CS Úřední věstník Evropské unie C 51/20

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu „Transatlantické vztahy a mezinárodní propagace evropského sociálního modelu“ (stanovisko z vlastní iniciativy)

2011/C 51/04

Zpravodajka: paní BATUT

Dne 14. července 2009 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu:

Transatlantické vztahy a mezinárodní propagace evropského sociálního modelu.

Specializovaná sekce Vnější vztahy, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 3. září 2010.

Vzhledem k obnově mandátu Výboru se plenární shromáždění rozhodlo vyjádřit se k tomuto stanovisku na říjnovém plenárním zasedání a v souladu s článkem 20 jednacího řádu jmenovalo paní BATUT hlavní zpravodajkou.

Na 466. plenárním zasedání, které se konalo dne 21. října 2010, přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 110 hlasy pro, 34 hlasů bylo proti a 16 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV se řadí mezi příznivce postupné integrace volného euroatlantického trhu a rád by prohloubil evropsko-americké vztahy a zejména položil důraz na sociální oblast s cílem předvídat důsledky dokončení této transatlantické hospodářské integrace tak, aby z ní obě společnosti, americká i evropská, profitovaly rovným dílem a aby tak dále posílily svoji konkurenceschopnost, zejména vůči rozvíjejícím se ekonomikám.

1.2 Vzhledem ke skutečnosti, že hospodářské a sociální prvky sdružené pod pojmem „evropský sociální model“ (ESM) představují světově jedinečný systém, který je základem plodného rozvoje, (1) a v současné době krize je účinným nárazníkem pro postižené společnosti, EHSV připomíná, že signatáři Lisabonské smlouvy se rozhodli propagovat tento model; cílem EHSV je rozvíjet v rámci transatlantického dialogu legitimitu:

1) evropské identity,

2) hodnot a kultury Evropy včetně ochrany životního prostředí,

3) EHSV, který prostřednictvím svých členů zastupuje organizovanou občanskou společnost Unie.

1.3 Evropský sociální model zahrnuje systémy kolektivní sociální ochrany, veřejné služby a sociální dialog. EHSV vyzývá všechny instituce Unie, aby nejen zastupovaly, ale také za všech okolností, zvláště pak v transatlantickém dialogu, propagovaly tento model, jejž požadují jejich občané.

1.3.1 Jestliže Evropané zařadí sociální oblast obecně mezi priority EU, budou zastoupeni a lépe vybaveni k témuž úsilí ve stávajících dialozích, v TEC i v rámci TALD (2).

1.3.2 Cílem EHSV je lepší poznání sociálních hodnot Unie ve Spojených státech a to, aby lepší porozumění na obou březích Atlantiku nakonec vedlo k dosažení souladu v oblasti pokroku jejich sociálních zájmů a v úsilí o vyšší sociální porozumění, a proto usiluje o to, aby Unie o evropském sociálním modelu informovala americkou občanskou společnost. Vhodnými nástroji k realizaci tohoto cíle by se mohly stát TEC a TALD. Pro EHSV znamená propagace ESM (3) nutnost zvýšit informovanost o EU ve Spojených státech.

1.4 EHSV doporučuje, aby vedle nových finančních předpisů euroatlantická zóna přijala též společné normy pro ratingové agentury a nová pravidla hospodářské soutěže, jež by více respektovala zájmy občanů. Od Unie očekává pevné postoje, jež pro ně budou zárukou životní úrovně, a od transatlantického dialogu pak schopnost naslouchat občanské společnosti na obou stranách oceánu.

1.5 Je zapotřebí zužitkovat dialog organizovaných občanských společností a dialog v rámci trhu práce jak interně, tak ve vztazích s představiteli podniků, počínaje stávajícími evropsko-americkými orgány. Nápomocna by zde mohla být Evropská komise, jež zvýšila svoji podporu dialogu ze 600 000 na 800 000 EUR pro období 2011/2012. EHSV by pak byl připraven spolu se svými americkými protějšky zajistit vybudování struktury evropsko-americké rady občanské společnosti. Bude zapotřebí nalézt způsoby, jak v obou občanských společnostech dát prostor zaměstnancům a rozvíjet informační a poradní činnost, především v tomto kritickém období po finančním krachu roku 2008. EHSV se domnívá, že bohatší dialog, občanský i sociální, a vyšší míra transparentnosti by bývaly mohly zabránit krizi, která trvá již tři roky.

1.5.1 Mezi cíle transatlantického dialogu musí patřit vzájemné učení jednoho od druhého a konkrétní kroky v oblasti ochrany lidských, politických a občanských práv, ale také práv hospodářských a sociálních. Unie by v transatlantickém dialogu měla hospodářská a sociální práva prezentovat jako klíčové prvky svých postojů.

