Zvláštní zpráva č. 1/2013 „Byla podpora EU potravinářskému průmyslu na přidávání hodnoty zemědělským produktům účelná a efektivní?“





GLOSÁŘ CMEF : Společný rámec pro monitorování a hodnocení (Common Monitoring and Evaluation Framework). Efekt mrtvé váhy : Situace, kdy by byl dotovaný projekt zcela nebo zčásti realizován i bez dotační podpory. Efekt přesunu : Míra, v níž je činnost podpořená z veřejných prostředků neutralizována omezením činností jinde. EZFRV : Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova. Opatření 123 : Opatření na "přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům". Opatření : Režim podpory pro provádění určité politiky. Opatření definuje pravidla pro projekty, které lze financovat v rámci určité osy. Osy : Rozvoj venkova se v programovém období 2007–2013 realizuje v rámci tří tematických os, které představují ucelené skupiny opatření pro rozvoj venkova, a jedné horizontální osy pro přístup LEADER (osa LEADER). Programové období : Víceletý rámec pro plánování a provádění politik EU, např. politiky rozvoje venkova. Aktuální programové období rozvoje venkova spadá do let 2007–2013. PRV : Program rozvoje venkova, programový dokument vypracovaný členským státem a schválený Komisí, který se týká plánování a provádění politiky EU pro rozvoj venkova. Vypracovává se na regionální nebo celostátní úrovni. Strategické zásady Společenství : Těmito strategickými zásadami Rada stanoví priority Evropské unie v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV). Účelem je zajistit, aby byl rozvoj venkova v souladu s ostatními politikami EU, zejména v oblasti soudržnosti a životního prostředí, s ohledem na provádění nové společné zemědělské politiky (SZP) a související restrukturalizaci. SZP : Společná zemědělská politika: soubor právních předpisů a postupů, které Evropská unie přijala s cílem zajistit společnou a jednotnou politiku v oblasti zemědělství. Víceletá smlouva o dodávkách : Typ smlouvy, která stanoví obchodní podmínky mezi zemědělským producentem a zpracovatelem či distributorem na období více let. SHRNUTÍ I. Jako součást politiky rozvoje venkova EU jsou podnikům, které zpracovávají zemědělské produkty a uvádějí tyto produkty na trh, k dispozici dotace prostřednictvím opatření s názvem "přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům", jehož cílem je zlepšovat konkurenceschopnost zemědělství a lesnictví. Pro stávající programové období 2007–2013 bylo na toto opatření v rozpočtu EU vyčleněno přibližně 5,6 miliardy EUR. Toto financování doplňuje vnitrostátní podpora, takže celkové veřejné výdaje na danou oblast představují 9 miliard EUR. II. Audit Účetního dvora prověřoval, zda podpora EU byla z hlediska přidávání hodnoty zemědělským produktům účelná a efektivní. Účetní dvůr se zaměřil zejména na otázku, zda bylo toto opatření koncipováno a realizováno způsobem, který zajistil efektivní financování projektů zaměřených na jasně stanovené potřeby, a zda je toto opatření monitorováno a hodnoceno způsobem, který umožňuje prokázat výsledky opatření. III. Jak bylo možné očekávat, projekty většinou zlepšily finanční výkonnost příslušných podniků a řada kontrolovaných projektů přinesla určitou přidanou hodnotu. To však nelze přičíst ani koncepci opatření, ani systémům pro výběr projektů, které členské státy používají. Chyběly dostatečné důkazní informace o tom, že podporované společnosti dotaci potřebovaly, a chyběly také konkrétní cíle politiky, jichž se mělo pomocí dotace dosáhnout. Účetní dvůr dospěl k závěru, že podpora nesměřovala systematicky k projektům, které efektivně a účelně přidávaly hodnotu zemědělským produktům. IV. Členské státy jsou povinny vypracovávat plány rozvoje venkova (PRV), v nichž se podpora přizpůsobí jejich potřebám prostřednictvím národních či regionálních cílů a v nichž se určí rozsah opatření tak, aby se zajistilo efektivní využití prostředků, které jsou k dispozici. Účetní dvůr však zjistil, že byly stanoveny pouze obecné cíle, které neprokazovaly, jak má financování přidat hodnotu zemědělským produktům či zvýšit konkurenceschopnost zemědělství. Navzdory této nedostatečné konkrétnosti Komise programy schválila. V. Členské státy by měly stanovit kritéria způsobilosti, kterými se omezí typy investic či příjemců způsobilých k financování, a také kritéria pro výběr projektů, pomocí nichž se určí nejúčelnější a nejefektivnější projekty, které se mají podpořit. Při auditu bylo zjištěno, že byla stanovena taková kritéria způsobilosti, která umožňovala, že způsobilými byly téměř všechny potravinářské společnosti. Systémy pro výběr projektů byly nekvalitní nebo nebyly vytvořeny a za situace, kdy byly k dispozici dostatečné prostředky (což je na počátku programového období běžné), se vůbec neuplatňovaly. VI. Účetní dvůr zjistil, že členské státy nesměrují financování k projektům, u kterých je prokazatelná potřeba veřejné podpory. Bez této prokázané potřeby existuje riziko, že se z opatření stane jakési rozdávání prostředků, automatická podpora podnikům, jež investují do potravinářského odvětví, z čehož pak plynou další rizika narušení hospodářské soutěže a plýtvání veřejnými prostředky, kterých je nedostatek. VII. Téměř pětina rozpočtu EU na zlepšování konkurenceschopnosti zemědělství je vyplácena potravinářským společnostem, ale účinky na konkurenceschopnost zemědělství mohou být pouze nepřímé a chybí jasná logika intervence. Mechanismy pro monitorování a hodnocení však neshromaždují informace o přidané hodnotě ani o účincích na konkurenceschopnost zemědělství. Z toho plyne, že je nepravděpodobné, že by tyto stávající mechanismy poskytovaly informace, které jsou nezbytné k prokázání úspěšnosti či neúspěšnosti financování přiděleného na toto opatření. Neposkytují také základ pro hodnocení účelnosti opatření s ohledem na programování opatření v rámci rozvoje venkova na období 2014–2020. VIII. Účetní dvůr proto doporučuje: a) V programech členských států by měla být jednoznačně stanovena potřeba financování a uvedeny cíle, které jsou smysluplné a měřitelné; Komise by pak měla schvalovat pouze takové programy, které tyto podmínky splňují. b) Měla by být stanovena výběrová kritéria, která umožní identifikaci nejúčelnějších projektů. Aby se zajistilo efektivní využití prostředků EU, tato kritéria by měla být přísně uplatňována, a to i v případě, že rozpočet postačuje k financování všech způsobilých projektů. c) Komise a členské státy by se měly zasazovat o přijetí osvědčených postupů týkajících se zmírnění rizika efektu mrtvé váhy a efektu přesunu. d) Rámec pro monitorování a hodnocení, který se používá pro financované projekty, by měl být pro následující programové období zkvalitněn, aby se zajistilo, že bude možné řádným způsobem měřit účelnost vynaložených finančních prostředků. ÚVOD 1. Jako součást podpory poskytované na oblast rozvoje venkova v rámci druhého pilíře společné zemědělské politiky (SZP) bylo zavedeno specifické opatření "přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům" (dále jen "opatření 123"). Opatření 123 přispívá k cíli osy 1, kterým je zlepšovat konkurenceschopnost zemědělství a lesnictví. Tento cíl stanoví nařízení (ES) č. 1698/2005 (viz rámeček 1) [1]. 2. Prostřednictvím opatření 123 se dávají k dispozici veřejné prostředky podnikům s méně než 750 zaměstnanci či s obratem menším než 200 milionů EUR, které zpracovávají zemědělské a lesnické produkty a uvádějí je na trh. Podpora se uděluje na financování investic, jež mají těmto produktům zajistit přidanou hodnotu. To by v konečném důsledku mělo mít příznivé dopady také na konkurenceschopnost zemědělství, například díky vytvoření nových tržních příležitosti pro zemědělské produkty [2]. Mezi další výhody může patřit vytváření pracovních míst ve venkovských oblastech a zlepšování životního prostředí. 3. Při zohlednění požadavků příslušných právních předpisů stanovených EU vypracovávají členské státy na národní nebo regionální úrovni programy rozvoje venkova (PRV), v nichž definují strategii a navrhují opatření, která chtějí použít k řešení zjištěných potřeb. Programy rozvoje venkova vstupují v platnost až po schválení Komisí. Finanční prostředky EU a vnitrostátní finanční prostředky by se pak měly poskytovat na investiční projekty prostřednictvím opatření 123 za použití kritérií způsobilosti a kritérií pro výběr projektů. Následující graf popisuje jednotlivé fáze rozhodovacího procesu vedoucí k financování investičního projektu z finančních prostředků v rámci opatření 123. RÁMEČEK 1 VÝŇATEK Z NAŘÍZENÍ (ES) Č. 1698/2005 Osa 1 Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví Článek 20 Opatření Podpora zaměřená na konkurenceschopnost zemědělství a lesnictví se týká: ... b) opatření zaměřených na restrukturalizaci a rozvoj fyzického potenciálu a podporu inovací prostřednictvím: ... iii) přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům. 4. Podpora EU je spolufinancována z vnitrostátních veřejných prostředků, přičemž celkové veřejné výdaje na dané opatření představují zhruba 9 miliard EUR. Toto opatření je využíváno zejména na poskytování dotací na investiční náklady příjemců. Členské státy mohou stanovit sazbu podpory (v rámci určitých limitů). Většina dotací je určena na pokrytí 20–50 % celkových způsobilých nákladů příslušných podniků. 