ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

s ohledem na řízení ESLP ve věci Sh.D. a další v. Řecko, Rakousko, Chorvatsko, Maďarsko, Severní Makedonie, Srbsko a Slovinsko (44), v němž se uvádí, že extrémní zranitelnost dítěte by měla mít přednost před statusem osoby s neoprávněným pobytem, přičemž by měla být přijata opatření nutná k ochraně dítěte, a že orgány porušily článek 5, když automaticky uplatnily režim ochranné vazby, aniž by zvážily alternativy k vazbě či požadavek unijního práva, podle něhož nesmí být zadržovány děti (45),
7.

domnívá se, že systémy umělé inteligence, ať už samostatné, nebo zabudované do výrobku, nabízejí mnoho možností a v zájmu své důvěryhodnosti a ochrany spotřebitele by měly používat vysoce kvalitní a nezkreslené soubory údajů; vítá proto sdělení Komise o budování důvěry v umělou inteligenci zaměřenou na člověka, které zohledňuje sedm klíčových požadavků stanovených v pokynech odborné skupiny na vysoké úrovni; poukazuje na to, že o těchto pokynech by se mělo uvažovat i na mezinárodní úrovni; zdůrazňuje, že Komise by měla prověřovat stávající normy v oblasti umělé inteligence a konzultovat s příslušnými zúčastněnými stranami, aby posoudila, které nové normy jsou zapotřebí, a že by měla pravidelně vyhodnocovat regulační rámec EU týkající se umělé inteligence s cílem zajistit bezpečnost výrobků a ochranu spotřebitelů a údajů, a zasáhnout v oblastech, kde je to nezbytné pro podporu právní jistoty a zajištění harmonizace pravidel v rámci EU;
21.

vyzývá místopředsedu Komise, vysokého představitele, aby tyto obavy uznal, přezkoumal vztahy mezi EU a Čínou a současně vytvořil atmosféru dialogu, angažovanosti a skutečné spolupráce a hospodářské soutěže na základě nové, soudržné a asertivnější strategie přizpůsobené změně geopolitické a geoekonomické situace a dlouhodobé strategie vůči Číně, v níž EU a členské státy spolupracují tam, kde je to možné, soutěží tam, kde je to zapotřebí, a v případě potřeby konfrontují s cílem hájit evropské hodnoty a zájmy; je toho názoru, že by EU měla v rámci této nové strategie usilovat o užší spolupráci se stejně smýšlejícími zeměmi v regionu a s dalšími demokraciemi, včetně Indie, Austrálie, Nového Zélandu, Japonska a Jižní Korey, a usilovat o vytvoření evropské vize indo-pacifické oblasti, k čemuž by měla v plné míře využít strategii EU pro propojení Evropy a Asie;
19.

vyzývá Komisi, aby prováděla, prosazovala a zajišťovala účinné provádění stávajících dohod o volném obchodu, včetně kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji, a aby zajistila, že přínosy budou rozděleny mezi všechny zúčastněné strany; poukazuje na to, že vymahatelnost kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji by mohla být významně zlepšena různými způsoby vymáhání a že by Komise měla jako poslední možnost prozkoumat mechanismus založený na sankcích; podporuje závazek výkonného místopředsedy Komise a komisaře pro obchod Dombrovskise předložit přezkum patnáctibodového akčního plánu týkajícího se kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji, a to od samého počátku ve spolupráci s Parlamentem; žádá Komisi, aby prozkoumala myšlenky v neoficiálním dokumentu z Nizozemska a Francie a další způsoby, jak do prosazování těchto kapitol začlenit větší granularitu; vítá závazek Komise učinit z dodržování Pařížské dohody o klimatu podstatnou součást všech budoucích obchodních dohod; vyzývá k přijetí doplňkových opatření, jako je zákaz dovozu výrobků spojených se závažným porušováním lidských práv, jako je nucená práce nebo dětská práce;
2.

