P9_TA(2022)0100

VFR na období 2021–2027: boj proti oligarchickým strukturám a ochrana finančních prostředků EU před podvody a střety zájmů

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 24. března 2022 o víceletém finančním rámci na období 2021–2027: boj proti oligarchickým strukturám a ochrana finančních prostředků EU před podvody a střety zájmů (2020/2126(INI))

(2022/C 361/02)

Evropský parlament,

— s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) 2020/2093 ze dne 17. prosince 2020, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2021–2027 (1) (nařízení o VFR),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost (2) (nařízení o Nástroji pro oživení a odolnost),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie (3) (finanční nařízení),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2020/2092 ze dne 16. prosince 2020 o obecném režimu podmíněnosti na ochranu rozpočtu Unie (4) (nařízení o podmíněnosti),

— s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1371 ze dne 5. července 2017 o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím finanční zájmy Unie (5) (směrnice o ochraně finančních zájmů),

— s ohledem na nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO) (6) (nařízení o Úřadu evropského veřejného žalobce),

— s ohledem na zprávu Komise ze dne 20. září 2021 nazvanou „32. výroční zpráva o ochraně finančních zájmů Evropské unie – boj proti podvodům – 2020“ (COM(2021)0578),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. července 2021 nazvané „Zpráva o právním státu 2021 – stav právního státu v Evropské unii“ (COM(2021)0700),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 7. dubna 2021 nazvané „Pokyny k zabránění střetu zájmů a jeho řešení podle finančního nařízení“ (pokyny ke střetu zájmů) (C(2021)2119),

— s ohledem na zvláštní zprávu Evropského účetního dvora č. 06/2019 ze dne 16. května 2019 nazvanou „Boj proti podvodům ve výdajích EU na soudržnost: řídicí orgány musí posílit odhalování podvodů, reakci na ně a koordinaci“,

— s ohledem na výroční zprávu Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) za rok 2020,

— s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 16. prosince 2020 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení, jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu na zavedení nových vlastních zdrojů (7),

— s ohledem na své usnesení ze dne 17. prosince 2020 o víceletém finančním rámci na období 2021–2027, interinstitucionální dohodě, nástroji Evropské unie na podporu oživení a nařízení o právním státě (8),

— s ohledem na stanovisko generálního advokáta ze dne 2. prosince 2021 ve věci C-156/21, Maďarsko v. Parlament a Rada, a ve věci C-157/21, Polsko v. Parlament a Rada (9),

— s ohledem na svá usnesení ze dne 13. prosince 2018 o střetech zájmů a ochraně rozpočtu EU v České republice (10), ze dne 19. června 2020 o obnovení vyšetřování předsedy vlády České republiky v souvislosti se zneužitím finančních prostředků EU a potenciálními střety zájmů (11) a ze dne 10. června 2021 o střetu zájmů předsedy vlády České republiky (12),

— s ohledem na svá usnesení ze dne 8. října 2020 o právním státu a základních právech v Bulharsku (13), ze dne 29. dubna 2021 o vraždě Daphne Caruanové Galiziové a právním státě na Maltě (14), ze dne 8. července 2021 o porušování práva EU a práv občanů z řad LGBTIQ v Maďarsku v důsledku legislativních změn přijatých maďarským parlamentem (15) a ze dne 21. října 2021 o krizi právního státu v Polsku a zásadě přednosti práva EU (16),

— s ohledem na své usnesení ze dne 25. března 2021 o uplatňování nařízení (EU, Euratom) 2020/2092: mechanismus podmíněnosti dodržováním zásad právního státu (17),

— s ohledem na své usnesení ze dne 10. června 2021 o stavu právního státu v Evropské unii a uplatňování nařízení o podmíněnosti (EU, Euratom) 2020/2092 (18),

— s ohledem na své usnesení ze dne 21. října 2021 o dokumentech Pandora Papers: důsledky pro úsilí v boji proti praní peněz, vyhýbání se daňovým povinnostem a daňovým únikům (19),

— s ohledem na svá předchozí rozhodnutí a usnesení o udělení absolutoria Komisi za roky 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 a 2019,

— s ohledem na studii ze dne 20. května 2021 nazvanou „50 největších příjemců finančních prostředků v rámci SZP a politiky soudržnosti v každém členském státě EU“, kterou si vyžádal Výbor pro rozpočtovou kontrolu,