5. Rozpočet EU na období 2007–2013 určený pro opatření 123 činí celkem 5,6 miliardy EUR. To představuje 5,9 % plánovaných výdajů EU na rozvoj venkova a 18 % celkových prostředků přidělených na zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví (osa 1) [3]. Graf v příloze I uvádí stav vyčleněných finančních prostředků EU podle jednotlivých členských států spolu s jejich čerpáním ke konci roku 2011. V současné době bylo vynaloženo 35 % plánovaných výdajů na dané období. GRAF +++++ TIFF +++++ 6. Vzhledem k tomu, že pouze asi 5 % schválených výdajů na toto opatření souvisí s projekty v oblasti lesnictví, zaměřil se tento audit na podporu poskytovanou za účelem přidávání hodnoty zemědělským produktům. Většinu financovaných investic vynakládají existující nebo nově založené společnosti na nová nebo zmodernizovaná technická zařízení či stroje nebo na výstavbu nových zařízení na zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh (viz rámeček 2). RÁMEČEK 2 PŘÍKLADY TYPŮ INVESTIC FINANCOVANÝCH Z OPATŘENÍ 123 Mezi financovanými investicemi bylo lisovací zařízení na výrobu olivového oleje… +++++ TIFF +++++ ... zařízení na sušení šunky... +++++ TIFF +++++ ... a systémy pro modernizaci zpracování mléka. +++++ TIFF +++++ ROZSAH A KONCEPCE AUDITU 7. Účetní dvůr se snažil posoudit, zda bylo toto opatření koncipováno a realizováno způsobem, který zajistí optimální využití prostředků, a zda se financovaným projektům podařilo dosáhnout cílů opatření. Účetní dvůr dále posuzoval, zda výsledky opatření jako celku byly vhodným způsobem monitorovány a vyhodnocovány, aby tak členské státy a Komise mohly identifikovat případné problémy a reagovat na ně a aby byly předkládány objektivní informace o výsledcích tohoto opatření. 8. Obecná auditní otázka zněla: Byla podpora EU potravinářskému průmyslu na přidávání hodnoty zemědělským produktům účelná a efektivní? Hlavními podotázkami pak byly tyto: - Umožňovala koncepce opatření efektivní financování projektů zaměřených na jasně stanovené potřeby? - Realizovaly členské státy toto opatření s náležitým ohledem na optimální využití prostředků? - Prováděla Komise řádné monitorování a hodnocení výsledků opatření? 9. V kontextu tohoto auditu se projekty považovaly za účelné v případě, že byly udržitelné a že přispívaly jak ke konkrétním cílům programu rozvoje venkova, tak k přidávání hodnoty zemědělským produktům. Financování se považovalo za efektivní v případě, že efekt mrtvé váhy byl omezený a případný efekt přesunu byl odůvodněn [4]. 10. Audit Účetního dvora se týkal šesti národních a regionálních programů rozvoje venkova (PRV), které byly vybrány hlavně na základě své velikosti: Španělsko (Kastilie a León), Francie, Itálie (Latium), Litva, Polsko a Rumunsko. Ve Francii je národní program rozvoje venkova prováděn regionálně a pro tento audit byl vybrán region Rhône-Alpes. 11. Součástí auditní práce byl přezkum příslušných programů rozvoje venkova, prověrka řídicích systémů členských států a samostatné auditní návštěvy u 24 ukončených potravinářských projektů v těchto členských státech, včetně čtyř projektů, které členské státy označily za příklad osvědčené praxe. Zbytek projektů byl Účetním dvorem vybrán tak, aby představoval celou škálu typických projektů financovaných v daném členském státě. Seznam kontrolovaných projektů je uveden v příloze II. Účetní dvůr rovněž prověřoval zprávy o hodnocení v polovině období týkající se celkem 23 programů rozvoje venkova (viz seznam v příloze III). PŘIPOMÍNKY ČÁST JEDNA UMOŽŇOVALA KONCEPCE OPATŘENÍ EFEKTIVNÍ FINANCOVÁNÍ PROJEKTŮ ZAMĚŘENÝCH NA JASNĚ IDENTIFIKOVANÉ POTŘEBY? 12. Kvalitní koncepce tohoto opatření má pro řádné finanční řízení zásadní význam. Opatření poskytuje veřejnou podporu investicím soukromých podniků v potravinářském odvětví a odvětví uvádění potravinářských produktů na trh. Tyto podniky mají vlastní motivaci a cíle, které mohou být v souladu s cílem politiky EU zlepšit konkurenceschopnost zemědělství (viz bod 15), neplatí to ale automaticky. Zmíněné odvětví se považuje za jedno z nejvíce konkurenceschopných a inovačních na světě [5]. Financování by se tedy mělo těmto podnikům poskytovat na základě jednoznačně identifikované potřeby. Musí být zjištěna potřeba veřejné intervence a vysvětlena logika toho, jak tato intervence zlepší konkurenceschopnost zemědělství. 13. Jasné a specifické cíle programu rozvoje venkova, které odrážejí konkrétní potřeby daného členského státu či regionu, jsou tudíž předpokladem pro účelný výběr projektů a poskytují základ pro povinnost odpovídat se a pro prokázání toho, čeho se má dosáhnout a čeho bylo později skutečně dosaženo [6]. Nebyly-li zjištěny konkrétní potřeby pro veřejnou intervenci a jsou-li cíle PRV příliš obecné, může to vést k výběru projektů, které mají jen malý příspěvek (nebo nemají příspěvek žádný) ke zlepšení přidané hodnoty zemědělských produktů a tedy ke zvýšení konkurenceschopnosti zemědělství. 14. Účetní dvůr přezkoumával právní předpisy EU, programy rozvoje venkova a systémy, postupy a dokumenty členských států, aby získal důkazy o tom, zda je pravděpodobné, že koncepce opatření 123 na úrovni jak EU, tak členských států vedla k efektivnímu financování účelných projektů, které byly zaměřeny na jasně identifikované potřeby. DLE PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ JSOU ČLENSKÉ STÁTY POVINNY ZAJISTIT, ABY BYLO OPATŘENÍ ÚČELNÉ A EFEKTIVNÍ… 15. Cíle jsou definovány v právních předpisech EU pouze na úrovni os politiky rozvoje venkova, v tomto případě osy 1, kde je stanoven cíl zlepšování konkurenceschopnosti zemědělství [7]. Opatření 123 má za cíl k tomuto přispívat prostřednictvím přidávání hodnoty zemědělským produktům, které jsou zpracovávány či uváděny na trh po provedených investicích. Samotné právní předpisy nestanoví, co se přidanou hodnotou rozumí (tj. zdali má být jen finanční, nebo se má týkat ekologického nebo kvalitativního hlediska atd.), ani pro koho má být vytvořena. 16. V předchozím programovém období 2000–2006 [8] existovalo podobné opatření, které stanovovalo: "Investice musí přispívat ke zlepšení situace v daných odvětvích základní zemědělské produkce. Musí producentům těchto základních produktů zaručovat přiměřený podíl na výsledných hospodářských výnosech z nich plynoucích." Podobná pravidla existovala též u dřívějších režimů podpory [9]. 17. V současném programovém období podobné požadavky neexistují. Nařízení [10] vyžaduje, aby investice týkající se zpracování nebo uvádění produktů na trh "zlepšo[valy] celkovou výkonnost [podporovaného] podniku", tj. právní předpis pouze stanoví, že by z opatření měly mít prospěch jednotlivé potravinářské podniky a podniky z oblasti uvádění těchto produktů na trh. 18. Odstranění dřívějšího požadavku, aby podpora přispívala ke zlepšení situace zemědělských producentů, a absence pokynu, jak měřit přidanou hodnotu, mají zjednodušit právní předpis a umožnit členským státům definovat opatření způsobem, který bude co nejlépe vyhovovat jejich okolnostem a potřebám. Je tedy na členských státech, aby zajistily, aby opatření vedlo k nárůstu přidané hodnoty a zvýšilo konkurenceschopnost zemědělství. Komise by při schvalování PRV měla potom zajistit, aby tomu tak skutečně bylo. … ALE PROGRAMY ROZVOJE VENKOVA ČLENSKÝCH STÁTŮ JASNĚ NEODŮVODŇUJÍ POTŘEBU TOHOTO OPATŘENÍ 19. Vlivem aktuálního procesu zjednodušování práva EU a vlivem zásady subsidiarity získaly právní předpisy EU obecnější a méně preskriptivní podobu, jak bylo uvedeno výše. Programy rozvoje venkova členských států (jak na národní, tak na regionální úrovni) však mají být podle právních předpisů [11] konkrétnější. PRV musí být schváleny Komisí, která nese celkovou odpovědnost za efektivní a účelné čerpání rozpočtu EU. 20. Programy rozvoje venkova mají konkrétně analyzovat stávající situaci s ohledem na silné a slabé stránky a v souladu s těmito silnými a slabými stránkami vytvořit příslušnou strategii. PRV musí poskytnout důkazní informace o tom, že podpora je zaměřena na jasně definované cíle, které odrážejí zjištěné územní potřeby a strukturální znevýhodnění. PRV by měl též obsahovat zdůvodnění intervence a definovat typy investic a příjemců způsobilých pro podporu. Pokud je toto provedeno kvalitně, mělo by to vést k účelnému a efektivnímu programování daného opatření. 21. Kontrolované PRV však neidentifikovaly konkrétní potřeby intervence v potravinářském odvětví, jako např. případy, kdy možnost přidat hodnotu zemědělským produktům ztěžovaly nedostatečné zpracovatelské kapacity. Tam, kde byly v PRV potřeby identifikovány, se jednalo o potřeby velmi obecné. V Polsku například PRV uváděl, že "podpora zpracování zemědělských produktů má klíčový význam, neboť toto odvětví je jednou z nejdůležitějších oblastí polské ekonomiky". PRV ale nedokládal, proč je veřejná podpora potřebná a jak by s její pomocí bylo možné dosáhnout žádoucí změny. Chybělo tedy odůvodnění pro opatření a stanovené cíle byly nutně jen obecné, bez jasné vazby na zjištěné regionální silné či slabé stránky i bez jednoznačně stanovené potřeby intervence. Cíle byly často doslovně převzatými cíli EU, případně se jednalo o mírně upravené body odůvodnění k těmto cílům (několik příkladů viz rámeček 3). 