SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Strategie rozšíření a hlavní výzvy na roky 2014-2015 /* COM/2014/0700 final */





Dokončit základy pro důvěryhodnost I. Agenda rozšíření — výsledky a výzvy V posledních pěti letech Komise posílila důvěryhodnost politiky rozšíření a zvýšila její transformační sílu tím, že již v rané fázi procesu rozšíření zajistila větší zaměření na řešení zásadních reforem. Komise kladla zvláštní důraz na tři pilíře, tj. právní stát, správu ekonomických záležitostí a reformu veřejné správy. Ve svém sdělení o strategii rozšíření z roku 2012[1] představila Komise nový přístup k právnímu státu. Na základě zkušeností získaných v rámci evropského semestru Komise ve svém sdělení z roku 2013[2] stanovila rámec pro posílení správy ekonomických záležitostí. Letos přichází Komise s novými představami o podpoře reformy veřejné správy v zemích procesu rozšíření. Tyto tři pilíře jsou propojené a pokrok v těchto oblastech bude mít klíčový význam pro určení toho, kdy budou země plně připraveny na členství v EU. Politika rozšíření EU přispívá k vzájemným výhodám míru, bezpečnosti a prosperity v Evropě. Posiluje politickou a hospodářskou sílu EU a na dotčené země má silný transformační účinek. Dobře připravený proces přistoupení zajistí, aby rozšíření nebylo na úkor akceschopnosti Unie. Desáté výročí přistoupení deseti členských států v květnu 2004 je připomínkou dosaženého pokroku. S rozšiřováním EU se rozšiřují i příležitostí pro naše podniky, finanční investory, spotřebitele, turisty, studenty a majitele nemovitostí. Z přistoupení měly prospěch jak země přistupující do EU, tak stávající členské státy. Obchod a investice se zvýšily. Kvalita života občanů se zlepšila, neboť se začaly v širším měřítku používat normy EU v oblasti ochrany životního prostředí, ochrany spotřebitele a další. Pro země západního Balkánu je jasná perspektiva členství v EU, kterou jim poskytují členské státy EU, klíčovým stabilizujícím faktorem. Podporuje pokrok při plnění nezbytných podmínek, včetně podmínek procesu stabilizace a přidružení. Zásadní význam mají dobré sousedské vztahy a inkluzivní regionální spolupráce. Vloni došlo v tomto směru k pokroku, i když některé otázky zůstávají otevřené. Nepřetržité úsilí o řešení dvoustranných sporů mezi zeměmi procesu rozšíření a s členskými státy, případně i pod záštitou OSN, a úsilí o překonání dědictví minulosti jsou rozhodující s ohledem na to, že tento region se ještě nedávno zmítal v konfliktech. Proces přistoupení je důsledný, stojí na přísné ale spravedlivé podmíněnosti, stanovených kritériích a zásadě vlastních zásluh. Jedná se o zásadní předpoklad pro důvěryhodnost politiky rozšíření, pro poskytování pobídek zemím procesu rozšíření, aby prováděly dalekosáhlé reformy, a pro zajištění podpory občanů EU. Členské státy by společně s orgány EU měly vést diskusi založenou na dostatečných informacích o politických, hospodářských a sociálních dopadech politiky rozšíření. *** Aktuální agenda rozšíření se týká zemí západního Balkánu, Turecka a Islandu. Pro řadu zemí západního Balkánu to byl významný rok: Černá Hora učinila další kroky v rámci přístupových jednání. Bylo otevřeno 12 kapitol. Provádění reforem v oblasti právního státu již bylo zahájeno. Nyní budou zapotřebí hmatatelné výsledky, jež budou mít klíčový význam pro určení celkového tempa jednání o přistoupení. Zahájení přístupových jednání je mezníkem ve vztazích EU se Srbskem. Nyní je třeba, aby Srbsko udržitelným způsobem plnilo své sliby v oblasti priorit svých reforem, neboť tempo jednání bude záviset na pokroku v klíčových oblastech, zejména v oblasti právního státu a narovnání vztahů s Kosovem*. Do dialogu mezi Bělehradem a Prištinou je třeba vnést novou dynamiku s cílem řešit hlavní otevřené otázky a zahájit novou etapu narovnání vztahů. Albánii byl v červnu přiznán status kandidátské země jako uznání jejího reformního úsilí a pokroku dosaženého při plnění požadovaných podmínek. Země potřebuje využít a konsolidovat tempo reforem a zaměřit své udržitelné a inkluzivní úsilí na úkoly související s integrací do EU. Je třeba, aby jak vláda, tak opozice vedly politickou diskusi především v parlamentu. Důležitým milníkem ve vztazích mezi EU a Kosovem bylo parafování dohody o stabilizaci a přidružení s Kosovem v červenci. Nyní je třeba, aby Kosovo realizovalo klíčové reformy, zejména v oblasti právního státu. Proces přistoupení Bývalé jugoslávské republiky Makedonie k EU se ocitl v slepé uličce. Je třeba přijmout opatření ke zvrácení nedávného negativního vývoje, zvlášť pokud jde o svobodu projevu a sdělovacích prostředků a o nezávislost soudnictví. Naléhavě je třeba najít dohodnuté a vzájemně přijatelné řešení problému s názvem země. Vláda a opozice by měly učinit kroky k obnovení politického dialogu v parlamentu. Bosna a Hercegovina na cestě k evropské integraci stagnuje. Po volbách bude nutné, aby země vystupovala jednotně, zabývala se naléhavými sociálně-ekonomickými reformami a pokročila se svým evropským programem. Provádění některých reformních závazků, např. demokratizačního balíčku, pokračovalo v Turecku i v roce 2013 a byly učiněny kroky směrem k řešení kurdské otázky. Existují však důvody pro vážné obavy týkající se nezávislosti soudnictví a ochrany základních svobod. Aktivní a důvěryhodná jednání o přistoupení představují nejvhodnější rámec pro využití plného potenciálu vztahů EU-Turecko. Zahájení jednání o příslušných kapitolách týkajících se právního státu a základních práv by přineslo plán reforem v těchto klíčových oblastech. V návaznosti na rozhodnutí vlády Islandu byla jednání o přistoupení v květnu 2013 pozastavena. *** Přístup Komise spočívající nejprve v řešení základních zásad klade na přední místo reformy v oblasti právního státu a základních práv, správy ekonomických záležitostí a zlepšení hospodářské konkurenceschopnosti a posílení demokratických institucí. Zahrnuje i veřejnou správu, která ve většině zemí procesu rozšíření zůstává slabá, má omezenou správní kapacitu, je vysoce politizovaná a trpí nedostatečnou transparentností. Posílení fungování demokratických institucí vyžaduje rovněž řádné volební procesy a řádné fungování parlamentů, včetně konstruktivního a udržitelného dialogu napříč politickým spektrem. Je třeba učinit více pro podporu prostředí příznivého pro organizace občanské společnosti. Silná občanská společnost zvyšuje politickou odpovědnost a přispívá k hlubšímu porozumění reforem souvisejících s přistoupením k EU. Část II tohoto sdělení se zaměřuje na hlavní výzvy a obsahuje přehled o pokroku v oblasti reformy veřejné správy, správy ekonomických záležitostí a konkurenceschopnosti, právního státu a základních práv. V části III je uveden přehled regionálních a bilaterálních problémů, zejména na západním Balkáně. V části IV jsou obsaženy závěry a doporučení týkající se průřezových otázek i jednotlivých zemí. Ve všech výše uvedených oblastech usiluje Komise o co největší využití stávajících mechanismů a fór k urychlení reforem, ať prostřednictvím struktur vzniklých na základě dohod o stabilizaci a přidružení, či jednání o přistoupení, nebo prostřednictvím cílených iniciativ pro jednotlivé země pod vedením Komise, jako jsou dialogy na vysoké úrovni nebo strukturované dialogy o právním státě. Takové iniciativy byly v listopadu 2013 dále rozšířeny zavedením dialogu na vysoké úrovni o klíčových prioritách s Albánií. Pokud jde o reformu veřejné správy, Komise zavádí strukturovanější dialog a zřizuje „zvláštní skupiny“ se zeměmi procesu rozšíření. V roce 2014 došlo k zahájení nového nástroje předvstupní pomoci (NPP II). Prostřednictvím NPP II poskytne EU 11,7 miliardy EUR na období 2014–2020 na podporu přípravy zemí procesu rozšíření na jejich přistoupení a rovněž na regionální a přeshraniční spolupráci. NPP II zvyšuje zaměření na priority pro přistoupení k EU v oblasti demokracie a právního státu, i pokud jde o konkurenceschopnost a růst. NPP II zavádí také odvětvový přístup, pobídky pro dosahování výsledků, zvýšenou rozpočtovou podporu a priority projektů. Koordinovaný přístup je nutný pro velké investice do hlavních koridorů infrastruktury. Sílí koordinace s mezinárodními finančními institucemi. Investiční rámec pro západní Balkán bude i nadále podporovat investice, jež posílí zaměstnanost a růst a podpoří propojitelnost v tomto regionu. Tři strategické výhody rozšiřování 1) zajišťuje v Evropě větší bezpečnost. Prostřednictvím procesu přistoupení EU prosazuje demokracii a základní svobody a konsoliduje právní stát v zemích aspirujících na členství, čímž oslabuje dopady přeshraniční trestné činnosti. Stávající politika rozšíření posiluje mír a stabilitu na západním Balkáně a podporuje obnovu a usmíření po válkách, které pobíhaly v devadesátých letech minulého století; 2) pomáhá zlepšovat kvalitu života lidí prostřednictvím integrace a spolupráce v oblastech, jako je energetika, doprava, právní stát, migrace, bezpečnost potravin, ochrana spotřebitele a životního prostředí a změna klimatu. Rozšiřování nám pomáhá zajišťovat uplatňování našich vlastních vysokých standardů za našimi hranicemi, což oslabuje riziko, že občané EU budou například vystaveni importovanému znečištění; 3) zvyšuje naši prosperitu. Větší Evropa znamená silnější Evropu. V roce 2012 činil HDP EU 23 % světového HDP a dosahoval hodnoty 13 bilionů EUR. Přistoupení bylo přínosné jak pro země, které přistoupily k EU, tak pro stávající členské státy. S rozšiřováním EU se rozšiřují i příležitostí pro naše podniky, investory, spotřebitele, turisty, studenty a majitele nemovitostí. Větší jednotný trh je pro investory přitažlivější: měřeno podílem na HDP, přímé zahraniční investice do EU z ostatního světa se od přistoupení v roce 2004 zdvojnásobily (z 15,2 % HDP v roce 2004 na 30,5 % HDP v roce 2012). *** II. Základní zásady na prvním místě – konsolidace reforem a posilování důvěryhodnosti V této části jsou pojmenovány hlavní výzvy a obsahuje přehled o pokroku v oblasti reformy veřejné správy, správy ekonomických záležitostí a konkurenceschopnosti, právního státu a základních práv. Jsou v ní vyloženy nové představy o zesíleném zaměření na reformu veřejné správy a dále upřesňuje přístup ke správě ekonomických záležitostí. V loňském sdělení se zvlášť zdůrazňovalo to, jak předvstupní finanční prostředky podporují proces reforem v celé jeho šíři. Letos je pozornost zaměřena na určité postupy ve výše uvedených oblastech, které se používají v zemích procesu rozšíření a které mohou být inspirací pro reformy jinde. a) Reforma veřejné správy Reforma veřejné správy je spolu s právním státem a správou ekonomických záležitostí jedním z pilířů procesu rozšíření. Všechny tři pilíře jsou úzce provázány průřezovými otázkami zásadního významu pro zdar politických a ekonomických reforem a budování základů pro provádění pravidel a standardů EU. Kvalitně fungující veřejná správa je nezbytná pro demokratickou správu věcí veřejných. Má také bezprostřední vliv na schopnost vlády poskytovat veřejné služby a podporovat konkurenceschopnost a růst. Cílem reformy veřejné správy je lepší transparentnost, odpovědnost a efektivita i silnější zaměření na potřeby občanů a podniků. Zásadní význam pro fungování státu a uskutečňování reforem potřebných pro začlenění do EU mají vhodné řízení lidských zdrojů, lepší plánování politik, koordinace a rozvoj, řádné správní postupy a lepší správa veřejných financí, včetně správy a výběru příjmů. Země musí vynaložit větší úsilí na zlepšení své veřejné správy na všech úrovních na základě svých vnitrostátních strategií. Komise uznává výzvy, s nimiž se potýkají země procesu rozšíření, a proto stále více podporuje zřizování potřebných správních struktur a kapacit v procesu přistoupení. Komise se ve své práci na reformě veřejné správy se zeměmi procesu rozšíření bude věnovat těmto hlavním otázkám: Hlavní otázky reformy veřejné správy 1. Strategický rámec pro reformu veřejné správy zahrnuje politický závazek k reformnímu procesu, včetně politického vedení, technické koordinace a sledování realizace reforem. 2. Tvorba a koordinace politik – sem patří vhodná koordinace na úrovni ústřední vlády, meziresortní koordinace, tvorba politiky a finanční analýza. 3. Veřejná služba a řízení lidských zdrojů — sem patří organizace a fungování veřejné správy, včetně jejího odpolitizování, náboru a povyšování na základě zásluh, odborné přípravy a profesionalizace. 4. Odpovědnost — sem patří transparentnost správy, včetně přístupu k informacím a možnost správní a soudní nápravy. 