ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.3.

Podle EHSV musí společné technologické iniciativy a smluvní partnerství veřejného a soukromého sektoru účinně plnit své povinnosti, pokud jde o: — hospodářské výsledky, — optimalizaci evropské ekonomické, technologické a inovační přidané hodnoty odvětví, — schopnost rozvíjet konkurenční technologie na trhu, — větší finanční pákový efekt, — širší zapojení malých a středních podniků, sociální ekonomiky a konečných spotřebitelů, — flexibilitu a rychlost přenosu inovačních výsledků, — vytváření sítí, — jasně určenou úlohu zaměřenou na reindustrializaci evropského hospodářství, — výzvy týkající se udržitelnosti v oblasti životního prostředí a klimatu, — udržitelné nulové emise CO2 při navrhování výrobků a postupů, — sociální výzvy a výzvy zaměstnanosti, — aktivní zapojení území. Vývoj nových technologií a inovací, k němuž dochází v průmyslu, by měl vést ke kvalitní odborné přípravě lidských zdrojů a novým pokročilým profesním dovednostem, přičemž by se do definování a provádění strategických směrů sektoru měli úžeji a systematičtěji zapojit sociální partneři a místní orgány.
2.2.3.

Rozpočet EU obsahuje některé nové prvky spojené s fungováním víceletého finančního rámce 2014–2020, jež jsou relevantní z hlediska posílení přístupu založeného na výkonnosti a zaměřeného na výsledky: a) tematická koncentrace: podpora z finančních prostředků EU by se měla týkat pouze prioritních oblastí a neměla by být zaměřena na cokoliv; priority musejí být přesně definované a podpořeny kvantitativní analýzou a plány proveditelnosti; sada priorit musí být striktně omezena; odůvodněné priority musejí být kryty dostatečným financováním, aby bylo možné dosáhnout skutečných výsledků a přínosů; b) integrovaný a místně založený (place-based) přístup a synergie: programy a projekty by měly nejenom přinést výsledky a přínosy samy o sobě, ale tyto výsledky a přínosy by měly korespondovat s výsledky a přínosy dalších programů a projektů prostřednictvím dosažených synergií; synergie by měly být dosahovány v rámci územní jednotky vymezené na základě principu subsidiarity; aby tento systém fungoval, je důležité vytvořit řídící matici k zajištění vhodných podmínek pro integrované projekty; c) předběžné podmínky a výkonnostní rezerva (conditionalities and performance reserve): principy zdravého finančního řízení (sound financial management) jsou založeny na faktu, že financování EU je prováděno za odpovídajících vnitrostátních, makroekonomických a institucionálních okolností, které představují předpoklad pro uskutečnění vlastní alokace; na straně druhé, jako bonus pro subjekty s dobrou výkonností, je zavedena výkonnostní rezerva; d) zjednodušení: systém financování EU je mimořádně komplikovaný z různých perspektiv, což představuje překážku pro jeho efektivní řízení a možnost měřit jeho skutečné výsledky a přínosy; e) lépe kvantifikované výsledky: je velmi důležité efektivně měřit skutečně dosažené výsledky a mít možnost jasně a přesně se poučit ze zjištěných pozorování pro formování a přizpůsobení fiskální politiky EU; pro tento účel je zásadní zlepšení systému analýzy dat a jeho řízení a práce s ukazateli.
3.3.2.

Komise by měla systematicky začleňovat práva osob se zdravotním postižením do všech politik a programů mezinárodní spolupráce. EHSV vítá pilotní projekt EU s názvem „Bridging the gap“ (Překlenutí propasti) a požaduje přijetí programu financování EU zaměřeného na práva osob se zdravotním postižením. Tento program financování by měl být stejně jako v některých evropských zemích realizován v úzké spolupráci s evropskými organizacemi zastupujícími osoby se zdravotním postižením jako zprostředkovateli, které by byly pověřeny řízením, organizací a stanovením politických priorit a priorit financování. Je nezbytné zajistit, aby evropské finanční prostředky nebyly poskytovány na projekty, které nejsou v souladu s ustanoveními Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením.
4.2.11.

