ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7) Plánování připravenosti a reakce je základním prvkem umožňujícím účinné sledování vážných přeshraničních zdravotních hrozeb, včasné varování před nimi a boj proti nim. Proto by Komise měla sestavit plán připravenosti na zdravotní krizi a pandemii v EU a HSC by ho měl schválit. Zároveň by členské státy měly aktualizovat svoje plány připravenosti a reakce tak, aby zajistily jejich slučitelnost se strukturami na regionální úrovni. Na podporu tohoto úsilí členských států by Komise a agentury Unie měly zajišťovat cílené činnosti v oblasti odborné přípravy a výměny znalostí pro zdravotníky a pracovníky v oblasti veřejného zdraví. Komise by v zájmu zavedení a provádění těchto plánů měla s členskými státy provést zátěžové testy, cvičení a přezkumy během opatření a po uplynutí opatření. Tyto plány by se měly koordinovat, měly by být funkční, měly by se aktualizovat a měly by mít dostatečné zdroje pro uvedení do praxe. Po zátěžových testech a přezkumech plánů by měla být provedena nápravná opatření a Komise by měla být průběžně informována o všech aktualizacích.

(7) Plánování prevence, připravenosti a reakce je základním prvkem umožňujícím účinné sledování vážných přeshraničních zdravotních hrozeb, včasné varování před nimi a boj proti nim. Proto by Komise měla sestavit plán připravenosti na zdravotní krizi a pandemii v EU a HSC by ho měl schválit. Zároveň by členské státy měly aktualizovat svoje plány prevence, připravenosti a reakce tak, aby zajistily jejich slučitelnost se strukturami na regionální úrovni. Tyto plány by měly být prováděny prostřednictvím meziregionálního plánování pro předvídání krizí. Zvláštní pozornost by se měla věnovat přeshraničním regionům s cílem posílit jejich spolupráci v oblasti zdraví. V případě potřeby by se na vypracování těchto plánů měly podílet i regionální orgány. Na podporu tohoto úsilí členských států by Komise a agentury Unie měly poskytovat cílenou odbornou přípravu a usnadňovat sdílení osvědčených postupů pro zdravotnický personál a pracovníky v oblasti veřejného zdraví s cílem zlepšit jejich znalosti a zajistit nezbytné dovednosti . Komise by v zájmu zavedení a provádění těchto plánů měla s členskými státy provést zátěžové testy, cvičení a přezkumy během opatření a po uplynutí opatření. Tyto plány by měly zahrnovat doporučení týkající se politických zásahů v souvislosti se zmírňováním dopadu přenosných nemocí na zdravotnické služby a péči, a to i v případě závažných nepřenosných nemocí. Tyto plány by se měly koordinovat, měly by být funkční, měly by se aktualizovat a měly by mít dostatečné zdroje pro uvedení do praxe . Zvláštní pozornost je třeba věnovat příhraničním regionům, v nichž by měla být podporována společná přeshraniční cvičení a zdravotníci by měli být povzbuzováni, aby se seznámili s veřejnými systémy zdravotní péče v sousedních zemích . Po zátěžových testech a přezkumech plánů by měla být provedena nápravná opatření a Komise by měla být průběžně informována o všech aktualizacích.
(65) Aby společný podnik EDCTP3 v oblasti globálního zdraví uspěl a motivoval k účasti v partnerství, mělo by být financování společným podnikem omezeno na právní subjekty způsobilé pro financování v rámci programu Horizont Evropa a usazené ve státech, které jsou členy Asociace Partnerství evropských a rozvojových zemí při klinických hodnoceních (EDCTP). Subjekty usazené v jiných členských státech Unie, přidružených zemích a zemích subsaharské Afriky by přesto měly mít možnost účastnit se výzev, aniž by obdržely financování. Mělo by být také možné, aby subjekty usazené v jiných zemích, než jsou členové Asociace EDCTP3, byly způsobilé pro financování v rámci konkrétních témat výzvy nebo v případě výzvy zabývající se ohrožením veřejného zdraví, je-li to stanoveno v pracovním programu. Společný podnik EDCTP3 v oblasti globálního zdraví by měl přijmout veškerá vhodná opatření, včetně smluvních, na ochranu finančních zájmů Unie. Mělo by se usilovat o uzavření dohod se třetími zeměmi v oblasti vědy a techniky. Před jejich uzavřením by v případě, že se subjekty usazené ve třetí zemi bez této dohody účastní nepřímé akce s financováním, měl společný podnik EDCTP3 uplatnit alternativní opatření na ochranu zájmů Unie: finanční koordinátor akce by měl být usazen v členském státě nebo v přidružené zemi a výše předběžného financování, jakož i ustanovení grantové dohody týkající se odpovědnosti je nutno uzpůsobit tak, aby byla náležitě zohledněna finanční rizika.

