členským státům, aby provozovatelům infrastruktury povolily znovu posoudit schopnost segmentů trhu unést přirážky za účelem možného snížení splatných částek za referenční období.

(3)Podle čl. 31 odst. 3 směrnice 2012/34/EU nesmí být poplatky za přístup k infrastruktuře hrazené provozovatelům infrastruktury nižší než náklady přímo vynaložené na provoz železniční dopravy. Částečné nebo úplné prominutí poplatků nebo odložení jejich splatnosti uplatňované transparentním, objektivním a nediskriminačním způsobem u všech železničních podniků působících v odvětví nákladní a osobní železniční dopravy by zmírnilo dopad pandemie COVID-19 během referenčního období. Členským státům by proto měla být poskytnuta možnost povolit taková opatření na straně provozovatelů infrastruktury.

(2)Aby železniční podniky potlačily negativní hospodářské dopady pandemie COVID-19, mohou potřebovat finanční podporu. V kontextu mimořádné situace v důsledku COVID-19 nemusí být schopny platit poplatky za přístup k železniční infrastruktuře, a proto by provozovatelé infrastruktury měli mít možnost tyto poplatky snížit, prominout nebo odložit jejich splatnost. Tato možnost by měla být poskytnuta na období, během něhož se projevily a očekává se, že budou přetrvávat, účinky pandemie COVID-19 na železniční trh, tj. od 1. března 2020 do 31. prosince 2020 (dále jen „referenční období“).

(1)Pandemie COVID-19 způsobila významné snížení poptávky, což následně vedlo k prudkému poklesu železniční dopravy. To má vážný dopad na železniční podniky, který začal 1. března 2020 a pravděpodobně se bude v tomto odvětví projevovat přinejmenším do 31. prosince 2020. Okolnosti se vymykají kontrole železničních podniků, které čelí značným problémům s likviditou a velkým ztrátám, přičemž v některých případech mohou být ohroženy úpadkem.

(6)U všech výše uvedených položek by případné snížení poplatků povolené členskými státy v souladu s tímto nařízením způsobilo ztráty příjmů na straně provozovatele infrastruktury. Tyto ztráty příjmů by byly v zásadě kompenzovány v souladu s čl. 8 odst. 4 směrnice 2012/34/EU. Vzhledem k mimořádné povaze těchto ztrát by provozovatelé infrastruktury měli získat kompenzaci v kratší lhůtě, konkrétně do 31. prosince roku následujícího po roce, kdy došlo ke ztrátě.

(7)Je třeba provést dočasné úpravy podmínek pro využívání železniční infrastruktury a aktualizovat a podle potřeby změnit zprávy o síti.

(8)Vzhledem k náhlé a nepředvídatelné povaze pandemie COVID-19, která znemožnila přijetí včasných opatření Unie, by se toto nařízení mělo vztahovat na referenční období uvedené výše, i když se části tohoto období nacházejí v minulosti, aniž by to však mělo dopad na legitimní očekávání.

(9)Jelikož cíle tohoto nařízení, kterým je reagovat na naléhavou situaci způsobenou pandemií COVID-19, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu rozsahu nebo účinků akce, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

(10)Vzhledem k naléhavosti dané výjimečnými okolnostmi způsobenými pandemií COVID-19, které odůvodňují navrhovaná opatření, a zejména k tomu, aby bylo možné rychle přijmout nezbytná opatření, a přispět tak k finanční udržitelnosti železničních podniků, je vhodné stanovit výjimku ze lhůty osmi týdnů uvedené v článku 4 Protokolu č. 1 o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii.

(11)Za účelem prodloužení opatření stanovených v tomto nařízení, bude-li to nezbytné a odůvodněné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, kterými se prodlužuje doba působnosti opatření stanovených v tomto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (3) . Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na schůze expertních skupin Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

(12)Pro dosažení rychlé použitelnosti opatření stanovených tímto nařízením by toto nařízení mělo vstoupit v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

Toto nařízení stanoví dočasná pravidla pro zpoplatnění použití železniční infrastruktury stanovené v kapitole IV směrnice 2012/34/EU. Vztahuje se na použití železniční infrastruktury pro vnitrostátní a mezinárodní železniční dopravu, jehož se uvedená směrnice týká, v období od 1. března 2020 do 31. prosince 2020 (dále jen „referenční období“).

Článek 2

Snížení, prominutí nebo odložení splatnosti poplatků za minimální přístupový balík a poplatků za rezervaci kapacity

1.Aniž je dotčen článek 27 a čl. 31 odst. 3 směrnice 2012/34/EU, a s výhradou souladu s pravidly státní podpory, mohou členské státy provozovatelům infrastruktury povolit snížení, prominutí nebo odložení splatnosti poplatků za minimální přístupový balík a za přístup k infrastruktuře napojení k zařízením služeb, a to transparentním, objektivním a nediskriminačním způsobem v případech, kdy se tato úhrada stala splatnou nebo se stane splatnou v průběhu referenčního období.

2.Aniž je dotčen článek 27 směrnice 2012/34/EU, a s výhradou souladu s pravidly státní podpory, mohou členské státy provozovatelům infrastruktury povolit znovu posoudit schopnost segmentů trhu unést přirážky za účelem možného snížení splatných částek za referenční období ve smyslu čl. 32 odst. 1 směrnice 2012/34/EU.

3.Aniž je dotčen článek 27 a druhá věta článku 36 směrnice 2012/34/EU, a s výhradou souladu s pravidly státní podpory, mohou členské státy provozovatelům infrastruktury povolit, aby od železničních podniků nevybírali poplatky za rezervaci přidělené, avšak během referenčního období nevyužité kapacity, a to transparentním, objektivním a nediskriminačním způsobem.

4.Aniž je dotčen čl. 8 odst. 4 směrnice 2012/34/EU, a s výhradou souladu s pravidly státní podpory, poskytnou členské státy provozovatelům infrastruktury kompenzaci za konkrétní finanční ztrátu vzniklou v důsledku použití odstavců 1, 2 a 3, a to do 31. prosince roku následujícího po roce, kdy došlo ke ztrátě. Touto kompenzací není dotčena povinnost členských států podle čl. 8 odst. 4 směrnice 2012/34/EU zajistit, aby za přiměřené období, které nepřekročí pět let, vykazovaly zisky a ztráty provozovatele infrastruktury rovnováhu.

Článek 3

Úpravy podmínek pro využívání železniční infrastruktury

Aniž je dotčen článek 27 směrnice 2012/34/EU, provozovatelé infrastruktury vhodným způsobem a neprodleně změní zprávu o síti zmíněnou v článku 27 uvedené směrnice tak, aby byly uvedeny podmínky, které používají, s ohledem na opatření přijatá dotčeným členským státem v souladu s článkem 2.