5. Poskytování služeb — sem patří zlepšení služeb pro občany a podniky, včetně zlepšení správních postupů a služeb elektronické veřejné správy. 6. Řízení veřejných financí — zahrnuje závazek uceleněji přistupovat ke zlepšování řízení veřejných financí a k celkovému rozpočtovému procesu vypracováním a prováděním víceletých programů řízení veřejných financí a vedením politického dialogu o řízení veřejných financí s Komisí a mezinárodními finančními institucemi. Důvěryhodný a relevantní program správy veřejných financí je klíčový také pro odvětvovou rozpočtovou podporu z nástroje předvstupní podpory. Komise usiluje o lepší začlenění reformy veřejné správy do procesu rozšiřování. Podle vzoru podvýborů zřizovaných na základě dohod o stabilizaci a přidružení byly v západobalkánských zemích založeny nebo se zakládají „zvláštní skupiny pro reformu veřejné správy“. Tyto zvláštní skupiny se už sešly v případě Albánie, Kosova, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Černé Hory. První schůze zvláštní skupiny pro reformu veřejné správy se Srbskem se bude konat v říjnu. Tyto zvláštní skupiny se stanou hlavní platformou urychlení reformy veřejné správy, jejíž těžiště bude spočívat ve výše zmíněných hlavních úkolech. Výsledky práce zvláštních skupin pro reformu veřejné správy by se měly projednávat v Radě stabilizace a přidružení/Výboru pro stabilizaci a přidružení v rámci strukturovanější politické debaty o hlavních otázkách reformy veřejné správy. I když neexistuje samostatná kapitola o acquis, jež by se zabývala veřejnou správou jako takovou, k podněcování nutných reforem by se měla využít i přístupová jednání. Hlavní otázky by se měly řešit v rámci příslušných kapitol – tj. v rámci veřejných zakázek, finanční kontroly, soudnictví a základních práv, daní a hospodářské a měnové politiky – a na mezivládních konferencích, pokud je to důležité pro provádění acquis. Zásadní význam bude mít koordinace s mezinárodními finančními institucemi, zvláště v oblasti správy veřejných financí. Komise nadále podporuje Regionální institut pro veřejnou správu, jenž hraje důležitou úlohu při sdílení zkušeností s reformou veřejné správy v regionu, a také ve vztahu k procesu integrace do EU. Rostoucí kapacita veřejné správy v Kosovu: Pro posílení odborné a institucionální kapacity své veřejné správy zřídilo Kosovo program mladých odborníků. Program je silně zaměřen na potřeby evropské integrace a poskytuje stipendia nejlepším studentům, kteří tak mohou absolvovat magisterské studium v Kosovu a dostanou možnost studovat v EU. Asi 80 % absolventů našlo zaměstnání v kosovských úřadech. Využilo toho nejen ministerstvo pro evropskou integraci, ale i rezortní ministerstva a instituce, jež budou odpovídat za plnění závazků vyplývajících z budoucí dohody o stabilizaci a přidružení. b) Správa ekonomických záležitostí a konkurenceschopnost Komise stále více podporuje zkvalitňování správy ekonomických záležitostí a konkurenceschopnosti v zemích procesu rozšíření. Má to zásadní význam pro řešení toho, co znepokojuje občany v dlouhodobě obtížných ekonomických podmínkách s vysokou nezaměstnaností a nízkými investicemi. Tento nový přístup je zvlášť důležitý ve vztahu k zemím západního Balkánu, jelikož žádnou z nich dosud nelze považovat za fungující tržní hospodářství. Tento přístup bude vycházet ze zkušeností členských států EU v evropském semestru. Stále silnější důraz se bude klást na strukturální a svým charakterem odvětvové reformy. Země procesu rozšíření budou požádány o předložení národních programů hospodářských reforem. EU zase zajistí více pokynů k prioritám reforem a lépe zacílené financování z NPP. Lepší správa ekonomických záležitostí v zemích procesu rozšíření má také význam pro udržení podpory rozšiřování uvnitř Evropské unie. Všechny západobalkánské země se potýkají s velkými strukturálními hospodářskými výzvami, mimo jiné s vysokou mírou nezaměstnanosti a nízkými zahraničními investicemi. Ve všech zemích procesu rozšíření přetrvávají značné problémy v oblasti hospodářských reforem, konkurenceschopnosti, tvorbě pracovních míst a fiskální konsolidace. Nedostatky právního státu a správy veřejných financí zvyšují riziko korupce a negativně se projevují na investičním prostředí. Žádná z těchto zemí zatím nevytvořila komplexní a přesvědčivou agendu domácích reforem. Makroekonomická situace v zemích procesu rozšíření Þ Sociálně-ekonomický vývoj v zemích procesu rozšíření nabízí pestrý obrázek. Všechny země procesu rozšíření si udržely celkovou makroekonomickou stabilitu, ale v mnoha těchto zemích se výrazně zvýšila fiskální rizika. Mírné oživení pokračuje. Podle poslední prognózy Komise by hospodářství kandidátských zemí západního Balkánu mělo v roce 2014 růst v průměru o 1,6 %. Hospodářská obnova se neprojevila na růstu pracovních míst. Nezaměstnanost je stále vysoká, zvláště mezi mladými lidmi, a v současnosti na západním Balkáně dosahuje průměrně 21 %, ale ještě mnohem vyšší je v Bosně a Hercegovině, Bývalé jugoslávské republice Makedonii a Kosovu. Chudoba se úporně drží na vysoké úrovni. Þ EU je hlavním obchodním partnerem zemí západního Balkánu, které sem vyvážejí přibližně 60 % svého exportu. EU je také největším poskytovatelem přímých zahraničních investic. Þ V roce 2013 zaznamenalo Turecko zvýšení růstu na 4 % a v roce 2014 dosáhne růst podle odhadů 2,6 %. Turecká lira oslabila a schodek běžného účtu se v roce 2013 zvýšil na téměř 8 % HDP. Nedávný hospodářský vývoj Turecka ukazuje jak vysoký potenciál, tak přetrvávající nerovnováhu jeho ekonomiky. Hlavním obchodním partnerem Turecka zůstává EU, kam směřuje přes 40 % jeho vývozu. Turecko se stalo pro evropské podniky investiční základnou, která se stále více začleňuje do dodavatelského a výrobního řetězce EU. Z EU pochází přibližně 70 % přímých zahraničních investic v Turecku. Hlavní ekonomické ukazatele || HDP na hlavu v standardu kupní síly (% EU) || růst HDP (%) || inflace (%) || nezaměstnanost (%) || míra nezaměstnanosti, věková skupina 20–64 (%) || podíl zapojení do trhu práce, věková skupina 20–64 (%) || vývoz (zboží a služby v % HDP) || veřejný dluh (% HDP) || veřejný schodek (% HDP) Albánie || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || -3,4* Bosna a Hercegovina || 29 || 2,5 || -0,2 || 27,5 || netýká se || netýká se || 30,0 || netýká se || -2,2 Bývalá jugoslávská republika Makedonie || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || -4,1 Kosovo || netýká se || 3,4 || 1,8 || 30,0 || netýká se || netýká se || 17,4 || netýká se || netýká se Černá Hora || 42 || -2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || -2,3 Srbsko || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || -5,0 Turecko || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || -0,3* Zdroj: Eurostat. Referenční rok 2013 kromě (*), kde 2012. Ø Zlepšení správy ekonomických záležitostí Strategie rozšiřování v letech 2013–2014 navrhla nový přístup, aby pomohla zemím procesu rozšíření řešit základní ekonomické otázky a plnit ekonomická kritéria. Nový přístup znamená změnu dialogu a lepší podávání zpráv, aby bylo možné vydávat jasnější pokyny k reformám, jež musí podpořit dlouhodobý růst a konkurenceschopnost. Hlavní ekonomické úkoly v zemích západního Balkánu Þ Posílení fiskální konsolidace snížením rozpočtových schodků a provádění důvěryhodných reforem veřejného sektoru, včetně reformy veřejné správy a penzijních systémů. Þ Posílení řízení veřejných financí, včetně správy a výběru příjmů, sestavování a plnění rozpočtu, účetnictví a podávání zpráv a vnějšího dohledu. Þ Řešení vysoké zátěže v podobě nesplácených úvěrů. Þ Restrukturalizace a lepší správa státních podniků. Þ Zlepšování podnikatelského prostředí, včetně digitální ekonomiky, podpora rozvoje soukromého sektoru, snižování parafiskálních poplatků, zjednodušení regulace a podpora investic do výzkumu. Þ Zkvalitňování energetických a dopravních sítí a zlepšování propojitelnosti. Þ Zřizování funkčních trhů práce, včetně dostatečné flexibility, řešení stínové ekonomiky, zlepšení zaměstnatelnosti pracujících a lepší sladění vzdělávání a pracovních dovedností s potřebami pracovního trhu. Od zemí západního Balkánu se žádá, aby zdokonalovaly hospodářskou politiku a správu ekonomických záležitostí prostřednictvím ročních národních programů hospodářských reforem. Tyto programy budou mít dvě části. V první části bude vylepšená verze stávajících předvstupních hospodářských programů pro kandidátské země a hospodářských a fiskálních programů pro potenciální kandidátské země rozšířených také na Kosovo. V první části národních programů hospodářských reforem bude stanoven střednědobý rámec makroekonomické a fiskální politiky se silnějším důrazem na posouzení vnější udržitelnosti a strukturálních překážek růstu, a také na konkrétní reformní opatření na podporu politického rámce. V druhé části národních programů hospodářských reforem budou zahrnuty strukturální a svým charakterem odvětvové reformy (např. v dopravě, energetice, školství, životním prostředí, výzkumu, průmyslu, hospodářské soutěži, na vnitřním trhu), jež mají v jednotlivých zemích největší význam pro lepší konkurenceschopnost a růst, včetně investičních potřeb do infrastruktury. Komise poskytne zemím jasné a konsolidované pokyny, aby zajistila zacílení těchto programů na hlavní otázky. Pokud jde o silnější zaměření na strukturální reformy, rok 2015 by měl být prvním rokem pilotní fáze. Reformy, o nichž se v těchto dokumentech mluví, budou podporovány pomocí z NPP. V zájmu posílení dohledu musí hodnocení přinést cílenější politické pokyny pro každou zemi. Již v květnu 2014 vydala smíšená Rada ECOFIN cílenější pokyny pro každou kandidátskou zemi. Turecko a EU mají společný zájem na prosazování agendy hospodářské reformy a na výměně zkušeností, sladění stanovisek ve skupině G20 a na prohloubení hospodářské integrace. Kromě toho z nedávného zhodnocení celní unie mezi EU a Tureckem vyplynuly důležité poznatky pro zlepšení této obchodní dohody. Je v zájmu obou stran, aby povýšily své obchodní vztahy na úroveň odpovídající moderním obchodním dohodám a strategickému významu vztahů mezi EU a Tureckem. Ekonomické záležitosti by se mohly projednávat v rámci pravidelného ekonomického dialogu na vysoké úrovni mezi EU a Tureckem. Tyto intenzivnější politické styky by mohlo doplňovat každoroční podnikatelské fórum EU-Turecko. Roční cyklus přezkumu hospodářské politiky a pokynů pro země západního Balkánu 31. ledna — země předkládají Komisi národní programy hospodářských reforem (část 1 o makroekonomickém a fiskálním rámci a podpůrných reformách, část 2 o strukturálních a svým charakterem odvětvových reformách a o konkurenceschopnosti). Vzhledem k dlouhodobé povaze reforem v části 2 budou tyto reformy prostě každoročně aktualizovány v následných národních programech hospodářských reforem. Únor — Komise vysílá do zemí západního Balkánu hodnotící mise. Duben — Jednotlivé země se setkávají s Komisí a projednávají cílené politické pokyny. Květen — Závěry Rady ECOFIN. Červen/červenec — Zasedání na ministerské úrovni věnovaná jednotlivým zemím. Podzim — Komise ve svém balíčku rozšíření bilancuje další pokrok od zasedání Rady ECOFIN a nabízí podrobnější a prozíravější pokyny, které se mají promítnout do programů, jež mají být předloženy v lednu příštího roku. Realizace tohoto přístupu vyžaduje specializovanou technickou pomoc. V zájmu kvalitnější správy ekonomických záležitostí budou muset cílené a konkrétní projekty NPP rychle podporovat provádění politických pokynů pro jednotlivé země. V strategických dokumentech NPP pro jednotlivé země a více zemí na roky 2014–2020 se promítá význam správy ekonomických záležitostí a příděl orientačních finančních prostředků na tento účel. Připravují se konkrétní projekty NPP, jež budou zahájeny v roce 2015. Vyšší konkurenceschopnost a zavedení opatření na podporu tvorby pracovních míst v regionu zmírní migrační tlaky do EU ze zemí procesu rozšíření. Při posledních rozšířeních byla dohodnuta přechodná opatření na postupné zavádění neomezeného volného pohybu pracovních sil z nových členských států. O možné potřebě a o charakteru přechodných opatření nebo ochranného mechanismu proti volnému pohybu pracovních sil se bude jednat během přístupových jednání o budoucím rozšíření se zohledněním posouzení budoucího dopadu. Ø Dialog o zaměstnanosti a sociální reformě Podpora Komise zaměřená na udržitelný hospodářský rozvoj v zemích západního Balkánu nekončí makroekonomickou stabilizací a dosažením statusu fungujícího tržního hospodářství. Komise od počátku