(65) Aby společný podnik EDCTP3 v oblasti globálního zdraví uspěl a motivoval k účasti v partnerství, mělo by být financování společným podnikem omezeno na právní subjekty způsobilé pro financování v rámci programu Horizont Evropa a usazené ve státech, které jsou členy Asociace Partnerství evropských a rozvojových zemí při klinických hodnoceních (EDCTP). Subjekty usazené v jiných členských státech Unie, přidružených zemích a zemích subsaharské Afriky by přesto měly mít možnost účastnit se výzev, aniž by obdržely financování. Mělo by být také možné, aby subjekty usazené v jiných zemích, než jsou členové Asociace EDCTP3, byly způsobilé pro financování v rámci konkrétních témat výzvy nebo v případě výzvy zabývající se ohrožením veřejného zdraví, je-li to stanoveno v pracovním programu. Společný podnik EDCTP3 v oblasti globálního zdraví by měl přijmout veškerá vhodná opatření, včetně smluvních, na ochranu finančních zájmů Unie. Mělo by se usilovat o uzavření dohod se třetími zeměmi v oblasti vědy a techniky. Před jejich uzavřením by v případě, že se subjekty usazené ve třetí zemi bez této dohody účastní nepřímé akce s financováním, měl společný podnik EDCTP3 uplatnit alternativní opatření na ochranu zájmů Unie: kromě projektů vedených africkými subjekty nebo zeměmi by měl být finanční koordinátor akce usazen v členském státě nebo v přidružené zemi a výše předběžného financování, jakož i ustanovení grantové dohody týkající se odpovědnosti je nutno uzpůsobit tak, aby byla náležitě zohledněna finanční rizika.
PŘÍLOHA K LEGISLATIVNÍMU USNESENÍ

Prohlášení Komise ke směrnici Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2009/103/ES

Komise je i nadále odhodlána hájit vysoký stupeň ochrany poškozených v souvislosti se směrnicí o pojištění motorových vozidel. Naším cílem je zajistit, aby i v přeshraničních situacích byli poškození odškodňováni co nejrychleji a nevztahovaly se na ně nepřiměřené procesní požadavky, které by mohly jejich přístupu k odškodnění bránit. Účinnost odškodněné do značné míry závisí na tom, zda je poskytnuto včas. V této souvislosti bereme na vědomí obavy, které opakovaně vyjádřil Evropský parlament s ohledem na rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o promlčecí lhůty, tj. příslušná časová období, během nichž může poškozená strana uplatnit nárok na odškodnění. Komise tuto otázku pečlivě zváží a prozkoumá možná řešení s cílem dále posílit ochranu poškozených, pokud důkazy prokáží, že jsou potřebná opatření na úrovni Unie.
c) v rámci oblasti působnosti střediska označují uznávané příslušné subjekty a odborníky na poli veřejného zdraví, kteří by mohli být k dispozici, aby Unii pomohli při reakcích v případě zdravotních hrozeb, například podniknutím misí do členských států za účelem poskytnutí odborného poradenství a průzkumů v terénu v případě hromadných onemocnění nebo šíření nemocí.