konstatuje, že omezení nebo zákaz práva na umělé přerušení těhotenství v žádném případě tuto praxi neodstraňuje, ale pouze ji zatlačuje do podzemí, což vede k nárůstu počtu nezákonných, nebezpečných, utajených a život ohrožujících přerušení těhotenství; trvá na tom, že provedení umělého přerušení těhotenství by nemělo být zahrnuto do trestního zákoníku, neboť to má odrazující účinek na lékaře, kteří ze strachu z trestních sankcí od poskytování služeb v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví a práv upouští;
—

s ohledem na to, že dne 6. listopadu 2020 Rada rozhodla přidat na sankční seznam dalších 15 pracovníků běloruských orgánů, včetně Alexandra Lukašenka, čímž dosáhl celkový počet Bělorusů, na něž se vztahuje zákaz cestování a zmrazení majetku, 59; s ohledem na to, že Rada přijala dne 17. února 2020 rozhodnutí o prodloužení embarga EU uvaleného na Bělorusko roku 2004, které se týká zbraní a materiálu, jež by mohly být použity k vnitřním represím (7),
34.

domnívá se, že výsledek voleb do Evropského parlamentu je jasným signálem k důkladné institucionální analýze, která občanům, občanské společnosti a jejich zástupcům umožní utvářet budoucnost Unie; zdůrazňuje, že pandemie COVID-19 zvýšila naléhavost institucionální reformy na evropské úrovni; vyzývá proto všechny institucionální partnery, aby přijali svou odpovědnost a zajistili ambiciózní, interaktivní a inkluzivní konferenci o budoucnosti Evropy, která bude otevřená občanům, občanské společnosti a jejich zástupcům a která posílí zastupitelskou demokracii a odolnost EU tím, že svým občanům přinese hmatatelné výsledky, a aby se následně závěry této konference řídili, což by mělo přinést významné změny v politikách a institucionální struktuře EU a vlít novou sílu do evropského projektu;
2.

zdůrazňuje, že každá udržitelná strategie jednotného trhu by měla spravedlivým, vyváženým a přiměřeným způsobem kombinovat zásady udržitelnosti, ochrany spotřebitele a vysoce konkurenceschopného sociálně tržního hospodářství; zdůrazňuje, že veškerá případná regulační opatření by měla být založena na těchto zásadách, měla by být nákladově efektivní z hlediska životního prostředí a měla by být přínosná jak pro podniky, tak pro spotřebitele, aby mohli přijmout ekologickou transformaci v rámci vnitřního trhu; zdůrazňuje, že regulační opatření by měla vytvářet konkurenční výhody pro evropské podniky, neměla by pro ně představovat nepřiměřenou finanční zátěž a měla by podněcovat inovace a investice do udržitelných technologií a posilovat evropskou konkurenceschopnost a v neposlední řadě i ochranu spotřebitelů; poukazuje na to, že všechna plánovaná regulační opatření by měla být doprovázena posouzením dopadu a měla by vždy zohledňovat vývoj na trhu a potřeby spotřebitelů;
24.

vyzývá členské státy, aby poskytovaly stálý a nepřetržitý přístup k nouzovým přístřeším v celé Unii; zdůrazňuje však, že by to mělo být pouze dočasné řešení a nemělo by to být alternativou ke strukturálním řešením, jako je prevence a poskytování odpovídajícího bydlení a sociální podpory v reakci na bezdomovectví;
—

s ohledem na studii z května 2020 o účinnosti kombinovaného financování nazvanou „The use of development funds for de-risking private investment: how effective is it in delivering development results?“ (Používání rozvojových fondů ke snížení rizik soukromých investic: jak efektivní je dosažení výsledků v oblasti rozvoje?),
R.