22. Posledním krokem v programování je stanovení podmínek způsobilosti, tj. typů investic, kategorií příjemců a charakteru podpory, aby se zajistilo, že podpořeny budou konkrétní stanovené cíle. Navzdory nedostatku konkrétních cílů stanovovaly všechny PRV alespoň určité podmínky způsobilosti. V případě Francie programový dokument pro region Rhône-Alpes uváděl, že způsobilý je celý potravinářský sektor na celém území regionu s výjimkou odvětví cukru a náhražek mléka. Jiné členské státy, zejména Španělsko (Kastilie a León) a Litva, definovaly specifické podmínky způsobilosti ještě podrobněji. Litva z podpory vyloučila většinu nových projektů v odvětvích, která získala podporu v rámci předchozích programů, jako např. projekty na nová jatka nebo zařízení na zpracování mléka, neboť kapacita v této oblasti již byla dostatečná. Ve Španělsku (Kastilie a León) byly např. projekty z oblasti vinařství způsobilé pouze v případě, že se týkaly vín se zeměpisným označením původu. 23. Tyto podmínky způsobilosti vedou k tomu, že do určité míry rozsah podpory omezují. Téměř všechna hlavní potravinářská odvětví jsou však i nadále způsobilá, což přináší riziko, že podpora nebude dostatečně zacílena. RÁMEČEK 3 PŘÍKLADY CÍLŮ STANOVENÝCH PRO OPATŘENÍ 123 Cílem stanoveným v PRV pro region Kastilie a León je "zlepšování zpracování primární zemědělské a lesnické produkce a její uvádění na trh prostřednictvím investic zaměřených na zvyšování efektivity, podporu obnovitelné energie, zavádění nových technologií a vytváření nových tržních příležitostí". Tyto prvky jsou převzaty z 23. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 1698/2005 bez jakéhokoli dalšího upřesnění. Národní PRV pro Francii stanovuje jako cíl opatření "zlepšit konkurenceschopnost zemědělsko-potravinářského odvětví". Tato obecná formulace umožňuje stanovit na regionální úrovni konkrétní cíle. V regionu Rhône-Alpes, který byl Účetním dvorem kontrolován, ke stanovení těchto konkrétních cílů však nedošlo. KOMISE PRV SCHVÁLILA I PŘES JEJICH NEDOSTATKY 24. Před schválením PRV členských států má Komise povinnost zkontrolovat konzistentnost cílů v PRV se strategií EU a národními strategiemi a také se zjištěnými potřebami a nedostatky. Vzhledem k tomu, že v kontrolovaných PRV byly cíle stanoveny velmi obecně, není kontrola konzistentnosti příliš smysluplná. 25. Komise při hodnocení PRV nijak neověřuje, zda daný členský stát či region strategicky zaměřuje podporu v rámci opatření 123 tam, kde je veřejná intervence potřebná. Neprovádí se žádné kontroly odůvodnění intervence. Komise neposuzuje, jak účelně či efektivně bude navrhované opatření vytvářet přidanou hodnotu pro zemědělské produkty a zlepšovat konkurenceschopnost zemědělství. 26. I přes nedostatky popsané v bodech 21–23 Komise příslušné programy rozvoje venkova schválila. Jakmile je PRV schválen a prostředky EU jsou členskému státu dány k dispozici, je pro Komisi obtížnější zpětně zajistit, aby byla opatření účelná a efektivní [12]. 27. Při auditu bylo zjištěno, že koncepce a programování opatření nedostatečně zohlednily rizika, která jsou uvedena v bodech 12 a 13. V důsledku toho je pro členské státy důležitější (ale také složitější) se těmto rizikům vyhnout a zajistit účelnost a efektivnost při výběru jednotlivých projektů pro podporu. Touto otázkou se zabývá následující část zprávy. 28. Druhým důsledkem je, že chybí uspokojivý základ pro monitorování a hodnocení a také pro povinnost odpovídat se. Této otázce je věnována část III. ČÁST DVĚ REALIZOVALY ČLENSKÉ STÁTY TOTO OPATŘENÍ S NÁLEŽITÝM OHLEDEM NA OPTIMÁLNÍ VYUŽITÍ PROSTŘEDKŮ? 29. Aby se dosáhlo optimálního využití prostředků, při realizaci opatření by členské státy měly: - zajistit ještě před poskytnutím financování, aby žadatelé prokázali finanční udržitelnost projektu, - zajistit, aby podpora směřovala k projektům, které přinesou nejlepší výsledky z hlediska přidávání hodnoty zemědělským produktům, - zmírňovat riziko efektu mrtvé váhy a efektu přesunu. KONTROLY POSKYTUJÍ JEN OMEZENOU JISTOTU O FINANČNÍ UDRŽITELNOSTI PROJEKTŮ 30. Ačkoli právní předpisy nově již nestanoví žadatelům povinnost prokázat životaschopnost jejich podniků [13], všechny kontrolované členské státy i nadále provádějí kontrolu finanční životaschopnosti žadatelů na základě finančních výkazů podniků. RÁMEČEK 4 KONTROLY ŽIVOTASCHOPNOSTI: NEDOSTATKY V PRAXI Litva: Maximální dosažitelné příjmy z investičního projektu (sušení zrn a skladovací zařízení) při provozu v plné kapacitě lze vyčíslit na 4 miliony LTL. Prognóza ve výši 29 milionů LTL, uvedená v žádosti o dotaci, byla jednoznačně nedosažitelná. Rumunsko: Vzorek sedmnácti složek žádostí vykazoval nerealisticky vysoké prognózy – u poloviny těchto projektů činila udávaná návratnost investic více než 90 %. Itálie (Latium): Vzhledem k tomu, že metodika posuzování finančních prognóz byla veřejná, navrhovatelé projektů věděli, že nebude-li jejich podnikatelský záměr obsahovat finanční údaje, které splňují požadované minimální hodnoty, jejich žádost bude zamítnuta. Není proto překvapivé, že všechny předložené projekty požadovaného limitu dosáhly. Úředníci tohoto regionu předložené informace neověřovali ani nehodnotili, zda jsou prognózy realistické či nikoliv. Auditoři v několika případech zjistili, že údaje o tržbách či jiné finanční informace byly nadhodnoceny. 31. Stávající právní předpisy členským státům ukládají povinnost zkontrolovat, zda investice zvýší celkovou výkonnost podniku, který má obdržet podporu. Všechny kontrolované členské státy obdržely od žadatelů příslušné prognózy uvádějící očekávaný obrat, zisky, peněžní toky atd. S výjimkou Francie (Rhône-Alpes) členské státy tyto prognózy porovnaly s minimálními hodnotami a zamítly projekty, které požadavky nesplňovaly. Společným nedostatkem však bylo, že se členské státy spoléhaly na prognózy sestavené žadateli, aniž by zkontrolovaly, zda údaje a výchozí předpoklady byly řádně podložené a hodnověrné. Tyto prognózy nebyly zejména testovány na různé scénáře, což by zajistilo, že projektové návrhy budou dostatečně důkladné na to, aby odolaly vlivu předvídatelných událostí (jako např. zhoršení tržních podmínek). 32. Účetní dvůr odhalil ve finančních prognózách některé nerealistické předpoklady, chyby ve výpočtu a jiné nesrovnalosti, které orgány členských států při hodnocení projektů nezjistily (viz příklady v rámečku 4). ČLENSKÉ STÁTY NEVYBÍRAJÍ PROJEKTY, KTERÉ MAJÍ NEJVYŠŠÍ POTENCIÁLNÍ PŘÍNOS 33. Jak bylo uvedeno v části I, kontrolované členské státy neidentifikovaly strukturální a územní potřeby veřejné intervence a pro opatření nestanovily konkrétní cíle. V důsledku toho byla k podpoře způsobilá široká škála potenciálních projektů téměř ve všech potravinářských odvětvích. 34. Členské státy mají k dispozici tři hlavní nástroje, pomocí nichž mohou zajistit, aby podpora přesto směřovala k projektům, které nejlépe splňují národní či regionální potřeby: uplatňování kritérií pro výběr projektů, ukládání zvláštních podmínek a odstupňovanou sazbu podpory za účelem pobídky. SYSTÉMY PRO VÝBĚR PROJEKTŮ 35. Členské státy by měly výběr provést ze skupiny způsobilých investičních projektů, a to za použití kritérií pro výběr, která souvisejí se stanovenými cíli. Toto požadují právní předpisy EU. Umožňuje to objektivně hodnotit relativní přínosy projektových návrhů a zamítat návrhy, které nepřinášejí optimální využití prostředků. 36. Španělsko (Kastilie a León) a Polsko takováto kritéria pro výběr projektů nedefinovaly. Systémy pro výběr uplatňované ve zbývajících čtyřech kontrolovaných členských státech charakterizují nedostatky, které jsou popsány níže. 37. Ačkoli většina kritérií pro výběr projektů byla pro (i když jen obecné) národní a regionální cíle opatření relevantní, pouze málo z nich zohledňovalo míru, v níž projekty přinášejí přidanou hodnotu zemědělským produktům. Pokud členský stát taková kritéria měl, s výjimkou Itálie (Latium) jim nebyla v hodnocení přiřazena velká váha (viz rámeček 5). V Litvě a Rumunsku byla upřednostněna kritéria, která se nevztahovala k účelnosti ani efektivnosti projektů (viz rámeček 6). RÁMEČEK 5 KRITÉRIA PRO VÝBĚR SOUVISEJÍCÍ S PŘIDANOU HODNOTOU Litva | Polsko | Rumunsko | Francie (Rhône-Alpes) | Itálie (Latium) | Španělsko (Kastilie a León) | Zavádění inovací (5. priorita z celkových 6) | Absence výběrových kritérií | Ekologická produkce (5 bodů ze 100) Tradiční produkty (3 body ze 100) | Bez výběrových kritérií | Ekologická produkce (10 bodů ze 100) Produktová inovace (4 body ze 100) Zlepšování kvality u vína (38 bodů ze 100) | Absence výběrových kritérií | RÁMEČEK 6 KRITÉRIA NESOUVISEJÍCÍ S ÚČELNOSTÍ PROJEKTU V Litvě se nejvyšší priorita automaticky uděluje žadatelům, kteří v minulosti nezískali žádnou dotaci, a to bez ohledu na kvalitu jimi předloženého projektu. V Rumunsku se zamítají projekty, které při hodnocení kritérií pro výběr nedosáhnou minimálního počtu 20 bodů. Jedním z těchto kritérií je, zda se projekt týká "prioritního odvětví". Jako prioritní, s počtem bodů 32–36, jsou však klasifikována všechna hlavní potravinářská odvětví (mlékárenství, maso, obiloviny, víno, ovoce a zelenina). Minimálního počtu bodů tudíž automaticky dosáhnou téměř všechny projekty. 