c) v rámci oblasti působnosti střediska označují uznávané příslušné subjekty, odborníky na poli veřejného zdraví a organizace , kteří by mohli být k dispozici, aby Unii pomohli při reakcích v případě zdravotních hrozeb, například podniknutím misí do členských států , přeshraničních regionů nebo třetích zemí za účelem poskytnutí odborného poradenství a průzkumů v terénu v případě hromadných onemocnění nebo šíření nemocí.
(64) Komise by měla prošetřit a posoudit, zda jsou odůvodněná další nápravná opatření týkající se jednání nebo případně strukturální nápravná opatření, aby se zajistilo, že daný strážce nebude moci mařit cíle tohoto nařízení systematickým nedodržováním jedné nebo několika povinností v něm stanovených , což dále posílilo jeho postavení strážce. Tak by tomu bylo v případě, že by se velikost strážce na vnitřním trhu dále zvětšila , ekonomická závislost podnikatelských a koncových uživatelů na hlavních službách platforem strážce by se ještě zvýšila, neboť by se dále zvýšil jejich počet a strážce by měl prospěch z většího upevnění svého postavení . Komise by proto měla mít v takových případech pravomoc uložit jakékoli nápravné opatření , ať už týkající se jednání nebo strukturální , s náležitým ohledem na zásadu proporcionality. Strukturální nápravná opatření, jako je právní , funkční nebo strukturální oddělení , včetně odprodeje podniku, nebo jeho části, by měla být uložena pouze v případě, že neexistuje stejně účinný prostředek nápravy jednání, nebo pokud by jakákoli stejně účinná nápravná opatření týkající se jednání představovala pro dotčený podnik větší zátěž než strukturální nápravné opatření. Změny ve struktuře podniku , které existovaly před zjištěním systematického nedodržování povinností, by byly přiměřené pouze tehdy , existuje-li podstatné riziko, že toto systematické nedodržování vyplývá ze samotné struktury dotčeného podniku .

(64) Komise by měla prošetřit a posoudit, zda jsou odůvodněná další nápravná opatření týkající se jednání nebo případně strukturální nápravná opatření, aby se zajistilo, že daný strážce nebude moci mařit cíle tohoto nařízení systematickým nedodržováním jedné nebo několika povinností v něm stanovených . Komise by proto měla mít v takových případech systematického nedodržování pravomoc uložit jakékoli nápravné opatření, ať už týkající se jednání nebo strukturální , které je nezbytné k zajištění účinného dodržování tohoto nařízení. Komise by mohla strážcům zakázat, aby se zapojovali do akvizic (včetně tzv. „likvidačních akvizic“) v oblastech, které jsou pro toto nařízení relevantní, např. v digitálním odvětví nebo v takových odvětvích, která souvisejí s používáním údajů , jako jsou hazardní hry, výzkumné ústavy , spotřební zboží, zařízení na fitness, finanční služby ke sledování zdravotního stavu , a to po omezenou dobu , je-li to nezbytné a přiměřené pro nápravu škody způsobené opakovaným protiprávním jednáním nebo pro zabránění dalšímu poškození otevřenosti vnitřního trhu hospodářské soutěži a jeho spravedlnosti. Komise by při tom mohla vzít v úvahu různé prvky, jako pravděpodobné síťové účinky, konsolidaci údajů a možné dlouhodobé účinky, nebo to, zda a kdy může akvizice společností, které mají konkrétní zdroje údajů, prostřednictvím horizontálních, vertikálních nebo konglomerátních účinků významně ohrozit otevřenost trhů hospodářské soutěži a jejich konkurenceschopnost.
(19a)

Zjišťování, zda je šetření v zájmu Unie, by mělo vycházet z posouzení všech různých zájmů jako celku, včetně zájmů průmyslu, uživatelů, spotřebitelů, pracovníků a sociálních partnerů v Unii. Komise by měla zvážit důsledky zahájení či nezahájení šetření, pokud jde o jeho dopad, a případná opatření, která by mohla být podle tohoto nařízení přijata v širším zájmu Unie. Zvláštní pozornost by měla být věnována obecnému cíli dosažení vzájemnosti otevřením trhů třetích zemí a zlepšením možností přístupu na trh pro hospodářské subjekty Unie a v této souvislosti by mohla být zohledněna přítomnost uchazečů ze třetích zemí na trhu Unie se zakázkami. Měl by být rovněž zohledněn cíl omezit zbytečnou administrativní zátěž pro veřejné zadavatele a zadavatele, jakož i hospodářské subjekty. Komise by měla věnovat zvláštní pozornost odvětvím, která jsou v souvislosti s veřejnými zakázkami Unie považována za strategická.
7.