krize trvá na tom, že je třeba učinit více pro řešení obtížné sociálně-ekonomické situace, zejména vysoké nezaměstnanosti. Komise již zahájila nový dialog o programu reforem v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí s Tureckem a Srbskem. Dialogy s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a Černou Horou se připravují. Sociálně-ekonomická situace ve zbývajících zemích je obtížnější a bude nutná další podpora pro vybudování správní kapacity, která usnadní účast v novém procesu. Tyto země budou postupně přizvány k novému dialogu. Prostřednictvím NPP je poskytována komplexní technická pomoc jako navýšení širší podpory v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí. Komise zavede platformu zaměstnanosti a sociálních věcí coby další nástroj, který pomůže zemím sdílet zkušenosti a připravovat se na dialog o zaměstnanosti a sociálních věcech. Komise navrhne samostatnou iniciativu na snížení nesouladu v pracovních dovednostech a zlepšení vzdělávacích systémů a rovněž bude nadále rozvíjet platformu pro vzdělávání a odbornou přípravu na západním Balkáně. Ø Podpora investic pro růst a zaměstnanost; sítě a regionální spolupráce Přeshraniční dopravní, energetické a komunikační sítě jsou v zemích západního Balkánu málo rozvinuté. Pro hospodářských rozvoj v regionu jsou velice potřebné investice do infrastruktury. Vzhledem k velikosti ekonomik zemí západního Balkánu má užší integrace zásadní význam. Regionální hospodářská spolupráce je nejen příležitostí pro udržitelný růst, ale i pro politickou spolupráci a dobré sousedské vztahy. Probíhají práce zaměřené na cíle a priority SEE2020 pod záštitou Rady pro regionální spolupráci. Tento cíl by dále podpořila plánovaná liberalizace služeb ve Středoevropské zóně volného obchodu (CEFTA). Energetické a dopravní sítě Lepší energetické a dopravní propojení mezi EU a zeměmi procesu rozšíření je prioritou pro podporu udržitelného hospodářského růstu, zaměstnanosti, obchodní a kulturní výměny. V květnu přijala Komise svou evropskou strategii energetické bezpečnosti[3] s cílem posílit energetickou bezpečnost EU. V krátkodobém měřítku tato strategie navrhuje, aby Komise zavedla zátěžové testy energetické bezpečnosti, v nichž by se simulovalo přerušení dodávek plynu v nadcházející zimě a zkontrolovalo, jak se energetický systém umí vypořádat s riziky v souvislosti se zabezpečením dodávek. Pamětliva panevropského rozměru energetické bezpečnosti, Komise vyzvala všechny země západního Balkánu a Turecko, aby se připojily k zátěžovým testům. Albánie, Bosna a Herzegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Kosovo, Srbsko a Turecko se těchto testů zúčastnily. Zcela zásadní význam má další rozvoj transevropské energetické infrastruktury a spolupráce v rámci Energetického společenství. Energetické společenství, jež usiluje o rozšíření energetického acquis EU do přistupujících a sousedních zemí, by se mělo dále posilovat v souvislosti s obavami, které má EU ohledně zabezpečení dodávek. Lze tohoto dosáhnout další podporou reforem energetického odvětví v zúčastněných zemích spolu s podporou modernizace a udržitelnosti jejich energetických systémů a jejich úplné integrace do energetického regulačního rámce EU. Budoucí úsilí Energetického společenství by se mělo zaměřit na lepší realizaci a prosazování reforem s cílem vytvořit skutečný vnitřní trh na úrovni velkoobchodu i maloobchodu, zvláště pak pokud jde o zařízení na oddělení výroby a distribuce, transparentnost cen nebo o záruku přístupu k sítím pro třetí strany. Třetím zemím je třeba zaručit přístup a to je také jeden z důvodů, proč Komise prohlásila, že mezivládní dohody podepsané mezi Ruskem a řadou zemí zapojených do projektu South Stream je třeba znovu projednat a výstavbu projektu pozastavit. Spolupráci s Tureckem je třeba dále rozvíjet vzhledem k jeho strategické poloze a potenciálu coby energetického uzlu. Posílení spolupráce v oblasti energetiky mezi EU a Tureckem, jakož i příslušný pokrok v přístupových jednáních by usnadnily další pokrok směrem k propojení a integraci trhů s energií. Komise přijala seznam projektů společného zájmu pro rozvoj transevropské energetické infrastruktury. Rada ministrů Energetického společenství přijala seznam projektů v zájmu Energetického společenství. Aby mohly tyto sítě realizovat, zúčastněné strany (s pomocí EU) budou muset překonat potíže s financováním propojení mezi zeměmi. Nadcházející Smlouva o dopravním společenství bude podporovat integraci trhů pozemní dopravy a infrastruktury a zároveň bude pomáhat zemím západního Balkánu při zavádění norem EU v oblasti pozemní dopravy. Komise přezkoumala též transevropské dopravní (TEN-T) a energetické (TEN-E) sítě EU s cílem zlepšit spojení se zeměmi, na něž se vztahují politiky rozšíření a sousedství. Investiční rámec pro západní Balkán hraje stále významnější úlohu, jež usnadňuje přípravu a podporu těch investic, které jsou velmi potřebné pro posílení růstu a tvorbu pracovních míst. V rámci investičního rámce pro západní Balkán investují Komise, bilaterální dárci a mezinárodní finanční instituce 4 miliardy EUR ročně do projektů v oblasti dopravy, energetiky, životního prostředí, změny klimatu, na podporu ekonomiky účinně využívající zdroje, do sociálního sektoru i rozvoje soukromého sektoru a rozvoje malých a středních podniků, přičemž Komise spolufinancuje západobalkánskou platformu pro malé a střední podniky, jejímž cílem je zlepšit přístup těchto podniků k financování prostřednictvím záruk a rizikového kapitálu. Komise nabádá země k tomu, aby zřizovaly vnitrostátní investiční výbory či obdobné koordinační mechanismy, jež by vytvářely seznamy jednosektorových projektů. Vypracování seznamu jednosektorových projektů v Srbsku: Srbsko sestavuje seznam prioritních projektů infrastruktury strategického celostátního a evropského významu v odvětví energetiky, dopravy, životního prostředí a podnikové infrastruktury. Tyto priority představují politicky podporované projekty, jež mají být realizovány do přistoupení a po něm. Seznam je sestavován metodou soudržného a objektivního výběru prostřednictvím projektu financovaného z NPP. Projekty jsou pečlivě posuzovány z hlediska zbývajících přípravných či administrativních kroků a podrobné institucionální odpovědnosti za všechny příslušné kroky. Po politickém schválení vládou mohou všechny výše zmíněné prvky, které v minulosti chyběly, vést k lepšímu stanovení priorit ve financování projektů a také k lepší koordinaci mezi mezinárodními finančními institucemi a mezinárodními organizacemi, jež chtějí poskytovat finanční prostředky. Cílem je to, aby NPP a mezinárodní finanční instituce financovaly pouze projekty ze seznamu jednosektorových projektů. Ø Zajištění udržitelnosti investic a účinného řízení rizika katastrof Země západního Balkánu jsou vystavovány široké škále katastrof. V květnu postihly Bosnu a Hercegovinu a Srbsko těžké záplavy, při nichž zahynulo několik desítek osob a které měly značné sociálně-ekonomické následky. Celkové škody se odhadují na přibližně 2,04 mld. EUR v Bosně a Hercegovině (to představuje téměř 15 % HDP) a 1,52 mld. EUR v Srbsku. Záplavy mají taky silný dopad na růstové vyhlídky obou zemí, což negativně ovlivňuje jejich dlouhodobý udržitelný rozvoj. Záplavy podtrhly význam udržitelných investic do řízení rizika katastrof a důležitost začlenění politiky v oblasti řízení rizika katastrof do celkové hospodářské politiky těchto zemí. c) Právní stát a základní práva i) Právní stát Právní stát je základní hodnotou, na níž je založena EU a kolem níž se točí také proces přistoupení. Země, které chtějí vstoupit do Unie, musí již od samého začátku zavést a podporovat řádné fungování klíčových institucí nezbytných pro zajištění právního státu. Právní stát má zásadní význam pro stabilní podnikatelské prostředí, neboť zajišťuje hospodářským subjektům právní jistotu, podporuje spotřebitele a stimuluje investice, vytváření pracovních míst a růst. V uplynulém roce došlo v zemích procesu rozšíření v této oblasti k určitému pozitivnímu vývoji. Otevřením kapitol 23 a 24 se Černé Hoře naskýtá důležitý rámec pro provádění jejích komplexních akčních plánů týkajících se široké problematiky právního státu. S vypracováním podobných akčních plánů už dosti pokročilo Srbsko, které se připravuje na zahájení svých přístupových jednání o těchto kapitolách. V Albánii vyvinuli velké úsilí k potírání organizované trestné činnosti. Pro většinu zemí zapojených do procesu rozšíření je posilování právního státu hlavní výzvou, zvláště pokud se jedná o lepší fungování a nezávislost soudnictví a o boj s korupcí a organizovanou trestnou činností. Vyžádá si to silnou politickou vůli a přechod od prohlášení k hmatatelným výsledkům. Země potřebují dosáhnout důvěryhodných výsledků ve vyšetřování, stíhání a pravomocném odsouzení případů organizované trestné činnosti a korupce i s přiměřenými tresty a zabavením majetku. Ve většině případů je třeba provést dalekosáhlé reformy soudnictví s cílem zajistit nezávislé a účinné soudní systémy schopné zaručit spravedlivé soudní řízení, v nichž jsou nestranní a odpovědní soudci jmenováni a povyšováni podle zásluh. Ve většině zemí už mají strategii soudní reformy. Realizace se však zatím nachází v počátečním stadiu a řada problémů přetrvává. Je třeba zajistit nezávislost státních soudních rad, zavedení náležitějších postupů pro jmenování soudců a státních zástupců a zaručit nezávislost a zároveň odpovědnost soudců. Kvalita a účinnost soudnictví, které se ve většině zemí potýká s nadměrným počtem nevyřešených věcí a s potížemi při vymáhání rozsudků, není často dostatečná. Je třeba změnit soudní kulturu a více ji orientovat na poskytování služeb občanům. Odborná příprava soudních úředníků v Bývalé jugoslávské republice Makedonii V roce 2006 byla zřízena a v roce 2007 začala pracovat Akademie pro soudce a státní zástupce. Zajišťuje odbornou přípravu budoucích soudců a státních zástupců před výkonem služby formou dvouletého řádného denního teoretického a praktického vzdělávacího programu i formou dalšího vzdělávání soudců, žalobců, soudních úředníků a občanských zaměstnanců při práci a po celou dobu jejich kariéry. Výuku zajišťují většinou lidé z praxe, například zkušení soudci. Odbornou přípravu před výkonem služby již absolvovalo 80 budoucích soudců a stáních zástupců a minulý rok se přes 7 300 osob zúčastnilo v akademii více než 270 interních vzdělávacích akcí. Decentralizovaný systém pečuje také o účastníky mimo hlavní město, například formou elektronických modulů dostupných na internetovém portálu akademie. Podporovány jsou rovněž kontakty s mezinárodními soudními organizacemi, mimo jiné formou zahraničních stáží. Korupce zůstává ve většině zemí procesu rozšíření závažným problémem. V takových oblastech jako je zadávání veřejných zakázek a privatizace korupční jednání nadále odvádí drahocenné zdroje ze státního rozpočtu a negativně ovlivňuje podnikatelské a investiční prostředí, které ke svému rozkvětu potřebuje právní jistotu. Korupce se také přímo dotýká občanů, kteří přicházejí do styku s určitými veřejnými službami, jako jsou školství a zdravotnictví. Nástroje pro účinnou prevenci korupce se stále využívají nedostatečně. Existuje potřeba aktivnějšího, dobře koordinovaného a účinného vymáhání práva, aby se zajistilo řádné vyšetření, stíhání a trestání korupčních případů i na vysoké úrovni. Bude nutné dosáhnout trvalých a výrazných výsledků v této oblasti. Země musí zajistit silný rámec pro prevenci korupce a vynaložit další úsilí, pokud jde o financování politických stran a volebních kampaní, řešení střetu zájmů, transparentnost ve využívání veřejných prostředků, přístup k informacím a zabavování a konfiskaci majetku. V tomto ohledu budou rozhodující reformy veřejné správy a správy veřejných financí. Je třeba zajistit lepší sběr údajů a přístup k nim, aby se zlepšila transparentnost a mohlo lépe monitorovat provádění protikorupčních politik. Boj proti organizované trestné činnosti zůstává ve většině zemí procesu rozšíření významným problémem. Pokroku je dosahováno, ale mnohem více je třeba učinit pro to, aby byly donucovací orgány a státní zastupitelství vybaveny účinnými právními a vyšetřovacími nástroji k náležitému potírání a postihu organizované trestné činnosti a zajištění proaktivního vyšetřování. Boj proti organizované trestné činnosti a korupci má zásadní význam pro boj proti pronikání zločinců do politických, právních a ekonomických systémů. Donucovací orgány, státní zastupitelství a soudy musí být odolnější