1.5.2 EHSV se domnívá, že dialog mezi Evropou a Spojenými státy by obohatila diskuse o sociálních otázkách, jež jsou natolik zásadní pro soudržnost společností na obou stranách, např. o vzdělávání, jak primárním, tak celoživotním, jež spadají do národní, ale také „federální“ pravomoci a jsou velmi důležité pro ekonomiku služeb založenou na znalostech v obou společnostech. Aby se vytvářela nová pracovní místa a zvýšila se životní úroveň Evropanů, bylo by v prvé řadě vhodné stanovit za jednu z hlavních priorit politické agendy otázku produktivních investic a inovace, což je oblast, v níž Spojené státy rozvinuly schopnost tvořit a propagovat v mnohem větší míře než Evropa.

1.5.3 EHSV se domnívá, že hodnocení a srovnání sociální a pracovněprávní situace obou stran dialogu by napomohly společně stanovené ukazatele.

1.6 EHSV považuje otázku migrací za významné téma pro demokracie a přeje si, aby byla předmětem transatlantického sociálního dialogu, na němž by se mohlo podílet Evropské fórum pro integraci (EFI).

1.7 EHSV se domnívá, že transatlantický dialog může urychlit změny postojů ve smyslu vyšší míry udržitelnosti a ochrany životního prostředí s tím, že důležitou úlohu zde mohou sehrát obě občanské společnosti a jejich spotřebitelé.

1.8 EHSV chce být inovativní a formálně zahrnout zástupce organizované občanské společnosti do transatlantického dialogu. Domnívá se, že Unii schází právě to, že není dostatečně „evropská“ v sociální oblasti tohoto dialogu. EHSV doporučuje, aby všechny fáze transatlantického dialogu zohledňovaly sociální rozměr.

1.9 Přijetím programu spolupráce a zřízením TEC (4) se obě strany zavázaly urychlit realizaci skutečné integrace s cílem „do roku 2015 dosáhnout sjednoceného transatlantického trhu“. (5) Překážek je celá řada, zejména legislativních, cíl je však deklarován a EHSV usiluje o to, aby včasným přístupem zabránil odklonu od historických rozhodnutí Evropy, jež formovala její sociální model. (6) Evropská a americká společnost, jež se jedna druhé podobají hodnotami, k nimž se hlásí, nejsou tak snadno „integrovatelné“ ze sociálního hlediska. Ačkoli Evropané uznávají nutnost upravit některé prvky tohoto modelu z důvodu probíhající hospodářské krize, činí tak z důvodu zachování jeho principů v dlouhodobém měřítku.

2. Hospodářská integrace

2.1 Spojené státy jsou hnací silou severoamerického hospodářského celku, který již existuje díky dohodě NAFTA. Členské státy Evropské unie a Spojené státy společně vytvářejí 60 % celosvětového HDP, zajišťují 40 % celosvětového obchodu a 62 % celkového objemu přímých investic. Dohromady na obou stranách závisí na transatlantických vztazích 7 milionů pracovních míst.

2.2 OECD ve studii (7) publikované v době, kdy ještě ani jednu stranu nezasáhla krize, odhadla, že úplná integrace obou ekonomik by mohla přinést 3 % růst pro každého z partnerů a oběma zajistit vedoucí postavení před téměř všemi ostatními zeměmi světa.

2.3 EHSV se domnívá, že evropsko-americké vztahy by krizí mohly být transformovány a že je naléhavě nutné podpořit diskusi sociálních partnerů o modelech v rámci TEC a TALD. Krize možná zpozdí integraci a ponechá čas na společné projednání oblastí, jako je užitečnost institucí pro dialog, kterých ve Spojených státech není mnoho, nebo otázka přistěhovalectví, jíž se oba bloky budou muset zabývat jak z hlediska společenského, tak z hlediska zaměstnanosti, coby prostředkem zmírnění vlivu stárnutí obyvatelstva (zásobárna pracovních sil).

2.4 Obecně se uznává, že plány obnovy v Evropské unii a Spojených státech nelze srovnávat, ale že jejich důsledky jsou v obou případech stejné, tedy prohloubení schodku veřejných financí, posílení veřejných opatření a zvýšení žádostí o kontrolu a o nový směr v přerozdělování bohatství. Tyto rozdílné a shodné body by se mohly stát tématem dialogu v rámci TALD a dvoustranné poradní struktury, která má být vytvořena.