— s ohledem na článek 54 jednacího řádu,

— s ohledem na stanovisko Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova,

— s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A9-0039/2022),

A. vzhledem k tomu, že rozpočtové orgány přijaly balíček VFR na období 2021–2027, který spolu s nástrojem na podporu oživení NextGenerationEU dosahuje nebývalé celkové výše 1,8 bilionu EUR s cílem podpořit oživení po pandemii COVID-19 a dlouhodobé priority EU v různých oblastech politik;

B. vzhledem k tomu, že při čerpání těchto finančních prostředků musí být důsledně dodržovány zásady řádného finančního řízení a že tyto prostředky de iure podléhají plné a neomezené kontrole na úrovni EU, a to i ze strany Parlamentu; vzhledem k tomu, že faktická schopnost orgánů EU kontrolovat unijní finanční prostředky je však bohužel dosti omezená bez účinné a smysluplné spolupráce vnitrostátních orgánů;

C. vzhledem k tomu, že ochrana finančních zájmů EU je klíčovým prvkem politického programu EU zaměřeného na posílení transparentnosti, demokratické odpovědnosti a schopnosti reagovat na potřeby občanů, zvýšení důvěry veřejnosti a zajištění řádného vynakládání peněz daňových poplatníků; vzhledem k tomu, že provádění rozpočtového balíčku VFR na období 2021–2027 musí být v souladu s obecnými zásadami zakotvenými ve Smlouvách, zejména s evropskými hodnotami stanovenými v článku 2 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a v nařízení o podmíněnosti a se zásadou řádného finančního řízení stanovenou v článku 310 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a ve finančním nařízení; vzhledem k tomu, že existuje vzájemná souvislost mezi dodržováním těchto hodnot a zásad a efektivním plněním rozpočtu EU;

D. vzhledem k tomu, že nejrůznější sdělovací prostředky v celé Evropě pravidelně poskytují svým čtenářům zprávy o skandálech zahrnujících podvody, střety zájmů, korupci a další nezákonné činnosti poškozující finanční zájmy EU, do nichž jsou zapleteni vysoce postavení političtí představitelé členských států EU, jakož i o případech celních podvodů a trestné činnosti přeshraniční nebo digitální povahy, jejichž pachatelé někdy využívají struktury zločineckých organizací nebo jsou jimi podporováni; vzhledem k tomu, že tyto skandály podrývají důvěru evropských občanů v EU a její orgány;

E. vzhledem k tomu, že dokumenty Pandora Papers zveřejněné dne 3. října 2021 Mezinárodním konsorciem investigativních novinářů jsou nejnovějším významným únikem údajů, při němž bylo odhaleno, že více než 330 politiků a veřejných činitelů z téměř 100 zemí, včetně 35 současných nebo bývalých hlav států a vlád, je zapleteno do využívání firemního tajemství a daňových úniků a vyhýbání se daňovým povinnostem; vzhledem k tomu, že tento skandál navazuje na jiné podobné případy, nedošlo však k žádnému účinnému zásahu;

F. vzhledem k tomu, že výroční zpráva úřadu OLAF za rok 2020 označila střety zájmů a tajná ujednání mezi příjemci a dodavateli, zejména v oblasti zadávání veřejných zakázek, za jeden z hlavních trendů v oblasti podvodné činnosti; vzhledem k tomu, že případy úřadu OLAF se často týkají podvodů nebo korupce při přeshraničním zadávání veřejných zakázek, do něhož jsou zapojeny finanční prostředky EU;

G. vzhledem k tomu, že Parlament přijal řadu usnesení, v nichž vyzývá Komisi, aby urychleně přijala opatření a napravila alarmující zneužívání finančních prostředků EU ze strany politicky významných bohatých osob, elit a velkých konglomerátů;

Oligarchické struktury

1. konstatuje, že v dnešní společnosti se pojmem „oligarchie“ rozumí jakákoli malá, soudržná třída nebo skupina zaujímající postavení, jež jí umožňuje přijímat rozhodnutí nebo přikazovat druhým, ať již v politickém, či nepolitickém kontextu, nebo vládnout politickému společenství ve vlastním zájmu, bez ohledu na právní stát a jiná demokratická pravidla a někdy v rozporu s jejich základními zásadami; konstatuje, že v oligarchii politické elity zneužívají veřejné prostředky z rozpočtu EU nebo z vnitrostátních rozpočtů pro své soukromé zájmy a často se spoléhají na podnikatele, kteří jednají jejich jménem ve struktuře, kde jsou skuteční příjemci a skuteční majitelé obvykle skryti; konstatuje, že extrémní koncentrace politických a finančních elit může vést k ovládnutí státu;

