Usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. května 2007 o pomoci EU v oblasti obchodu (2006/2236(INI))



Úřední věstník 102 E , 24/04/2008 S. 0291 - 0301



P6_TA(2007)0203 Pomoc EU v oblasti obchodu Usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. května 2007 o pomoci EU v oblasti obchodu (2006/2236(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na svá usnesení ze dne 13. prosince 2001 o zasedání WTO v Kataru [1], ze dne 3. září 2002 o obchodu a rozvoji za účelem vymýcení chudoby [2], ze dne 30. ledna 2003 o hladu ve světě a odstranění překážek obchodu s nejchudšími zeměmi [3], ze dne 15. května 2003 o budování kapacit v rozvojových zemích [4], ze dne 4. září 2003 o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o obchodu a rozvoji - pomoc rozvojovým zemím využívat výhod z obchodu [5], ze dne 25. září 2003 o 5. ministerské konferenci WTO v Cancúnu [6], ze dne 24. února 2005 o boji proti hladu a chudobě [7], ze dne 12. května 2005 o hodnocení jednacího kola v Dohá po rozhodnutí Generální rady WTO ze dne 1. srpna 2004 [8], ze dne 6. července 2005 o celosvětové akci boje proti chudobě: učinit chudobu minulostí [9], ze dne 1. prosince 2005 o přípravách šesté ministerské konference Světové obchodní organizace v Hongkongu [10], ze dne 4. dubna 2006 o hodnocení jednacího kola z Dohá po konání ministerské konference WTO v Hongkongu [11], ze dne 1. června 2006 o obchodu a chudobě: navrhování obchodních politik pro co největší přínos obchodu při snižování chudoby [12], ze dne 6. července 2006 o spravedlivém obchodu a rozvoji [13] a ze dne 7. září 2006 o přerušení jednání o rozvojové agendě z Dohá [14] (DDA), - s ohledem na sdělení Komise s názvem "Urychlení procesu směřujícího k dosažení rozvojových cílů tisíciletí - přínos Evropské unie" (KOM(2005)0132), "Urychlení pokroku směřujícího k dosažení rozvojových cílů tisíciletí - financování rozvoje a účinnost pomoci" (KOM(2005)0133), "Soudržnost politik v zájmu rozvoje - jak urychlit pokrok směrem k dosažení rozvojových cílů tisíciletí" (KOM(2005)0134), "Financování rozvoje a účinnost pomoci - problémy rozšíření pomoci Evropské unie v letech 2006-2010" (KOM(2006)0085) a "Pomoc EU: Poskytovat více pomoci rychleji a lépe" (KOM(2006)0087), - s ohledem na společné prohlášení Rady, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: "Evropský konsenzus" [15], - s ohledem na závěry Rady ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy ze dne 12. prosince 2005 a 16.- 17. října 2006, - s ohledem na prohlášení ministrů ze 4. zasedání ministerské konference WTO přijaté dne 14. listopadu 2001 v Dohá [16], - s ohledem na prohlášení ministrů ze 6. zasedání ministerské konference WTO přijaté dne 18. prosince 2005 v Hongkongu [17], - s ohledem na Deklaraci tisíciletí Organizace spojených národů ze dne 8. září 2000 [18], v níž jsou uvedeny rozvojové cíle tisíciletí jako kritéria pro odstranění chudoby kolektivně stanovená mezinárodním společenstvím, - s ohledem na zprávu Organizace spojených národů (OSN) s názvem "Rozvojové cíle tisíciletí - zpráva za rok 2005", - s ohledem na zprávu pracovní skupiny pro projekt tisíciletí OSN, - s ohledem na komuniké vydané dne 8. července 2005 skupinou G8 v Gleneagles, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod a stanovisko Výboru pro rozvoj (A6-0088/2007), A. vzhledem k tomu, že na schopnost rozvojových zemí účastnit se mezinárodního obchodu a mít z něj prospěch má zásadní vliv na vyvážený mnohostranný systém obchodování založený na pravidlech, B. vzhledem k tomu, že se podíl nejméně rozvinutých zemí na světovém obchodu v uplynulých 40 letech snížil z 1,9 % na 1 %, a to navzdory rostoucímu počtu dvoustranných režimů bezcelního a bezkvótového přístupu pro jejich produkty (z nichž je iniciativa Společenství "Vše kromě zbraní" největší), C. vzhledem k tomu, že důležitou podmínkou splnění cíle vymýcení chudoby v kontextu udržitelného rozvoje a snahy o dosažení rozvojových cílů tisíciletí je hospodářský růst a začlenění rozvojových zemí do globální ekonomiky, D. vzhledem k tomu, že mír a společné všeobecné hodnoty, jako je úcta k lidským právům a základním svobodám, řádná veřejná správa, demokratizace a právní stát, a jejich prosazování jsou pro rozvojové země zásadní, aby se mohly omezit chudobu a realizovat přínosy plynoucí z větších obchodních možností, E. vzhledem k tomu, že, jak je uvedeno v dokumentu Evropský konsenzus o rozvoji, Společenství, které čerpá ze svých zkušeností a z výlučné pravomoci v oblasti obchodu, má komparativní výhodu, když partnerským zemím poskytuje podporu při začleňování obchodu do národních rozvojových strategií a při podpoře regionální spolupráce, F. vzhledem k tomu, že v prohlášení 6. ministerské konference WTO v Hongkongu stojí, že "cílem programu pomoci v oblasti obchodu by mělo být pomoci rozvojovým zemím, zvláště těm nejméně rozvinutým, vybudovat kapacity na straně nabídky a obchodní infrastrukturu, kterou potřebují, aby mohly provádět dohody WTO a využívat jejich výhod, a