vůči korupci a musí být zavedeno více kontrol na odhalování zdánlivě zákonných obchodních transakcí, které kryjí trestnou činnost. Je třeba výrazně zlepšit schopnost provádět složitá finanční vyšetřování a řešit praní peněz a současně je třeba se zabývat novými hrozbami, například kyberkriminalitou. Je třeba účinně zabavovat výnosy z trestné činnosti, zavést systém rozšířené konfiskace majetku a uvažovat o postihu nezákonného obohacování coby způsobu řešení nedoložitelného majetku. Přeshraniční povaha četných zločineckých aktivit a skupin organizované trestné činnosti vyžaduje posílenou regionální a mezinárodní spolupráci a lepší reakce na žádosti členských států o policejní a soudní spolupráci. Pokračuje se v operativní spolupráci s příslušnými evropskými agenturami, zejména Europolem, Eurojustem a agenturou Frontex. Operativní dohody mezi Europolem na jedné straně a Srbskem a Albánií na straně druhé nabyly účinnosti a stejná dohoda s Černou Horou se nachází v pokročilém stavu přípravy. Komise nadále podporuje síť státních zástupců s regionální působností a koordinované systémy na ochranu svědků v tomto regionu. Provedení strategické analýzy organizované trestné činnosti v Černé Hoře: Každá země, která chce úspěšně potírat organizovanou trestnou činnost, potřebuje soudržné, obecné a strategické vyhodnocení organizované trestné činnosti na svém území. Nutně to potřebují všechny zúčastněné strany, nejen v okruhu donucovacích orgánů, aby pochopily, jakým hrozbám země čelí, a mohly reagovat na vývoj. Černá Hora zveřejnila na jaře 2014 své hodnocení hrozeb závažné a organizované trestné činnosti, které obsahuje přehled o hrozbách v regionu a v zemi, jež mají vliv na bezpečnostní situaci v Černé Hoře. Tato analýza nyní slouží donucovacím orgánům k identifikaci společných priorit, umožňuje jim připravit správná řešení a uskutečnit koncept „policejní práce založené na zpravodajských informacích“. Ve všech zemích procesu rozšíření Komise nadále silně upřednostňuje všechny stránky právního státu. Nově se přistupuje k přístupovým jednáním o kapitolách, jež pojednávají o soudnictví a základních právech a o svobodě, bezpečnosti a právu. Tento přístup vyžaduje solidní výsledky při provádění reforem v průběhu celé přípravy na přistoupení. EU poprvé stanovila v přístupových jednáních s Černou Horou prozatímní referenční kritéria v prosinci 2013. Srbsko obdrželo důležitá vodítka ke komplexnímu akčnímu plánu, který zpracovává jako základ pro zahájení rozhovorů o problematice právního státu. Tyto pokyny a referenční kritéria udají tón budoucích rozhovorů a určí práci s dalšími zeměmi procesu rozšíření. Problematika právního státu se nyní řeší v rané fázi procesu přistoupení u všech zemí procesu rozšíření a pokrok v této oblasti představuje důležitý faktor při rozhodování o každé fázi procesu přistoupení do EU. Nový přístup ke kapitolám 23 a 24 v kostce Nový přístup se týká jednání o kapitolách 23 „soudnictví a základní práva“ a 24 „svoboda, bezpečnost a právo“ a poskytuje lépe strukturovaný rámec pro vyjednávání, v němž se zohledňuje čas potřebný pro řádné provedení reforem: ► Kapitoly 23 a 24 se otevírají již na začátku procesu a uzavírají na jeho konci, což poskytuje maximum času na dosažení solidních výsledků a nevratnosti reforem. ► EU poskytne důležitá orientační vodítka jako základ pro akční plány komplexní reformy, které jsou nutné coby referenční kritéria pro otevření kapitol a poslouží jako katalyzátor reforem. ► Zavedení „prozatímních referenčních kritérií“ v zájmu lepšího provádění reforem a jejich orientace. ► Kritéria pro uzavření kapitol se určí až po dosažení podstatného pokroku v celé šíři, včetně výsledků provádění reforem v praxi. ► Záruky a nápravná opatření, například aktualizace referenčních kritérií a zajištění celkové vyváženosti postupu jednání ve všech kapitolách, mechanismus na zastavení jednání o jiných kapitolách, pokud pokrok v kapitolách 23 a 24 zaostává. ► Větší transparentnost a inkluzivní charakter tohoto procesu, široké konzultace se zúčastněnými stranami o tom, co od reforem očekávají, aby se zajistila jejich maximální podpora při provádění reforem. Obecněji řečeno, Komise využívá všech dostupných nástrojů k posilování právního státu, včetně toho, že pravidelně monitoruje, zejména prostřednictvím smíšených orgánů zřízeních dohodami o stabilizaci a přidružení, hodnoticími misemi a strukturovanými dialogy; podáváním zpráv, zejména zpráv o pokroku; prostřednictvím finanční pomoci z NPP II se silným důrazem na právní stát; prostřednictvím budování institucí, nástroje TAIEX, twinningu a vzájemného hodnocení, díky němuž se soudci, žalobci a další odborníci v donucovacích orgánech, správě hranic a řízení migrace z členských států dostávají do přímého kontaktu se svými protějšky. V rámci pozitivního programu s Tureckem byla zřízena pracovní skupina pro kapitolu 23. Pro lepší potírání nadnárodní trestné činnosti podporuje Komise intenzivní soudní a policejní spolupráci v rámci regionu s členskými státy EU, Europolem, Eurojustem a agenturou Frontex a stále více také s Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu. V zájmu vypracování vhodných opatření k řešení fenoménu zahraničních bojovníků budou muset země procesu rozšíření zvýšit své kapacity pro bránění radikalizaci, mimo jiné formou výměny osvědčených postupů a intenzivnější spolupráce s členskými státy. Uvolnění vízového režimu i s jeho specifickými podmínkami pro reformu pomohlo těmto zemím lépe zaměřit své úsilí. Je třeba, aby země vyvinuly větší úsilí ke konsolidaci uvedených reforem. Země, které nepodléhají vízové povinnosti, musí podniknout okamžité kroky k řešení jakéhokoli zneužívání volného vízového režimu. V oblasti řízení migrace a správy hranic je zapotřebí konsolidované úsilí. Nevyřešenými otázkami v těchto oblastech se budou i nadále zabývat příslušná fóra, např. v rámci dohod o stabilizaci a přidružení, a to včetně kapitoly 24 týkající se svobody, bezpečnosti a práva. ii) Základní práva Komise bedlivě sleduje situaci v oblasti občanských, politických, sociálních a ekonomických práv, jakož i práv menšin v zemích procesu rozšíření. Základní práva jsou většinou zakotvena v zákonech, leč více je třeba vykonat pro jejich dodržování v praxi. Zvlášť znepokojivá je nadále situace v oblasti svobody projevu a svobody sdělovacích prostředků. Je nutné zajistit lepší ochranu práv osob náležejících k menšinám a řešení diskriminace a nepřátelství vůči zranitelným skupinám, včetně diskriminace na základě sexuální orientace. Více je třeba udělat pro prosazování práv žen, včetně potírání domácího násilí. Zlepšení situace je potřebné, pokud jde o práva dětí, a více je třeba udělat pro podporu osob se zdravotním postižením. Problémy přetrvávají, pokud jde o další základní práva, jako je právo vlastnit majetek. Často jsou zapotřebí účinnější opatření pro snadnější přístup ke spravedlnosti. Tyto země musí zavést pevný institucionální rámec na ochranu základních práv. Instituce činné v oblasti lidských práv, včetně veřejných ochránců práv, existují, ale musí jim být přiznána významnější role odpovídající závažnosti dané problematiky. Doporučení těchto institucí jsou však příliš často přezírána a státní orgány se jim dostatečně nevěnují. Také je třeba rozvíjet kulturu, v níž je akceptována práce nevládních organizací a obhájců lidských práv. Pro lepší začlenění zemí procesu rozšíření rámců EU a pro lepší šíření osvědčených postupů Komise důrazně nabádá kandidátské země, aby pokračovaly v přípravách na svou účast na práci Agentury Evropské unie pro základní práva v postavení pozorovatelů. Záruky základních práv od Ústavního soudu v Turecku: Od roku 2011 se může každá osoba, která si stěžuje na porušení svých ústavou zaručených základních práv a svobod ze strany veřejného orgánu, obrátit na Ústavní soud, v zásadě po vyčerpání obecných právních opravných prostředků. Právě na základě tohoto postupu turecký ústavní soud v roce 2014 rozhodl • chránit svobodu projevu a internetu, • zaručit právo na svobodu a bezpečnost, právo na spravedlivý soudní proces a otevřít možnost opětovného soudního projednání četných exponovaných případů, které polarizovaly Turecko, • uznat trestnost nenávistných verbálních projevů z důvodu sexuální orientace. Ø Svoboda projevu a sdělovacích prostředků V zemích procesu rozšíření, kde již působí pluralitní média, již většinou mají zavedený právní rámec pro svobodu projevu a svobodu sdělovacích prostředků. Situace týkající se svobody projevu a sdělovacích prostředků se však v minulém roce v některých zemích prakticky zhoršila. Naléhavě je třeba řešit řadu důležitých výzev a vážným problémem zůstává zasahování vlády do svobody sdělovacích prostředků. Je zapotřebí více úsilí k zajištění politické a finanční nezávislosti veřejnoprávních vysílacích organizací a posílení regulačních orgánů a funkční seberegulace sdělovacích prostředků. Je rovněž nutné řešit neoficiální ekonomický tlak na sdělovací prostředky, mimo jiné prostřednictvím transparentnosti vlastnictví sdělovacích prostředků, jež zabraňuje jeho nadměrné koncentraci, a pomocí transparentních pravidel pro zadávání zakázek týkajících se propagace vlády. Atmosféru strachu a cenzury přiživuje v některých zemí neustálé násilí na novinářích a jejich zastrašování, přičemž úřadům se jen málo daří identifikovat a náležitě trestat pachatele. Někdy samy vlády přispívají k atmosféře, v níž jsou jako zrádci démonizováni novináři kritizující vládní politiku, což vede k autocenzuře. Ačkoli byla zrušena trestnost pomluvy, stíhání novinářů pokračuje. Je nutné rozvíjet soudnictví a školit soudce, aby se zabránilo zneužívání státní moci. V procesu přistoupení do EU Komise nadále určuje priority práce v oblasti svobody projevu a sdělovacích prostředků. Komise prozkoumá možnost uspořádat v roce 2015 spolu s Evropským parlamentem třetí hodnotící konferenci Speak-Up!, na níž se sejdou hlavní zúčastněné strany z řad sdělovacích prostředků, občanské společnosti a vnitrostátních orgánů. Později v tomto roce Komise poprvé udělí cenu za investigativní žurnalistiku. Ø Ochrana menšin, včetně Romů Obecně platí, že byly zavedeny správné a dobře propracované právní rámce na ochranu menšin. Provádění v praxi je často komplikované, zejména tam, kde existuje spojitost s nedávnými konflikty. Více je třeba udělat k zajištění řádného provedení právních závazků a lepšímu řešení potíží, na které narážejí etnické menšiny. Otázky, jako je používání menšinových jazyků, přístup ke vzdělání a politické zastoupení, vyžadují často větší pozornost. Obecnou kulturu přijímání menšin je třeba podporovat a proti nepřátelství ze strany společnosti bojovat pomocí vzdělávání, rozsáhlé veřejné diskuse a osvětou. Nutná je nulová tolerance a proaktivní přístup k případům nenávistných verbálních projevů, diskriminace, násilí a zastrašování z důvodu etnického původu. Je důležité upevnit ucelený rámec pro boj proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie v oblastech, jako jsou audiovizuální média, sport, politika, vzdělávání a internet. Ve všech zemích západního Balkánu a v Turecku vyvolává situace většiny romských komunit vážné znepokojení. Romové jsou velmi často oběťmi rasismu, diskriminace a sociálního vyloučení a žijí v extrémní chudobě, přičemž se jim nedostává v dostatečné míře přístupu ke zdravotní péči, vzdělání a odborné přípravě, bydlení a zaměstnání. Problémem jsou též chybějící občanské doklady. V dubnu 2014 uspořádala Komise summit o Romech na vysoké úrovni, aby upozornila na problémy, jimž čelí Romové v celé Evropě, včetně Romů v zemích procesu rozšíření. Summit podtrhl zvláštní úlohu místních orgánů při zajišťování sociálního začlenění Romů. V roce 2014 Komise zřídila cenu za začleňování Romů do společnosti jako uznání neocenitelného přínosu nevládních organizací k integraci Romů. Komise úzce spolupracuje se všemi zeměmi procesu rozšíření na zajištění přiměřeného provádění a sledování vnitrostátních strategií integrace Romů a návazných opatření. Finanční podpora z NPP se také zvyšuje a lépe zaměřuje na podporu udržitelného pokroku v pěti prioritních oblastech, tj. vzdělávání, zaměstnanosti, zdraví, bydlení a občanských dokladů. Komise hodlá posílit strategickou spolupráci s mezinárodními organizacemi a dalšími dárci. Začleňování Romů se stalo vnitrostátní prioritou díky důrazné politické vůli na všech úrovních, přičemž odpovědnost za to převzaly všechny zúčastněné subjekty. Podpora předškolního vzdělávání — romští pedagogičtí asistenti v Srbsku: Od roku 2008 působí v