38. S výjimkou Rumunska byly v době auditu jak rozpočet EU, tak vnitrostátní rozpočty vyčleněné na toto opatření kontrolovanými členskými státy více než dostatečné, aby z nich mohla být podpořena každá způsobilá projektová žádost. Místo toho, aby omezily podporu na neúčelnější projekty, se tyto členské státy však rozhodly vynaložit prostředky na projekty, jimž předtím přiřadily jen nízkou prioritu. Systémy pro výběr projektů v těchto členských státech byly jen málo účinné nebo nebyly účinné vůbec (viz rámeček 7). SPECIFICKÉ PODMÍNKY 39. Členské státy mohou stanovit specifické podmínky, které musí investiční projekty splnit, aby se zajistilo, že budou přispívat k národním a regionálním cílům. Tento nástroj se v členských státech běžně nepoužívá, ale byly případy jeho použití v Polsku a Itálii (Latium). V Polsku se po příjemcích požaduje, aby jako podmínku dotace podepsali víceleté "smlouvy o dodávkách" se zemědělskými producenty, které pokryjí alespoň 50 % jejich dodávek. Účelem této podmínky je zlepšit situaci zemědělců a dát jim stabilitu pevným stanovením kvality a kvantity dodávaných produktů. Smlouvy o dodávkách jsou podmínkou pro udělení dotace také v Itálii (Latium). RÁMEČEK 7 MÁLO ÚČINNÉ SYSTÉMY PRO VÝBĚR PROJEKTŮ V Itálii (Latium) nebyl stanoven požadovaný minimální počet bodů, takže byly vybrány i projekty, které v hodnocení dosáhly pouze 15 bodů ze 100, což svědčí o tom, že jejich příspěvek k prioritám a cílům regionu je velmi malý. Ve Francii (Rhône-Alpes) poskytuje vnitrostátní spolufinancování regionální rada a/nebo místní rada. Regionální rada vyhodnocuje projekty ve vztahu ke svým vlastním, regionálním cílům a zamítá takové, které nedosahují minimálního bodového hodnocení. Zamítnuté projekty nicméně získaly financování z EU, neboť na ně poskytla spolufinancování místní rada, která nemá zavedený formální systém výběru projektů. V Litvě je systém výběru pomocí stanovených priorit uplatňován pouze v případě, že rozpočet nepostačuje k financování všech způsobilých projektů – k čemuž do doby auditu nedošlo. Mohly tedy být vybrány projekty, které neplnily žádnou ze šesti priorit Litvy. POBÍDKY 40. Pro projekty spolufinancované regionální radou ve Francii (Rhône-Alpes) nejsou smlouvy o dodávkách podmínkou, ale navrhovatelé projektů mohou v tomto ohledu udělat dobrovolný závazek. Odměnou za tento závazek (a také jiné závazky, jako např. závazek využívat místní dodavatele nebo vytvořit nová pracovní místa) je příjemcům uděleno dodatečných 5 či 10 % podpory. Není však jasné, k jakému doplňkovému účinku tato praxe vede: tři ze čtyř příjemců navštívených v rámci auditu splňovali podmínky pro dodatečnou podporu bez toho, aby museli své projekty upravit (například družstva měla již smlouvy o dodávkách s místními dodavateli, resp. členy těchto družstev). Čtvrtý příjemce (výrobce tradičních uzenin) možnost dodatečné podpory odmítl, neboť nechtěl být závislý na regionálních dodavatelích vepřového masa. 41. Ve Španělsku (Kastilie a León) byly projekty hodnoceny oproti hodnoticím kritériím, která určovala příslušnou sazbu podpory. Řada kritérií souvisela s prioritami stanovenými v regionálních právních předpisech, např. projekty, které uzavřou smlouvy s místními zemědělci nebo které se týkají inovace či ekologické produkce. Pouze asi 2 % projektů však odpovídala jednomu z těchto kritérií. Motivační efekt hodnoticích kritérií je snížen vzhledem k převaze kritérií, která se týkají velikosti podniku a souvisejí s potravinářským odvětvím: malí či středně velcí příjemci v odvětví jako ovoce či zelenina automaticky dostávali sazbu podpory ve výši 40 % bez ohledu na ostatní charakteristiky jejich projektu. Sazby podpory pro větší společnosti, které dosahovaly pouze například 3 % v mlékárenském odvětví nebo 7 % v odvětví vína, pravděpodobně neposkytují dostatečnou motivaci pro potenciální žadatele, kteří mohli mít návrhy účelných projektů. HODNOCENÍ KONTROLOVANÝCH PROJEKTŮ 42. Kontrolované členské státy [14] neměly k dispozici informace, kterými by bylo možné dokázat, že projekty, jimž udělily finanční podporu, jsou finančně udržitelné a účelné, tj. že dosáhly konkrétních cílů programu rozvoje venkova pro dané opatření a přidaly hodnotu zemědělským produktům. 43. Účetní dvůr posuzoval finanční udržitelnost a účelnost kontrolovaných 24 projektů jakožto ilustrativních případových studií. Příspěvek ke specifickým cílům PRV nemohl být posouzen, protože v PRV byly stanoveny jen velmi obecné cíle (viz část I). V důsledku toho Účetní dvůr projekty považoval za "účelné", pokud jejich výsledkem byla přidaná hodnota pro zemědělské produkty. Výsledky hodnocení jsou uvedeny v příloze II a shrnuty níže. 44. Všech 24 projektů, které Účetní dvůr navštívil, bylo v době auditu finančně udržitelných. Ve dvou případech bylo ještě příliš brzy na hodnocení dopadu projektu na finanční výsledky společnosti, ale ze zbývajících 22 společností se patnácti podařilo od realizace investice zlepšit finanční výsledky. Sedm z těchto společností splnilo nebo překonalo své finanční cíle a v osmi případech se sice cílů nepodařilo dosáhnout, ale přesto došlo k určitému zlepšení ve finanční situaci společnosti. Finanční výsledky sedmi společností se zhoršily, ačkoli pouze v jednom z těchto případů byla ohrožena udržitelnost projektu do budoucna. Uváděné důvody byly složité, nicméně zpravidla se jednalo o nedostatečně stabilní projekty realizované někdy za nepříznivých tržních podmínek. 45. Lze očekávat, že většina investic potravinářských společností a společností uvádějících potravinářské výrobky na trh povede k přidání hodnoty zemědělským produktům, neboť to je podstata podnikání těchto společností. Účetní dvůr posuzoval výsledky projektů z hlediska přidané hodnoty, tj. zda byly vytvořeny nové produkty či nové tržní příležitosti nebo zda se zlepšila kvalita stávajících produktů. 46. Účetní dvůr zjistil, že šest z těchto projektů jasně vedlo k přidávání hodnoty, a ohodnotil je jako projekty s "vysokou přidanou hodnotou" podle kritérií uvedených v bodě 45 (ačkoli tento výsledek může být do jisté míry ovlivněn tím, že příslušné projekty ve Francii, Španělsku (Kastilie a León) a Rumunsku byly těmito členskými státy označeny za projekty osvědčené praxe). Hlavním cílem těchto projektů bylo zvýšit přidanou hodnotu a zahrnovaly například producenty vína, kteří přešli na výrobu vín s vyšší kvalitou, nebo lis na olivový olej, jímž se zavedla ekologická produkce. Další příklady uvádí rámeček 8. 47. Dalších 12 projektů bylo Účetním dvorem ohodnoceno z hlediska přidávání hodnoty zemědělským produktům jako středně úspěšných. Tyto projekty charakterizovalo zvýšení kvality produktu, které nemělo vliv na prodejní cenu, nebo u nich byly vytvořeny nové produkty, který měly ale vzhledem k výši investice malý význam nebo hodnotu. Příkladem je investice ve výši 1,5 milionu EUR do zařízení na zpracování rajčat v Rumunsku, která umožnila podniku plnit hygienické normy a vyrábět produkty vlastní značky ve velkém objemu a s nízkou cenou, určené pro supermarkety. RÁMEČEK 8 PROJEKTY, KTERÉ JEDNOZNAČNĚ PŘIDÁVAJÍ HODNOTU ZEMĚDĚLSKÝM PRODUKTŮM Ve Španělsku (Kastilie a León) investice ve výši 1 milionu EUR zkvalitnila proces sušení šunky, a to rozšířením skladovacích a manipulačních prostor a pořízením nového vybavení. To umožnilo prodloužit dobu sušení z 11 na 18 měsíců, a zlepšit tak kvalitu konečných produktů, a společnost mohla díky projektu získat certifikáty na produkty pravé španělské šunky "jamón serrano" a "jamón ibérico". Nové zařízení rovněž umožnilo výrobu nových typů produktů s vyšší přidanou hodnotou – vakuově balené a vykostěné sušené šunky. +++++ TIFF +++++ Ve Francii si nově vzniklá společnost v rámci projektu v hodnotě 200000 EUR pořídila zařízení na výrobu zeleninových lupínků. Společnost vyvinula nové produkty s vysokou přidanou hodnotou a vytvořila nová tržní odbytiště pro ekologickou zeleninu pěstovanou v této oblasti. +++++ TIFF +++++ V Rumunsku jeden z největších výrobců vína investoval 1,1 milionu EUR do moderního zařízení na výrobu, temperování, lahvování a dopravu vína. Díky tomuto projektu byla společnost schopna zvýšit podíl kvalitních vín na svém celkovém obratu. Byla zavedena nová, vysoce kvalitní značka, jež společnosti pomohla expandovat na vnější trhy. +++++ TIFF +++++ 48. Zbývajících šest projektů přineslo z hlediska přidávání hodnoty zemědělským produktům jen malou přidanou hodnotu či nepřineslo přidanou hodnotu žádnou; tyto projekty byly v první řadě zaměřeny na zvyšování zpracovatelské kapacity a/nebo efektivnosti. Zejména u těchto projektů představuje problém efekt přesunu (viz bod 62 a další). Příklady uvádí rámeček 9. 49. Účetní dvůr rovněž posuzoval, zda zemědělským producentům, kteří zásobují zpracovatelské společnosti a společnosti uvádějící produkty na trh, vznikly prokazatelné přínosy. U osmi z 24 projektů bylo možné dokázat, že přidaná hodnota měla alespoň zčásti dopad i na zemědělské producenty. Sedm z těchto osmi producentů byla družstva. Dalších sedm příjemců v Itálii (Latium) a Polsku mělo povinnost uzavřít dohody o dodávkách, což mohlo producentům přinést určitou hodnotu. U zbývajících devíti projektů nebyly společnosti přínos pro své zemědělské dodavatele schopny dokázat. 