také aby mohly rozšiřovat své obchodní aktivity", G. vzhledem k tomu, že proces globalizace, který neustále pokračuje a nelze jej zastavit, nabízí mnohé příležitosti a výzvy, ale také v sobě skrývá nebezpečí marginalizace zemí, zvláště těch nejchudších, i marginalizace nejvíce zranitelných skupin v těchto zemích, především tam, kde jsou velké rozdíly v příjmech v rámci jednotlivých zemí i ve srovnání s jinými zeměmi a kde roste počet lidí žijících v chudobě, Důvody pro "pomoc v oblasti obchodu" a blahodárný trojúhelník: lepší přístup na trh, vhodné domácí politiky a vyšší a efektivnější pomoc v oblasti obchodu 1. zdůrazňuje, že otevření obchodu je jednou z nejefektivnějších hnacích sil hospodářského růstu, jenž je nezbytný ke snížení chudoby a k podpoře hospodářského růstu a zaměstnanosti chudých a který je rovněž významným katalyzátorem celosvětového udržitelného rozvoje; 2. trvá však na tom, že samotná otevřenost obchodu není dostatečnou podmínkou využití obchodu pro rozvoj a snížení chudoby, což je složitý a vícerozměrný problém, jenž nemá snadné řešení; 3. zdůrazňuje, že v mnoha rozvojových zemích stojí v cestě jejich schopnosti těžit z přínosů plynoucích z větších obchodních možností domácí politiky "za hranicemi" a nepostačující ekonomické a investiční prostředí; konstatuje proto, že růst a obchod nemohou snížit chudobu bez nezbytných doprovodných domácích politik, včetně přerozdělování a sociálních politik a skutečného zlepšení schopnosti řádně provádět veřejnou správu; 4. má za to, že bez zlepšení ve správní oblasti mohou mít všechny ostatní reformy jen omezený účinek; zdůrazňuje, že rozvoj je postaven na efektivně fungujících státech, zvláště těch, jež dokážou prosazovat a chránit lidská práva a dokážou svým obyvatelům zajistit služby a klima vhodné pro podnikání a růst; je toho názoru, že i když zlepšení veřejné správy včetně demokracie je především úkolem dotčených zemí, využitím pomoci v oblasti obchodu lze řádnou veřejnou správu podpořit a zároveň zabránit jejímu narušování tím, že bude poskytnuta podpora komplexním národním strategiím pro vytváření kapacit, že se rozšíří spolupráce a posílí se orgány, které zajišťují větší transparentnost a odpovědnost; 5. má za to, že odpovědnost je vzájemná a že se zásady udržitelnosti životního prostředí, ochrany sociálních a lidských práv a řádné veřejné správy týkají rozvinutých zemí stejně jako rozvojových, a proto musí být zahrnuty do přístupu EU k pomoci v oblasti obchodu; 6. uzavírá, že mají-li rozvojové země rozvinout potenciál liberalizace obchodu, musí být přístup na trh, zejména v jejich nejkonkurenceschopnějších odvětvích, doplněn jak důkladnými reformami domácích politik, tak spravedlivým mezinárodním obchodním systémem, k němuž patří výrazně vyšší a efektivnější pomoc v oblasti obchodu; 7. zdůrazňuje, že pomoc v oblasti obchodu není panacea, ale je nezbytná jak k využití potenciálních zisků z mezinárodního obchodu, tak ke zmírnění případných nákladů; domnívá se, že aby bylo možné považovat pomoc v oblasti obchodu za úspěch, musí přinést přímé výhody výrobcům a obchodníkům v přijímajících zemích; 8. konstatuje, že obchod, a obecněji i výrobní kapacity byly v programech pomoci v posledních 10 až 15 letech poněkud opomíjeny a hlavní úsilí se soustředilo přímo na odstraňování chudoby, což není vždy nejúčinnější prostředek, jak výraznějšího zmírnění chudoby dlouhodoběji dosáhnout; má tedy za to, že iniciativy pomoci v oblasti obchodu jsou jedinečnou příležitostí k překonání vzájemné nedůvěry mezi sférou pomoci a obchodu; má tedy za to, že je nezbytné věnovat zvláštní pozornost vzájemnému propojení obchodu a rozvojových strategií, aby byla obnovena rovnováha a nalezeny udržitelné dlouhodobé modely výroby, které mohou přispět ke zmírnění chudoby; 9. uznává, že rozvoj není jen otázkou hospodářského rozvoje, ale také rozvoje v oblasti zdraví, vzdělání, lidských práv, ochrany životního prostředí a politické svobody; má však za to, že tyto věci nelze zaručit, pokud nedojde k hospodářskému rozvoji, který vytváří potřebné zdroje; 10. doufá, že pomoc v oblasti obchodu může přispět k rozvoji schopnosti přijímajících rozvojových zemí započít proces hospodářské integrace "jih-jih", který zde až do nynějška chyběl; 11. naléhá na EU, aby splnila své závazky, jež učinila v průběhu kola jednání z Dohá vůči nejméně rozvinutým zemím, tím, že předběžně zajistí prostředky pro rozvojový balíček a do roku 2013 zruší své zemědělské vývozní dotace; zdůrazňuje, že EU musí naléhat na další členy WTO, aby rovněž splnili své závazky vůči nejméně rozvinutým zemím; Společná evropská strategie na rok 2007 pro pomoc v oblasti obchodu 12. vítá a plně podporuje rostoucí shodu reflektovanou v závěrech Rady ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy ze dne 16. a 17. října 2006, že k lepšímu začlenění rozvojových zemí, zejména nejméně rozvinutých zemí, do mnohostranného systému obchodu založeného na pravidlech a k tomu, aby tyto země efektivněji využívaly obchod při naplňování obecného