2.4.1 Důsledky krize se projednávají na vysoké úrovni (summity EU a USA), stejně jako řada jiných témat v rámci existujícího dialogu mezi Komisí a jejími partnery z vlády USA a jejích orgánů v oblasti financí, hospodářství a domácích trhů. Občanská společnost v Evropě pyká za nedostatečnou regulaci praktik bankovního sektoru a ratingových agentur, (8) stejně jako za jejich nedostatečnou transparentnost. Rovněž financuje plány obnovy a přestože jedním z cílů smlouvy je „podporovat hospodářský a sociální rozvoj“ evropských národů, je omezována sociální ochrana občanů, jež je považována za příliš nákladnou. Selhaly finanční systémy a vážně poškodily reálnou ekonomiku. Připojily další potíže k potížím sociálních systémů, které již pramenily z malého růstu a nízké zaměstnanosti. EHSV, vědom si skutečnosti, že protekcionismus není synonymem zaměstnanosti, podporuje obchod a investice bez překážek, nebudou-li však opomenuta sociální práva. Avšak obnovení důvěry, které je skutečnou prioritou, musí být dosaženo prostřednictvím nových a inteligentních regulací finančních trhů. EHSV se domnívá, že v transatlantickém dialogu má též zásadní význam podpora sociálního rozměru v ekonomice a obchodu. EHSV by si přál, aby zástupci Unie v transatlantických dialozích coby zástupci občanů pokračovali v propagaci ESM v hospodářských a obchodních záležitostech. Pokud jde o Komisi, ta jedná v souladu se Smlouvou a zajišťuje provádění jejích ustanovení.

2.4.2 EHSV považuje za užitečné posílení hospodářských vazeb mezi oběma břehy Atlantiku a nastolení hospodářské solidarity mezi členskými státy Unie. Domnívá se, že tyto dva prvky by mohly pomoci obnovit růst a hospodářský rozvoj spolu s rozvojem evropské sociální politiky. Evropané tak budou vybaveni tématy k diskusi v rámci dialogu obou občanských společností.

2.5 Občanům není dostatečně znám projekt integrace transatlantického trhu. (9) Zkušenost se severoamerickou integrací NAFTA ponechala sociální oblasti a životnímu prostředí pouze omezený prostor, bez podpory zaměstnanosti na jedné či druhé straně. Je nutné provést hodnocení: v USA-Kanadě-Mexiku došlo ke zhoršení životního prostředí, snížení mezd a přesunu pracovních míst do Číny. Evropská integrace pak přinesla jednak bohatství (zvýšení HDP), avšak vedla k uzavření dolů a loděnic, ztrátě metalurgického a textilního průmyslu a k restrukturalizaci celých odvětví včetně rybolovu, zemědělství a automobilového průmyslu. Od vytvoření společného trhu byly však připraveny určité kompenzace. EHSV by rád včas diskutoval o možných environmentálních a sociálních důsledcích probíhající integrace (např. pokud jde o geneticky modifikované organismy). Některé již nastaly: pracovní místa v kinematografii, ochrana soukromých údajů v rámci SWIFT.

3. Možné důsledky transatlantické integrace

3.1 Hospodářské a obchodní struktury v EU a ve Spojených státech jsou obdobné. Prvním efektem, který se dá očekávat, by bylo spíše zesílení konkurence, což by se projevilo na nákladech, ale zejména na kvantitě, kvalitě a diferenciaci produktů. Díky směnnému kurzu dolaru Spojené státy obnovily konkurenceschopnost svého exportu. Úrokové sazby jsou nižší ve Spojených státech a Fed reaguje pružněji než ECB. Bez radikální změny nebude mít eurozóna v současné době schopnost reakce potřebnou k rozvoji v rámci rozsáhlého transatlantického trhu.

3.2 Integrace by při strategii konkurenčního snižování inflace mohla snížit cenu práce a úroveň pracovních podmínek, zvýšit nejistotu zaměstnání, a to tím spíše, že byla zvýšena pružnost trhu práce, dochází k výraznějšímu tlumení mezd a k dalšímu přemísťování podniků. Evropané se obávají těchto tlaků na snížení sociálních, zdravotních a environmentálních norem a také míry zaměstnanosti a životní úrovně, zatímco integrace by měla být prospěšná pro obě strany. Zvýšení hospodářské výkonnosti a produktivity jsou součástí řešení, avšak část těch, kteří ztratí práci, ji již nenajdou. Členské státy, které se po válce rekonstruovaly na základě hlubokého vnitřního socioekonomického konsensu, již nyní pociťují napětí plynoucí z odlišností jejich systémů, jež se drsně projevuje od května 2010 v podobě spekulací se společnou měnou.