vzhledem k tomu, že boje si na obou stranách vyžádaly tisíce obětí na životech, tisícovkám lidí způsobily zranění a vyústily v závažné porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva; vzhledem k tomu, že podle UNHCR byla k 22. listopadu 2020 situace taková, že 38 500 lidí uprchlo před konfliktem přes hranice do Súdánu; vzhledem k tomu, že OSN varovalo před „rozsáhlou humanitární krizí“ a že jeho agentury se připravují na případný příchod 200 000 uprchlíků, který lze očekávat v průběhu půl roku; vzhledem k tomu, že boje vedou i k vnitřnímu vysídlování obyvatel; vzhledem k tomu, že úřad UNHCR již požádal obě strany konfliktu, aby otevřely koridory, kterými by lidé mohli odcházet a jimiž by mohlo být zajištěno zásobování; vzhledem k tomu, že mezinárodní humanitární organizace působící na místě jsou špatně vybaveny a potýkají se s nedostatkem zásob, kterých je zapotřebí pro přicházející uprchlíky a oběti násilí; vzhledem k tomu, že agentury OSN se snaží neprodleně zabezpečit finanční prostředky ve výši 50 milionů USD, které budou určeny na potraviny a budování nových táborů; vzhledem k tomu, že Evropská komise mobilizuje na naléhavou pomoc v první fázi čtyři miliony EUR, které poskytne na potřeby vysídlených osob prchajících do Súdánu;
69.

konstatuje, že ke zkrácení a diverzifikaci dodavatelských řetězců by mohlo přispět rozdělení větších zakázek na menší části, což by současně bylo větší pobídkou pro místní malé a střední podniky, neboť by to mimo jiné usnadnilo účast těchto podniků na veřejných zakázkách v oblasti inovací a na veřejných zakázkách v předobchodní fázi, které jsou obecně dostupné pouze větším skupinám;
11.

vítá kvantitativní cíle návrhu, konkrétně to, že do roku 2025 by podíl zaměstnaných absolventů měl činit alespoň 82 %, 60 % čerstvých absolventů odborného vzdělávání a přípravy by mělo během svého odborného vzdělávání a přípravy mít přístup ke vzdělávání orientovanému na praxi a 8 % účastníků odborného vzdělávání a přípravy by mělo využívat mobility v rámci vzdělávání v zahraničí; vyzývá členské státy, aby podporovaly různé způsoby učení, včetně učení na základě praxe; připomíná, že konkrétní cíle mohou členským státům pomoci při stanovování cílů a při větším zaměření politik odborného vzdělávání a přípravy na začleňování a přizpůsobení se potřebám trhu práce; vyzývá Komisi, aby každých pět let podala Parlamentu a Radě zprávu o provádění doporučení;
24.

vítá návrh Komise potvrdit závazek Unie a členských států k ochraně zdraví a bezpečnosti občanů před hrozbami souvisejícími s drogami, a to přijetím nové protidrogové agendy EU na následujících pět let; zastává názor, že by protidrogová politika Unie měla i nadále prosazovat integrovaný, vyvážený a multidisciplinární přístup založený na důkazech a lidských právech a měla by být úzce koordinována s vnější činností Unie; trvá na tom, že činnost Unie v oblasti nelegálních drog by měla věnovat srovnatelnou pozornost a zdroje jak straně nabídky nelegálních drog, tak straně poptávky po nich, a žádá, aby se akční plán EU více zaměřoval na rehabilitaci a prevenci, mimo jiné prostřednictvím osvětových kampaní zaměřených zejména na děti a mladé lidi;
G.