cíle vymýtit chudobu v rámci udržitelného rozvoje, je zapotřebí zvýšená a efektivnější pomoc v oblasti obchodu; 13. považuje za nejvýše důležité, aby byl Parlament po vzoru "Evropského konsenzu o rozvoji" náležitě zapojen do přípravy a přijetí společné evropské strategie na rok 2007 pro pomoc v oblasti obchodu; 14. konstatuje, že zmiňovaná společná strategie by měla: zaprvé stanovit obecné zásady pro pomoc EU v oblasti obchodu, zadruhé stanovit pracovní program s konkrétními doporučeními pro EU, aby naplnila, a případně ještě zlepšila cílovou částku 2 miliardy EUR na pomoc související s obchodem do roku 2010 a aby poskytovala efektivnější pomoc v oblasti obchodu, zatřetí vytvořit modality koordinace a skutečné realizace pomoci v oblasti obchodu na jednotlivých úrovních a přitom se držet doporučení pracovní skupiny WTO a na závěr určit konkrétní mechanismy za účelem zlepšení transparentnosti, sledování a kontroly; Rozsah a definice pomoci v oblasti obchodu 15. konstatuje, že jednou z nejspornějších otázek spojených s pomocí v oblasti obchodu je samotná její definice, neboť pojmem pomoc v oblasti obchodu se označuje velké množství různých opatření pomoci poskytovaných rozvojovým zemím; 16. připomíná, že pomoc související s obchodem, jak ji definoval Výbor pro rozvojovou pomoc OECD a jak je zapsána v databázi rozvojové agendy z Dohá Výboru pro rozvojovou pomoc WTO, tradičně spadá do dvou hlavních kategorií: obchodní politika a regulace a rozvoj obchodu, přičemž rozvoj obchodu je vykládán tak, že zahrnuje i podporu soukromého sektoru a v menší míře také omezení na straně nabídky a určitou adaptační pomoc; 17. zdůrazňuje však, že pracovní skupina WTO pro pomoc v oblasti obchodu přidala ke dvěma již existujícím kategoriím tři další kategorie pomoci v oblasti obchodu: adaptaci související s obchodem, infrastrukturu související s obchodem a produkční kapacitu; 18. konstatuje, že jelikož se tyto tři kategorie pomoci v oblasti obchodu překrývají se dvěma již existujícími, a hrozí tedy nebezpečí, že nebudou rozlišitelné od všeobecné rozvojové spolupráce, nemohou být předmětem stávajících kvantitativních cílů stanovených Komisí a závazků ze strany členských států, dokud nebude dosaženo mezinárodní shody o jejich definici, neboť existuje riziko, že tato širší pomoc v oblasti obchodu bude vystavena riziku nejasného vykazování a dvojího započítávání; 19. domnívá se však, že tři dodatečné kategorie navrhované v široké a ambiciózní definici pracovní skupiny WTO pro pomoc v oblasti obchodu jsou cenné v tom, že odrážejí celou škálu potřeb rozvojových zemí souvisejících s obchodem, a měly by se proto používat v rozvojových strategiích a strategiích pro snižování chudoby jednotlivých zemí, a tím podporovat efektivní začlenění všech relevantních priorit, které souvisejí s obchodem; má za to, že nyní je největším úkolem a zároveň příležitostí vytvořit ucelený soubor nástrojů, které budou společně zajišťovat poskytování pomoci, která rozvojovým zemím umožní navazovat výhodnější obchodní vztahy, a napomáhat tak hospodářskému rozvoji a zmírňování chudoby a urychlovat rozvoj; 20. doporučuje vytvořit na úrovni zemí inkluzívní procesy podporované náležitými institucionálními strukturami, do nichž budou zapojeny domácí agentury, příslušná ministerstva včetně ministerstev obchodu (která mají doma na rozvoji politik tradičně jen omezený vliv), členové parlamentů, odborové svazy, nevládní organizace, dárci a soukromý sektor a jejichž cílem bude zahájení identifikace skutečných potřeb a priorit pomoci v oblasti obchodu a sdílení informací a politický dialog; 21. konstatuje, že iniciativy pomoci v oblasti obchodu by měly věnovat větší pozornost zásadnímu zapojení soukromého sektoru, zejména MSP, odborových svazů a občanské společnosti, a to jak při identifikaci potřeb, tak při realizaci pomoci, aby pomoc v oblasti obchodu mohla lépe usnadňovat zakládání a růst podniků a efektivní vytváření důstojných pracovních míst; v tomto ohledu zdůrazňuje, že je nutné přidělit část prostředků pomoci v oblasti obchodu spravedlivému obchodu v souladu s bodem 19 svého usnesení o spravedlivém obchodu a rozvoji; Větší rozsah, stejné důvody: význam širší agendy pomoci v oblasti obchodu 22. zdůrazňuje, že EU musí přispívat do širší agendy pomoci v oblasti obchodu významnou měrou nezávisle na přesné definici pomoci v oblasti obchodu; Adaptace obchodu 23. konstatuje, že i když se adaptace obchodu ve výše zmíněném prohlášení ministerské konference WTO v Hongkongu výslovně neuvádí, měla by být začleněna jako důležitý prvek širší agendy pomoci v oblasti obchodu; připomíná v tomto ohledu, že pracovní skupina pro obchod projektu tisíciletí OSN navrhla zřízení dočasného "fondu pomoci v oblasti obchodu" a také komisař EU pro obchod (dne 4. února 2005) navrhl vytvoření zvláštního fondu pro adaptaci obchodu, který by "chudým pomohl obchodovat efektivněji a snížil by sociální náklady adaptace"; 24. konstatuje, že náklady adaptace související s obchodem pokrývají celou řadu