Zvýšená transparentnost: Dozor nad trhem je klíčem k zajištění ochrany spotřebitelů. Lepší spolupráce mezi vnitrostátními orgány na ochranu spotřebitelů, spotřebitelskými organizacemi, uživateli a zdravotníky na vnitrostátní úrovni by zvýšila důvěru spotřebitelů a transparentnost. Konzultace se zúčastněnými stranami by měly probíhat během celého procesu vývoje a inovací produktů. Podávání oznámení o výrobku prostřednictvím systému RAPEX umožňuje spotřebitelům, aby v celém dodavatelském řetězci požadovali větší bezpečnost, nicméně oznamování závažných rizik by podle nich mělo probíhat co nejrychleji. Spotřebitelé uvádějí, že větší transparentnost je zapotřebí z následujících důvodů: — Zajištění lepší vymahatelnosti stávajících právních předpisů a jasnější posouzení bezpečnosti pro zachování důvěry spotřebitelů v bezpečnost výrobků při současném zvyšování úrovně souladu s nařízením o kosmetických přípravcích. Patří sem mj. obsáhlejší a snadno čitelné označení způsobu použití výrobků a jejich účelu. — Transparentnost reklamy je nutná u článků typu „advertorials“ a při propagaci produktů s cílem zabránit klamání spotřebitelů. Náklady na reklamu jsou pro menší společnosti příliš vysoké. Placený reklamní materiál by měl být jasně označen, včetně srovnání produktů, které sice nesou jinou značku, ale někdy jsou vyráběny stejnou společností. — Nařízení o kosmetických přípravcích nestanoví specifická pravidla pro ekologické produkty. V současnosti neexistují žádné harmonizované předpisy EU, jež by stanovily kritéria pro ekologickou kosmetiku, a tak i přípravky s nízkým obsahem ekologických přísad mohou být vydávány za „ekologické“. Nebudou-li zavedeny konkrétní pokyny, může tedy docházet ke klamání spotřebitelů, a evropskému odvětví kosmetických přípravků hrozí, že přijde o svou dobrou pověst.
1.8.

Kromě již používaného výkonnostního ukazatele HDP, jenž je v zásadě hospodářské povahy, by se mohl používat jako doplňkový také výsledkový ukazatel (hrubý domácí výsledek), který by odrážel také udržitelnost a obsahoval převážně sociální a environmentální faktory. Tento ukazatel by mohl sloužit jako základ pro sledování účinnosti správy zaměřené na rozvoj.
1.6.

EHSV vyzývá Evropskou unii, aby intenzivně spolupracovala s členskými státy na koordinaci nabídky a mobility stálých domácích pečovatelů, a to jako na součásti přístupu ke zlepšení celkové schopnosti odvětví dodávat kvalitní péči. Konkrétní opatření by měla zahrnovat: — zlepšení ochranných opatření ve směrnici o sankcích vůči zaměstnavatelům (2009/52/ES) s cílem chránit pracovní práva pracovníků bez dokladů, aby se bojovalo proti nelegálnímu zaměstnávání; směrnice o právech obětí (2012/29/EU) musí být důsledně uplatňována tak, aby zajistila účinnou podporu stálým domácím pečovatelům, kteří jsou oběťmi vykořisťování, a to bez ohledu na jejich migrační status, — sladění všech relevantních směrnic EU s úmluvou Mezinárodní organizace práce (MOP) č. 189 o poskytnutí práv pracovníkům v cizích domácnostech, — zařazení práv SDP a příjemců jejich péče do budoucích revizí nebo návrhů právních předpisů na úrovni členských států i na úrovni EU, — věnování přednostní pozornosti úpravě stálé domácí péče v rámci Evropské platformy pro boj proti nehlášené práci, tedy iniciativy, kterou EHSV přivítal, — zařazení práv pečovatelů do evropského semestru a do konzultací „Nový začátek pro rovnováhu práce a života“, — zahájení celoevropské informační kampaně o právech stálých domácích pečovatelů určené příjemcům a poskytovatelům péče, — podpora a prosazování zřizování organizací a družstev SDP, — prováděcí postupy pro uznávání, harmonizaci a přenositelnost kvalifikace a pracovních zkušeností, které SDP získali, za použití nástrojů pro uznávání kvalifikací, včetně těch, které jsou nově zavedeny v rámci Agendy pro nové dovednosti a pracovní místa (1), — nové zaměření evropských fondů na financování školení pro stávající a potenciální stálé domácí pečovatele s cílem zlepšit kvalitu péče, — sledování a zlepšení vysílání stálých domácích pečovatelů realizací zásady stejné odměny za stejnou práci. Navíc je třeba poznamenat, že návrh Komise týkající se evropského pilíře sociálních práv neobsahuje žádný odkaz na situaci stálých domácích pečovatelů. V průběhu dalších příprav evropského pilíře sociálních práv by se mělo zvážit zařazení jejich sociálních práv. K tomuto tématu EHSV v současnosti vypracovává stanovisko.
4.8.1