3.3 V rámci zvýšené fragmentace výrobních procesů (10) by se tím, kdo bude mít největší prospěch ze zrodu transatlantické integrace, jež zesílí konkurenci mezi dvěma nejsilnějšími ekonomikami zóny OECD, mohly stát rozvíjející se země. Z pohledu EHSV se jedná o jednu z prioritních otázek, jež by měla být v transatlantickém dialogu projednána.

4. Způsoby integrace

4.1 Euroatlantický blok nemůže být vytvořen s tím, že dotčené národy budou ponechány bez informací. Unie by mohla k věci přistoupit demokraticky a navázat vnitřní dialog s občany a s pracovníky, stejně jako v evropsko-amerických orgánech zřízených pro tyto účely. Nápomocna by zde mohla být Evropská komise tím, že by vyčlenila ještě více prostředků ve srovnání s nedávným navýšením; (11) EHSV by pak byl připraven spolu se svými protějšky zajistit vybudování struktury evropsko-americké rady občanské společnosti.

4.2 EHSV se domnívá, že transatlantická integrace musí být vzhledem ke znění Lisabonské smlouvy předmětem konzultace občanů. Bez jasného postoje institucí k rozhodnutí o mezinárodní podpoře evropského sociálního modelu může euroatlantická integrace vést k demontáži evropského „sociálního paktu“ a občané musejí být konzultováni.

4.3 Cílem EHSV je rozvíjet v rámci transatlantického dialogu legitimitu:

1) evropské identity,

2) hodnot a kultury Evropy včetně ochrany životního prostředí,

3) EHSV, který prostřednictvím svých členů zastupuje organizovanou občanskou společnost Unie.

5. Bankovní regulace

5.1 Je naléhavě nutné provést reformy globalizované ekonomiky. EHSV lituje skutečnosti, že reforma mezinárodních finančních institucí probíhá tak pomalu, což poškozuje spravedlivou hospodářskou soutěž a zachování zásadní sociální rovnováhy.

5.2 Je naléhavě zapotřebí společně definovat společné normy pro ratingové agentury, aby jejich činnost nemohla mít negativní důsledky: (12) dávaly vysoký rating bankám, které způsobily krizi, a nyní dávají nízký rating státům na základě jejich dluhů a deficitů, které vznikly při záchraně týchž bank a jež zaplatí občané. Činnost bank a ratingových agentur jsou dvě témata, o nichž by mohly diskutovat zástupci občanské společnosti v EU a v USA v rámci transatlantického dialogu.

6. Lidské svobody a práva

6.1 Jsou přijímány jako zásady, nejsou však dodržovány týmž způsobem na obou stranách: svoboda pohybu není dosud zajištěna rovným způsobem pro všechny Evropany a Američany. Problematika víz, cestovních pasů nebo bezpečnostních kontrol zasluhuje vyšší stupeň harmonizace podle společně definovaného vzoru.

6.2 Výmluvný je příklad SWIFT: (13) Evropský parlament se ve svém legislativním usnesení ze dne 11. února 2010 (14) postavil proti obnovení dohody o zpracovávání a předávání údajů o finančních transakcích z Evropské unie do Spojených států, kterou zajišťuje společnost SWIFT. Jednalo se o to, zda umožnit nebo neumožnit přímý přístup k evropským serverům pro účely sledování terorismu. Nové pravomoci umožnily EP vrátit ke zvážení tento plošný přesun důvěrných údajů o bankovních transakcích Evropanů do Spojených států, jenž de facto znamená ztrátu záruk a ochran obsažených v právních systémech členských států a v právních předpisech Unie. Poslanci chtěli, aby Unie upřesnila své pojetí transatlantického trhu v oblasti ochrany práv. Přiklonili se raději k systému více vycházejícímu z Evropy, jímž je nová úloha pro Europol a požadavek na nárok na náhradu škody pro občany. Přestože současné záruky nejsou kompletní, dohoda podepsaná 8. července 2010 bude podléhat každoročnímu přezkumu. Tento vývoj je v souladu s postoji komisaře Barniera, který by si přál, aby vnitřní trh „sloužil společenskému projektu, jenž byl kolektivně definován evropskými institucemi“. (15) To je i přání EHSV a cíl tohoto stanoviska, aby Unie deklarovala vlastní koncepci transatlantického trhu a propagovala svůj ESM za současného respektování významného amerického souseda.

6.3 Právo na život, bioetika, oblasti, v nichž Unie zastává progresivní postoje, je třeba chránit a zachovávat na základě společné dohody mimo rámec dohod obchodních.