vzhledem k tomu, že podle nejnovějších údajů Komise činí rozdíl v hodinové mzdě žen a mužů v EU 16 %, ačkoli se tento údaj v jednotlivých členských státech významně liší; vzhledem k tomu, že rozdíl v odměňování žen a mužů se zvýší na 40 %, pokud se zohlední míra zaměstnanosti a celková účast na trhu práce; vzhledem k tomu, že situace se ještě zhoršuje po odchodu žen do důchodu, neboť jejich důchody jsou o 37 % nižší než důchody mužů, a to mimo jiné kvůli rozdílům v odměňování žen a mužů; vzhledem k tomu, že míra nezaměstnanosti v EU se v jednotlivých členských státech výrazně liší a že v roce 2018 byla u mužů stále vyšší (79 %) než u žen (67,4 %); vzhledem k tomu, že v roce 2018 v EU pracovalo na částečný úvazek 31,3 % zaměstnaných žen ve věku od 20 do 64 let oproti 8,7 % mužů; vzhledem k tomu, že žena jsou nadměrně zastoupeny v neformální ekonomice, nedobrovolné práci na částečný úvazek a málo placených pracovních místech;
47.

zdůrazňuje, že EU a její členské státy mají povinnost zajistit občanům všeobecný přístup k důstojnému, bezpečnému a cenově dostupnému bydlení v souladu s programem OSN do roku 2030, zejména s cílem 11, a v souladu se základními právy, jako jsou práva uvedení v článcích 16, 30 a 31 Evropské sociální charty a v evropském pilíři sociálních práv; vyzývá v tomto ohledu všechny členské státy, aby ratifikovaly revidovanou Evropskou sociální chartu; zdůrazňuje, že investice do sociálního, důstojného a cenově dostupného bydlení jsou zásadní pro zajištění a zlepšení kvality života všech; vyzývá Komisi a členské státy, aby maximalizovaly úsilí investovat do cenově dostupného bydlení s cílem uspokojit potřeby v oblasti bydlení u skupin s nízkými a středními příjmy (spodní tři pětiny), zajistit, aby alespoň 30 % všech nově postavených domů představovalo cenově dostupné bydlení pro obě tyto příjmové skupiny, a odstranit do roku 2030 energetickou chudobu prostřednictvím podpory investic domácností s nízkými příjmy do energetické účinnosti; vyzývá členské státy, aby ve svých plánech obnovy a odolnosti upřednostňovaly renovace; naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila ambiciózní akční plán pro postupné odstranění bezdomovectví do roku 2030, včetně celoevropského přístupu „bydlení na prvním místě“; vyzývá Komisi, aby navrhla rámec EU pro vnitrostátní strategie v oblasti bezdomovectví; vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily minimální normy pro kvalitní bydlení pro přeshraniční a sezónní pracovníky, které by neměly být vázány na jejich odměnu, a aby zajistily důstojné podmínky, ochranu soukromí nájemníků a písemné nájemní smlouvy podléhající kontrole inspektorátu práce a stanovily v tomto ohledu příslušné normy;
—

s ohledem na zprávy Australského institutu pro strategickou politiku (ASPI) nazvané „Uyghurs for sale – ‚Re-education‘, forced labour and surveillance beyond Xinjiang“(„Ujgurové na prodej –Převýchova, nucená práce a sledování za hranicemi Sin-ťiangu“) a „Cultural erasure – Tracing the destruction of Ujgur and Islamic spaces in Sinjiang“ („Vymazání kultury – sledování ničení ujgurských a islámských míst v oblasti Sin-ťiang“), jakož i na jeho projekt týkající se údajů o Sin-ťiangu,
18.

je přesvědčen, že každý občan EU by měl mít možnost zažívat kulturu a zábavu ve svém vlastním jazyce; poukazuje na to, že jazykové menšiny jsou často příliš malé nebo jim schází institucionální podpora pro vybudování vlastního komplexního systému mediálních služeb; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby provedla posouzení a přijala ta nejvhodnější opatření na podporu rozvoje takových mediálních služeb; konstatuje, že od doby předložení evropské občanské iniciativy Minority SafePack Komisi v roce 2013 byly již základní návrhy vztahující se k autorskému právu a služeb audiovizuálních médií přijaty zákonodárnými orgány; bere na vědomí nedávno přijaté sdělení Komise o prvním krátkodobém přezkumu nařízení o zeměpisném blokování (COM(2020)0766), ve kterém Komise navrhuje provést v roce 2022 podrobné vyhodnocení, přičemž do této doby by se měly plně projevit účinky nařízení; vítá plán Komise zahájit dialog se zúčastněnými stranami ohledně audiovizuálního obsahu v rámci svého akčního plánu pro oblast médií a audiovizuální oblast; zdůrazňuje, že je nutné zajistit, aby byly v rámci budoucí právní úpravy zohledněny aspekty týkající se menšinových jazyků;
F.