zemi síť více než 170 pedagogických asistentů, kteří pomáhají zvyšovat počet romských dětí ve školách a podporují dokončení základních škol. Asistenti pomáhají žákům ze zranitelných skupin, z toho mnoha Romům, organizují vyučování a udržují styk s rodiči. Tato iniciativa, která je nyní pevnou součástí srbského vzdělávacího systému, vedla k podstatnému nárůstu počtu žáků v nižších třídách a v předškolních programech. Ø Sexuální orientace a genderová identita Na západním Balkáně a v Turecku jsou stále rozšířeny homofóbie, diskriminace a nenávistně motivované trestné činy, včetně násilí a zastrašování na základě sexuální orientace a genderové identity. Existuje naléhavá potřeba rozšířit antidiskriminační právní předpisy v Turecku a Bývalé jugoslávské republice Makedonii tak, aby do své působnosti zahrnuly oblast sexuální orientace a genderové identity. V těchto dvou zemích a též v Bosně a Hercegovině a Kosovu je třeba uzákonit trestné činy z nenávisti. Je nutná odborná příprava pracovníků donucovacích orgánů, úřadů veřejných ochránců práv, soudců a odborníků v oblasti sdělovacích prostředků, aby se zvýšilo povědomí o nových právních předpisech, zajistilo jejich řádné provádění a přispělo k rostoucímu porozumění. Je třeba uplatňovat nulovou toleranci k verbálním projevům nenávisti, stejně tak je třeba silná vůdčí ruka úřadů, aby se změnily často nepřátelské postoje společnosti vůči lesbám, gayům, bisexuálům, transgender osobám a intersexuálním lidem (LGBTI). Země musí přijmout opatření pro boj proti stereotypům a nesprávným informacím, a to i ve vzdělávacím systému. Nelze se odvolávat na náboženské nebo kulturní hodnoty a obhajovat jimi jakoukoli formu diskriminace. Svoboda shromažďování a projevu by měla být chráněna také cestou vhodného přístupu k pochodům hrdosti. Komise spolu s Evropským parlamentem a italským předsednictvím Rady uspořádá koncem podzimu konferenci na vysoké úrovni, která provede bilanci stavu a pokroku dosaženého v problematice LGBTI a na níž dojde k výměně osvědčených postupů. Zlepšování policejní reakce na násilí proti LGBTI osobám v Bosně a Hercegovině: Značný počet případů vyhrožování a násilí vůči osobám na základě jejich sexuální orientace nebyl v tomto regionu obvykle v hlášeních vykazován. Zčásti je to vinou nezájmu či dokonce nepřátelství ze strany policie a společnosti a nedostatečné důvěry v reakci úřadů. Policie v Sarajevu jmenovala speciálně vyškolené styčné důstojníky pro vyřizování případů homofobního vyhrožování a útoků. Tato iniciativa je výsledkem dobré spolupráce mezi policií a nevládními organizacemi a zvýšila u policie povědomí o potřebě řešit tento jev vážněji a vhodně reagovat na všechny případy trestných činů páchaných z nenávisti. Ø Práva žen Je třeba učinit více pro podporu práv žen a pro zajištění rovnosti žen a mužů. Je třeba řešit diskriminaci v zaměstnání, jakož i nízkou míru účasti žen na pracovním trhu. Přetrvávají stereotypy a tradiční role mužů a žen, v některých případech do té míry, že vážně omezují schopnost žen domoci se svých práv, zejména v Turecku. V Kosovu narážejí ženy na závažné překážky při uplatňování práva dědit půdu. Ve většině zemí tohoto regionu ratifikovali Úmluvu Rady Evropy o předcházení násilí páchanému na ženách a domácímu násilí a boji proti němu, která vstoupila v platnost v tomto roce. Rozhodující je její provedení, neboť násilí páchané na ženách a poskytování podpory obětem stále představuje problém ve všech zemích. V Turecku vzbuzuje i nadále vážné obavy domácí násilí, násilí a útlak z důvodu „ochrany cti“ a problém předčasných a vynucených sňatků. Úmluva stanoví řadu deliktů charakterizovaných jako násilí na ženách, které je třeba trestně stíhat. Patří sem psychické, fyzické a sexuální násilí, včetně znásilnění, nuceného sňatku a pronásledování (stalking). Komplexní program rovnosti mužů a žen v Černé Hoře: Politická linie a nová legislativa připravily v několika posledních letech půdu pro řešení přístupu žen k lidským právům a zlepšení jejich možností podílet se na politickém, ekonomickém a sociálním vývoji. Aby Černá Hora zajistila provádění zákonů a politik, zahájila komplexní program rovnosti žen a mužů s cílem zlepšit osobní integritu, ekonomické postavení a politické zastoupení žen. V rámci programu vznikly multidisciplinární týmy pro boj s násilím na ženách, které napomohly k vyššímu zastoupení žen v parlamentu. Ø Práva dítěte Více je třeba učinit pro ochranu práv dítěte, zvláště pro zajištění ochrany před všemi formami násilí, pro zajištění přístupu ke spravedlnosti a soudům pro mladistvé a pro prosazení komunitní a rodinné péče jako alternativy umísťování dětí bez rodičovské péče do ústavů (tzv. deinstitucionalizace). Ve většině zemí tohoto regionu jsou už zavedeny právní rámce a akční plány, leč jejich provádění zaostává. III. Regionální a bilaterální otázky a překonávání dědictví minulosti Dobré sousedské vztahy a regionální spolupráce jsou základními prvky procesu stabilizace a přidružení. Dobré sousedské vztahy byly posíleny prostřednictvím intenzivnější spolupráce a styků na bilaterální úrovni také v tak citlivých oblastech, jako jsou válečné zločiny, návrat uprchlíků, mimo jiné cestou realizace regionálního programu bydlení v rámci Sarajevského procesu[4], kde nyní probíhá výstavba bytů, a v oblasti organizované trestné činnosti a policejní spolupráce. Dosažený pokrok je třeba upevnit. Záplavy, které v květnu těžce zasáhly Bosnu a Hercegovinu a Srbsko, vyvolaly nejen silnou reakci EU, v níž vynikla solidarita EU a výhody těsnější integrace, ale vedly také k dobré spolupráci mezi těmito dvěma zeměmi a v celém regionu. Silná solidarita se projevila nejen po národní a etnické linii, ale zejména, nikoli však pouze tam, mezi řadovými občany. Političtí lídři by se měli chopit příležitosti a využít této dobré vůle k budování budoucí spolupráce na společných úkolech na cestě do EU. Je třeba dále usilovat o překonání dvoustranných sporů mezi zeměmi procesu rozšíření a se stávajícími členskými státy. Dvoustranné vztahy v regionu nadále zatěžuje mnoho nevyřešených otázek, zejména těch, které vznikly po rozpadu bývalé Jugoslávie, například spory mezi různými etniky a spory ohledně statusu, postavení menšin, odpovědnosti za válečné zločiny, pohřešovaných osob a vymezení hranic. Zásadně protichůdné pohledy na nedávnou historii jsou pro vztahy rovněž zátěží. Mělo by se pokračovat v počátečních krocích na podporu iniciativy pro pravdu a usmíření RECOM. Usmíření má zásadní význam pro stabilitu a pro vytváření takového prostředí v jihovýchodní Evropě, které povede k překonání dědictví minulosti, a tím k minimalizaci rizika politického zneužití otevřených dvoustranných otázek. Dvoustranné spory by měly být řešeny příslušnými stranami co nejdříve a neměly by zpomalovat proces přistoupení, který by měl vycházet ze stanovených podmínek. Komise naléhavě vyzývá strany, aby vyvinuly veškeré úsilí k vyřešení zbývajících sporů v souladu se zavedenými zásadami a prostředky, včetně případného postoupení některých záležitostí Mezinárodnímu soudnímu dvoru nebo jiným stálým či ad hoc subjektům pro řešení sporů. Jednání o přistoupení mohou znamenat politický impuls pro řešení sporů. Narovnání vztahů mezi Srbskem a Kosovem musí pokračovat a Bruselskou dohodu[5] je třeba provést. EU začlenila požadavek narovnání vztahů do rámce pro vyjednávání se Srbskem a do jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení s Kosovem. Pokud jde o Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, je udržování dobrých sousedských vztahů i nadále nezbytné, včetně bezodkladného vyjednaného a oboustranně přijatelného vyřešení problému s názvem země pod záštitou OSN. Komise bude nadále nabízet politickou podporu a další pomoc všem dotčeným zemím, aby bylo možné co nejdříve nalézt řešení dvoustranných otázek, a i nadále bude aktivně podporovat úsilí o nalezení řešení na jiných fórech. Dobré sousedské vztahy jsou i nadále posilovány prostřednictvím různých iniciativ regionální spolupráce. Komise plně podporuje činnost procesu spolupráce v jihovýchodní Evropě (SEECP) a Rady pro regionální spolupráci, včetně regionální strategie 2020. Komise vítá zřízení regionálního parlamentního shromáždění SEECP v květnu i nedávno zahájenou posílenou spolupráci mezi šesti zeměmi západního Balkánu v rámci procesu stabilizace a přidružení. V rámci této iniciativy došlo v poslední době k důležitým kontaktům mezi ministry zahraničních věcí a ministry financí z daného regionu, během nichž diskutovali o společných problémech, zejména v oblasti správy ekonomických záležitostí. Spolupráce pokračovala na dalších regionálních fórech, jako je středoevropská zóna volného obchodu (CEFTA), Energetické společenství a Regionální institut pro veřejnou správu. Je důležité, aby se tyto iniciativy doplňovaly, aby byly inkluzivní a aby je země regionu měly za vlastní a staraly se o jejich rozvoj. Komise vítá, že na berlínské schůzce na nejvyšší úrovni v srpnu byla vyslovena silná politická podpora evropské perspektivě západního Balkánu. Budou se konat i další výroční summity a pořadatelem toho příštího bude Rakousko. „Berlínský proces“ může být užitečný pro podporu reforem a odsouhlasení realistických priorit pro klíčové investice do propojení. Může také posloužit coby pobídka k vyřešení otevřených dvoustranných problémů. Komise je připravena podpořit kroky navazující na tuto iniciativu. *** IV. Závěry a doporučení Na základě výše uvedené analýzy a hodnocení jednotlivých zemí v shrnutí uvedených v příloze předkládá Komise tyto závěry a doporučení: I 1. V posledních pěti letech Komise posílila důvěryhodnost politiky rozšíření a zvýšila její transformační sílu tím, že zajistila větší zaměření na řešení zásadních reforem v rané fázi procesu rozšíření. Komise kladla zvláštní důraz na tři pilíře, tj. i) právní stát, ii) správu ekonomických záležitostí a iii) reformu veřejné správy. 2. V roce 2012 představila Komise nový přístup k právnímu státu. Na základě zkušeností získaných v rámci evropského semestru stanovila Komise v roce 2013 rámec pro posílení správy ekonomických záležitostí. Letos přichází Komise s novými představami o podpoře reformy veřejné správy v zemích procesu rozšíření. Tyto tři pilíře posíleného procesu rozšíření jsou propojené a pokrok v těchto oblastech bude mít klíčový význam pro určení toho, kdy budou země plně připraveny na členství v EU. 3. Politika rozšíření EU nadále přispívá k vzájemným výhodám míru, bezpečnosti a prosperity v Evropě. Posiluje politickou a hospodářskou sílu EU a na dotčené země má silný transformační účinek. Dobře připravený proces přistoupení zajistí, aby rozšíření nebylo na úkor akceschopnosti Unie. 4. Desáté výročí historického přistoupení deseti členských států v květnu 2004 je připomínkou dosaženého pokroku. S rozšiřováním EU se rozšiřují i příležitostí pro naše podniky, investory, spotřebitele, turisty, studenty a majitele nemovitostí. Z přistoupení měly prospěch jak země přistupující do EU, tak stávající členské státy. Rostly obchod a investice. Kvalita života občanů se zlepšila, neboť se začaly v širším měřítku používat normy EU v oblasti ochrany životního prostředí, ochrany spotřebitele a další standardy. 5. Pro země západního Balkánu je jasná perspektiva členství v EU, kterou jim poskytují členské státy EU, klíčovým stabilizujícím faktorem. Podporuje pokrok při plnění nezbytných podmínek, včetně podmínek procesu stabilizace a přidružení. Zásadní význam mají dobré sousedské vztahy a inkluzivní regionální spolupráce. Nepřetržité úsilí o řešení dvoustranných sporů a o překonání dědictví minulosti jsou rozhodující s ohledem na to, že tento region se ještě nedávno zmítal v konfliktech. 6. Rozšíření se stalo mocným nástrojem vnější politiky Unie. Vývoj v sousedství Unie podtrhuje význam politiky rozšíření coby nástroje dalšího prohlubování spolupráce v hlavních otázkách zahraniční politiky. Dvoustranný dialog o zahraniční politice by se měl s každou zemí procesu rozšíření posílit. Kapitola 31 (zahraniční, bezpečnostní a obranná politika) by se měla projednávat se zeměmi jednajícími o přistoupení hned na začátku rozhovorů. Komise podtrhuje význam toho, aby země procesu rozšíření postupně sladily své postoje se zahraničněpolitickými stanovisky EU. Zdůrazňuje také důležitost společné bezpečnostní a obranné politiky, včetně například účasti na programech Evropské obranné agentury. 