2. dodává, že v současném politickém kontextu EU se pojem „oligarchie“ používá k označení vlivu bohatých a mocných v politice a veřejné správě, jakož i vlivu hospodářských, finančních a průmyslových subjektů, přičemž je typické, že prospěch z jeho využívání kyne malé skupině lidí na úkor mnoha ostatních; zdůrazňuje, že v některých členských státech jsou součástí oligarchie členové vnitrostátních vlád a další držitelé politických funkcí, kteří se aktivně snaží využívat finanční prostředky EU k vlastnímu finančnímu prospěchu;

3. se zvláštním znepokojením konstatuje, že výskyt takových oligarchických skupin, které se nezdráhají používat nástroje veřejné správy nebo zločinecké praktiky či podporovat zločinecké skupiny, dosáhl v posledních několika letech nebývalého rozsahu; s krajním znepokojením konstatuje, že sítě oligarchů s politickými konexemi mohou ovládnout vnitrostátní mediální trhy a zasahovat do fungování demokratické veřejné sféry;

4. je znepokojen skutečností, že oligarchické systémy často doprovází rozsáhlá korupce, přísná kontrola sdělovacích prostředků a soudní systém, který není na samotných oligarších nezávislý; zdůrazňuje, že oligarchické skupiny usilují o získání kontroly nad sdělovacími prostředky a soudnictvím ve snaze samy sebe ochránit a zabránit medializaci případné trestné činnosti a trestnímu stíhání;

5. připomíná, že podle postoje Parlamentu korupce nejen vážně poškozuje finanční zájmy Unie, ale ohrožuje také demokracii, základní práva a právní stát; je znepokojen škodlivým dopadem korupce na důvěru občanů v instituce;

6. domnívá se, že silné a účinné protikorupční politiky a orgány, jakož i kontrolní systémy a nezávislé soudnictví, jež zajišťují účinné fungování právního státu, podporují hospodářskou soutěž, zvyšují transparentnost a zaručují funkční provádění pravidel pro zadávání veřejných zakázek a volný přístup na trhy, jsou zásadní pro to, aby oligarchové nemohli získat kontrolu nad hospodářstvím a finančními trhy, neboť ta by jim umožnila ještě více posilovat své postavení; trvá na tom, aby EU prosazovala transparentnost při vynakládání unijních a vnitrostátních finančních prostředků tím, že bude účinněji shromažďovat údaje a zpřísní související pravidla, zejména pokud jde o konečné příjemce a skutečné majitele, a aby pečlivě sledovala a vymáhala řádné provádění těchto pravidel; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby v tomto ohledu zvýšila své úsilí a posílila spolupráci s členskými státy;

Podvody a střet zájmů ve stávajícím právním rámci

7. připomíná, že v zájmu posílení boje proti podvodům prostřednictvím trestního práva se spolunormotvůrci EU ve směrnici o ochraně finančních zájmů shodli na definici podvodů (a dalších trestných činů, jako je úmyslná zpronevěra, korupce a praní peněz), které poškozují finanční zájmy Unie ( 20 )

8. zdůrazňuje, že v článku 61 finančního nařízení byla zavedena nová definice střetu zájmů, podle níž se všem osobám, které se podílejí na plnění rozpočtu, včetně vnitrostátních orgánů na všech úrovních, znemožňuje, aby se dopouštěly jakéhokoliv jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy EU, přičemž tato definice byla výslovně rozšířena i na využívání finančních prostředků EU v rámci sdíleného řízení a byly do ní zahrnuty i „jiné přímé či nepřímé osobní zájmy“, čímž se do její působnosti dostává mnohem větší škála situací;