vzhledem k tomu, že Ahmadrezá Džalálí – íránsko-švédský lékař a vysokoškolský profesor na Svobodné univerzitě v Bruselu a Univerzitě ve východním Piemontu –, který byl v říjnu 2017 odsouzen na základě falešného obvinění ze špionáže k trestu smrti, byl údajně v rámci přípravy na popravu poslán do samovazby, a to nehledě na široce dostupné důkazy, které potvrzují, že soudní řízení bylo velmi nespravedlivé a že se jeho odsouzení opírá o násilně získané přiznání, které bylo vynuceno na základě mučení; vzhledem k tomu, že mu bylo ze strany iránských státních úředníků vyhrožováno, že zabíjí jak jej, tak i jeho rodinné příslušníky ve Švédsku a v Íránu; vzhledem k tomu, že v dopise z politické věznice Evín píše, že důvodem jeho zatčení bylo to, že odmítl působit jako vyzvědač proti evropským orgánům a institucím ve prospěch Íránu; vzhledem k tomu, že dr. Džalálí byl dne 24. listopadu 2020 informován o tom, že mu bezprostředně hrozí poprava;
připomíná, že nedávno vyzval členské státy, aby se řídily závěry ze zasedání Rady pro zahraniční věci ze dne 21. srpna 2013, na němž Rada v souladu se společným postojem 2008/944/SZBP oznámila pozastavení vývozních licencí pro jakékoli vybavení, které by mohlo být použito k vnitřním represím ( 2 ) , a odsuzuje přetrvávající nedodržování těchto závazků členskými státy; vyzývá členské státy, aby do Egypta přestaly vyvážet zbraně, technologie sledování a jiná bezpečnostní zařízení, která by mohla usnadnit útoky na obránce lidských práv a aktivisty občanské společnosti, včetně aktivistů působících na sociálních sítích, či jakýkoli jiný druh vnitřní represe; vyzývá EU, aby v plném rozsahu prováděla kontroly vývozu do Egypta, pokud jde o zboží, které by mohlo být použito k represím, mučení nebo výkonu trestu smrti;
je přesvědčen, že oblast působnosti budoucího právního předpisu by měla zahrnovat všechny kótované a nekótované velké podniky usazené na území EU ve smyslu čl. 3 odst. 4 směrnice o účetnictví; zdůrazňuje, že v zájmu zajištění rovných podmínek by se tyto předpisy měly vztahovat i na podniky ze zemí mimo EU, které působí na unijním trhu; vybízí Komisi, aby určila vysoce riziková odvětví hospodářské činnosti s významným dopadem na udržitelnost, která by mohla ospravedlňovat uplatnění předpisů na MSP v těchto odvětvích; dále se domnívá, že na základě posouzení dopadů, které Komise právě provádí, by strategie udržitelnosti měly zahrnovat měřitelné, konkrétní, časově omezené a vědecky podložené cíle a rovněž plány přechodu, které budou v souladu se závazky EU na mezinárodní úrovni týkajícími se životního prostředí a změny klimatu, zejména s Pařížskou dohodou, Úmluvou o biologické rozmanitosti a mezinárodními dohodami v oblasti odlesňování; je přesvědčen, že součástí strategií by mohla být i interní politika týkající se spravedlivých platů založených na minimální mzdě pro každou zemi, politika týkající se rovnosti žen a mužů a politika, která zajistí, aby práva zaměstnanců byla lépe zahrnuta do obchodních činností; zdůrazňuje, že obsah těchto interních politik by měl být určen samotnými podniky, které řádné zohlední zájmy zaměstnanců a povedou s nimi konzultace; domnívá se, že by tyto politiky měly rovněž zohledňovat odvětvové a/nebo zeměpisné záležitosti a práva osob patřících ke zvlášť zranitelným skupinám nebo komunitám; domnívá se, že spojení variabilní části odměny výkonných členů správní/dozorčí rady s dosažením měřitelných cílů stanovených v dotyčné strategii by posloužilo ke sladění zájmů členů správní/dozorčí rady s dlouhodobými zájmy jejich podniků; vyzývá Komisi, aby tyto systémy odměňování pro vrcholné manažerské funkce dále prosazovala;
13.