záležitostí, k nimž zejména patří: zaprvé náklady na narušení systému preferencí, jež zvláště postihují země závislé na vývozu textilních výrobků a zemědělských komodit, zadruhé ztráta příjmů z obchodních tarifů a zatřetí náklady plynoucí z růstu cen potravin, které patrně postihnou země, jež jsou čistými dovozci potravin, a které postihnou zvláště chudší vrstvy obyvatelstva; 25. zdůrazňuje, že dodatečné náklady související s dodržováním norem pro výrobky, včetně hygienických a rostlinolékařských opatření, a náklady na provádění dohod WTO, např. dohody o investičních opatřeních týkajících se obchodu (TRIMs), dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) a všeobecné dohody WTO o obchodu službami (GATS), které vyžadují náročné změny politik a právních předpisů, se často považují za náklady na adaptaci, ale rovněž zdůrazňuje, že se tyto náklady překrývají s kategorií pomoci v oblasti obchodu nazvanou "obchodní politika a regulace"; konstatuje, že náklady spojené s výrobními faktory, např. s řízením krátkodobé nezaměstnanosti nebo rekvalifikací, jsou některými odborníky také považovány za náklady na adaptaci související s obchodem; 26. konstatuje, že podpora platební bilance je obecným nástrojem rozvojové pomoci, který lze rovněž použít k řešení nákladů na adaptaci; 27. zdůrazňuje, že náklady na adaptaci jsou obzvláště důležité v souvislosti s dohodami o hospodářském partnerství (EPA); 28. uznává rostoucí obavy států AKT ze způsobů poskytování, efektivnosti a kvality pomoci ES v oblasti obchodu, pokud jde o podporu programů pro přizpůsobení se hospodářské situaci; 29. zdůrazňuje, že adaptace obchodu by neměla být chápána jako pouhá kompenzace vyplácená za narušení systému preferencí nebo za širší dopady liberalizace, nýbrž jako mechanismus k usnadnění obtížného přechodu k liberalizovanějšímu prostředí; 30. domnívá se, že adaptační pomoc v reakci na obchodní otřesy je nezbytná k usnadnění přijetí volnějšího obchodu, neboť bez adaptační pomoci a bez sociálních záchranných sítí se liberalizaci obchodu bude klást odpor nebo bude zvrácena; má za to, že k tomu, aby EU mohla v tomto ohledu pomoc v oblasti obchodu financovat a realizovat, bude třeba mnohem lépe pochopit procesy adaptace, jimiž pracovníci, spotřebitelé, podniky a vlády v rozvojových zemích procházejí v důsledku liberalizace obchodu; 31. konstatuje, že mechanismus MMF pro obchodní integraci, který byl vytvořen v roce 2004, aby pomohl zemím majícím problémy s platební bilancí vyrovnat se s dopadem liberalizace obchodu, se řídí obvyklými podmínkami politik MMF a podmínkami pro půjčky, a není tak možná vhodný pro země, které jsou již silně zadlužené nebo si nepřejí využívat programu MMF; se znepokojením konstatuje, že tento mechanismus je jediným dostupným konkrétním mnohostranným mechanismem adaptace souvisejícím s obchodem a že byl zatím použit pouze ve třech zemích, konkrétně v Bangladéši, Dominikánské republice a Madagaskarské republice; 32. doporučuje, aby Komise a členské státy - vzhledem k neexistenci nových mnohostranných mechanismů, které by řešily otázku nákladů adaptace související s obchodem - zaprvé zhodnotily rozsah, účinnost a efektivitu stávající podpory, a zejména provedly kvantitativní popisné i analytické posouzení dopadu této pomoci; doporučuje, aby Komise používala konzistentní metodologii pro posouzení toho, jak konkrétní projekty podpořily obchod a hospodářský rozvoj, s cílem napomoci adaptaci související s obchodem a dále vytvořit v rámci společné evropské strategie na rok 2007 pro pomoc v oblasti obchodu konkrétní doporučení, zadruhé, aby podporovaly nový mechanismus mezinárodních finančních institucí pro obchodní integraci, který je ambicióznější jak ve financování, tak v rozsahu, a může mít širší využití, a zatřetí, aby členské státy v rámci svých vlastních národních a regionálních programů vytvořily konkrétní iniciativy, které by se zabývaly otázkou nákladů na adaptaci, zejména pak nákladů, o kterých je třeba jednat, podobně jako u narušení systému preferencí, především mezi příjemci a poskytovateli preferencí, ale i nákladů, které náležitě neřeší mechanismus mezinárodních finančních institucí pro obchodní integraci; 33. žádá Komisi, aby upřesnila, které rozpočtové položky by mohly být použity na financování pomoci adaptaci související s obchodem, a aby v této souvislosti posoudila možné nedostatky rozpočtové struktury EU; 34. zdůrazňuje, že poskytování pomoci na infrastrukturu je důležitým činitelem při konsolidaci národních a regionálních trhů a při stimulaci růstu založeného na vývozu; Infrastruktura 35. vyzývá Komisi, členské státy a Evropskou investiční banku, aby předložily jasný přehled stávající pomoci a plánovaných iniciativ, jejichž zřetelnou součástí je obchodní infrastruktura; v tomto ohledu volá po ambicióznější intervenci ze strany Evropské investiční banky v rámci víceletého plánu do financování infrastruktury např. v odvětvích silniční a železniční dopravy, informačních a komunikačních technologií, letišť a námořních