6.4 EHSV si přeje, aby transatlantické partnerství přispívalo k dodržování lidských, politických a občanských práv, avšak také práv hospodářských a sociálních. Spojené státy mají za sebou bohatou historii rozvoje občanských a politických práv, Evropská unie přispívá rozvojem práv hospodářských a sociálních. Zájem obou kontinentů spočívá v politické vůli zaručit všem svým občanům a obyvatelům celou škálu práv a možností, jež každý celek nabízí.

7. Sociální práva

7.1 EHSV již konstatoval, že transatlantický „sociální“ dialog mnohé nepřinesl (16). Sociální práva jsou chápána jako podmnožina práv označovaných jako „základní práva“, jedná se však ve skutečnosti o práva „občanská a politická“.

7.2 EHSV se domnívá, že mu nestačí pravidelně si připomínat, že Spojené státy a EU sdílejí tytéž hodnoty a že kromě hospodářství je spojuje obrana svobody, demokracie a lidských práv. Unie by měla ve své vnější činnosti vždy připomínat, že určujícími faktory jejích postojů jsou ona další „základní“ práva, tedy práva sociální. Její základní texty zahrnují „horizontální sociální doložku“, podle níž „při vymezování a provádění svých politik a činností přihlíží Unie k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví.“ (17)

7.3 Jsou to právě „sociální stát“, sociální systémy a dodržování sociálních práv, neoddělitelných od lidských práv, jež odlišují Evropu od ostatních kontinentů.

ESM je kombinací ochrany veřejných svobod, mechanismů sociálně tržní ekonomiky a pozitivního přístupu k veřejným opatřením. Skládá se ze tří pilířů, jimiž jsou systémy sociální ochrany, veřejné služby a sociální dialog. Do jisté míry jde o shrnutí „evropského způsobu života“. EHSV lituje skutečnosti, že Unie tento model dostatečně nepropaguje. Všechny jeho aspekty jsou obsaženy v Lisabonské smlouvě. Je třeba, aby EU tento model politicky propagovala jako přístup, kde „Evropa=blaho pro všechny“, a to i v transatlantických vztazích. EHSV se domnívá, že Unie musí požadovat, aby prvky tohoto sociálního státu byly ústředním tématem euroatlantických diskusí, neboť opačný postup by poškozoval občany, identitu a rozmanitost Evropy.

8. Systémy sociální ochrany

8.1 Evropané přijali určitou redistribuci národního bohatství prostřednictvím národních systémů kolektivní sociální ochrany, již destabilizovala intenzivnější globalizace obchodu. Nebude-li EU bránit evropský sociální model, riskuje, že se postará o jeho rozklad. Jedná se o celou společnost, která žije lépe, umožňuje-li omezená pracovní doba trávit více času s rodinou, jež je sociálním pilířem Evropy, jsou-li hrazeny dlouhodobé mateřské a rodičovské dovolené pro lepší rozvoj dětí, je-li z pojištění hrazena nákladná péče, pomáhá-li se seniorům. nejedná se o dary států, neboť jednotlivé vysoké výdaje, kterým je takto možné se vyhnout, jsou pokryty dlouholetými odvody či daněmi příjemců.

8.2 Současné transatlantické vztahy v této oblasti nejsou v rovnováze. Spojené státy jsou federací států bez sociálního státu (federálního či na úrovni jednotlivých států), jež však uvažuje o sociálních změnách (federální zákon o zdravotním pojištění); EU má sociální stát v každém členském státě, nikoli však zatím pro všechny tři pilíře na „federální“ úrovni, jež doporučuje konvergenční cíle pomocí své otevřené metody koordinace. EHSV se domnívá že tato nerovnost mezi EU, USA a jednotlivými americkými státy by neměla být řešena omezením ESM. Vyjadřuje pochybnost nad přetrváním práv členských států v transatlantické integraci, nebudou-li na úrovni Unie učiněna opatření a nebude-li politická vůle prosazovat evropský model, zejména v probíhajícím období krize.

8.3 EHSV se domnívá, že transatlantický sociální dialog, v jehož ustavení vyzývá, by se měl zabývat touto problematikou otevřenosti/bezpečnosti v rámci probíhajících změn. Jedná se o blaho 300 milionů osob na jedné straně a 500 milionů na straně druhé.