50. Společným, horizontálním cílem všech PRV bylo vytváření nových pracovních míst ve venkovských oblastech. Ačkoli toto není hlavní cíl opatření 123, projekty, které kromě přidávání hodnoty zemědělským produktům vytvářejí i nové pracovní příležitosti, účelnost tohoto opatření zvyšují. Tři projekty měly silný dopad na zaměstnanost, přičemž každý z nich vedl k vytvoření více než 20 nových pracovních míst (viz ale body 62–66 týkající se zjištění efektu přesunu) a devět projektů vytvořilo alespoň jedno pracovní místo. Dalších jedenáct projektů na zaměstnanost žádný dopad nemělo a jeden projekt vedl ke snížení počtu pracovníků. RÁMEČEK 9 PROJEKTY, KTERÉ PŘIDÁVALY ZEMĚDĚLSKÝM PRODUKTŮM JEN MALOU HODNOTU NEBO NEPŘIDÁVALY HODNOTU ŽÁDNOU Ve Francii byla hlavní částí investičního projektu sýrařské společnosti nová řezací a balicí linka. Společnost dříve dodávala celé sýry jinému zpracovateli, který zajišťoval balení. Nová linka umožnila této společnosti prodávat sýry v obalech rovnou do maloobchodní sítě, a podržet si tak větší část přidané hodnoty, a to na úkor partnerského zpracovatele využívaného dříve. Konečný produkt se ale nezměnil. Ve Španělsku (Kastilie a León) neměl projekt, který získal maximální sazbu podpory (40 %), žádný účinek na přidanou hodnotu produktu: investice spočívala v pouhém zvýšení skladovací kapacity u distributora ovoce s cílem umožnit tomuto distributorovi získat větší podíl na trhu. V Rumunsku bylo hlavním prvkem projektu mlynářské společnosti, který měl hodnotu 1,8 milionu EUR, pořízení 12 nákladních vozů na pro svoz obilí a distribuci moučných výrobků. S dotací na nákup těchto nákladních vozů ve výši 50 % je společnost nyní schopna provozovat vlastní flotilu nákladních vozů s nižšími náklady, než které měla v této oblasti dříve při používání externího přepravce. To ovšem nemá žádný vliv na přidanou hodnotu zemědělských produktů. 51. Tři projekty rovněž přispěly k horizontálním cílům v oblasti životního prostředí, konkrétně úsporami energie a vody, kterých bylo dosaženo díky kvalitnějšímu zpracovatelskému zařízení a technologii. PROGRAMOVÁNÍ A PROVÁDĚNÍ OPATŘENÍ ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČINNĚ NEZMÍRŇUJE RIZIKA EFEKTU MRTVÉ VÁHY… 52. Riziko efektu mrtvé váhy se týká míry, v níž by příjemce investici realizoval i bez veřejné finanční podpory. V takovýchto případech představuje poskytnutí dotace neefektivní použití prostředků z rozpočtu EU a vnitrostátních rozpočtů, neboť dotace není pro dosažení žádoucího účinku (tj. investice) nutná. 53. Hlavním způsobem, jak snížit riziko efektu mrtvé váhy, je koncipovat a naplánovat opatření tak, aby se používalo pouze v případech, kde se zjistí potřeba veřejné intervence. Veřejná podpora může být potřebná, například pokud mají investice inovační povahu a investor by pro ně obtížně získával kapitál nebo pokud finanční výnosy nejsou dostatečné k odůvodnění úplných nákladů investice (např. u projektu, který má primárně ekologické přínosy). Jak je ale uvedeno v části I, kontrolované členské státy takovéto potřeby nezjišťovaly a nestanovily ani specifické cíle, takže opatření byla otevřená všem investičním projektům bez ohledu na to, zda veřejná podpora byla zapotřebí či nikoliv. 54. Další úroveň, na které mohou členské státy zmírňovat riziko efektu mrtvé váhy, je proces výběru projektů. Všechny kontrolované členské státy obdržely podrobné informace o finanční situaci každého příjemce a finančních prognózách spojených s investicí. Na základě těchto informací se kontrolovalo, zda investice zlepší celkovou výkonnost podniku, který je příjemcem. Při této kontrole mohly členské státy zároveň ověřit, zda žadatel potřebuje dotaci k zajištění životaschopnosti projektu a dále zda má dostatečný kapitál či přístup ke kapitálu, aby mohl celý projekt financovat. Žádný z kontrolovaných členských států však toto neprováděl. 55. V Litvě došlo k opačné situaci: priorita byla dána projektovým žádostem, které vykazovaly vysokou míru návratnosti investice. Tyto projekty však pravděpodobně potřebovaly podporu nejméně. V Rumunsku mnoho podnikatelských záměrů vykazovalo velmi vysokou návratnost. Přestože se takové prognózy zdají nerealistické, rumunské orgány tyto záměry akceptovaly, aniž by zjišťovaly, proč projekt s 90 % návratností potřebuje veřejnou podporu. Podobně ve Španělsku (Kastilie a León) finanční údaje o projektech, které byly vyhodnocovány místními orgány, vykazovaly míru návratnosti přes 30 % za tři až čtyři roky i bez zohlednění dotace. 56. Silnou známkou efektu mrtvé váhy je situace, kdy investice byla zahájena nebo dokonce realizována ještě před vydáním rozhodnutí o poskytnutí dotace. Za těchto okolností příjemce prokázal, a to svým původním investičním rozhodnutím, že je ochoten investici provést i bez podpory. Pro členské státy se tedy považuje za osvědčenou praxi takovéto případy z opatření vylučovat. Má se tím zvýšit pravděpodobnost, že podpora bude směřovat k těm, kteří ji skutečně potřebují. 57. Rumunsko tuto osvědčenou praxi používá a investiční náklady považuje za způsobilé pouze v případě, že k nim došlo po schválení dotace. V Litvě naopak orgány zpětně akceptovaly projektové náklady, které vznikly až dva roky před podáním žádosti o podporu. V Litvě byla takto zpětně schválena podpora ve výši zhruba 115 milionů EUR, která byla vyplacena na celkem 37 velkých projektů. 58. V ostatních kontrolovaných členských státech byly investice obecně způsobilé od data podání žádosti, s určitými výjimkami ve Španělsku (Kastilie a León), Francii a Itálii (Latium), kde se umožňovalo financování projektových nákladů vzniklých před podáním žádosti o podporu EU (viz příklad v rámečku 10). 59. Při auditu byla zjištěna velká zpoždění se schvalováním projektů a u plateb. Ve Španělsku (Kastilie a León) trvalo schválení projektů průměrně 14 měsíců, v Itálii (Latium) 17 měsíců a ve Francii, Polsku a Rumunsku přibližně 8 měsíců. Tato zpoždění přivádějí žadatele do situace, kdy se musí rozhodnout, zda investici zahájit i s rizikem, že žádost o dotaci může být zamítnuta a žadatel bude muset projekt financovat sám, nebo zda investici pozdržet a možná promarnit podnikatelskou příležitost. Žadatelé, kteří si nemohou dovolit takovéto riziko podstoupit (například žadatelé s inovačními projekty, kteří sami nemohou shromáždit dostatečný kapitál), jsou tak fakticky z tohoto režimu podpory vyloučeni, jedná o projekty, které potřebují podporu nejvíce. Naopak u těch žadatelů, kteří jsou schopni investice předfinancovat z vlastních zdrojů (což byl případ 7 z 24 kontrolovaných projektů) či z dlouhodobých úvěrů, se podpora stává pouhým proplacením nákladů příjemci (spíše než zdrojem doplňkového financování), a je tedy známkou pravděpodobného efektu mrtvé váhy. RÁMEČEK 10 ZNÁMKA EFEKTU MRTVÉ VÁHY: POSKYTNUTÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ EU NA PROJEKTY, KTERÉ UŽ BYLY DOKONČENY Ve Francii požádalo družstvo z vinařského odvětví o dotaci v rámci režimu podpory prováděného orgánem místní samosprávy, přičemž tento režim podpory neměl souvislost s politikou rozvoje venkova EU. Družstvo na svůj investiční projekt, který byl dokončen v roce 2007, získalo maximální možnou částku dotace, tj. 50000 EUR. V květnu 2008 vstoupilo ve Francii v platnost opatření 123, u nějž je limit podpory vyšší. Družstvo na stejný projekt požádalo o dodatečnou dotaci z opatření 123 ve výši 37000 EUR, která mu byla i udělena. Vzhledem k tomu, že družstvo projekt už dokončilo s původní dotací 50000 EUR, představuje dodatečných 37000 EUR jednoznačně efekt mrtvé váhy. 60. Účetní dvůr hodnotil navštívených 24 projektů z hlediska rizika mrtvé váhy na základě dokumentace a také diskusí s příjemci o finanční situaci jejich společnosti a přístupu ke kapitálu; zkoumal, jak byl projekt financován (zvláště v období před získáním dotace), dále zkoumal načasování investice ve vztahu k rozhodnutí o dotaci, povahu projektu a jeho význam ve strategii příslušné společnosti, a konečně dobu nebo míru návratnosti (viz příloha II). U osmi z 24 projektů byly silné známky efektu mrtvé váhy a u dalších 11 byly určité známky tohoto efektu. 61. Účetní dvůr tento problém zjistil už ve svých předchozích zvláštních zprávách a vydal k němu doporučení [15]. Nedostatky v programování a postupech výběru používaných v kontrolovaných členských státech spolu s výsledky z několika hodnocení v polovině období [16] ukazují, že otázka efektu mrtvé váhy má pro opatření 123 obzvláštní význam. … A EFEKTU PŘESUNU 62. Efekt přesunu je míra, v níž je činnost podpořená veřejnou podporou neutralizována omezením činností jinde. Dotace, která umožní jednomu podniku zvýšit svůj tržní podíl na úkor konkurenta, nemusí mít žádný čistý účinek na cíle politiky jako např. vytváření pracovních míst nebo (v případě opatření 123) přidávání hodnoty zemědělským produktům, a tudíž a priori nepředstavuje efektivní využití finančních prostředků EU. Příklady této situace jsou uvedeny v rámečku 9. Určitá míra efektu přesunu může být však odůvodněna tam, kde existuje dostatečný čistý účinek z hlediska cílů politiky. 63. Potravinářský průmysl a odvětví uvádění potravinářských produktů na trh je velmi konkurenční odvětví s mnoha tisíci podniky, které neustále investují do zlepšování své efektivnosti, vývoje produktů a růstu. Malé a střední podniky tvoří součást tohoto konkurenčního trhu: z 24 podniků navštívených v rámci tohoto auditu pouze tři podnikaly převážně na místních trzích, všechny ostatní působily v celostátním měřítku a deset podniků dokonce v mezinárodním. Společnost, která získá dotaci až na 50 % investičních výdajů, získává oproti nedotovaným společnostem konkurenční výhodu. Udělení dotace tedy s sebou nese silné riziko efektu přesunu. Dotace též mohou narušit běžnou hospodářskou soutěž a mít negativní vliv například v tom, že brání konsolidaci roztříštěné produkce. 