9. vítá zveřejnění pokynů Komise ke střetu zájmů, jejichž cílem je zvýšit informovanost a prosazovat jednotný výklad a uplatňování pravidel pro předcházení střetu zájmů v členských státech; hluboce lituje skutečnosti, že v některých členských státech stále přetrvávají případy střetu zájmů, které se týkají vysoce postavených politiků; vybízí Komisi, aby v rámci nadcházející revize finančního nařízení dále posílila ustanovení o střetu zájmů podle článku 61, zejména v souvislosti se sestavováním rozpočtu, s cílem umožnit přesnější určení kategorií úředníků veřejné správy, kteří mohou ovlivňovat finanční toky z rozpočtu EU, a předcházet vzniku těchto střetů;

10. žádá nicméně Komisi, aby pozměnila čl. 167 odst. 1 písm. c) finančního nařízení tak, aby obsahoval jasnější definici „protichůdných profesních zájmů“ s cílem zajistit jednotný výklad ve všech členských státech a umožnit orgánům EU přijetí odpovídajících opatření v případě uchazečů s finančními zájmy, které se týkají zakázek na služby související s politikami;

11. konstatuje, že kromě finančního nařízení obsahují podobné definice střetu zájmů i směrnice o zadávání veřejných zakázek a že odkazy na povinnost předcházet střetům zájmů lze nalézt i v odvětvových právních předpisech;

12. zdůrazňuje, že podle judikatury Soudního dvora Evropské unie „střet zájmů představuje objektivně sám o sobě vážné narušení, aniž by bylo k jeho kvalifikaci třeba zohledňovat úmysly zúčastněných stran a jejich dobrou víru“ ( 21 )

13. upozorňuje, že střety zájmů se nevyskytují pouze v souvislosti s korupcí, podvody a trestnou činností, neboť se mohou objevovat i v souvislosti s lobbistickými aktivitami a fenoménem otáčivých dveří; zdůrazňuje však, že detekce a odhalování střetů zájmů mají klíčový význam pro identifikaci možných rizik zneužití, předpojatosti, podvodů a korupce při správě finančních prostředků, jakož i pro prevenci poškození dobré pověsti, podezření a nedůvěry ze strany evropských občanů, jež přispívají k pocitu nedostatečné transparentnosti;

14. opakuje, že občané každého členského státu musí mít důvěru v integritu správy finančních prostředků EU ve všech členských státech, a že proto nelze uplatňovat různé normy ochrany proti střetům zájmů a podvodům;

15. trvá nicméně na tom, že ani nejlepší právní rámec nemůže nahradit nedostatky v prováděcím mechanismu; vyzývá proto ke zvýšení kapacit a k zavedení účinných systémů řízení a kontroly v institucích EU a v členských státech, což je klíčová podmínka pro monitorování a vyšetřování případů střetu zájmů a pro zajištění a zabezpečení legálního a správného vynakládání finančních prostředků EU;

16. opakuje, že výskyt oligarchických struktur v EU dosáhl v posledních letech nebývalé úrovně a že dva členské státy jsou v současné době předmětem postupů podle článku 7 Smlouvy o EU a nařízení o podmíněnosti dodržováním zásad právního státu, což poukazuje na strukturální nedostatky v oblasti právního státu a rozšířenou korupci; v této souvislosti se domnívá, že je třeba vést širší diskusi o budoucnosti sdíleného řízení, neboť ne všechny vnitrostátní orgány lze stále považovat za spolehlivé partnery při řádném finančním řízení finančních prostředků EU;

Hlavní výzvy v oblasti soudržnosti a zemědělství

17. zdůrazňuje, že v souvislosti s politikou soudržnosti což je nástroj EU pro posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti, na nějž je vyhrazena velká část rozpočtu EU, byly nejčastěji odhalenými druhy nesrovnalostí podvodného charakteru u projektů financovaných s využitím evropských strukturálních a investičních fondů v programovém období 2014–2020 předražení, nesprávné, chybějící a falešné nebo zfalšované podklady, porušování smluvních ustanovení, postupy zadávání veřejných zakázek s jediným uchazečem, nezpůsobilost a porušování pravidel pro zadávání veřejných zakázek a porušování pravidel v souvislosti s etikou a bezúhonností, včetně střetů zájmů a korupce;

18. konstatuje, že existují zavedené společné postupy, které upozorňují na možné zneužívání finančních prostředků v rámci společné zemědělské politiky (SZP), jako je padělání dokumentů a vytváření umělých podmínek, například rozdělení zemědělských podniků s cílem vyhnout se stropu EU pro zemědělské platby a podávání žádostí o podporu prostřednictvím několika propojených společností nebo po neúplném provedení opatření;