přístavů; 36. naléhá na Komisi, aby předložila konkrétní návrhy, jak reagovat na doporučení pracovní skupiny WTO pro pomoc v oblasti obchodu v oblastech, které možná nespadají do působnosti úžeji definované pomoci EU v oblasti obchodu, kam zejména patří: vytváření produkčních kapacit, infrastruktura související s obchodem a problémy spojené s adaptací v důsledku liberalizace obchodu; Další související otázky Regionální integrace a obchod "jih-jih" 37. je toho názoru, že regionální obchodní dohody mezi rozvojovými zeměmi nebo rozvojovými a rozvinutými zeměmi jsou účinným prostředkem, jímž lze zajistit účast rozvojových zemí na světovém hospodářství; 38. uvědomuje si významnou hodnotu iniciativ "jih-jih", které čerpají ze společné zkušenosti a šíří osvědčené postupy v oblasti usnadnění obchodu, a očekává, že společná evropská strategie na rok 2007 pro pomoc v oblasti obchodu navrhne konkrétní opatření na podporu těchto iniciativ; 39. zdůrazňuje, že regionální integrace a integrace "jih-jih" může být účinným nástrojem povzbuzujícím využívání obchodu k rozvoji, neboť může zvýšit efektivitu a konkurenceschopnost, umožnit úspory z rozsahu, vytvořit atraktivní prostředí pro přímé zahraniční investice, zaručit lepší vyjednávací pozici a přispět k nastolení míru a bezpečnosti; 40. konstatuje, že při vytváření programů na úrovni zemí se často neberou dostatečně v potaz potřeby regionální pomoci v oblasti obchodu nebo pomoci v oblasti obchodu přesahující hranice států; žádá proto Komisi, členské státy a mezinárodní finanční instituce, aby navrhly konkrétní doporučení, jak zlepšit stávající mechanismy, aby odrážely i potřeby regionální pomoci v oblasti obchodu a pomoci v oblasti obchodu přesahující hranice států, včetně těch, které se konkrétně vztahují k regionální integraci; Zemědělství 41. konstatuje, že zemědělství je i nadále hlavním zdrojem příjmů a pracovních příležitostí ve většině rozvojových zemí, a proto zdůrazňuje, že významnou úlohou pomoci v oblasti obchodu je napomáhat rozvojovým zemím při řešení výzev, kterým čelí jejich zemědělství, zvláště těch souvisejících s komoditami, jako je cukr, banány a bavlna; Služby 42. domnívá se, že EU zatím soustředila relativně malou část pomoci v oblasti obchodu do odvětví služeb, což neodpovídá důležitému postavení služeb v rámci světového obchodu; zdůrazňuje proto, že k posílení potenciálu rozvojových zemí při řízení a regulování jejich odvětví služeb a vývozu služeb i k dodržení příslušných regulačních požadavků a dalších požadavků týkajících se služeb existujících v zemích OECD je nezbytné zaměřit finanční prostředky oficiální rozvojové pomoci a pomoci v oblasti obchodu na odvětví služeb; dále rovněž zdůrazňuje, že je třeba rozvojovým zemím poskytnout finanční prostředky a předat jim odborné právní a technické znalosti, aby mohly bránit své hospodářské zájmy na mezinárodní úrovni; Pracovní normy a normy v oblasti životního prostředí 43. zdůrazňuje, že nezbytnou součástí agendy pomoci v oblasti obchodu je zvláštní pomoc při zavádění legislativy sloužící k efektivnímu naplnění základních pracovních norem stanovených v úmluvách ILO i náležité a efektivní legislativy v oblasti životního prostředí; Podpora spravedlivého obchodu 44. vyzývá k tomu, aby byla věnována zvláštní pozornost iniciativám, které nejlépe podporují snižování chudoby a udržitelný rozvoj, včetně projektů spravedlivého obchodu a iniciativ usnadňujících účast žen na pracovní síle; 45. zdůrazňuje, že v souvislosti s vytvářením výrobních kapacit by pomoc v oblasti obchodu měla rovněž podporovat snahy o zapojení malých a znevýhodněných výrobců do obchodu, o vytvoření sdružení výrobců a struktur zastupujících výrobce, o usnadnění přístupu k financování obchodu a o umožnění přímého kontaktu mezi výrobci a spotřebiteli, neboť tyto snahy představují osvědčené postupy ve stávajících iniciativách v oblasti spravedlivého obchodu; 46. má za to, že vytváření výrobních kapacit, které spadají do pomoci v oblasti obchodu, musí být doplněno účinnější snahou o zajištění řádné odměny pro výrobce; v této souvislosti připomíná, že je důležité, aby se výrobci podíleli na tvorbě cen, jak je uvedeno v kompendiu k dohodě z Cotonou; Zásady pomoci EU v oblasti obchodu 47. zdůrazňuje, že společná evropská strategie na rok 2007 pro pomoc v oblasti obchodu by měla v souladu s Pařížským prohlášením OECD stanovit tyto obecné zásady: Pokud jde o důvody a zeměpisný rozsah a) pomoc v oblasti obchodu není panacea na rozvoj, je však nezbytným doplňkem liberalizace obchodu a reforem domácích politik, které provádějí samy rozvojové země, a příslušných možností WTO, b) úspěšná pomoc v oblasti obchodu vyžaduje efektivní integraci obchodních a rozvojových strategií, c) pomoc v oblasti obchodu by měla upřednostňovat nejméně rozvinuté země a nejzranitelnější rozvojové země, Pokud jde o rozvojovou agendu z Dohá d) pomoc v oblasti obchodu není náhradou za jednání o rozvojové agendě z Dohá a za rozvojové výhody, které přinese lepší přístup na trh; pomoc v