7. Proces přistoupení je důsledný, stojí na přísné ale spravedlivé podmíněnosti, stanovených kritériích a zásadě vlastních zásluh. Jedná se o zásadní předpoklad pro důvěryhodnost politiky rozšíření, pro poskytování pobídek zemím procesu rozšíření, aby prováděly dalekosáhlé reformy, a pro zajištění podpory občanů EU. Členské státy by společně s orgány EU měly vést diskusi založenou na dostatečných informacích o politických, hospodářských a sociálních dopadech politiky rozšíření. 8. Co se týče prvního pilíře, základem posíleného procesu přistoupení je posilování právního státu. Rázně je třeba provést reformu soudnictví a zajistit tak nezávislé a nestranné soudy schopné vynášet spravedlivé rozsudky. Země potřebují dosáhnout důvěryhodných výsledků ve vyšetřování, stíhání a odsouzení případů organizované trestné činnosti a korupce. Tresty by měly být odrazující a majetek nabytý trestnou činností by měl být zabavován. Právní stát podporuje podnikatelské a investiční prostředí, zajišťuje právní jistotu a přispívá ke konkurenceschopnosti, tvorbě pracovních míst a růstu. 9. Komise nadále uplatňuje nový přístup k právnímu státu, který schválila Rada v prosinci 2011. Když se o právním státě jedná na začátku procesu přistoupení, země mají nejvíce času na dosažení solidních výsledků při provádění reforem. Je to prospěšné pro pevné zakořenění a nezvratnost reforem. V souladu s novými přístupem je Komise rozhodnuta zajistit při jednání celkovou vyváženost. Pokrok v kapitolách 23 (soudnictví a základní práva) a 24 (svoboda, bezpečnost a právo) musí jít souběžně s celkovým pokrokem v jednáních. Komise připomíná existenci ustanovení o „celkové vyváženosti“ v rámcích pro jednání a možnost zastavit jednání o jiných kapitolách, pokud se zpožďuje pokrok v otázkách právního státu. 10. Základní práva jsou většinou zakotvena v právním rámci zemí procesu rozšíření, leč více je třeba vykonat pro jejich dodržování v praxi. Zvlášť znepokojivá je nadále situace v oblasti svobody projevu a svobody sdělovacích prostředků. Je třeba lépe chránit práva příslušníků menšin. Diskriminace a nepřátelství vůči zranitelným skupinám, mimo jiné z důvodu sexuální orientace, zůstávají nadále zdrojem obav. Je třeba vynaložit další úsilí o prosazování práv žen, včetně potírání domácího násilí, a práv dětí a osob se zdravotním postižením. Země procesu rozšíření je třeba lépe začlenit do rámců EU a podporovat šíření osvědčených postupů. Komise za tímto účelem důrazně nabádá kandidátské země, aby pokračovaly v přípravách na svou účast na práci Agentury EU pro základní práva v postavení pozorovatelů. 11. Co se týče druhého pilíře, posílení správy ekonomických záležitostí a konkurenceschopnosti v zemích procesu rozšíření je rozhodující pro splnění ekonomických kritérií pro členství v EU. Je třeba zintenzivnit reformy a dosáhnout tak udržitelného růstu, zlepšit podnikatelské prostředí a podporovat investice. Je třeba se zabývat vysokou nezaměstnaností, zvláště mezi mladými lidmi. Podpora hospodářského rozvoje by měla také zmírnit migrační tlak na EU. O možné potřebě a o charakteru přechodných opatření nebo ochranného mechanismu proti volnému pohybu pracovních sil se bude jednat během přístupových jednání o budoucím rozšíření se zohledněním posouzení budoucího dopadu. 12. Na základě zkušeností získaných v rámci evropského semestru a z posílené správy ekonomických záležitostí v EU zahájila Komise vylepšenou spolupráci se zeměmi procesu rozšíření. Pokud jde o západní Balkán, Komise předpokládá zpracování národních programů hospodářských reforem, které budou mít dvě části. V první části bude vylepšená verze stávajících předvstupních hospodářských programů pro kandidátské země a hospodářských a fiskálních programů pro potenciální kandidátské země rozšířených také na Kosovo. V této části bude stanoven střednědobý rámec makroekonomické a fiskální politiky se zvýšeným důrazem na posouzení vnější udržitelnosti a strukturálních překážek růstu. V druhé části budou zahrnuty strukturální a svým charakterem odvětvové reformy, jež mají největší význam pro lepší konkurenceschopnost a růst, včetně investičních potřeb do infrastruktury. V zájmu posílení dohledu budou z hodnocení i nadále vyplývat cílenější politické pokyny pro každou zemi. V případě Turecka bude zahájen ekonomický dialog na vysoké úrovni. 13. Co se týče třetího pilíře, prioritou ve všech zemích je reforma veřejné správy. Veřejná správa je stále přespříliš politizovaná. Je třeba zlepšit transparentnost, odpovědnost, profesionalitu a akceschopnost veřejné správy. Větší pozornost si vyžadují potřeby občanů a podniků. Více je třeba se věnovat též řízení veřejných financí. Komise bude lépe integrovat reformu veřejné správy do procesu rozšíření. V zemích procesu rozšíření byly založeny nebo se zakládají „zvláštní skupiny pro reformu veřejné správy“. Tyto zvláštní skupiny se stanou hlavní platformou urychlení reformy veřejné správy. V Radě stabilizace a přidružení/Výboru pro stabilizaci a přidružení by mělo docházet k více strukturované politické diskusi o hlavních otázkách. K podpoře nutné reformy by se měla využít i jednání o přistoupení. Hlavní otázky by se měly řešit v rámci příslušných kapitol – zejména v rámci veřejných zakázek, finanční kontroly, soudnictví a základních práv, daní a hospodářské a měnové politiky – a na mezivládních konferencích. Tyto zvláštní skupiny budou také fórem, kde se budou řešit průřezové otázky reformy veřejné správy z příslušných kapitol jednání, sledovat pokrok a zajišťovat konzistentnost. Výsledky se promítnou zpět do jednání o kapitolách. 14. Pro podporu reforem v zemích procesu rozšíření je rozhodující lepší fungování a nezávislost hlavních demokratických institucí. To znamená zajistit konstruktivní a udržitelný dialog napříč celým politickým spektrem a zejména v parlamentu. Rovněž je třeba učinit více pro podporu prostředí příznivého pro organizace občanské společnosti. Silná občanská společnost zvyšuje politickou odpovědnost a přispívá k hlubšímu porozumění reforem souvisejících s přistoupením k EU. 15. Dobré sousedské vztahy jsou základním prvkem procesu stabilizace a přidružení. Neustále je třeba usilovat o překonání dědictví minulosti, podporu usmíření a řešení dvoustranných sporů mezi zeměmi procesu rozšíření a s členskými státy. Dvoustranné spory by měly být řešeny příslušnými stranami co nejdříve a neměly by zpomalovat proces přistoupení, který by měl vycházet ze stanovených podmínek. 16. V minulém roce dále posílila regionální spolupráce. Komise plně podporuje úsilí procesu spolupráce v jihovýchodní Evropě (SEECP) a Rady pro regionální spolupráci, včetně regionální strategie 2020. Pozitivní bylo stále širší zapojování Kosova do regionálních iniciativ. Komise vítá zahájení posílené spolupráce mezi šesti zeměmi západního Balkánu v rámci procesu stabilizace a přidružení. Tento vývoj upevňuje multilaterální rozměr politiky rozšíření, podporuje inkluzivní spolupráci a výměnu osvědčených postupů při správě ekonomických záležitostí a podporuje propojitelnost v rámci regionu i s EU. Komise rovněž vítá, že na berlínské schůzce na nejvyšší úrovni v srpnu byla vyslovena silná politická podpora evropské perspektivě západního Balkánu. Budou se konat i další výroční summity a pořadatelem toho příštího bude Rakousko. „Berlínský proces“ může být užitečný pro podporu reforem a odsouhlasení realistických priorit pro klíčové investice do propojení. Může také posloužit coby pobídka k vyřešení otevřených dvoustranných problémů. Komise je připravena podpořit kroky navazující na tuto iniciativu. 17. V roce 2014 byl uveden do života nový nástroj předvstupní pomoci. Prostřednictvím NPP II poskytne EU 11,7 miliardy EUR v letech 2014–2020 na podporu zemím procesu rozšíření pro jejich přípravu na přistoupení a také na regionální a přeshraniční spolupráci. NPP II se více zaměřuje na priority přistoupení do EU v oblasti demokracie a právního státu, stejně tak jako v oblasti konkurenceschopnosti a růstu. NPP II zavádí také odvětvový přístup, pobídky pro dosahování konkrétních výsledků, vyšší rozpočtovou podporu a priority projektů. Koordinovaný přístup je nutný pro velké investice do hlavních koridorů infrastruktury. Sílí koordinace s mezinárodními finančními institucemi. Investiční rámec pro západní Balkán bude i nadále podporovat investice, jež posílí zaměstnanost a růst a podpoří propojitelnost v tomto regionu. II 18. Černá Hora: V přístupových jednáních se pokročilo vpřed. Analýza acquis EU (tzv. screening) byla dokončena v květnu 2014. V prosinci byla zahájena jednání o kapitole 23 (soudnictví a základní práva) a kapitole 24 (svoboda, bezpečnost a právo). Na základě akčních plánů, které Černá Hora přijala, stanovila EU komplexní sadu 84 prozatímních referenčních kritérií pro kapitoly 23 a 24. Tato referenční kritéria představují jasnou orientaci pro budoucí reformy. Celkem byla zahájena jednání o dvanácti kapitolách a prozatímně byly uzavřeny dvě kapitoly. 19. Začalo provádění akčních plánů. Po sblížení příslušných právních předpisů s ústavními reformami z července 2013 byla zvolena a jmenována řada klíčových představitelů justice a státního zastupitelství. Po několika pokusech nakonec parlament v říjnu 2014 jmenoval nového nejvyššího státního zástupce. Zvýšila se akceschopnost soudů. Byl upevněn právní rámec na ochranu základních práv, včetně zákona o veřejném ochránci práv. 20. Četná opatření však byla přijata se zpožděním, zvláště pokud šlo o legislativní reformy a zejména pokud měla protikorupční charakter. Přijatá legislativní opatření nepřinesla zatím v praxi žádné výsledky. Černá Hora by měla urychleně zajistit přijetí vhodné právní úpravy financování politických stran. Je třeba dosáhnout důvěryhodných výsledků ve vyšetřování, stíhání a pravomocném odsouzení případů korupce, včetně korupce na vysoké úrovni. Mělo by se zajistit systematické využívání nástrojů pro zabavování a konfiskaci majetku. Přetrvává vážné znepokojení ohledně svobody projevu a sdělovacích prostředků. Je třeba urychlit vyšetřování případů násilí na novinářích. Je třeba navázat konstruktivní politický dialog a obnovit důvěru ve volební proces a státní instituce. Pro udržení dynamiky pohybu na cestě do EU bude rozhodující posílení správních kapacit v otázkách integrace do EU. Nezbytné je též odpolitizování státní služby a zvýšení její profesionality. Je třeba provést ekonomickou reformu, zabývat se alespoň vysokou nezaměstnaností a zlepšit podnikatelské prostředí. Naléhavě se vyžaduje udržitelné řešení pro výrobce hliníku KAP, které by bylo souladné s dohodu o stabilizaci a přidružení. 21. Hluboké a trvalé politické reformy nezbytné pro posílení právního státu vyžadují silné politické odhodlání. Černá Hora je první zemí, která otevřela kapitoly 23 a 24 v podmínkách nového přístupu k právnímu státu v přístupových jednáních. Komise připomíná existenci ustanovení o „celkové vyváženosti“ rámce pro jednání. Pokrok v plnění prozatímních referenčních kritérií v kapitolách o právním státu a hmatatelnými výsledky prokázané odstranění příslušných výše zmíněných nedostatků ovlivní celkové tempo přístupových jednání, včetně agendy budoucích mezivládních konferencí. 22. Srbsko: V současné době probíhají se Srbskem jednání o přistoupení k EU. Evropská rada rozhodla o zahájení jednání na základě pokroku, jehož Srbsko dosáhlo v reformách, a jeho závazku narovnat své vztahy s Kosovem. První mezivládní konference o jednáních se konala v lednu 2014. Analýza acquis EU (tzv. screening) pokračuje podle plánu. Těžké záplavy, jež zasáhly zemi v květnu, měly značný sociálně-ekonomický dopad. EU reagovala okamžitě rozsáhlými záchrannými operacemi a pomocí a v červenci zorganizovala konferenci dárců. Mezinárodní společenství přislíbilo významnou pomoc pro fázi obnovy a rekonstrukce. 23. Srbsko dosáhlo určitého pokroku v reformě veřejné správy. Přijalo komplexní strategii a posílilo koordinaci a plánování. Pokud jde o soudnictví, byla přijata důležitá právní úprava i pravidla hodnocení soudců a státních zástupců. Bylo jmenováno mnoho řádných předsedů soudů. V zemi je silné politické odhodlání potírat korupci. Bylo vyšetřováno několik případů na vysoké úrovni a bylo vynaloženo úsilí o zlepšení koordinace. Srbsko se aktivně podílelo na regionální spolupráci donucovacích orgánů. 24. Zajištění akceschopného a nezávislého soudnictví však vyžaduje nepolevující úsilí. Stále ještě nebyly přijaty klíčové právní předpisy, například zákon o bezplatné právní pomoci, zákon o ochraně oznamovatelů a zákon o střetu zájmů. Korupce je v mnoha oblastech stále rozšířená. Srbsko potřebuje dosáhnout konkrétních výsledků v boji proti korupci a organizované trestné činnosti. V praxi je třeba plně ctít základní práva, včetně ochrany nejvíce zranitelných skupin. Zhoršující se podmínky plného využívání svobody projevu vyvolávají znepokojení. Je třeba řešit slabé stránky ve veřejné správě. Na nálezy nezávislých regulačních orgánů je nutno lépe reagovat. Pro růst a řešení vysoké nezaměstnanosti mají velký význam ekonomické reformy. 