64. Podobně jako u efektu mrtvé váhy spočívá hlavní způsob, jak se vyhnout nežádoucímu efektu přesunu, v koncepci programu. Vyžaduje to zjistit potřeby, které jsou dostatečně silné na to, aby odůvodnily případný efekt přesunu, a podle těchto potřeb pak stanovit cíle a podmínky způsobilosti. Jak bylo uvedeno v části I, v kontrolovaných členských státech k tomuto nedošlo. Avšak v Litvě a ve Španělsku (Kastilie a León) byla v PRV omezena způsobilost v určitých potravinářských odvětvích, v nichž existovala nadbytečná kapacita a tedy i vysoká pravděpodobnost efektu přesunu. 65. Vzhledem k riziku efektu přesunu, které hrozí zejména u režimu podpory typu opatření 123, které podporuje soukromé společnosti, by orgány členských států měly při schvalování projektů posuzovat projektové návrhy z hlediska pravděpodobnosti vzniku tohoto efektu. Je-li pravděpodobnost tohoto efektu vysoká, tyto orgány by měly zajistit, aby projekt z hlediska cílů opatření vedl k dostatečně vysokým přínosům, které dotaci odůvodní. Žádný z kontrolovaných členských států však toto neprováděl. Žádný z těchto států v této souvislosti nijak nezohlednil riziko efektu přesunu ani riziko pro efektivnost opatření. 66. Účetní dvůr hodnotil 24 navštívených projektů z hlediska rizika efektu přesunu, a to na základě dokumentace a diskusí s příjemci o produktech, trzích a konkurentech společnosti a o účincích investice na tyto produkty, trhy a konkurenty (viz příloha II). Zejména v případech, kdy investice vedla ke zvýšení kapacity, Účetní dvůr zvažoval, zda se jedná o reakci na rostoucí trh či naopak o snahu přebrat konkurentům podíl na trhu. Z provedené analýzy vyplývá, že riziko efektu přesunu bylo pravděpodobné u 13 projektů, přičemž nezřetelnější bylo v případech, kdy cílem projektu bylo zvýšit podíl na trhu pomocí nárůstu kapacity či snižování nákladů. Účetní dvůr rovněž zjistil efekty přesunu v řetězci zpracování potravin (jsou uvedeny např. v bodu 48). TYTO NEDOSTATKY VEDOU KE SMÍŠENÝM VÝSLEDKŮM Z HLEDISKA EFEKTIVNOSTI A ÚČELNOSTI DOTACÍ 67. Z auditu vyplynulo, že nelze spoléhat na to, že koncepce a programování opatření 123 a systémy zavedené kontrolovanými členskými státy zajistí, aby opatření efektivně a účelně využívalo rozpočet EU a vnitrostátní rozpočty. Dopad této skutečnosti na projektech, které získaly podporu, se již projevil. Jak je vysvětleno v bodě 9, účelnost a efektivnost opatření by byla prokázána, pokud by vybrané projekty byly finančně udržitelné, vedly by ke zvýšení přidané hodnoty, nebyly by zatíženy efektem mrtvé váhy a nezpůsobovaly by nežádoucí efekt přesunu. Pouze dva z příslušných 24 projektů splňovaly všechna tato čtyři kritéria zároveň (viz příloha II). U deseti projektů byla celková účelnost a efektivnost hodnocena jako střední a projekty byly z hlediska optimálního využití prostředků uspokojivé. Účelné projekty by měly též přispívat ke konkrétním cílům PRV – to však nebylo možné posoudit, neboť v PRV byly stanoveny jen velmi obecné cíle (viz část I). 68. Je třeba konstatovat, že úspěch těchto projektů ale nelze přičíst koncepci opatření ani systémům výběru zavedeným členskými státy: zbývajících 12 projektů, které byly vybrány stejnými členskými státy za použití stejných systémů, bylo v analýze Účetního dvora vyhodnoceno jako projekty s nízkou či velmi nízkou účelností a efektivností. 69. Těchto 24 projektů Účetní dvůr nepovažuje za statistický vzorek, který by šel extrapolovat, aby se tak předpověděl výskyt podobných projektů financovaných v rámci celé EU. Jako případové studie nicméně tyto projekty dokládají, k čemu vede nedostatek účelného programování a výběru: jednak to, že stanovení potřeb, stanovení konkrétních cílů a koncipování opatření neproběhlo způsobem, který by v maximální možné míře zajistil dosažení příslušných cílů, a jednak to, že nebyl používán účelný proces výběru. ČÁST TŘI PROVÁDĚLA KOMISE A ČLENSKÉ STÁTY ŘÁDNÉ MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ VÝSLEDKŮ OPATŘENÍ? 70. Monitorování a hodnocení by mělo Komisi i členským státům přinášet relevantní a včasné informace pro řízení finančních prostředků ve výši 9 miliard EUR, přidělených na opatření 123 z rozpočtu EU a vnitrostátních rozpočtů, aby bylo možno přizpůsobit koncepci a provádění opatření tak, aby se optimalizovala jeho účelnost a efektivnost. Informace o výsledcích a dopadech jsou také důležité z hlediska povinnosti odpovídat se: ukazují totiž, čeho se s použitím veřejných prostředků dosáhlo. Členské státy by neměly shromaždovat pouze údaje ze žádostí o podporu a platbu, ale také o výsledcích dosažených na úrovni příjemců, a to alespoň do uplynutí pětiletého období, během kterého mají příjemci na základě předpisů EU povinnost udržovat své investice. 71. Na základě společného rámce pro monitorování a hodnocení (CMEF) jsou členské státy povinny shromažďovat informace týkající se alespoň společných ukazatelů výstupů a výsledků a dále předkládat ke svým programům rozvoje venkova hodnocení v polovině období (v roce 2010) a hodnocení ex post (v roce 2015). Účelem hodnocení v polovině období je přispět (je-li to potřebné) k úpravám stávajících programů, ale také ke koncepci následných (2014–2020) programů. Ve vztahu k opatření 123 stanoví společný rámec pro monitorování a hodnocení dva společné ukazatele výsledků [17] a pět společných hodnoticích otázek [18]. 72. Účetní dvůr přezkoumal v šesti kontrolovaných členských státech systémy pro sběr údajů a monitorování a prověřil celkem 23 hodnoticích zpráv v polovině období. ČLENSKÉ STÁTY NEMONITORUJÍ ÚČELNĚ PROJEKTY V RÁMCI OPATŘENÍ 123 73. Dva společné ukazatele výsledků pro opatření 123 jsou zaměřeny na účinky opatření na potravinářské společnosti. Poskytují však málo informací o dosažení přidané hodnoty nebo o účincích na producenty. Žádný z kontrolovaných členských států nezavedl dodatečné ukazatele výsledků, které by k tomuto účelu sloužily. Navíc ani po čtyřech letech programového období neposkytly Polsko a Rumunsko k těmto dvěma ukazatelům výsledků kompletní informace a metodika užívaná Španělskem (Kastilie a León), Francií a Itálií (Latium) nebyla spolehlivá. Region Kastilie a León například zohlednil prognózy z podnikatelských záměrů předložených v době žádosti o dotaci pouze u šesti z celkových 444 projektů a tyto prognózy pak použil jako ukazatel dosaženého zvýšení finanční výkonnosti podniků pro celé opatření. 74. Z kontrolovaných členských států pouze Litva a Polsko monitorovaly výsledky projektů vykazované příjemci po proplacení dotace, avšak pouze u finančních výsledků společnosti a zaměstnanosti. HODNOCENÍ V POLOVINĚ OBDOBÍ MAJÍ Z HLEDISKA PROKAZOVÁNÍ EFEKTIVNOSTI A ÚČELNOSTI OPATŘENÍ JEN OMEZENOU HODNOTU 75. Z přezkumu 23 hodnoticích zpráv v polovině období, který byl v rámci tohoto auditu proveden, vyplynulo, že ve většině případů chybí informace potřebné k zodpovězení hodnoticích otázek a že hodnocení účelnosti projektů se zakládá v první řadě spíše na teoretických argumentech než na důkazních informacích z ukončených projektů. Tyto nedostatky potvrzuje metodické hodnocení těchto hodnoticích zpráv v polovině období, které provedla Komise: "Načasování hodnoticí zprávy v polovině období do rané fáze programu, ale také nedostatečné monitorování vedlo k obtížím z hlediska dostupnosti a kvality údajů. Tyto obtíže byly uváděny jako dvě nejdůležitější překážky pro získání spolehlivých výsledků hodnocení." 76. Osm z 23 hodnoticích zpráv v polovině období, které Účetní dvůr přezkoumával, neuvádí u hodnoticí otázky "Do jaké míry přispěly podporované investice ke zlepšení konkurenceschopnosti zemědělského a lesnického odvětví?" žádné závěry, přestože zlepšení konkurenceschopnosti je cílem EU, na který je podpora udělována. V ostatních zprávách se u této otázky většinou uvádělo pozitivní hodnocení, tj. že ke zvýšení konkurenceschopnosti zemědělství došlo, ale připouštělo se, že tento závěr vychází spíše z předpokladů a očekávání. Tato hodnocení měla tedy z hlediska prokázání účelnosti či efektivnosti opatření jen malou hodnotu, neboť nedokázala posoudit "rozsah" žádného zlepšení (viz rámeček 11). 77. Skutečnost, že existují nedostatky v monitorování a hodnocení výsledků tohoto opatření, se projevuje nejen v podobě absence informací, s jejichž pomocí by se měla ve stávajícím období podpora řídit a upravovat. Tyto informace by totiž měly být k dispozici i s ohledem na rozhodování, zda v příštím programovém období (od roku 2014) zavést opatření podobné. Má-li takové opatření být zavedeno, musí se členské státy rozhodnout, zda s ním v programovém období počítat a kolik na ně bude přiděleno z rozpočtu EU i jejich vlastních rozpočtů. Chybí důkazní informace o tom, zda investiční podpora pro potravinářské společnosti představuje efektivní a účelný způsob, jak zvýšit konkurenceschopnost zemědělství. Ačkoli Komise již zavedla určitá zlepšení ve sběru údajů, což má zásadní význam jak pro členské státy, tak pro Komisi, aby mohly zdůvodnit částku 9 miliard EUR vyhrazenou v rozpočtu na stávající programové období, výsledky opatření budou pravděpodobně k dispozici příliš pozdě, než aby mohly být podkladem pro důležitá rozhodnutí týkající se programování období 2014–2020. RÁMEČEK 11 ZÁVĚRY HODNOCENÍ ZALOŽENÉ NA PŘEDPOKLADECH Portugalsko – Azory Hodnotitelé přezkoumali popisy schválených projektů a vyjádřili stanovisko, že investice přispívají ke zvýšení konkurenceschopnosti, neboť v popisech projektů bylo uvedeno: vytvoření nových produktů a produktů s vyšší přidanou hodnotou; schopnost zavádět nové technologie a procesy a inovace; závazek kvality a diferenciace produktů; nárůst efektivnosti ve zpracovávání zemědělských produktů atd. Nebylo však uvedeno, zda tyto projekty takovýchto výsledků skutečně dosáhly, ani jaký měly vliv na konkurenceschopnost zemědělství. Německo – Bavorsko Hodnotitelé dospěli k závěru, že "předpokládají, že zvýšení konkurenceschopnosti potravinářského průmyslu bude mít pozitivní vliv na konkurenceschopnost zemědělství, neboť […] budou zajištěny možnosti odbytu pro bavorské zemědělské produkty". Na podporu tohoto předpokladu však nebyly předloženy žádné důkazní informace. ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ 78. Členské státy mohou jako součást politiky rozvoje venkova využít rozpočet EU (za spolufinancování z vnitrostátního rozpočtu) k udělování dotací na investice provedené potravinářskými společnostmi a společnostmi uvádějícími potravinářské produkty na trh. Záměrem tohoto opatření je, aby vznikala přidaná hodnota pro zemědělské produkty, a zlepšila se tak konkurenceschopnost zemědělství. 79. V rámci tohoto auditu byla stanovena otázka "Byla podpora EU potravinářskému průmyslu na přidávání hodnoty zemědělským produktům účelná a efektivní?". Vzhledem k nedostatkům v koncepci programu a také v systémech členských států pro výběr projektů toto nelze prokázat. Účetní dvůr proto dospěl k závěru, že podpora nesměřovala systematicky k projektům, které účelně a efektivně přidávaly hodnotu zemědělským produktům. 80. Účetní dvůr nicméně zjistil, že jednotlivé kontrolované projekty byly udržitelné. Investice zlepšily finanční výkonnost či efektivnost mnoha z kontrolovaných podniků, které jsou příjemci, a řada projektů vytvářela určitou přidanou hodnotu pro zemědělské produkty. To lze ovšem při udělení dotací na investice potravinářským společnostem a společnostem uvádějícím tyto produkty na trh očekávat. Zlepšení ale nelze přičíst koncepci opatření ani systémům výběru zavedeným členskými státy. Účetní dvůr rovněž u většiny projektů zjistil známky efektu mrtvé váhy a/nebo přesunu. 81. Navzdory programované částce 5,6 miliardy EUR z rozpočtu EU chybí důkazní informace, které by prokazovaly: - že dané společnosti podporu potřebovaly (ať již jako odvětví, nebo individuálně), - konkrétní cíle, kterých měla podpora dosáhnout (a způsob tohoto dosažení), a - přidanou hodnotu, která vznikla u zemědělských produktů, a zvýšení konkurenceschopnosti, kterého bylo dosaženo. 82. K tomuto stavu došlo v důsledku kombinace špatné kvality programů rozvoje venkova, nevhodných postupů členských států pro provádění opatření a nedostatků v monitorování a hodnocení. 83. Právní předpisy EU dávají členským státům možnost upravit opatření tak, aby odpovídalo specifickým národním či regionálním potřebám. Tyto právní předpisy stanovují jen málo požadavků a omezení: zajistit, aby toto opatření bylo efektivní a účelné, je na členských státech. Klíčem k tomu jsou programy rozvoje venkova, v nichž se stanoví národní či regionální cíle a rozsah programu (body 12–18). 84. Kontrolované programy rozvoje venkova však většinou obsahovaly pouze obecné cíle, jež byly někdy doslovně převzaty z právních předpisů EU, a nestanovovaly specifické strategie pro přidávání hodnoty zemědělským produktům posílením potravinářského průmyslu. Chybí odůvodnění toho, jak má opatření zlepšit konkurenceschopnost zemědělství daného členského státu nebo regionu. Komise nicméně tyto PRV schválila (body 19–28). DOPORUČENÍ 1 Ve svých PRV by členské státy měly jednoznačně stanovit, kde a proč je zapotřebí veřejná intervence na zvýšení přidané hodnoty zemědělských produktů, a tedy i zvýšení konkurenceschopnosti zemědělství. V PRV by měly být stanoveny v souvislosti s těmito potřebami konkrétní a měřitelné cíle. Komise by měla schvalovat pouze takové PRV, v nichž bude předložena odůvodněná a komplexní strategie s jasným zdůvodněním, jak finanční podpora potravinářskému průmyslu zlepší konkurenceschopnost zemědělství. 85. Podmínky způsobilosti, které byly kontrolovanými členskými státy zavedeny, ukládaly jen málo dalších omezení, co se týče způsobilých investic či příjemců: ve čtyřech ze šesti kontrolovaných členských států byly způsobilé téměř všechny potravinářské společnosti. Právní předpisy EU ukládají členským státům povinnost stanovit kritéria pro výběr projektů, která by umožňovala dát prioritu nejúčelnějším a nejefektivnějším ze způsobilých projektů a naopak zamítat takové, které nevykazují optimální využití prostředků. Kritéria pro výběr projektů stanovily pouze čtyři z těchto šesti členských států, přičemž v praxi nebyla tato kritéria uplatňována: když měly členské státy k dispozici rozpočtové prostředky, financovaly všechny způsobilé projekty bez ohledu na jejich účelnost a efektivnost (body 29–41). DOPORUČENÍ 2 Členské státy by měly stanovit a soustavně uplatňovat kritéria, která zajistí výběr neúčelnějších, udržitelných projektů z hlediska konkrétních cílů členských států v oblasti přidávání hodnoty zemědělským produktům a zvyšování konkurenceschopnosti zemědělství. Komise by měla zajistit, aby tato kritéria byla správně a soustavně uplatňována, a to nejen v případě nedostatku rozpočtových prostředků. 86. Účetní dvůr zjistil, že členské státy nezacílily financování systematicky na projekty, které mají prokazatelnou potřebu veřejné podpory. Bez této prokázané potřeby existuje riziko, že se z této podpory stane jakési rozdávání prostředků, automatická podpora podnikům, jež realizují investice do potravinářského odvětví, z čehož plynou další rizika: narušení hospodářské soutěže a plýtvání veřejnými prostředky, kterých je nedostatek. V důsledku toho je zde velká pravděpodobnost efektu mrtvé váhy a projekty nemusí svých výsledků dosáhnout nutně díky dotaci. Efektivnost opatření dále snižuje efekt přesunu, neboť podniky využívají dotované investice k tomu, aby zvýšily svůj podíl na trhu, a nikoli nezbytně na zvyšování přidané hodnoty. Rizika efektu mrtvé váhy a přesunu členské státy ve velké míře nebraly v úvahu a v žádném z kontrolovaných programů rozvoje venkova či systémů pro výběr projektů nebyla tato rizika formálně zohledněna (body 42–69). DOPORUČENÍ 3 Komise a členské státy by se měly zasazovat o přijetí osvědčených postupů na zmírnění rizika efektu mrtvé váhy a efektu přesunu. To vyžaduje, aby členské státy zacilovaly podporu na projekty, u nichž existuje prokazatelná potřeba veřejné podpory a které přinášejí přidanou hodnotu. Členské státy by měly brát riziko efektu mrtvé váhy a přesunu v úvahu jak při přípravě svých programů rozvoje venkova, tak při výběru projektů. Komise by měla vést členské státy k tomu, aby tyto osvědčené postupy uplatňovaly, přičemž investiční výdaje by měly být způsobilé pouze tehdy, když vznikly po schválení dotace. 87. Téměř pětina (18 %) rozpočtu EU na zlepšování konkurenceschopnosti zemědělství je vyplácena potravinářským společnostem a společnostem uvádějícím potravinářské produkty na trh. Účinky na konkurenceschopnost zemědělství však mohou být pouze nepřímé a chybí jasná logika intervence. Je proto důležité, aby jak členské státy, tak Komise byly schopny prokázat, že rozpočtové prostředky jsou vynakládány účelně a efektivně. Členské státy však neshromažďují informace ani o dosažené přidané hodnotě u zemědělských produktů, ani o účincích těchto investic na konkurenceschopnost zemědělství. Členské státy se v tomto ohledu spoléhají na hodnocení, avšak hodnocení v polovině období v roce 2010 byla provedena ještě před tím, než byly k dispozici konkrétní výsledky, a závěry těchto hodnocení nejsou dostatečně založeny na důkazních informacích. Vzhledem k tomu, že výsledky hodnocení ex post budou k dispozici až po roce 2015, nemá Komise a členské státy při programování podpory na období 2014–2020 dostatečný základ pro hodnocení účelnosti 9 miliard EUR přidělených na opatření 123 (body 70–77). DOPORUČENÍ 4 Komise by měla využít příležitosti nového programového období a zkvalitnit společný rámec pro monitorování a hodnocení (CMEF) tak, aby poskytoval užitečné informace o výsledcích financovaných projektů a opatření. To znamená, že je nutné rozšířit průběžné hodnoticí činnosti a zároveň přehodnotit užitečnost dlouhých hodnoticích zpráv v polovině období, jejichž přínos je sporný. Tuto zprávu přijal senát I, jemuž předsedá Ioannis SARMAS, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 23. ledna 2013. Za Účetní dvůr +++++ TIFF +++++ předseda Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Osa 1: zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesního hospodářství; osa 2: zlepšování životního prostředí a krajiny; osa 3: zlepšování kvality života ve venkovských oblastech. Nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1) a rozhodnutí Rady 2006/144/ES ze dne 20. února 2006 o strategických směrech Společenství pro rozvoj venkova (programové období 2007–2013) (Úř. věst. L 55, 25.2.2006, s. 20). [2] Pro podniky, které nespadají do kategorie malých či středních podniků (tj. podniků s méně než 250 zaměstnanci a obratem nižším než 50 milionů EUR) se maximální sazba podpory snižuje na polovinu. [3] Evropská unie, Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova, "Rozvoj venkova v Evropské unii – Statistické a hospodářské informace – Zpráva za rok 2011", oddíl 4.3.4 ("Hlavní nástroje rozvoje venkova financované z EZFRV"). [4] Efekt mrtvé váhy odráží rozsah, v němž by příjemce realizoval investici i bez veřejné finanční podpory. Efekt přesunu pak odráží rozsah, v němž je činnost podpořená z veřejných prostředků neutralizována snížením činností jinde. [5] Rozhodnutí 