V zájmu zajištění proporcionality systému při současném zachování odrazujícího účinku omezuje nařízení (EU, Euratom) č. 609/2014 zvýšení úroků nad základní sazbu na 16 procentních bodů. Tato „horní hranice“ 16 procentních bodů se vztahuje pouze na všechny případy, které se objevily poté, co nařízení Rady (EU, Euratom) 2016/804 (12) vstoupilo v platnost. Z toho vyplývá, že na případy známé již před vstupem nařízení 2016/804 v platnost, kde se jedná o obzvláště vysoké úroky, se toto omezení nevztahuje, a to bez ohledu na to, zda výše úroků již byla členským státům oznámena. V těchto případech jsou členské státy stále povinny zaplatit úroky, které nejsou úměrné ve srovnání s výší dlužné jistiny. V zájmu vyjasnění a zjednodušení příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 609/2014 by se omezení zvýšení na 16 procentních bodů mělo vztahovat na všechny částky úroků, které nebyly oznámeny členskému státu předtím, než toto nařízení vstoupilo v platnost.
(76) Vzhledem k neexistenci obecného požadavku, aby poskytovatelé zprostředkovatelských služeb zajistili fyzickou přítomnost na území jednoho z členských států, je nutné zabezpečit jasnost ohledně toho, do jurisdikce kterého členského státu tito poskytovatelé spadají pro účely prosazování pravidel stanovených v kapitolách III a IV ze strany příslušných vnitrostátních orgánů. Poskytovatel by měl spadat do jurisdikce členského státu, v němž se nachází jeho hlavní provozovna, tj. kde má své ústředí nebo sídlo, ve kterém vykonává hlavní finanční funkce a provozní řízení. Co se týká poskytovatelů, kteří nemají provozovnu v Unii, nabízejí však v Unii své služby, a spadají tudíž do oblasti působnosti tohoto nařízení, měl by být příslušný členský stát, v němž tito poskytovatelé ustanovili svého právního zástupce, a to vzhledem k funkci právních zástupců podle tohoto nařízení. V zájmu účinného uplatňování tohoto nařízení by však všechny členské státy měly být příslušné s ohledem na poskytovatele, kteří neustanovili právní zástupce, je-li dodržena zásada ne bis in idem. Za tímto účelem by každý členský stát, který s ohledem na tyto poskytovatele vykonává příslušnost, měl bez zbytečné prodlevy informovat všechny ostatní členské státy o opatřeních, která při výkonu této příslušnosti přijal.

