ZPRÁVA KOMISE RADĚ

o režimu tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) uplatňované v nejvzdálenějších francouzských regionech

1.SOUVISLOSTI

Ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), která se vztahují na nejvzdálenější regiony Unie, jejichž součástí jsou dva departementy a regiony Réunion a Guadeloupe, dvě územní samosprávy Martinik a Guyana a departement Mayotte (nejvzdálenější francouzské regiony), nepovolují v zásadě žádný rozdíl ve zdanění v nejvzdálenějších regionech mezi místními produkty a produkty pocházejícími z metropolitní Francie nebo z ostatních členských států. Podle článku 349 SFEU však lze pro tyto regiony zavést konkrétní opatření z důvodu trvalého znevýhodnění, které má dopad na jejich sociální a hospodářskou situaci.

„Octroi de mer“ představuje jednu z nejstarších daní francouzského daňového systému a je vůbec nejstarší daní v nejvzdálenějších francouzských regionech. Tato daň, která je v platnosti pouze v nejvzdálenějších francouzských regionech, se vztahuje jak na dovozy zboží, ať už je jeho původ jakýkoliv, tak na dodávky zboží za úplatu osobami, které provádějí produktivní činnosti.

„Octroi de mer“ se skládá ze dvou různých daní: z vlastní „octroi de mer“ a z místní „octroi de mer“.

Sazby této daně se stanovují prostřednictvím usnesení regionálních rad (na Guadeloupe a na Réunionu), jednotných územích správ (v Guyaně a na Martiniku) nebo rady departementu (na Mayotte). Jsou stanoveny nezávisle pro každý nejvzdálenější francouzský region.

Výnos z daně „octroi de mer“ se přiděluje jednak do rozpočtů územních správ (obce, departement, region), jednak za určitých podmínek do regionálního fondu pro rozvoj a zaměstnanost.

Rozhodnutí Rady č. 940/2014/EU ze dne 17. prosince 2014 povoluje Francii do 31. prosince 2020 uplatňovat osvobození od tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) či její snížení u některých produktů, které pocházejí z místní produkce. Seznam produktů, pro které platí výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve výši daně mezi místními a ostatními produkty nesmí podle druhu produktu překročit 10, 20 nebo 30 procentních bodů.

V rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 jsou vyloženy důvody, jež vedly k přijetí zvláštních opatření: odlehlost, závislost na surovinách a energii, povinnost vytvářet větší zásoby, malý rozsah místního trhu v kombinaci s málo rozvinutou exportní činností atd. Všechna tato znevýhodnění se projevují zvýšením produkčních nákladů, a tedy i pořizovací ceny produktů z místní produkce, které by bez konkrétních opatření byly méně konkurenceschopné v porovnání s produkty odjinud, a to i při zohlednění nákladů na dopravu do nejvzdálenějších francouzských regionů. Tato skutečnost by ztížila zachování místní produkce. Konkrétní opatření obsažená v rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 jsou tedy zaměřena na posílení místního průmyslu.

Článek 3 rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 stanoví, že francouzské orgány předloží Komisi do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování režimu zdanění stanoveného tímto rozhodnutím, aby se ověřilo, jaký měla přijatá opatření dopad a jaký byl jejich přínos pro podporu nebo zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezmou v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Na základě této zprávy Komise předloží Radě zprávu obsahující úplnou analýzu hospodářských a sociálních aspektů a případně předloží návrh na změnu ustanovení rozhodnutí ze dne 17. prosince 2014.

Francouzské orgány zaslaly tuto zprávu Komisi dne 12. února 2018. Konkrétní hodnoticí zprávy za každý nejvzdálenější francouzský region s žádostmi o změnu seznamu produktů, které mohou být předmětem diferencovaného zdanění, byly předány dne 15. března 2018 za Guyanu, Martinik a Guadeloupe, dne 4. června 2018 za Réunion, a bez žádosti ohledně aktualizace seznamu, dne 28. srpna 2018, pokud jde o Mayotte. Žádosti o aktualizaci seznamů se týkají přibližně 90 produktů a zaměřují se hlavně na zařazení nových produktů do seznamů a překlasifikování stávajících produktů na seznamu, jež umožňuje větší rozdíl ve zdanění.

2.ZÁKLADNÍ SKUTEČNOSTI OBSAŽENÉ VE ZPRÁVÁCH FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ

2.1.Zpráva ze dne 12. února 2018

Zpráva ze dne 12. února 2018 představuje makroekonomickou statistickou analýzu na globální úrovni za všechny nejvzdálenější francouzské regiony, která se opírá o odvětvově agregované údaje. Neobsahuje žádnou informaci o kategoriích produktů, jež využívají rozdílu ve zdanění.

Zpráva popisuje režim daně „octroi de mer“ a představuje některé prvky makroekonomického rámce nejvzdálenějších francouzských regionů, přičemž rovněž mapuje příjemce rozdílu z daně „octroi de mer“. Zpráva zejména uvádí, že produkce zboží vyrobeného 665 podniky, jež podléhají dani „octroi de mer“, činí 5,6 miliard EUR.

Zpráva analyzuje také účinky snížení hranice povinnosti platit daň „octroi de mer“ u místních podniků, která se změnila z 550 0000 EUR na 300 000 EUR v roce 2014. Má za to, že vzhledem k administrativní zátěži, kterou toto opatření vytváří, nízkému zvýšení daňových příjmů a svému kontraproduktivnímu účinku převládají jeho negativní účinky.

Hlavní zjištění zprávy jsou:

a. Pokud jde o ekonomický dopad režimu daně „octroi de mer“ na hospodářský rozvoj nejvzdálenějších francouzských regionů, má zpráva za to, že se vztahuje spíše na zachování zaměstnanosti než na vytváření, rozvoj a zachování odvětví místní produkce.

Zpráva zdůrazňuje, že daňový výhody poskytnuté v rámci režimu „octroi de mer“ představují významný příspěvek do HDP nejvzdálenějších francouzských regionů. Podle provedených odhadů činí celková daňová zátěž „octroi de mer“ 3,3 % HDP všech pěti nejvzdálenějších francouzských regionů. Na této celkové úrovni jsou rozdíly mezi územími jen velmi málo významné na to, aby z nich bylo možné vyvodit závěry o skutečných zeměpisných rozdílech.