oblasti obchodu je cenným a nezbytným doplňkem, který by měl přispět k rozvojovému rozměru rozvojové agendy z Dohá tím, že rozvojovým zemím, zvláště těm nejméně rozvinutým, napomůže při provádění dohod WTO a při využívání jejich výhod a obecněji pak při rozšiřování obchodu; pomoc v oblasti obchodu není součástí jednoho podniku rozvojové agendy z Dohá, nýbrž je nezbytná sama o sobě, nezávisle na pokroku jednacího kola z Dohá, e) je třeba urychleně zvýšit a zefektivnit pomoc v oblasti obchodu, a to bez ohledu na uzavření jednacího kola z Dohá, f) pomoc v oblasti obchodu nemůže být svázána s jakýmkoli výsledkem těchto jednání, ani použita ke kompenzaci za špatný přístup na trh, Pokud jde o závazek k většímu objemu pomoci v oblasti obchodu a její realizaci g) zvýšení pomoci v oblasti obchodu musí odpovídat velikosti rozpoznaných problémů a musí být předvídatelné, stabilní a doplňkové ke stávající rozvojové pomoci, kterou ale nesmí nahrazovat, h) aby byla zajištěna konzistentnost a efektivita pomoci v oblasti obchodu, je třeba větší soudržnost s různými oblastmi vnější činnosti, zvláště s obchodními a rozvojovými politikami, a zároveň větší komplementarita a lepší harmonizace, součinnost a koordinace postupů mezi EU a jejími členskými státy i ve vztahu k ostatním dárcům a mezi těmito dárci navzájem, i) zásadní význam má vlastnictví ze strany zemí: pomoc v oblasti obchodu musí vycházet z potřeb příjemců, musí být navržena a realizována jako nedílná součást vlastních hospodářských a rozvojových strategií jednotlivých rozvojových zemí a musí odpovídat požadavkům soukromého sektoru a občanské společnosti, včetně hnutí za spravedlivý obchod, j) pomoc v oblasti obchodu by měla probíhat na základě diferencovaného přístupu, který závisí na zvláštních souvislostech a potřebách rozvoje, aby přijímající země a regiony a především jejich soukromý sektor a občanská společnost získaly specifickou, individuálně uzpůsobenou pomoc, jež bude vycházet z jejich potřeb, strategií, priorit a zdrojů, k) vzhledem k opakujícímu se problému ohledně nedostatku hodnocení potřeb v rozvojových zemích, který je v některých případech způsoben nedostatečnou kapacitou, by pomoc v oblasti obchodu měla v rozvojových zemích podporovat řízení, navrhování a provádění obchodních politik jakožto nedílnou součást jejich hospodářských a rozvojových strategií; pomoc v oblasti obchodu by rovněž měla být navržena tak, aby se jejím prostřednictvím řešily specifické problémy v rámci rozvoje označené příjemci a aby byla úzce spojena s prioritami, postupy a systémy daných zemí, l) klíčovým bodem pomoci v oblasti obchodu a účinnosti pomoci je včasnost a předvídatelnost poskytování finančních prostředků; v souladu se zásadami Pařížské deklarace by přijímající země měly mít prospěch z výrazné několikaleté předvídatelné pomoci; pomoc v oblasti obchodu by měla být poskytována včas, aby se řešily jak krátkodobé, tak i dlouhodobé priority, a v optimálním případě by měla být uvedena v soulad s programovacím cyklem dané země či regionu; Zvětšování měřítka pomoci v oblasti obchodu 48. připomíná, že EU a její členské státy se na ministerské konferenci v Hongkongu společně zavázaly zvýšit kolektivně pomoc v oblasti obchodu na 2 miliardy EUR; konstatuje, že by tento závazek měl být monitorován s ohledem na tradiční kategorie pomoci EU související s obchodem, jako je obchodní politika a regulace a rozvoj obchodu, jak je definoval Výbor pro rozvojovou pomoc OECD a jak jsou zapsány v databázi rozvojové agendy z Dohá Výboru pro rozvojovou pomoc WTO; 49. uvědomuje si však, že vzhledem k tomu, že daný příslib se má týkat pouze pomoci v souvislosti s obchodem, hrozí nebezpečí, že finanční prostředky, které jsou k dispozici, mohou být směřovány do tohoto užšího výseku pomoci v oblasti obchodu s cílem splnit daný cíl, a pomoc v oblasti obchodu se v důsledku toho nebude řídit skutečnými požadavky, pokud pro země a regiony bude prioritou infrastruktura a adaptace související s obchodem; vyzývá Komisi, aby se tímto problémem zabývala ve společné strategii; 50. připomíná, že se EU zavázala zvýšit do roku 2010 celkovou oficiální rozvojovou pomoc na 0,56 % HDP, což odpovídá 20 miliardám EUR dodatečné pomoci, a konstatuje tedy, že dodatečné finanční prostředky na pomoc v oblasti obchodu by měly být široce dostupné v rámci rozpětí tohoto zvýšení, a ne na úkor jiných rozvojových priorit; 51. zdůrazňuje, že vzhledem k tomu, že by balíček pomoci v oblasti obchodu měl doplňovat již existující rozvojovou pomoc, nové závazky k pomoci v oblasti obchodu by neměly vést k přesunutí zdrojů, které již byly vyčleněny na jiné rozvojové iniciativy, např. na zdravotnické a vzdělávací projekty, jež jsou mimořádně důležité pro vybudování silného hospodářství; 52. naléhá na EU a členské státy, aby co nejdříve plně provedly příslušné závazky ve vztahu k pomoci v oblasti obchodu, a to v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto usnesení; 53. vyzývá Komisi, aby ve zvláštním pracovním programu vysvětlila, jak