(76) Vzhledem k neexistenci obecného požadavku, aby poskytovatelé zprostředkovatelských služeb zajistili fyzickou přítomnost na území jednoho z členských států, je nutné zabezpečit jasnost ohledně toho, do jurisdikce kterého členského státu tito poskytovatelé spadají pro účely prosazování pravidel stanovených v tomto nařízení ze strany příslušných vnitrostátních orgánů. Poskytovatel by měl spadat do jurisdikce členského státu, v němž se nachází jeho hlavní provozovna, tj. kde má své ústředí nebo sídlo, ve kterém vykonává hlavní finanční funkce a provozní řízení. Co se týká poskytovatelů, kteří nemají provozovnu v Unii, nabízejí však v Unii své služby, a spadají tudíž do oblasti působnosti tohoto nařízení, měl by být příslušný členský stát, v němž tito poskytovatelé ustanovili svého právního zástupce, a to vzhledem k funkci právních zástupců podle tohoto nařízení. V zájmu účinného uplatňování tohoto nařízení by však všechny členské státy měly být příslušné s ohledem na poskytovatele, kteří neustanovili právní zástupce, je-li dodržena zásada ne bis in idem. Za tímto účelem by každý členský stát, který s ohledem na tyto poskytovatele vykonává příslušnost, měl bez zbytečné prodlevy informovat všechny ostatní členské státy o opatřeních, která při výkonu této příslušnosti přijal.
(15) Programování činností prováděných podle tohoto nařízení prostřednictvím víceletého a ročního programu hodnocení již prokázalo svou přidanou hodnotu pro zajištění předvídatelnosti a jistoty. Komise by proto ve spolupráci s členskými státy měla přijímat víceleté a roční programy hodnocení. Tyto programy by rovněž měly umožňovat nezbytnou flexibilitu, díky níž by bylo možné se průběžně přizpůsobovat dynamické povaze schengenského acquis. V případě zásahu vyšší moci by měly být tyto programy upravovány po dohodě s dotčenými členskými státy, aniž by bylo nutné je formálně měnit. Víceletý program hodnocení, který se přijímá na dobu sedmi let, by měl určit konkrétní prioritní oblasti, na které se mají vztahovat pravidelná hodnocení. Tento přístup by měl poskytnout větší flexibilitu, lepší stanovení priorit a vyváženější a strategičtější využití všech dostupných nástrojů. Prodloužení víceletého programu hodnocení z pěti na sedm let by mělo rovněž zajistit posílené, důkladnější a cílenější monitorování členských států, aniž by se snížila úroveň kontroly.

(15) Programování činností prováděných podle tohoto nařízení prostřednictvím víceletého a ročního programu hodnocení již prokázalo svou přidanou hodnotu pro zajištění předvídatelnosti a jistoty. Komise by proto ve spolupráci s členskými státy měla přijímat víceleté a roční programy hodnocení. Tyto programy by rovněž měly umožňovat nezbytnou flexibilitu, díky níž by bylo možné se průběžně přizpůsobovat dynamické povaze schengenského acquis. V případě zásahu vyšší moci by měly být tyto programy upravovány po dohodě s dotčenými členskými státy, aniž by bylo nutné je formálně měnit. Víceletý program hodnocení, který se přijímá na dobu sedmi let, by měl určit konkrétní prioritní oblasti, na které se mají vztahovat pravidelná hodnocení. Tento přístup by měl poskytnout větší flexibilitu, přizpůsobivost na základě aktuálních informací, které byly shromážděny v rámci různých analýz s cílem vytvořit lepší situační přehled o fungování schengenského prostoru, lepší stanovení priorit i vyváženější a strategičtější využití všech dostupných nástrojů. Prodloužení víceletého programu hodnocení z pěti na sedm let by mělo rovněž zajistit posílené, důkladnější a cílenější monitorování členských států, aniž by se snížila úroveň kontroly.
(15)

Je proto důležité zajistit , aby se podíl po roce 2023 nevrátil na méně než 24 % a aby minimální počet povolenek , které mají být umístěny do rezervy, neklesl pod 200 milionů. Toto by mělo být provedeno odděleně od obecného přezkumu směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí (EU) 2015/1814, aby došlo k posílení systému EU pro obchodování s emisemi v souladu s ambicióznějšími cíli Unie v oblasti klimatu pro rok 2030 za účelem zajištění jeho včasného vstupu v platnost, čímž se zajistí předvídatelnost trhu odstraněním rizika, že podíl klesne pod 24 %. Zachováním podílu na 24 % v tomto nařízení by neměl být dotčen další přezkum rezervy, případně ani revize počtu povolenek, které mají být umístěny do rezervy, v rámci obecné revize směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí (EU) 2015/1814, která se uskuteční v roce 2022.
(13) Stanovením závazných vnitrostátních ročních cílů pro pohlcení skleníkových plynů na základě vykazovaných emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování od roku 2026 by měla být stanovena pravidla pro plnění cílů. Zásady stanovené v nařízení (EU) 2018/842 by se měly použít obdobně, přičemž sankce za nedodržení by se měla vypočítat tak, že k údaji o emisích skleníkových plynů vykázaných členským státem v následujícím roce bude připočteno 108 % rozdílu mezi přiděleným cílem a čistým pohlcením vykázaným v daném roce.