Směrnice o ochraně přírodních stanovišť má zásadní odborný nedostatek: v článku 10 se sice výslovně hovoří o významu krajinných prvků, nicméně chybí závazný mechanismus, který by v Evropě vedl k vytvoření soudržného systému propojení biotopů. Komise ve svém sdělení o zelené infrastruktuře naznačuje, jak by bylo možné tento nedostatek kompenzovat příslušnými investicemi do zachování a obnovení zelené infrastruktury – v rozsáhlých i malých oblastech. V této souvislosti je zásadně důležité přijmout a provádět ucelenou strategii pro zelenou infrastrukturu. Jejím jádrem by měl v každém případě být metodický rámec a finanční nástroj pro transevropské sítě v oblasti biologické rozmanitosti (TEN-G). To platí jak pro velké, tak i malé oblasti, např. v zemědělských krajinách.
4.4.

Řádně fungující a spravedlivý globální systém stanovování cen uhlíku by zajistil rovné podmínky pro vývozní podniky na světových trzích, a tím by snížil riziko poklesu investic a pracovních míst. Kromě toho by odstranil konkurenční výhodu dováženého zboží, které je z důvodu nižších požadavků v oblasti klimatu levnější. Navíc by nasměroval finanční toky do rozvojových zemí. Proto by se mělo důrazně usilovat o zavedení odpovídajícího globálního režimu. Výbor připomíná, že se navíc vyslovil pro mechanismus „kompenzačních opatření mezi státy v souvislosti s uhlíkem“ jakožto určité prozatímní řešení, dokud tento globální režim nezačne platit (3). Měla by se však věnovat náležitá pozornost problémům a rizikům spojeným s tímto mechanismem.
2.10.

Tato činnost je v současné době velmi často vázána na určité organizace a souvisí velmi konkrétně s jednotlivými projekty. Právě díky tomu má specifickou společenskou dynamiku. Nicméně to znamená i to, že pokud tyto iniciativy nejsou úspěšné, platí subjekty za svůj neúspěch ze své vlastní kapsy. To se týká nejenom finančních rizik. Činnost občanské společnosti totiž nestojí jen peníze, ale vyžaduje také motivaci a nasazení, a ty stojí čas. Proto se musí „vyplatit“ (a to nejen ekonomicky) a riziko neúspěchu musí být přiměřené. V tomto ohledu musí evropská i vnitrostátní politika vytvořit co nejširší a velmi otevřený rámec pro činnost občanské společnosti.
2.8.

Občas se má za to, že se senioři s IKT seznamují pomalu a s obtížemi. Jenže oni byli v mnoha případech těmi prvními, kteří tyto technologie využívali, a dokonce přicházeli s novinkami (The Seven Myths of Population Aging, Julika Erfurt et al., Accenture, únor 2012). V roce 2010 bylo 16 % nových podniků ve Francii založeno osobami ve věku 50 let a více, přičemž skoro v jednom případě ze dvou k tomu použili vlastní prostředky. Tyto osoby starší 50 let jsou seniory-zaměstnanci, uchazeči o zaměstnání, dosud aktivními podnikateli, či dokonce důchodci (viz článek Yanna Le Galèse, Le Figaro, 27. dubna 2012).
3.10.5.