bude provádět svůj závazek ohledně zvýšení současného i plánovaného financování podpory pomoci v oblasti obchodu ze strany Společenství ze stávajícího průměru o přibližné hodnotě 850 milionů EUR ročně na 1 miliardu EUR ročně; v tomto ohledu konstatuje, že by doplňkovost pomoci v oblasti obchodu měla být dosažena s ohledem na dohodnutý základ, jako je například průměr za období 2002-2004; 54. zdůrazňuje, že příslib 1 miliardy EUR ze strany Komise i členských států je třeba realizovat tak, aby nedošlo ke změně označení pomoci, jež byla dříve klasifikována jako pomoc na infrastrukturu, na pomoc v oblasti obchodu, nebo aby si členské státy nezapočítávaly dvoustrannou pomoc a příspěvky na vnější pomoc EU dvakrát; 55. vyzývá všechny velké mezinárodní dárce, aby objasnili přesnou povahu a rozsah svých závazků; 56. vyzývá Komisi, aby podrobně vysvětlila, jaká konkrétní opatření jsou vyžadována k tomu, aby se zajistilo, že začleňování obchodního hlediska do programového dialogu s přijímajícími zeměmi a regiony povede k účinnému poskytování slíbeného většího rozsahu pomoci; 57. uznává rozpočtové potíže, s nimiž se Komise potýká při přidělování finančních prostředků na mnohostranné účely; žádá Komisi, aby objasnila potřeby pro financování iniciativ horizontální pomoci související s obchodem, včetně dvoustranných, regionálních a mnohostranných iniciativ, jako je integrovaný rámec (IF); v tomto ohledu zdůrazňuje, že navrhl novou rozpočtovou položku, která je již zahrnuta v rozpočtu EU na rok 2007, z níž budou financovány mnohostranné programy a iniciativy v oblasti pomoci související s obchodem, které nabízejí přidanou hodnotu geografickým programům Společenství; zdůrazňuje, že mu nová rozpočtová položka poskytuje větší kontrolu nad výdaji spojenými s mnohostrannými programy a iniciativami týkajícími se pomoci související s obchodem, čímž se zlepšuje viditelnost a transparentnost takových výdajů; žádá Komisi, aby co nejdříve dokončila hodnocení finančních prostředků v horizontálních iniciativách pomoci související s obchodem, včetně IF; Dohody o hospodářském partnerství 58. domnívá se, že náležitá podpora adaptace související s dohodami o hospodářském partnerství a doprovodných opatření bude hrát zásadní úlohu při určování schopnosti zemí a regionů AKT těžit z možných výhod plynoucích ze závazků a reforem spojených s dohodami o hospodářském partnerství; domnívá se navíc, že pomoc v oblasti obchodu je pro země AKT nutným doplňkem, mají-li tyto země plně využít příležitostí plynoucích z mezinárodního obchodního systému; 59. vítá závazek, že významný podíl z příslibu EU a členských států navýšit do roku 2010 pomoc související s obchodem na 2 miliardy EUR bude přidělen zemím AKT; s obavami však poznamenává, že pouze kolektivní příspěvek členských států je zamýšlen jako dodatečný příspěvek ke zdrojům Evropského rozvojového fondu; lituje, že operační hlediska rozvojové podpory, která je poskytována dohodám o hospodářském partnerství, a tedy i důsledky rozhodnutí ohledně rozhovorů o dohodách o hospodářském partnerství, jsou nadále neurčité, a naléhá na Radu a Komisi, aby objasnily velikost a rozpočtový charakter příspěvku členských států, a to co nejdříve a s dostatečným předstihem před uzavřením jednání o dohodách o hospodářském partnerství, se zvláštním odkazem na otázky spojené s dostupnou úrovní a rozsahem podpory, mechanismy jejího poskytování, s identifikovanými vazbami a součinností s programem 10. Evropského rozvojového fondu a na proces propojení pomoci v oblasti obchodu s jednáním a zaváděním dohod o hospodářském partnerství; 60. vyzývá k revizi stávajících programů pomoci v oblasti obchodu členských států, které se týkají změn souvisejících s dohodami o hospodářském partnerství, aby mohl být stanoven nejúčinnější mechanismus poskytování účinné podpory pro realizaci změn souvisejících s dohodami o hospodářském partnerství; 61. zdůrazňuje, že je třeba naléhavě vyřešit problém účinného poskytování efektivní pomoci v oblasti obchodu těm zemím AKT, které jsou již zapojeny do preferenčního obchodu s EU (např. Botswana, Lesotho, Namibie a Svazijsko, které již urazily značný kus cesty ke zrušení obchodních cel vůči EU); Integrovaný rámec 62. vítá doporučení pracovní skupiny pro integrovaný rámec a s ohledem na závazek ministerské konference WTO z roku 2005 k operacionalizaci posíleného integrovaného rámce do 31. prosince 2006; naléhá na dárce, zejména pak na EU, aby objasnili své závazky tak, aby mohl být posílený integrovaný rámec okamžitě, adekvátně a předvídatelně financován a efektivně realizován, a to co možná nejdříve; 63. připomíná, že by se posílený integrovaný rámec měl stát tím klíčovým nástrojem, který nejméně rozvinutým zemím napomůže ve vymezení jejich potřeb v oblasti obchodu prostřednictvím diagnostických studií integrace obchodu, a rovněž významným nástrojem, který nejméně rozvinutým zemím pomůže začlenit obchod do jejich vnitrostátních rozvojových plánů a zlepšit jejich schopnost sestavit, vyjednat a provádět obchodní