25. Nová vláda má silný mandát a měla by proto využít příležitost a provádět reformy energicky. Před Srbskem stojí četné výzvy. Země musí aktivně podporovat inkluzivní charakter a transparentnost procesu přistoupení. Aby Srbsko podpořilo reformy, mělo by zlepšit plánování, koordinaci a sledování provádění nové právní úpravy a politik. V souladu s novým přístupem k otázkám právního státu byla stanovena referenční kritéria pro otevření kapitol 23 a 24. Ta od Srbska vyžadují, aby předložilo komplexní akční plány. Aby byla zajištěna celková vyváženost jednání, musí být pokroku v těchto kapitolách dosahováno souběžně s celkovým pokrokem v jednání. 26. Srbsko musí dodržet svůj závazek prosazovat regionální spolupráci a aktivně a konstruktivně se podílet na procesu narovnání vztahů s Kosovem, kde byl zaznamenán významný pokrok. Srbsko by mělo nadále zajišťovat provádění dohod, jichž bylo dosaženo během dialogu. Komise připomíná, že tak jako v případě kapitol o právním státě, rámec pro jednání vyžaduje pokrok v procesu normalizace vztahů s Kosovem v rámci kapitoly 35, k němuž musí dojít souběžně s celkovým pokrokem v jednáních. Kapitola 35 by se měla otevřít brzy po zahájení jednání. Zajistí se tím pevný rámec pro sledování provádění dosažených dohod. 27. Bývalá jugoslávská republika Makedonie: Přístupový proces Bývalé jugoslávské republiky Makedonie se ocitl v slepé uličce. Z důvodu nečinnosti ve věci doporučení Komise Radě nebyla přístupová jednání ještě ani zahájena. Zároveň se vláda dostatečně nevěnovala řešení četných klíčových problémů, a tím se negativně podepsala na udržitelnosti reforem, což se v některých oblastech projevilo návratem do původního stavu. 28. Jistého pokroku bylo dosaženo v reformě veřejné správy a v aktivní regionální a mezinárodní policejní spolupráci. Země si udržuje vysokou úroveň harmonizace s acquis vzhledem k tomu, jak daleko se nachází v procesu přistoupení. Agenda EU je i nadále strategickou prioritou země. 29. Minulý rok se však objevily vážné obavy v souvislosti s rostoucí politizací státních institucí a kontrolou vlády nad sdělovacími prostředky, mimo jiné i v souvislosti s volbami, jak referovaly OBSE/ODIHR. Důvěra v státní instituce se postupně vytrácí. Rostou obavy ze selektivní spravedlnosti. Nadále se zhoršuje situace kolem svobody sdělovacích prostředků. V nedávných politických krizích mezi vládou a opozičními stranami se ukázalo, že stranické zájmy jsou stále víc nadřazovány národním zájmům. Jak vláda, tak opozice se musí postarat o to, aby se politické diskuse odehrávaly především v parlamentu, a přispět k vytvoření podmínek pro jeho řádné fungování. Vláda musí zajistit, aby opozice měla možnost plně vykonávat svou demokratickou kontrolní funkci. Současně se také opozice musí konstruktivně zapojit do demokratických procesů. V minulém roce se nekonalo ani jedno zasedání v rámci dialogu na vysoké úrovni o otázce přistoupení. Co se týče mezietnických vztahů, je třeba vybudovat větší důvěru mezi komunitami. Je třeba dokončit přezkum ochridské rámcové dohody a provést její doporučení. 30. Nadále je velmi důležité přijmout rozhodné kroky vedoucí k vyřešení „problému s názvem“, který má země s Řeckem. To, že se strany tohoto sporu nedokázaly dohodnout na kompromisu ani po 19 letech rozhovorů zprostředkovaných OSN, má přímý a negativní dopad na evropskou orientaci země. Nutná jsou rozhodná opatření, stejně tak jako proaktivní podpora nejvyšších představitelů EU. Komise připomíná své stanovisko, že kdyby probíhalo prověřování (screening) a diskuse v Radě o rámci pro jednání, mohl by vzniknout nezbytný impuls pro nalezení vyjednaného a vzájemně přijatelného řešení otázky názvu země ještě před otevřením kapitol. 31. S ohledem na to, jakého celkového pokroku tato země dosáhla, se Komise domnívá, že politická kritéria jsou nadále dostatečně plněna a trvá na svém doporučení zahájit jednání o přistoupení, avšak s politováním zaznamenala zpátečnické kroky učiněné loňského roku. Komise naléhá na úřady, aby přijaly rozhodná opatření k řešení obav týkajících se rostoucí politizace a prohlubujících se nedostatků, pokud jde o nezávislost soudnictví a svobodu projevu, aby tak bylo možné v budoucích letech splnit její doporučení. Komise je nadále odhodlána pomoci této zemi ve snaze o řešení všech reforem souvisejících s EU, mimo jiné i prostřednictvím inkluzivního dialogu na vysoké úrovni o otázce přistoupení, a tak plně využít potenciál vztahů. 32. Albánie: Rozhodnutí Evropské rady z června 2014 udělit Albánii status kandidátské země bylo projevem uznání reformních kroků. Znamená také pobídku k urychlení tempa reforem. V listopadu 2013 zahájila Komise s Albánií dialog na vysoké úrovni, aby jí pomohla udržet zaměření na proces její integrace do EU a mohla sledovat postup reforem podle hlavních priorit, jež byly stanoveny pro zahájení přístupových jednání. V květnu 2014 přijala Albánie plán, který stanoví plánované reformy a jejich skladbu podle hlavních priorit. 33. Albánie dosáhla v minulém roce pokroku. Byly učiněny další kroky směrem k reformě soudnictví. Vláda ukázala politickou vůli jednat rozhodně v prevenci a potírání korupce. Legislativní rámec byl posílen a zlepšila se koordinace politiky a sledování na centrální úrovni. Boj proti organizované trestné činnosti vykazuje v řadě oblastí pozitivní trend, jelikož se zintenzivnila činnost donucovacích orgánů, zejména pokud jde o zabavené drogy a trestnou činnost spojenou s drogami, hospodářskou trestnou činnost a obchodování s lidmi. Byly učiněny některé kroky k lepšímu uznání práv leseb, gayů, bisexuálů, transgender osob a intersexuálních lidí. 34. Mnoho nedostatků však přetrvává, zvláště v oblasti právního státu. Spousta práce ještě čeká. Velkou výzvu představuje boj s korupcí a organizovanou trestnou činností. Albánie bude muset vynaložit značné a nepolevující úsilí, aby realizovala hlavní priority stanovené pro zahájení přístupových jednání. Albánie bude muset rázně pokračovat v reformě veřejné správy s cílem zvýšit její profesionalitu a odpolitizovat ji; po důkladné konzultaci s Benátskou komisí a prostřednictvím inkluzivního procesu provést komplexní reformu soudnictví s cílem posílit jeho nezávislost, akceschopnost a odpovědnost; zintenzivnit své protikorupční úsilí a podniknout další rozhodné kroky v boji oproti organizované trestné činnosti s cílem dosáhnout solidních výsledků v proaktivním vyšetřování, stíhání a odsouzení v obou těchto oblastech a přijmout účinná opatření k posílení ochrany lidských práv, včetně Romů, a antidiskriminační politiky a rovněž uplatňování vlastnických práv. Pokud jde o svobodu projevu a sdělovacích prostředků, vláda nerealizovala stanovené priority. Je třeba obnovit všechny zákonné funkce úřadu pro audiovizuální média a v praxi zaručit jeho nezávislost. Albánie by měla provádět ekonomické reformy zaměřené na zvýšení konkurenceschopnosti a řešení vysoké nezaměstnanosti, zabývat se vysokou mírou stínové ekonomiky v hospodářském životě a zlepšit podnikatelské prostředí. 35. Důležité je, aby reformní proces byl doprovázen konstruktivním a udržitelným politickým dialogem mezi vládou a opozicí. Jak vláda, tak opozice nesou odpovědnost za to, že politické diskuse se budou odehrávat především v parlamentu a že přispějí k vytvoření podmínek pro jeho řádné fungování. Vláda musí zajistit, aby opozice měla možnost plně vykonávat svou demokratickou kontrolní funkci. Současně se také opozice musí konstruktivně zapojit do demokratických procesů. Kompromisní a konstruktivní práce v parlamentě je zásadní pro udržitelnost reforem. Zřízení Národní rady pro začlenění do EU, sdružující všechny zúčastněné strany, pomůže zlepšit inkluzivní charakter reformního procesu. Je také klíčem ke konsensu o příslušných reformách v celé albánské společnosti. 36. Bosna a Hercegovina Bosna a Hercegovina v procesu evropské integrace nepostoupila. Přetrvává nedostatek kolektivní politické vůle ze strany předních politických představitelů zabývat se reformami nutnými pro postup vpřed na cestě do EU. V politických a ekonomických záležitostech i v přibližování se evropským normám bylo dosaženo jen velmi omezeného pokroku. Těžké záplavy, jež zasáhly zemi v květnu, měly značný sociálně-ekonomický dopad. EU reagovala okamžitě rozsáhlými záchrannými operacemi a pomocí a v červenci zorganizovala konferenci dárců. Mezinárodní společenství přislíbilo významnou pomoc pro fázi obnovy a rekonstrukce. 37. Rozsáhlé, občany vedené protesty počátkem roku 2014 dokládají křehkost sociálně-ekonomické situace. Komise zahájila tři iniciativy, aby přesunula pozornost na reformy a otázky, které občany zajímají především. Rozšířila strukturovaný dialog o spravedlnosti mezi EU a Bosnou a Hercegovinou na další aspekty právního státu, konkrétně na boj s korupcí. Zřídila smíšenou pracovní skupinu zástupců EU a Bosny a Hercegoviny, jež má urychlit realizaci projektů financovaných EU. Zaměřila se na posílení správy ekonomických záležitostí. Součástí toho byla i společná iniciativa „Pakt pro růst a zaměstnanost“ s hlavními aktéry, včetně mezinárodních finančních institucí. V nadcházejících měsících bude tento pakt měřítkem nezbytné ekonomické reformy. Stane se i základem národního programu hospodářských reforem, který má země podle očekávání Komise vypracovat do konce ledna 2015. 38. Absence účinného koordinačního mechanismu v záležitostech souvisejících s EU se nadále negativně projevuje na spolupráci země s EU. Pokračovalo politické napětí v Radě ministrů, jež souviselo s rozdělením pravomocí mezi různými úrovněmi státní správy. Situaci ztěžuje složité institucionální uspořádání v zemi. Proto se nekonala tří z posledních šesti zasedání podvýborů zřízených prozatímní dohodou. Bosna a Hercegovina také stále odmítá upravit tuto dohodu se zohledněním své tradiční obchodní výměny s Chorvatskem před jeho vstupem do EU. Komise podnikla kroky k tomu, aby pozastavila Bosně a Hercegovině některé obchodní výhody, pokud nebudou úpravy dokončeny do konce roku 2015. Dohoda o stabilizaci a přidružení podepsaná v roce 2008 a ratifikovaná v roce 2011 zatím nevstoupila v platnost, jelikož Bosna a Hercegovina dosud nesplnila podmínky. 39. Zúčastnění političtí aktéři se nedokázali dohodnout na celostátních strategiích v odvětví energetiky, dopravy a životního prostředí, které jsou nutné pro čerpání z nástroje předvstupní pomoci. Vedlo to k podstatnému snížení finančních prostředků v těchto oblastech a jejich přesunu na pomoc, která se dostává přímo občanům. Dosažení nezbytné dohody otevře Bosně a Hercegovině možnost plně využívat dostupné finanční prostředky. 40. Rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ve věci Sejdić a Finci nebylo zatím provedeno ani přes intenzivní úsilí Komise usnadnit překonání zbývajících překážek. Rozsudek je nadále zneužíván k úzce stranickým politickým a etnickým zájmům a jeho řešení je vázáno na jiné otázky. 41. Aby mohla Bosna a Hercegovina pokročit na cestě do EU, je důležité, aby byly po volbách neprodleně vytvořeny všechny úrovně státní správy a urychleně učiněny konkrétní reformní kroky. Vedoucí političtí představitelé dluží občanům Bosny a Hercegoviny jasnou představu o tom, kam země směřuje. Je třeba zlepšit akceschopnost a fungování politických institucí na všech úrovních státní správy. To platí zejména pro vzájemné působení mezi různými úrovněmi státní správy. Je třeba zřídit dobře fungující koordinační mechanismus v záležitostech souvisejících s EU. Veřejná správa také potřebuje ve všech směrech posílit. 42. Kosovo: Dokončení jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení s Kosovem a její parafování v červenci je milníkem v procesu integrace Kosova do Evropy. Půjde o první ucelenou dohodu mezi EU a Kosovem. Dohoda o stabilizaci a přidružení stanoví posílený politický dialog, užší obchodní integraci, včetně otevření trhů EU pro kosovské průmyslové výrobky a zemědělské produkty, a nové formy spolupráce. Komise nyní očekává její podpis a uzavření. Po volbách v červnu se politické prostředí v Kosovu stále více polarizovalo a země se dostala do politické slepé uličky, v níž se některé klíčové reformy zpožďují. 