Čína v této souvislosti zahájila iniciativu Jeden pás, jedna cesta (One Belt One Road), jež je zaměřena na provádění činností při budování dopravní infrastruktury (železniční, silniční a námořní) v euroasijské oblasti. Jejím hlavním cílem je zpřístupnit pro čínské podniky za podmínek obcházejících hospodářskou soutěž euroasijské trhy zapojené do této iniciativy a využít je jako odbytiště pro odvětví vykazující nadprodukci. Přiznání statusu tržního hospodářství by představovalo značné riziko pro evropské podniky členských států EU zapojených do iniciativy Jeden pás, jedna cesta.
1.3

Pokud jde o dopravu, je cíl 60 % snížení emisí skleníkových plynů oproti úrovni z roku 1990 nadále velmi ambiciózní a vyžaduje velké úsilí. Na základě rozhodnutí o rozdělení úsilí ve stávajícím období až do roku 2020 (rozhodnutí č. 406/2009) a budoucího rozhodnutí pro období 2020–2030 sice bude členským státům ponechána zcela volná ruka při výběru hospodářských odvětví, která budou muset snížit své emise skleníkových plynů, Komise však navrhuje, aby byly v případě, že bude třeba vyvinout další úsilí, využívány mezinárodní kvóty a aby nebyly přijímány dodatečné závazky v odvětvích, jež nespadají do systému pro obchodování s emisemi (COM(2015) 81). Uvádí rovněž, že – co se týče dopravy – „v ostatních odvětvích ekonomiky lze dosáhnout výraznějšího snížení“ (COM(2011) 144). O cíli 60 % snížení emisí skleníkových plynů v dopravě se tedy lze domnívat, že je i nadále aktuální a je v souladu s obecným cílem EU v rámci COP 21. Podmínkou je, aby byly neprodleně zahájeny příslušné činnosti a iniciativy a aby byly realizovány s nezbytným odhodláním a co nejdříve.
3.6

Myšlenka, že stabilita v našem skutečném sousedství – naši sousedé a sousedé našich sousedů – je zásadní pro naši vlastní stabilitu, se přímo vztahuje na teroristické hrozby vycházející ze strany samozvaného Islámského státu. To například znamená, že nalézt politické řešení války v Sýrii je zodpovědnost, jež se přímo týká EU. Znamená to totiž řešit jednu z příčin problému. Rovněž to znamená zlepšení koordinaci činností v oblasti boje proti terorismu a tajných zpravodajských služeb. Mělo by rovněž být zásadní posílit výměnu informací mezi členskými státy, včetně zřízení evropské tajné zpravodajské služby. Kromě toho je potřeba vypracovat komplexní strategii pro boj proti terorismu, jež bude analyzovat jeho příčiny, zabrání konfrontaci náboženských názorů a bude naopak podporovat spolupráci mezi komunitami s odlišným přesvědčením v boji proti fanatickému terorismu. Je obzvláště důležité podpořit arabský islámský svět (který je nejvíce zasažen útoky tzv. Islámského státu), aby se vzepřel této hrozbě ve svém jádru. Podobně by součástí evropské strategie boje proti terorismu měly být i prodej a pašování zbraní nebo zdroje jejich financování. Pozitivní úlohu v tomto úsilí mohou hrát vztahy mezi občanskou společností a naším širším sousedstvím.
3.6.

Mladí lidé z venkovských oblastí odcházejí do měst za odbornou přípravou, vzděláním a prací. Pokud nebudou zachována pracovní místa ve venkovských oblastech, je obtížné do venkovských obcí přilákat lidi zpět. Je naléhavě potřeba uvážit hlas mladých lidí, který musí ležet v jádru místní demokracie. Organizace zastupující mladé lidi by měly být povzbuzovány ke stimulaci účasti na veřejné správě. Rovněž tak by hospodářské a sociální agentury měly zajistit, aby jejich poradenství a finanční podpora byly zaměřeny i na mladé lidi.
1.4.