8.4 Sociální systémy často v Evropě představují ekvivalent státního rozpočtu. Podíl 16 % amerického HDP vyčleněný na výdaje v zdravotnictví je vysoký, avšak pokrytí občanů je menší, než jakým disponují Evropané s vynaložením nižších nákladů (průměr zemí OECD: 8,9 % HDP). Tyto prostředky umožňují fungování reálné ekonomiky. Představují životně důležitý nárazník v době krize nezbytný pro stát i pro občany, vyjma případů, kdy jsou použity soukromé fondy, vystavené nepředvídaným turbulencím na trhu. EHSV se domnívá, že je na rozhodovacích orgánech, aby zabránily tomu, aby úplné otevření přístupu konkurence v rámci velké integrované euroamerické zóny oslabilo ochranu občanů. V tomto smyslu EHSV jen těší úspěch současného amerického prezidenta při zavádění novátorského systému zdravotního pojištění ve Spojených státech.

8.4.1 Zdraví

8.4.1.1 Cíl Unie v podobě sociální konvergence směrem nahoru jde ruku v ruce se zásadou odmítnutí sociální regrese, má podporu občanů a je třeba jej zachovat. Evropské ženy by například nikdy nepřistoupily na omezení svých práv na mateřskou dovolenou, která bývá ve Spojených státech tak krátká a někdy i neplacená.

8.4.1.2 EHSV se domnívá, že dialog mezi Evropou a Spojenými státy by obohatila diskuse o těchto otázkách, jež jsou zásadní pro soudržnost společností na obou stranách. Americká společnost se silně rozdělila v pohledu na návrh ochrany zdraví podle regulovaného modelu s fondy socializovanými z daní pod dohledem volených zástupců. EHSV se domnívá, že to možná dokazuje nedostatek informací o evropském modelu, který bez centralizace na úrovni kontinentu nabízí solidární a kolektivní záruky pro všechny, včetně státních příslušníků jiných zemí, prostřednictvím systémů všeobecného zdravotního pojištění, které se podílejí na tvorbě HDP. EHSV by si přál, aby Unie zajistila informovanost americké společnosti v této věci. Vhodným nástrojem k realizaci tohoto cíle by se mohl stát dialog obou organizovaných občanských společností.

8.4.2 Důchody

8.4.2.1 Stejně jako u ostatních složek sociální ochrany existují mezi Evropany rozdíly s významnými dopady na obecnou ekonomiku. Z toho důvodu by měli v evropsko-americkém dialogu mít své místo zástupci občanské společnosti, neboť do jejich životní úrovně mohou převratně zasáhnout obchodní dohody integrující obě společenství.

8.4.3 Nezaměstnanost

8.4.3.1 Všechny státy EU mají veřejné systémy podpory v nezaměstnanosti. Integrace atlantické zóny přináší vzhledem k hospodářské soutěži globální riziko vyšší míry flexibility bez vyšší míry zajištění. Evropané se stejně jako Američané mohou obávat oslabení své situace. (18) Postavení pracujících ve Spojených státech se od roku 1970 zhoršilo. V době krize vzrůstá nejistota zaměstnání na obou březích Atlantiku, stejně jako počet chudých pracujících („working poors“). Oba břehy Atlantiku, jež čelí historické hospodářské krizi, se obávají, že větší pružnost přinese zhoršení této situace. EHSV se domnívá, že flexikurita může v některých případech zaměstnancům pomoci, pokud se jim dostane slíbené jistoty, ale že nic nemůže nahradit stálé pracovní místo se slušnou mzdou a důstojným důchodem. V Evropské unii existuje tradice sociálního dialogu, jenž je schopen zohlednit zájmy jednotlivých stran. Unie má texty o sociálním dialogu a instituce. K vyjednávání je třeba pevných organizací zaměstnavatelů a zaměstnanců.

9. Veřejné služby (19)

9.1 Vzdělávání

9.1.1 Univerzity ve Spojených státech, placené, jsou uznávány za nejlepší na světě a jsou vyhledávány Evropany jak ke studiu, tak k výuce. Stejně jako Evropané, i Američané vidí budoucnost zaměstnanosti jako otevřenější pracovníkům s kvalitním vzděláním a vysokou odborností:

„Budou nejlépe připraveni ujmout se míst s vysokými příjmy, a tak se stanou hnací silou americké prosperity. Počet pracovních míst vyžadujících vyšší vzdělání by měl růst mnohem rychleji než počet pracovních míst vyžadujících kvalifikace nižšího stupně, přičemž největší růst se očekává u míst vyžadujících vysokoškolské nebo vyšší odborné vzdělání.“

[Výkonný úřad prezidenta Spojených států – Rada ekonomických poradců (CEA), Jobs of the Future].