politiku; 64. konstatuje, že orientační výpočet nákladů na posílený integrovaný rámec ve výši 400 milionů USD, který vychází z účasti 40 nejméně rozvinutých zemí po dobu pěti let, by znamenal v průměru 1-2 miliony USD ročně na každou zemi, což by v případě účinného provádění představovalo zlepšení, nicméně se zdaleka nejedná o výraznou reakci na stávající výzvy; 65. vyzývá k lepší koordinaci a soudržnosti mezi jednotlivými dárci pomoci, která by zohledňovala prokázané schopnosti zapojených agentur poskytovat účinnou a kvalitní pomoc v různých odvětvích pomoci v oblasti obchodu, a rovněž k větší transparentnosti v souvislosti s pomocí přidělenou prostřednictvím pomoci související s obchodem; trvá proto na tom, aby byli do integrovaného rámce zapojeni plnohodnotní zástupci občanské společnosti a soukromého sektoru; 66. bere na vědomí ambiciózní pracovní program meziagenturní "poradní skupiny ad hoc pro pomoc v oblasti obchodu"; lituje však, že do tohoto procesu nejsou zapojeni zástupci soukromého sektoru, občanské společnosti a rozvojových zemí; 67. zdůrazňuje, že transparentnost poskytování pomoci a účinné sledování a hodnocení jsou zásadními prvky, díky kterým se vzbudí důvěra rozvojových zemí a nadále se bude zvyšovat kvalita pomoci; 68. žádá Komisi, aby vytvořila vyčíslitelná kritéria hodnocení účinnosti pomoci v oblasti obchodu; 69. bere na vědomí rozhodnutí Rady ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy, v němž se stanoví, že se pomoc v oblasti obchodu pro dohody o hospodářském partnerství bude týkat pouze obchodní politiky a předpisů a činností v oblasti rozvoje obchodu; naléhá na Radu a Komisi, aby objasnily, jak budou řešit další potřeby vyplývající z dohod o hospodářském partnerství, jako je infrastruktura spojená s obchodem, budování výrobní kapacity a adaptace související s obchodem; má za to, že by Rada a Komise měly dále zvážit nejvhodnější mechanismy pro poskytování různých kategorií podpory dohodám o hospodářském partnerství; 70. konstatuje, že ženy mají menší prospěch z příležitostí, které přináší liberalizace obchodu a globalizace, ale jsou zároveň více postiženy nepříznivými účinky těchto jevů, a naléhá proto na EU, aby ve svých programech pomoci souvisejících s obchodem věnovala zvláštní pozornost rozšiřování příležitostí pro účast žen na obchodu, zejména na mezinárodním obchodu; Sledování, hodnocení, přezkum a úloha Parlamentu při kontrole a dohledu 71. domnívá se, že Výbor pro rozvojovou pomoc OECD by měl sledovat celkovou agendu pomoci v oblasti obchodu, aby se zajistila co největší transparentnost řízení a směřování pomoci, souhlasí však s doporučením pracovní skupiny WTO, aby se pomoc v oblasti obchodu stala součástí přezkumů obchodní politiky dárců nebo příjemců prováděných WTO; 72. znovu opakuje, že by Komise měla prozkoumat pokrok dosažený při realizaci opatření přijatých na poli pomoci v oblasti obchodu a každé dva roky (počínaje rokem 2008) by měla Parlamentu a Radě předkládat zprávu o jejich realizaci a dosažených výsledcích a dále, jak jen to bude možné, o hlavních výsledcích a dopadech pomoci v oblasti obchodu; 73. výslovně žádá, aby zpráva předkládaná každé dva roky obsahovala specifické informace o původu financovaných opatření a případně také uváděla výsledky sledování a hodnocení, zapojení příslušných partnerů a plnění závazků a rozpočtových závazků a plateb podle jednotlivých zemí, regionů a kategorií pomoci; žádá, aby v této zprávě bylo rovněž obsaženo hodnocení, jakého pokroku bylo dosaženo v začleňování hlediska obchodu do programu pomoci, a hodnocení dosažených výsledků pomoci, přičemž v ní budou použity v nejvyšší možné míře specifické a měřitelné ukazatele jejího podílu na plnění cílů pomoci v oblasti obchodu; 74. zdůrazňuje, že by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit nejpozději do 31. prosince 2010 druhou zprávu obsahující hodnocení provádění pomoci v oblasti obchodu a výsledků, které byly jejím prostřednictvím dosaženy, a případně také návrh na zvýšení rozpočtu pomoci v oblasti obchodu a provedení potřebných změn ve strategii pomoci v oblasti obchodu a v jejím provádění; * * * 75. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám členských států, Radě AKT-EU a Smíšenému parlamentnímu shromáždění AKT-EU. [1] Úř. věst. C 177 E, 25.7.2002, s. 290. [2] Úř. věst. C 272 E, 13.11.2003, s. 277. [3] Úř. věst. C 39 E, 13.2.2004, s. 79. [4] Úř. věst. C 67 E, 17.3.2004, s. 255. [5] Úř. věst. C 76 E, 25.3.2004, s. 435. [6] Úř. věst. C 77 E, 26.3.2004, s. 393. [7] Úř. věst. C 304 E, 1.12.2005, s. 383. [8] Úř. věst. C 92 E, 20.4.2006, s. 397. [9] Úř. věst. C 157 E, 6.7.2006, s. 397. [10] Úř. věst. C 285 E, 22.11.2006, s. 126. [11] Úř. věst. C 293 E, 2.12. 2006, s. 155. [12] Úř. věst. C 298 E, 8.12.2006, s. 261. [13] Přijaté texty, P6_TA(2006)0320. [14] Přijaté texty, P6_TA(2006)0350. [15] Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1. [16] WT/MIN(01)/DEC/1. [17] WT/MIN(05)/DEC. [18] A/RES/55/2. --------------------------------------------------