43. Kosovo dosáhlo pokroku ve svém dialogu o uvolnění vízového režimu. Pokračovala dobrá spolupráce s misí EU na podporu právního státu (EULEX). Kosovské orgány přijaly významný politický závazek obnovit mandát mise a současně vzaly na sebe více odpovědnosti a dohodly se na zřízení zvláštního specializovaného soudu, který se bude zabývat případy, jež vyplynou ze šetření vedeného zvláštním vyšetřovacím útvarem. K završení tohoto procesu musí Kosovo přijmout nezbytné legislativní změny včetně úprav své ústavy. Kosovo by mělo spolupracovat s plánovaným soudem a vyrovnat se s minulostí. 44. Kosovo čelí mnoha problémům. Vážným problémem zůstává právní stát v Kosovu, včetně nezávislosti soudů, a omezené výsledky v boji proti organizované trestné činnosti a korupci. Je třeba učinit více pro řešení nedostatků, které byly vzneseny v rámci dialogu o vízech, včetně zmírňování bezpečnostních a migračních rizik vyplývajících z možného uvolnění vízového režimu. Nutnost strukturálních hospodářských reforem zaměřených na řešení vysoké nezaměstnanosti je stále naléhavější. Důležité reformy, například volební reforma a reforma veřejné správy, musí být provedeny v první řadě a musí se řešit ochrana menšin. 45. Kosovo musí aktivně pracovat na své agendě reforem souvisejících s EU a na prioritách, které zdůraznila studie proveditelnosti z roku 2012 a poslední zprávy o pokroku. V rámci dohody o stabilizaci a přidružení se Kosovo zavázalo ke komplexní reformě a sladění právních předpisů s acquis EU, a to i v oblasti právního státu, veřejné správy, hospodářství, hospodářské soutěže a obchodu. Kosovo by se mělo zaměřit na přípravu hladkého provádění dohody o stabilizaci a přidružení, včetně nezbytných struktur. Komise je připravena podporovat Kosovo v tomto přechodu do nové etapy jeho vztahů s EU a posílí dialog s Národní radou pro evropskou integraci. 46. Pokrok Kosova na cestě do jeho evropské budoucnosti byl možný díky tomu, že země postoupila vpřed v provádění reforem a byla trvale odhodlána narovnat své vztahy se Srbskem, kde byl zaznamenán významný pokrok. V tomto ohledu bude muset nová vláda Kosova zachovat závazek pokračovat v regionální spolupráci a aktivně a konstruktivně se podílet na narovnání vztahů se Srbskem. Kosovo by mělo nadále zajišťovat provádění dohod, jichž bylo dosaženo během dialogu. 47. Situace v severním Kosovu je i nadále napjatá. Všichni aktéři by měli spolupracovat s misí EULEX a zdržet se jednostranných kroků. Misi EULEX by se mělo dostat plné podpory při výkonu jejího mandátu v severní části Kosova. Je třeba vyvinout další úsilí a umožnit, aby čtyři obce na severu země mohly fungovat v rámci kosovského právního rámce. 48. Turecko: Turecko je kandidátskou zemí a strategickým partnerem Evropské unie. Jeho dynamické hospodářství je cenným přínosem pro prosperitu celého evropského kontinentu. Vzhledem k velmi vážnému vývoji v regionu, zejména Sýrii a Iráku, má spolupráce v otázkách zahraniční politiky ještě větší význam. Význam další spolupráce v oblasti migrační politiky a energetické bezpečnosti podtrhuje rovněž strategická poloha Turecka. Hodnota této spolupráce se stává ještě zřejmější ve světle velkých výzev, které nastoluje nejnovější vývoj v našem společném sousedství, včetně krize na Ukrajině. 49. Aktivní a důvěryhodná jednání o přistoupení představují nejvhodnější rámec pro využití plného potenciálu vztahů EU-Turecko. Vzhledem ke svému jedinečnému rozsahu a hloubce podporuje proces přistoupení, jenž nemá jinou alternativu, provádění reforem souvisejících s EU a poskytuje důležitý základ pro intenzivnější dialog o zahraniční politice a bezpečnostních otázkách a pro posílení hospodářské konkurenceschopnosti a obchodních příležitostí. Pomáhá také posilovat spolupráci v oblasti energetiky, spravedlnosti a vnitřních věcí, včetně vízové politiky, migrační politiky a zpětného přebírání. Jednání o přistoupení musí znovu získat dynamiku a zároveň respektovat závazky EU a stanovené podmínky. EU by měla být i nadále důležitým opěrným bodem pro realizaci tureckých hospodářských a politických reforem. V tomto ohledu je v zájmu jak Turecka, tak EU, aby kritéria pro otevření kapitoly 23 (soudnictví a základní práva) a kapitoly 24 (svoboda, bezpečnost a právo) byla vymezena co nejdříve, což povede k zahájení jednání o těchto dvou kapitolách. Turecko může urychlit tempo jednání, když postoupí v plnění referenčních kritérií, splní požadavky rámce pro jednání a když bude respektovat své smluvní závazky vůči EU. Mohlo by to významným způsobem povzbudit proces vyjednávání. Do té doby by se spolupráce mezi EU a Tureckem měla rozvíjet ve všech důležitých oblastech, zejména těch, které jsou již uvedeny v pozitivního programu. 50. Turecko hraje důležitou regionální roli a aktivně se angažuje ve svém širším sousedství. V této souvislosti je třeba dále rozvíjet dialog a spolupráci v otázkách společného zájmu v oblasti zahraniční politiky. Vítána je pokračující účast Turecka na misích a operacích SBOP i jeho nedávná nabídka podílet se na misi EUFOR CAR a misi EUBAM Libye. Klíčový význam má úloha Turecka v souvislosti se Sýrií, obzvláště pokud jde velmi důležitou humanitární podporu, kterou poskytuje Syřanům prchajícím před násilím za hranice. EU se zavázala, že bude nadále podporovat vlády a hostitelské komunity v zemích sousedících se Sýrií tak, aby se dokázaly účinně vypořádat s rostoucím přílivem uprchlíků a zvýšit svou odolnost. Turecko jasně vyjádřilo svou připravenost hrát aktivní úlohu v rámci koalice proti ISIL. Pro navázání užší spolupráce proti ISIL a sítím jeho financování by mělo být využito politického dialogu. Aktivní protiteroristický dialog mezi EU a Tureckem je vítán a měl by být ještě více posílen, zejména pokud jde o „zahraniční bojovníky“. Tato spolupráce bude dále posílena, až Turecko přijme další příslušné právní předpisy pro boj proti terorismu. EU i nadále nabádá Turecko, aby rozvíjelo svou zahraniční politiku v návaznosti na EU a v koordinaci s ní a aby postupně sbližovalo své politiky a postoje s politikami a postoji EU. 51. Pokračovalo provádění reforem přijatých v předchozích letech, zejména opatření oznámených v demokratizačním balíčku ze září 2013. Ústavní soud přijal řadu důležitých rozhodnutí, která prokázala odolnost ústavního systému země. Dohoda o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem byla podepsána v prosinci 2013 souběžně se zahájením dialogu o uvolnění vízového režimu a vstoupila v platnost dne 1. října 2014, a tím dostaly vztahy mezi EU a Tureckem nový impuls. Bylo vynaloženo nové úsilí o mírové řešení kurdské otázky, zejména přijetím právních předpisů zaměřených na „vytvoření pevnějšího právního základu pro tento proces“. Tento proces má pro Turecko historický význam a měl by probíhat v dobré víře na všech stranách. 52. Reakce vlády na obvinění z korupce v prosinci 2013 vyvolala vážné obavy, pokud jde o nezávislost soudnictví a dělbu moci. Četná přeřazení a propuštění policistů, soudců a státních zástupců přes tvrzení vlády, že nesouvisela s protikorupčním případem, ovlivnila akceschopnost příslušných orgánů, a vyvolala otázky týkající se toho, jak byly zákonné postupy použity pro jejich formalizaci. Je velmi důležité, aby vyšetřování obvinění z korupce byla vedena řádně a zcela transparentně a aby byly zaručeny operační kapacity soudnictví a policie. Restriktivní přístup ke svobodě projevu se projevuje v pokusech o zákaz sociálních médií, jež následně zrušil Ústavní soud, a v tlacích na tisk vedoucích k širokému uplatňování autocenzury. Přístup přijatý v oblasti svobody shromažďování zůstává i nadále restriktivní. Turecké právní předpisy a jejich provádění, pokud jde o právo na shromažďování a o zásahy donucovacích orgánů, je třeba uvést do souladu s evropskými normami. 53. V této souvislosti bude pro Turecko prioritou podpora dialogu napříč politickým spektrem a šířeji i napříč společností s cílem posílit snahy o reformu právního státu a věnovat zvláštní pozornost dodržování základních práv a svobod jak z hlediska práva, tak i v praxi. Zahájení jednání o kapitolách 23 a 24 by Turecku přineslo ucelený plán reforem v této důležité oblasti. Turecko se vyzývá, aby systematičtěji spolupracovalo s Komisí a dalšími příslušnými subjekty, jako je Rada Evropy, včetně Benátské komise. Obecně je třeba věnovat více pozornosti účinnému provádění stávajících právních předpisů. Ministerstvo pro evropské záležitosti hraje zásadní úlohu při zajišťování koordinace a slučitelnosti nových právních předpisů s právními předpisy EU. Komise očekává od Turecka konkrétní následná opatření po nedávno přijaté strategii EU, jejímž cílem je oživit proces přistoupení Turecka. 54. Pozitivní program, který byl zahájen v roce 2012, i nadále podporuje a doplňuje přístupová jednání s Tureckem prostřednictvím posílené spolupráce v řadě oblastí společného zájmu. Spolupráci by mohlo posílit více kontaktů na vysoké úrovni mezi Tureckem, EU a jejími členskými státy. Problémy v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí, zejména pokud jde o migraci, je třeba je řešit posíleným společným úsilím. EU očekává plné a účinné provedení závazků Turecka, které mu vyplývají vůči všem členským státům z dohody o zpětném přebírání osob. 55. Turecko je se svou velkou a dynamickou ekonomikou významným obchodním partnerem EU a díky celní unii také cenným prvkem konkurenceschopnosti EU. Je čas pracovat na uvolnění plného potenciálu celní unie. EU by měla spolupracovat s Tureckem na rozšíření a modernizaci vzájemných obchodních vztahů ku prospěchu obou stran. Na základě hodnocení dokončeného v roce 2014 by se měla řešit také řada otázek souvisejících s fungováním celní unie. Je rovněž nezbytné navázat aktivní a dalekosáhlý hospodářský dialog. Další posílení spolupráce mezi EU a Tureckem v oblasti energetiky a pokrok v přístupových jednáních by usnadnily propojení a integraci trhů s energií. Hospodářskou spolupráci by velmi posílilo zahájení jednání o kapitole 5 (veřejné zakázky), kapitole 8 (hospodářská soutěž), kapitole 19 (zaměstnanost a sociální politika), jakmile Turecko splní nezbytná kritéria. 56. Komise zdůrazňuje všechna svrchovaná práva členských států EU. Patří mezi ně mimo jiné právo uzavírat dvoustranné dohody, jakož i právo provádět průzkum přírodních zdrojů a využívat jich v souladu s acquis EU a mezinárodním právem, včetně Úmluvy OSN o mořském právu. V souladu s opakovanými postoji Rady a Komise z předchozích let musí nyní Turecko neodkladně splnit svůj závazek zajistit úplné provedení dodatkového protokolu a pokročit v narovnávání vztahů s Kyperskou republikou. To by mohlo významným způsobem povzbudit proces přistoupení a zvláště umožnit dosažení pokroku v osmi kapitolách, na něž se vztahují závěry Rady z prosince 2006. Komise rovněž naléhá na to, aby nedocházelo k jakýmkoli hrozbám, zdrojům neshod či provokacím, jež by mohly poškodit dobré sousedské vztahy a nepříznivě ovlivnit mírové urovnávání sporů. Komise vítá vstřícnost Turecka v otázce obnovení plnohodnotných jednání o urovnání kyperské otázky. Nyní je důležité, aby na tento vstřícný postoj navázala konstruktivní prohlášení a konkrétní opatření. 57. Pokud jde o kyperskou otázku, Komise vítá obnovení plnohodnotných rozhovorů o urovnání konfliktu mezi představiteli řeckého a tureckého společenství na Kypru pod záštitou OSN a jmenování Espena Bartha Eideho zvláštním poradcem generálního tajemníka OSN pro Kypr. Komise očekává, že se obě strany rychle pustí do věcného a strukturovaného jednání, které připraví půdu pro dohodu o komplexním řešení kyperské otázky k prospěchu všech. Komise podporuje kroky, které přispívají k vytváření příznivé atmosféry mezi komunitami a z nichž mají prospěch obyvatelé Kypru ve svém každodenním životě, a vítá iniciativy občanské společnosti, jež mají tento účel. EU prohlásila, že je připravena přizpůsobit podmínky takového řešení v souladu se zásadami, na nichž je založena Unie. Je třeba se vyvarovat prohlášení, která nepřispívají k vytvoření pozitivní atmosféry v souvislosti s probíhajícím jednáním o urovnání konfliktu. 58. Island: Po rozhodnutí islandské vlády byla přístupová jednání od května 2013 pozastavena. Vzhledem ke stanovisku vlády přistoupila Komise k postupnému ukončování předvstupní pomoci Islandu z NPP. Island je nadále významným partnerem EU díky svému členství v Evropském hospodářském prostoru, své účasti v schengenském prostoru, jakož i v rámci spolupráce v záležitostech souvisejících s Arktidou. PŘÍLOHA Shrnutí závěrů ze zpráv o pokroku týkajících se Černé Hory, Srbska, Bývalé jugoslávské republiky M