poukazuje na to, že je důležité, aby se po řádné konzultaci s příslušnými zainteresovanými stranami, včetně občanské společnosti a mládežnických organizací, odborů a místních podniků, dále v nové strategii podporovala nutnost přizpůsobit se změně klimatu, například tím, že by se propagovaly legislativní rámce, které požadují zavedení příslušných adaptačních strategií a kontrol na regionální a komunální úrovni, a které by byly doplněny o finanční pobídky, jež by podpořily jejich zavádění; zdůrazňuje, že by se měla věnovat zvláštní pozornost lepší připravenosti a větší schopnosti adaptace nejohroženějších zeměpisných oblastí, jako jsou pobřežní oblasti, ostrovy a nejvzdálenější regiony, které jsou v důsledku přírodních katastrof a extrémních poruch počasí změnou klimatu zasaženy obzvlášť silně; s politováním konstatuje, že adaptační strategie Komise z roku 2013 postrádá do značné míry genderovou perspektivu, a trvá na tom, že je nutné tuto perspektivu, která by brala výrazný ohled na zranitelnost žen a dívek a která by kromě toho zajišťovala rovnou účast žen a mužů, zavést;
10.

domnívá se, že v zájmu zajištění přístupu k azylu a rozdělení odpovědnosti mezi členské státy by měl být v EU zaveden mechanismus založený na solidaritě, který by zajistil zachování základního práva na azyl v EU; zdůrazňuje, že ochrana základních práv žadatelů o azyl by měla vždy zůstat ústředním prvkem tohoto mechanismu; domnívá se, že takový mechanismus by měl počítat s účastí organizací občanské společnosti poskytujících odbornou pomoc lidem, kteří potřebují mezinárodní ochranu, zejména pokud jde o otázky právní povahy;
14.

má důvěru v to, že petiční síť je užitečným nástrojem pro zvyšování povědomí o otázkách, jež byly vzneseny v peticích, i pro usnadnění vyřizování petic v jiných výborech, kterým jsou zasílány pro získání jejich stanoviska nebo pro informaci; konstatuje, že je potřebné zajistit v rámci parlamentní a legislativní činnosti odpovídající opatření v návaznosti na petice; zdůrazňuje, že petiční síť by mohla být považována za strategický nástroj na podporu práva legislativního podnětu Evropského parlamentu, jež je zakotveno v článku 225 SFEU, čímž by se řešily nedostatky a nesrovnalosti v právu EU, které bývají zdůrazněny v peticích, s cílem zajistit plnou ochranu práv občanů; je přesvědčen, že schůze petiční sítě jsou klíčové pro zefektivnění spolupráce mezi parlamentními výbory prostřednictvím výměny informací a sdílení osvědčených postupů mezi členy sítě; zdůrazňuje, že užší kontakt mezi výbory může také zlepšit účinnost při plánování slyšení a parlamentních studií na táž témata; vyslovuje se pro navržení mechanismu, který by Petičnímu výboru umožnil přímo se zapojovat do legislativního procesu;
25.