EHSV je znepokojen skutečností, že kvůli nedostatečné komunikaci většina malých a středních podniků – především malých podniků a mikropodniků – neví o existenci těchto podpůrných nástrojů a sítí. To lze řešit prostřednictvím většího úsilí o zvyšování informovanosti, další podpory malých a středních podniků, aby získaly přístup ke správným informacím, intenzivnější spolupráce oficiálních orgánů s klíčovými místními prostředníky na vnitrostátní a regionální úrovni, kteří se specializují na práci s malými a středními podniky (zaměstnavatelé a sdružení malých a středních podniků, obchodní komory), a poskytování podpory, která by byla více uživatelsky vstřícná a přizpůsobená potřebám podniků. Většina nabízených nástrojů je z hlediska formy i obsahu příliš složitá, nejasná a byrokratická na to, aby splnila potřeby malých a středních podniků. V zájmu řešení vyzývá EHSV Evropskou komisi (EK) a členské státy, aby co nejlépe využily evropský semestr, systematicky a všude uplatňovaly zásadu partnerství (3) a povinně zapojily reprezentativní organizace malých a středních podniků na evropské, vnitrostátní a regionální úrovni do koncipování, provádění a monitorování politiky a podpůrných opatření pro malé a střední podniky. Doporučení pro jednotlivé země by se měla důsledně zaměřovat na politiky podpory pro malé a střední podniky, aby bylo zajištěno jejich náležité formulování, účinné provádění a kvalitativní a kvantitativní měření výsledků.
Požadavek podle bodu 19 rámce, aby pověřující orgány dodržovaly pravidla Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek, nebere v potaz skutečnost, že v návaznosti na balíček právních předpisů z roku 2014 týkajících se zadávání veřejných zakázek prošly sekundární právní předpisy v této oblasti důkladným přezkumem. Směrnice o zadávání veřejných zakázek se podle čl. 1 odst. 2 použije jen na nákupy prováděné veřejnými zadavateli a nemůže určovat závazný režim pro služby obecného hospodářského zájmu, neboť ty se týkají úkolů, které plní podniky v zastoupení příslušného orgánu. Jakýkoli požadavek podle práva pro zadávání veřejných zakázek by tudíž byl v rozporu se směrnicí, která je upravuje. Balíček právních předpisů z roku 2014 týkajících se zadávání veřejných zakázek také poprvé upravuje koncese. Bylo by však vysoce zavádějící vyvozovat, že by do tohoto režimu mohly spadat služby obecného hospodářského zájmu: koncese znamenají, že jakmile je koncese udělena, podniky přebírají veškeré riziko, což je v naprostém rozporu se službami obecného hospodářského zájmu, u nichž orgány kryjí nadměrné náklady spojené s provozováním dané služby, a tím riziko minimalizují. Tento režim by se použil jen v případě, že by se orgán rozhodl uplatnit na službu obecného hospodářského zájmu metodu koncese, v těchto případech by však neexistoval prvek podpory, neboť veškeré riziko by nesl pověřený poskytovatel. Na služby obecného hospodářského zájmu by se tudíž nepoužila ani pravidla pro zadávání veřejných zakázek, ani pravidla pro koncese. Z právního hlediska by rámec mohl pouze požadovat, aby členské státy v příslušných případech při výběru poskytovatelů, zejména pak soukromých poskytovatelů, uplatňovaly zásady transparentnosti a rovného zacházení, aniž by tento požadavek byl spojen s jakoukoli závaznou povinností. EHSV proto žádá Komisi, aby bod 19 rámce revidovala tak, aby řádně zohledňoval nové právní požadavky týkající se zadávání veřejných zakázek a koncesí.
3.33

Hodně se také diskutuje o tom, kdo by případně byl odpovědný v případě, že by systém UI způsobil nějakou škodu. Zejména v případě, že jde o systém UI, který je samoučící a po uvedení do provozu se dále sám učí. Evropský parlament sestavil doporučení pro občanskoprávní legislativu v oblasti robotiky, jejichž součástí je návrh posoudit možnost zavést pro roboty tzv. „elektronickou osobnost“ spočívající v tom, že by mohli být občanskoprávně odpovědní za škodu, kterou způsobí. EHSV se staví proti jakékoli formě právní subjektivity robotů nebo (systémů) UI, protože to s sebou nese nepřijatelný morální hazard. Z občanskoprávní odpovědnosti vyplývá preventivní působení na změnu chování, které může zmizet, jakmile již odpovědnostní riziko nenese tvůrce, protože se přesouvá na robota (nebo systém UI). Navíc zde existuje riziko nesprávného použití nebo zneužití takové právní formy. Přirovnání k omezené odpovědnosti společností poněkud pokulhává, protože v takovém případě je vždy ve výsledku odpovědnou fyzická osoba. V této souvislosti je třeba prozkoumat, do jaké míry dávají současné vnitrostátní a unijní právní předpisy a regulace a judikatura v oblasti (objektivní) odpovědnosti (za výrobky) a vlastní viny dostatečnou odpověď na tuto otázku, a pokud ne, jaká právní řešení se pak nabízejí.
1.4.4

Výzvami a riziky pro spotřebitele spojenými s digitalizací finančních služeb by se měl důkladně zabývat akční plán pro retailové finanční služby (4) a pracovní skupina pro finanční technologie, přičemž by měla být zaručena úzká spolupráce mezi GŘ JUST a GŘ FISMA, zejména pokud jde o otázky ochrany spotřebitelů, například určení toho, jaké údaje by se měly používat k posuzování úvěruschopnosti, jak zajistit porozumění informacím před uzavřením smlouvy a jak účinně ověřovat totožnost aktérů na základě cíleného prověřování.
4.2.1.