9.1.2 Vzdělávání je most do budoucnosti. V EU, kde je vzdělávání zpravidla zdarma, vedlo omezení veřejných služeb a uzamčení vnitrostátních rozpočtových politik k prohloubení nerovností v oblasti příležitostí. EU prostřednictvím Lisabonské strategie radí svým členským státům, aby přizpůsobily především vysoké školy, a poté možná střední školy, potřebám podniků.

9.1.3 EHSV se domnívá, že vzdělávání pro všechny, rovnost mezi muži a ženami, která z něj vyplývá, nebo sladění rodinného a pracovního života by mělo být pro občany zárukou všech jejich příležitostí. Mohlo by být předmětem diskuse a dialogu mezi společnostmi na obou stranách, stejně jako celoživotní vzdělávání a způsoby jeho financování, aby ekonomika služeb založená na znalostech fungovala ve prospěch obou společností, a zároveň by šlo o hledání způsobů, jak zapojit ty, kteří k němu nemají přístup.

9.2 Všeobecná dohoda o obchodu službami (GATS)

9.2.1 Právě občané Unie se bili za záchranu filmového průmyslu a za uchování specifické podoby evropské kultury před nebezpečím, které přinesla světová liberalizace služeb. Obrana evropské identity má podobu posílení dialogu kultur s cílem zachovat bohatství plynoucí z rozmanitosti: souvisí s tím řada aspektů, jako jsou pracovní místa, uchování dědictví, rozvoj inovací aj.

9.2.2 Kultura není pouze zbožím. EHSV se domnívá, že musí být součástí transatlantického dialogu organizovaných občanských společností.

9.3 Zvláštní případ přistěhovalectví a integrace

9.3.1 Obě stárnoucí společnosti musejí řešit otázku přistěhovalectví. Zásadním úkolem je sladit stárnutí a potřebu pracovní síly tím, že bude nalezen práh tolerance pro sociální soudržnost. To závisí na integračních politikách, jež musejí mít dlouhodobou vizi, globální a oboustranný přístup z hlediska přistěhovalců i přijímající společnosti. Panují zde silné vnitřní i vnější tlaky. EHSV považuje otázku migrací za významné téma pro demokracie a přeje si, aby byla předmětem transatlantického sociálního dialogu, na němž by se v tomto bodě mohlo podílet EFI.

10. Sociální dialog

10.1 Patří k bodům, v nichž se obě společnosti nejvíce odlišují. Sociální dialog, který se prosadil v dějinách Evropanů, má dnes kulturní hodnotu; americkým občanům chybí, a nedává jim tak prostředky, jak zajistit, aby jim někdo naslouchal. Bude zapotřebí nalézt řadu způsobů, jak v obou společnostech dát prostor zaměstnancům a rozvíjet informační a poradní činnost, především v tomto kritickém období po finančním krachu roku 2008. EHSV se domnívá, že bude zapotřebí společně stanovit normy hodnocení a srovnání stavu sociální oblasti a práce v obou blocích, především pokud jde o pracovní dobu a sociální benefity, aby bylo možno získat jasný obrázek o konkurenceschopnosti každé ze stran, vzhledem k tomu, že globalizovaný obchod používá mzdy jako řídicí proměnnou.

10.2 EP ve svém usnesení z roku 2009 navrhuje posílení politických vztahů s americkým Kongresem a výrazné přiblížení centrálních bank USA a EU. Spojené státy však neratifikovaly úmluvy MOP. V jedné studii (20) je popsán americký svět práce, kde jsou významnému množství zaměstnanců upírány základní ochrany jako právo na minimální mzdu, právo na mzdu za přesčasové hodiny, právo na přestávky na oběd, odškodnění úrazů nebo právo žádat lepší pracovní podmínky.

10.3 EHSV se domnívá, že současný transatlantický sociální dialog příliš málo naslouchá zástupcům občanské společnosti a zejména pracovníkům.

11. Životní prostředí

11.1 Americká politika na ochranu životního prostředí by měla dopady na rozpočtové možnosti a na zaměstnanost. EHSV se domnívá, že transatlantický dialog může urychlit změny postojů ve smyslu vyšší míry udržitelnosti s tím, že důležitou úlohu mohou při „ekologizaci“ hospodářství sehrát občanská společnost a spotřebitelé.

11.2 Unie a Spojené státy by měly mít možnost společně vynalézat nová průmyslová odvětví v návaznosti na potřebu obnovitelných zdrojů energie. Kalifornie a Portugalsko si zvolily totožnou cestu prosazování sluneční a větrné energie. EHSV se domnívá, že by bylo pro budoucnost obou velmocí zničující, pokud by disponovaly nápady a poté použily čínské technologie (viz případ fotovoltaických článků).