zdůrazňuje, že absence provázaného komplexního souboru kodifikovaných pravidel týkajících se řádné správy, která by platila v celé Unii, brání občanům a podnikům v tom, aby snadno a plně porozuměli svým právům podle práva Unie; zdůrazňuje proto, že kodifikace pravidel řádné správy v podobě nařízení stanovujícího různé aspekty správních postupů – včetně oznámení, závazných časových lhůt, práva být vyslechnut a práva každého člověka na přístup ke svému spisu – by měla z hlediska posílení práv občanů a zvýšení transparentnosti zásadní význam; domnívá se, že toto nařízení by zvýšilo účinnost, účelnost a kapacitu veřejné správy a veřejných služeb, a v tomto ohledu by reagovalo na potřeby investic a reforem v celé Evropské unii;
109.

naléhavě požaduje, aby všechny obecné iniciativy v oblasti rovnosti žen a mužů podporované v rámci Evropské unie zahrnovaly hledisko zdravotního postižení; naléhavě požaduje, aby byla zaručena ochrana obětí genderově podmíněného násilí se zdravotním postižením, které jsou v opatrovnictví nebo v jiném režimu omezené způsobilosti k právním úkonům, přičemž za tímto účelem požaduje, aby měla tato skupina osob účinný přístup ke spravedlnosti a ke vzdělávání a byly posíleny kapacity odborníků zvláštních služeb, kteří jsou zapojeni do příslušných postupů (jako jsou odborníci v oblasti trestního soudnictví nebo zdravotnictví); naléhavě požaduje vytvoření přístupného vzdělávacího systému, který nebude zatížen stereotypy a dívkám a ženám se zdravotním postižením umožní zvolit si studijní obor a pracovní oblast podle jejích přání a nadání, aniž by je omezovala nepřístupnost, předsudky a stereotypy; podporuje účast žen se zdravotním postižením coby modelů změn v hnutích za rovnost žen a mužů a za práva žen; naléhavě požaduje, aby ženy a dívky se zdravotním postižením, včetně těch, které se nacházejí v pečovatelských zařízeních, byly zahrnuty do všech plánů členských států v oblasti prevence rakoviny prsu a děložního čípku a aby byla tato skupina zahrnuta do všech programů boje proti HIV/AIDS a dalších programů zaměřených na vymýcení sexuálně přenosných nemocí; naléhavě požaduje, aby všechny ukazatele a shromážděné údaje týkající se rovnosti žen a mužů byly rozčleněny podle věku, zdravotního postižení a pohlaví;
71.

bere na vědomí úspěch prvního Fóra pro evropskou konektivitu v roce 2019; vyjadřuje politování nad zrušením fóra v roce 2020 v důsledku onemocnění COVID-19; očekává s potěšením příští fórum v roce 2021, pokud to pandemická situace umožní; je toho názoru, že nadcházející fóra by měla být využita k zapojení všech euroasijských partnerů v oblasti konektivity, včetně Ruska a Číny, do mnohostranných diskusí o jejich vizích budoucího hospodářského, politického a bezpečnostního řádu v Eurasii;
6.

zdůrazňuje význam všech forem vzdělávání – formálního, neformálního a informálního –, které souvisejí s kulturním dědictvím a humanitními vědami, včetně historie a filozofie, a to v každém věku; domnívá se, že by zvláštní pozornost měla být věnována žákům a studentům se zdravotním postižením a ze znevýhodněného prostředí; znovu opakuje, že je důležité začlenit různé umělecké formy, jako je hudba, film, divadlo, literatura, design a architektura, do školních osnov nebo doprovodných vzdělávacích aktivit; domnívá se, že je třeba aktivněji propagovat různé existující materiály vytvořené v rámci Evropského roku kulturního dědictví, například příslušný balíček eTwinning; vyzývá Komisi, aby komplexněji začleňovala kulturní dědictví do své strategie pro Evropský prostor vzdělávání s cílem pomoci studentům rozvíjet silný smysl pro evropské občanství;