Velmi důležitou oblastí, kde musí EU při dvoustranných jednáních co nejvíce prosadit vlastní zájmy, jsou zeměpisná označení, jejichž hodnota se odhaduje na 5,6 miliardy EUR ročně (16). Vyjednavači EU úspěšně zahrnuli okolo 145 uznaných zeměpisných označení EU do dohody mezi EU a Kanadou (CETA) (17) a ještě více do dohody s Vietnamem, ale tento počet se bude lišit podle toho, co je pro konkrétní dohodu o volném obchodu relevantní. Jiné země, zejména ve východní Asii, vymezují zeměpisná označení pomalu, zatímco USA řadu těchto označení považují za generické produkty.
5.1.

EHSV se vyslovuje pro to, aby byl v budoucím finančním výhledu zřízen integrovaný evropský fond pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení na základě dosavadních zkušeností s prováděním FEAD a ESF. Tento nástroj by měl přihlédnout k různorodosti problémů a cílových skupin v jednotlivých členských státech, včetně zohlednění aspektů spjatých s různými formami migrace. Intervence takovéhoto fondu by měla ve větší míře, než tomu bylo doposud, využívat zkušenosti a potenciál organizací občanské společnosti. Tyto organizace by měly získat významné pravomoci v oblasti plánování, provádění, monitorování a vyhodnocování. Tento fond by měl rovněž napomáhat vytváření potenciálu sítí organizací občanské společnosti se zvláštním důrazem na organizace poskytující pomoc. Integrace fondů nesmí vést ke snížení přidělovaných prostředků ani intenzity sociální angažovanosti Unie, co se týče cílů, které tyto fondy sledují.
1.10.

V situaci, kdy dosud existuje málo dobrých příkladů, jež navíc nejsou vždy zviditelněny tak, jak si zaslouží, by byla užitečná platforma pro výměnu, která by iniciativy funkční ekonomiky zviditelnila na evropské úrovni. Tato platforma by se mohla začlenit do návrhu evropské platformy pro oběhové hospodářství, jejž EHSV schválil při hlasování o stanovisku k balíčku opatření týkajících se oběhového hospodářství, který předložila Evropská komise.
5.17.

Vzhledem k pravomocem EU v oblasti hospodářské soutěže a v otázkách jednotného trhu by měl být tento problém řešen na evropské úrovni. Evropská komise by měla navrhnout evropské regulační rámce, které by upravovaly smluvní vztahy v rámci řetězce a zákonné možnosti pořádání společných akcí zemědělci. Organizace producentů jsou totiž v potravinovém dodavatelském řetězci skutečně významnými hráči a přispívají k posilování postavení producentů. Příští SZP by měla posílit vyjednávací sílu organizací producentů. Zohlednit by se měly výsledky činnosti pracovní skupiny pro zemědělské trhy (AMTF).
6.5.

Účinnost nepřímých pobídek se určuje podle žádoucího chování, což vyvolává otázku, jak definovat to, co je žádoucí, a do jaké míry to žádoucí je. Může být skutečně velmi obtížné zjistit názory občanů na to, co je činí šťastné. Nepřímé pobídky také vyvolávají otázku, kdo rozhoduje o kýženém cíli, a tedy o tom, co je pro jedince nebo pro společnost žádoucí. Jedná-li se o politického činitele, může cíl a stejně tak nepřímou pobídku zvolit oportunisticky nebo také neúmyslně, například v případě nedostatku informací.
1.8.

Úspory a společenské výhody plynoucí z uvědomělejší a aktivnější spotřeby, decentralizované využívání obnovitelných zdrojů energie, omezení ztrát v rozvodné síti a efektivita dosahovaná díky spolupráci, to vše může rychle přinést dobrou návratnost investic do zařízení pro výrobu energie spotřebiteli, do rozvoje přenosové a distribuční soustavy a místních sítí a systému jejich řízení a do rozvoje skladování energie.