2006/144/ES. [6] Článek 43 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 ze dne 15. prosince 2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 368, 23.12.2006, s. 15), stanoví, že "pro investiční opatření zajistí členské státy, aby byla podpora zaměřena na jasně určené cíle, které odráží zjištěné strukturální a územní potřeby a strukturální znevýhodnění". [7] Článek 4 nařízení (ES) č. 1698/2005. [8] Článek 26 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (Úř. věst. L 160, 26.6.1999, s. 80). [9] Čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 355/77 ze dne 15. února 1977 o společném opatření pro zlepšení podmínek pro zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh (Úř. věst. L 51, 23.2.1977, s. 1); čl. 12 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 866/90 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (Úř. věst. L 91, 6.4.1990, s 1); čl. 12 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 951/97 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh (Úř. věst. L 142, 2.6.1997, s. 22). [10] Čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005. [11] Článek 5 nařízení (ES) č. 1974/2006. [12] Viz zvláštní zpráva č. 8/2012, body 33–37 (http://eca.europa.eu). [13] Toto dříve stanovoval čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999. [14] Litva a Polsko představují výjimku v tom, že společnosti musely po udělení dotace vykazovat určité informace o své finanční situaci. [15] Zvláštní zpráva č. 5/2010 o provádění přístupu Leader pro rozvoj venkova; Zvláštní zpráva č. 8/2012 o zacílení podpory určené na modernizaci zemědělských podniků (http://eca.europa.eu). [16] Jako odpověď na horizontální hodnoticí otázku, kterou stanovila Komise ve Společném rámci pro monitorování a hodnocení, jež zněla "Do jaké míry byla koncepce programu úspěšná v tom, že předešla efektu mrtvé váhy a/nebo efektu přesunu?", byla v hodnoceních v polovině období týkajících se PRV České republiky, Německa (Dolní Sasko / Brémy, Meklenbursko – Přední Pomořansko), Litvy a Spojeného království (Anglie a Wales) uvedena u opatření 123 existence přibližně 50% rizika mrtvé váhy. [17] 1)Zvýšení hrubé přidané hodnoty v podnicích, které získaly podporu (měří se tak zlepšení finanční výkonnosti podniku).2)Počet podniků zavádějících nové produkty a/nebo technologie. [18] 1)Do jaké míry přispěly podporované investice k zavádění nových technologií a inovací?2)Do jaké míry přispěly podporované investice ke zlepšení kvality zemědělských a lesnických produktů?3)Do jaké míry přispěly podporované investice ke zlepšení efektivnosti při zpracování zemědělských a lesnických produktů a uvádění těchto produktů na trh?4)Do jaké míry přispěly podporované investice k rozšíření přístupu na trh a zvýšení tržního podílu pro zemědělské a lesnické podniky, včetně odvětví typu např. odvětví obnovitelných zdrojů energie?5)Do jaké míry přispěly podporované investice ke zlepšení konkurenceschopnosti zemědělského a lesnického odvětví? -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I GRAF – FINANČNÍ PROSTŘEDKY EU PLÁNOVANÉ A VYNALOŽENÉ NA OPATŘENÍ 123 (STAV K PROSINCI 2011) Plánované výdaje (2007–2013): 5557735472 EUR Realizované výdaje (2007 – prosinec 2011): 1940224033 EUR (34,9 %) +++++ TIFF +++++ Zdroj: Údaje sestavené Evropským účetním dvorem na základě informací na internetové stránce European Network for Rural Development: Financial and physical indicators (Evropská síť pro rozvoj venkova: finanční a fyzické ukazatele, http://enrd.ec.europa.eu/policy-in-action/rural-development-policy-in-figures/rdp-monitoring-indicator-tables/financial-and-physical-indicators/en/financial-and-physical-indicators_en.cfm). K prosinci 2011 nebyly v Nizozemsku vykázány žádné náklady. V Irsku nebylo opatření 123 plánováno. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II SEZNAM KONTROLOVANÝCH PROJEKTŮ A POSOUZENÍ ÚČETNÍHO DVORA TÝKAJÍCÍ SE EFEKTIVNOSTI A ÚČELNOSTI DOTACE Členský stát | Popis | Způsobilé náklady (zaokrouhleno) (v EUR) | Veřejná podpora vyjádřená v % způsobilých nákladů | Udržitelnost [1] | Doložená přidaná hodnota pro zeměd. produkty | Známky efektu mrtvé váhy | Známky efektu přesunu | Hodnocení celkové efektivnosti a účelnosti dotace | Španělsko (Kastilie a León) | Rozšíření budovy a nové vybavení na zpracování masa | 1000000 | 18 % | ano | vysoká | určité | malé | střední | Nová výrobní linka na zpracování rajčat | 600000 | 20 % | ano | nízká | silné | silné | velmi nízká | Výstavba vinařského závodu | 1500000 | 10 % | ano | vysoká | určité | určité | střední | Nová výrobní linka na zpracování brambor | 2200000 | 34 % | ano | střední | určité | určité | střední | Nové skladovací prostory na ovoce | 30000 | 40 % | ano | nízká | silné | malé [2] | velmi nízká | Francie | Nová výrobní linka na krájení a balení sýra | 800000 | 20 % | ano | nízká | určité | silné | velmi nízká | Vybavení pro nového zpracovatele ekologické zeleniny | 200000 | 39 % | ano | vysoká | malé | malé | vysoká | Nové vybavení pro vinařský závod | 200000 | 40 % | ano | střední | silné | určité | nízká | Nové vybavení pro linky na zpracování a balení masa | 700000 | 26 % | ano | střední | malé | určité | střední | Nové vybavení pro vinařský závod | 200000 | 34 % | ano | vysoká | silné | určité | nízká | Itálie (Latium) | Nové zařízení, na němž je možno současně zpracovávat ekologické a běžné olivy | 200000 | 40 % | ano | vysoká | silné | malé [2] | nízká | Nové lisovací zařízení na olivy s větší kapacitou | 200000 | 40 % | ano | nízká | malé | malé [2] | nízká | Renovace továrny a nové zařízení na zpracování a balení kaštanů | 250000 | 40 % | ano | střední | určité | malé [2] | střední | Nové vybavení na skladování, balení a distribuci ovoce a zeleniny | 900000 | 38 % | ano | střední | malé | určité | střední | Nové vybavení pro vinařský závod | 250000 | 40 % | ano | střední | silné | určité | nízká | Litva | Nové zařízení na sušení zrna a nové skladovací zařízení | 4150000 | 40 % | ano | nízká | určité | silné | velmi nízká | Polsko | Nové vybavení pro mlékárnu | 3500000 | 25 % | ano | střední | určité | malé | střední | Nové vybavení a dopravní prostředky pro zpracovatele zeleniny | 700000 | 40 % | ano | střední | silné | malé | nízká | Nové zařízení pro zpracování masných výrobků | 350000 | 40 % | ano | střední | silné | malé [2] | nízká | Nové zařízení na přípravu a balení zeleniny | 900000 | 40 % | ano | střední | určité | malé | střední | Rumunsko | Nové vybavení pro vinařský závod | 1100000 | 50 % | ano | vysoká | malé | malé | vysoká | Nové zařízení na zpracovávání zeleniny | 1500000 | 50 % | ano | střední | určité | určité | střední | Nové zařízení pro zpracování masa | 400000 | 50 % | ano | střední | určité | určité | střední | Nové mlynářské zařízení a dopravní prostředky | 1800000 | 50 % | ano | nízká | určité | silné | velmi nízká | Efektivnost | Známky efektu přesunu | malé | určité | silné | Známky efektu mrtvé váhy | malé | vysoká | střední | nízká | určité | střední | střední | nízká | silné | nízká | nízká | nízká | Celková efektivnost a účelnost | Efektivnost | nízká | střední | vysoká | Přidaná hodnota | nízká | velmi nízká | nízká | nízká | střední | nízká | střední | střední | vysoká | nízká | střední | vysoká | Hodnoticí kritéria | Doložená přidaná hodnota pro zemědělské produkty | Projekt přispěl k dosažení těchto výsledků: zvýšení tržní hodnoty (prodejní ceny) produktůzvýšení kvality produktů (včetně zlepšení v oblasti hygieny, standardů v oblasti životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat)vývoj nových produktů a tržních odbytišť (které odpovídají tržním příležitostem pro produkty s vysokou kvalitou) | Známky efektu mrtvé váhy | vlastní posouzení příjemce toho, do jaké míry by se investice realizovala i bez dotaceinvestiční projekt započal nebo byl dokonce ukončen před žádostí o dotaci / rozhodnutím o dotaciprojekt byl předfinancován z větší části nebo zcela z vlastních zdrojůohodnocení investice uvádí vysokou míru výnosnosti (nebo krátkou dobu návratnosti) a nic nenasvědčuje tomu, že měl příjemce obtíže se získáním kapitálufinanční situace společnosti ke dni podání žádosti je velmi dobrá | Známky efektu přesunu | vlastní posouzení příjemce ohledně efektu přesunupříjemce působí na stabilním nebo zmenšujícím se trhu s malou diferenciací produktů a hlavním cílem projektu bylo zvýšení kapacity / tržního podílu nebo nárůst efektivnosti / snížení nákladůprojekt měl za cíl nově obsadit činnosti prováděné v rámci daného řetězce přidané hodnoty (balení, označování, přeprava atd.) | [1] Činnost související s projektem byla v době auditní návštěvy udržena. [2] Projekt měl za cíl získat podíl na trhu, k datu auditní návštěvy se toho ale nepodařilo dosáhnout. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA III HODNOTICÍ ZPRÁVY V POLOVINě OBDOBÍ, KTERÉ BYLY PŘEDMěTEM PŘEZKUMU Bulharsko Česká republika Německo − Bavorsko Německo − Braniborsko/Berlín Německo − Meklenbursko – Přední Pomořansko Německo − Dolní Sasko / Brémy Španělsko − Andalusie Španělsko − Kastilie a La Mancha Španělsko − Kastilie a León Španělsko − Estremadura Francie − kontinentální Itálie − Kalábrie Itálie − Emilia-Romagna Itálie − Latium Itálie − Apulie Litva Rakousko Polsko Portugalsko − kontinentální Portugalsko − Azory Rumunsko Spojené království − Anglie Spojené království − Wales --------------------------------------------------