12. Institucionální hlediska

12.1 V předchozím stanovisku EHSV k transatlantickým vztahům bylo naznačeno několik možných směrů vývoje TALD a CET.

12.2 EHSV by rád zaujal inovativní přístup a formálně zahrnul zástupce občanské společnosti do dialogu organizovaných občanských společností. Každý dialog, zpráva, studie či dohoda realizovaná v rámci transatlantických vztahů by měla obsahovat kapitolu o sociálních dopadech navrhovaných opatření mimo tvorbu pracovních míst. Členské státy dosud nedaly Unii za úkol integrovanou sociální politiku, přestože v praxi má skutečný společný model a mohla by svůj postoj prosazovat v dialogu se Spojenými státy. Musí propagovat ESM tím, že bude posilovat svoji viditelnost ve Spojených státech.

V Bruselu dne 21. října 2010. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Svědčí o tom růst HDP členských států od zrodu EU, dále viz pozn. pod čarou č. 6.

(2) TEC – Transatlantická hospodářská rada, TALD: Transatlantický dialog mezi odbory.

(3) Úř. věst. C 309, 16.12.2006, s. 119–125.

(4) Dohoda, kterou v Bílém domě podepsali G. W. Bush, A. Merkelová a J. M. Barroso.

(5) Usnesení EP ze dne 26. března 2009 o stavu transatlantických vztahů po volbách v USA.

(6) Evropský sociální model, viz : Preambule Lisabonské smlouvy: „POTVRZUJÍCE oddanost základním sociálním právům, jak jsou vymezena v Evropské sociální chartě podepsané dne 18. října 1961 v Turíně a v Chartě Společenství základních sociálních práv pracovníků z roku 1989 (…)“; viz SEU, články 3, 6, 32; viz SFEU, článek 9 a Hlava X; viz Lisabonská smlouva – Listina základních práv, články 28, 34, 35, 36.

(7) OECD, Oddělení pro ekonomiku, 2005, „Přínosy liberalizace trhů s výrobky a snížení překážek mezinárodního obchodu a investic: Spojené státy a Evropská unie“.

(8) Kapitola 1, Úř. věst. C 277, 17. 11.2009, s 117–124.

(9) Tento projekt, který společně představili komisaři Leon Brittan (zahraniční obchod), Martin Bangemann (průmysl a telekomunikace) a Mario Monti (vnitřní trh) v březnu 1998, se týkal vztahů EU-USA ve čtyřech oblastech: zóna volného obchodu pro služby, zrušení technických obchodních překážek, především prostřednictvím dohod o vzájemném uznání, liberalizace veřejných zakázek, duševního vlastnictví a investic, případně postupné zrušení cel na průmyslové výrobky do roku 2010. Tato lhůta byla později prodloužena do roku 2015.

(10) Desindustrializace pokračuje v Evropě i ve Spojených státech, kde výrobní pracovní místa v posledním desetiletí poklesla o 30 % a podíl Spojených států na světovém obchodu se snížil ze 13 % před deseti lety na 9 %; v EU pokračuje přesouvání výroby do jiných míst. K pracovní době viz studie autorů Rones a kol, 1997, citovaná v Revue Internationale de l'IRES č. 54-01.2001.

(11) V roce 2009 vypsalo GŘ Relex Evropské komise nabídkové řízení ve výši 800 000 EUR na projekty občanské společnosti na podporu dialogu mezi EU a USA.

(12) Úř. věst. C 277, 17. 11.2009, s 117–124.

(13) SWIFT: Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication, americká společnost podle belgického práva, která spravuje mezinárodní výměny finančních údajů pocházející z více než 200 států.

(14) EP (05305/1/2010REV1-C7-0004/2010-2009/0190(NLE). Dohoda SWIFT II, EP 8.7.2010 (11222/1/2010/REV1 a COR1-C7-0158/2010-0178-( NLE)).

(15) Diskuse uspořádaná dne 17. března 2010 organizací Euractiv.fr se Stálým zastoupením Komise v Paříži s podporou DTCC, Depositary Trust and Clearing Corporation; zdroj: Questions d’Europe č. 165, 6.4.2010, Fondation Robert Schuman.

(16) Úř. věst. C 288, 22.9.2009, s 32–39.

(17) Článek 9 SFEU.

(18) „Middle Class in America“, http://www.commerce.gov/s/groups/public/@doc/@os/@opa/documents/content/prod01_008833.pdf

(19) Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s 97–102.

(20) Pod vedením Annette Bernhardtové, Ph.D., spoluředitelky pro politiku v projektu National Employment Law Project, NELP (návrh předpisu o zaměstnanosti).