(13) Stanovením závazných vnitrostátních ročních cílů pro pohlcení skleníkových plynů na základě vykazovaných emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování od roku 2026 by měla být stanovena pravidla pro plnění cílů. Zásady stanovené v nařízení (EU) 2018/842 by se měly použít obdobně, přičemž sankce za nedodržení by se měla vypočítat tak, že k údaji o emisích skleníkových plynů vykázaných členským státem v následujícím roce bude připočteno 108 % rozdílu mezi přiděleným cílem a čistým pohlcením vykázaným v daném roce. Komise by měla v souladu se Smlouvami přijmout veškerá nezbytná opatření, aby zajistila, že členské státy budou dodržovat ustanovení tohoto nařízení.
Členské státy uvedené v příloze II mohou rozhodnout, že oznámený procentní podíl během uvedeného období sníží, a to jednou v roce 2024 a jednou v roce 2027. V takovém případě o tomto rozhodnutí informuje dotčený členský stát Komisi do 31. prosince 2024, respektive do 31. prosince 2027.

„Členské státy uvedené v příloze II mohou rozhodnout, že své rozhodnutí o oznámení do roku 2023 změní a oznámený procentní podíl během uvedeného období sníží, a to jednou v roce 2024 a jednou v roce 2027. V takovém případě o tomto rozhodnutí informuje dotčený členský stát Komisi do 31. prosince 2023 , do 31. prosince 2024, respektive do 31. prosince 2027.“
(13b)

Směrnice o systému EU ETS by měla přispět k podpoře dekarbonizace letecké dopravy. Při této dekarbonizaci by mohl hrát roli přechod od používání fosilních paliv ke stále většímu využívání udržitelných leteckých paliv, zejména syntetických leteckých paliv. Vzhledem k velké konkurenci mezi provozovateli letadel, rozvoji trhu EU s udržitelnými leteckými palivy a významnému cenovému rozdílu mezi fosilním kerosinem a udržitelnými leteckými palivy by však tento přechod měl být podpořen pobídkami pro ty, kteří se k tomuto přechodu rozhodnou mezi prvními. V období od 1. ledna 2024 do 31. prosince 2029 by proto měly být povolenky přidělovány stejným způsobem jako rozdílová smlouva a pokrývat zbývající cenový rozdíl mezi fosilním kerosinem a udržitelnými leteckými palivy pro jednotlivé provozovatele letadel v poměru k množství použitých a vykázaných udržitelných leteckých paliv podle nařízení xxxx/xxxx [nařízení ReFuelEU] (1a) , s cílem motivovat subjekty, které se k přechodu rozhodnou mezi prvními, a podpořit vytvoření trhu Unie s udržitelnými leteckými palivy. V období od 1. ledna 2024 do 31. prosince 2029 by mělo být vyhrazeno 20 milionů povolenek a dalších 20 milionů povolenek by mělo být vyhrazeno v případě, že lety z EHP do třetích zemí budou součástí oblasti působnosti systému EU ETS pro stejné období. Tyto povolenky by měly pocházet ze souboru všech dostupných povolenek a měly by být využívány pouze pro lety, na něž se vztahuje systém EU ETS, a to nediskriminačním způsobem. Komise by měla zajistit, aby 70 % těchto povolenek bylo přiděleno konkrétně pro použití syntetických leteckých paliv, přičemž přednost by měla mít paliva z obnovitelných zdrojů nebiologického původu. Komise by měla náležitě započítávat emise CO2 z fosilních paliv a uznat paliva z obnovitelných zdrojů nebiologického původu pro provozovatele letadel, kteří je používají, jako paliva produkující nulové emise. Na základě hodnocení a posouzení dopadů by mohla Komise rozhodnout, že předloží legislativní návrh na přidělení omezeného množství povolenek s časovým omezením, které by nemělo přesáhnout 31. prosince 2034.