19. poukazuje na skutečnost, že v některých zemích představují střety zájmů a „efekt otáčivých dveří“ vážný problém; zdůrazňuje, že pokud jde o tržní opatření, bylo zaznamenáno několik případů střetu zájmů s vysokou finanční hodnotou, jakož i další případy porušení pravidel v oblasti propagace, jež nyní vyšetřuje úřad OLAF;

20. upozorňuje, že studie ( 22 ) o čerpání finančních prostředků SZP odhalila, že vyplácení prostředků ze zemědělských fondů EU je velmi problematickou otázkou nejméně v pěti členských státech ( 23 ) a že existuje jasná nerovnost mezi finančními prostředky přidělovanými velkým a malým zemědělcům, kdy velké zemědělské podniky, jejichž beneficienti mají úzké vazby na vládnoucí politické strany nebo jsou sami členy těchto stran v daných zemích, požívají systémových výhod; naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby neprodleně posílily opatření proti zabírání půdy, nabídkovým řízením, jež jsou v rozporu s pravidly, nebo jiným postupům přidělování a zneužívání finančních prostředků EU, zejména pokud jsou do nich zapojeny vnitrostátní vlády a orgány;

21. s velkým znepokojením bere na vědomí zprávy o strukturálním zneužívání rozpočtové položky Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) ke stavbě soukromých vil pro politické činitele, jež jsou maskovány jako penziony, k němuž došlo v několika členských státech; vyzývá Komisi, aby přijala rozhodná opatření, která by zabránila strukturálnímu zneužívání této rozpočtové položky v budoucnu, včetně případné změny podmínek pro vyplácení prostředků z EZFRV;

22. konstatuje, že podle několika odhalení, průzkumů a investigativních článků Viktor Orbán v Maďarsku centralizuje bohatství a přerozděluje jej svému blízkému okolí prostřednictvím zemědělských dotací; zdůrazňuje, že v období 2015–2019 bylo Maďarsko předmětem nejvyššího počtu vyšetřování vedených úřadem OLAF, jež byla uzavřena s finančním doporučením, ze všech členských států;

23. vyjadřuje politování nad nerovnoměrným rozdělováním finančních prostředků EU, zejména finančních prostředků SZP, kdy v roce 2020 obdrželo 0,5 % všech příjemců více než 100 000 EUR, což představovalo 16,6 % celkového finančního krytí přímých plateb, zatímco 75 % příjemců obdrželo méně než 5 000 EUR, což představovalo 15 % celkového finančního krytí přímých plateb ( 24 )

24. poukazuje na skutečnost, že ačkoli EU vyžaduje určitou míru transparentnosti, provádění opatření v oblasti transparentnosti je často ztěžováno, což znamená, že přístup veřejnosti k údajům o přidělování dotací je v EU velmi problematickou otázkou;

25. poukazuje na skutečnost, že v posledních letech se jako o potenciálním důvodu ke znepokojení hovoří o hospodaření s finančními prostředky EU v České republice; připomíná, že v letech 2016–2018 mířilo téměř 75 % finančních prostředků v oblasti zemědělství v České republice do velkých zemědělských podniků; vyjadřuje znepokojení nad auditem Komise, který potvrdil, že Andrej Babiš ve funkci předsedy vlády uplatňoval svůj vliv na přidělování dotací EU Agrofertu, což je agrochemický konglomerát, který sám založil; zdůrazňuje, že pan Babiš je skutečným majitelem Agrofertu, a střet zájmů je proto zjevný;

26. vyjadřuje hluboké politování nad skutečností, že současná situace, kdy jedna osoba může dostávat neomezené částky z fondů ve sdíleném řízení, podněcuje v některých členských státech vytváření oligarchických struktur, nepotismus a korupci; opakuje svůj názor, že stanovení maximální celkové částky, kterou by mohla jedna osoba z fondů EU v rámci sdíleného řízení získat, by omezilo moc oligarchických struktur;

27. vyzývá Komisi, aby do svého návrhu revize finančního nařízení zahrnula změnu čl. 63 odst. 8, na základě které by Komise musela zajistit, aby platby plynoucí z rozpočtu Unie jedinému příjemci nebo skutečnému majiteli v určitém rozpočtovém roce nepřekročily limity stanovené v příslušných odvětvových pravidlech a v žádném případě nepřekročily souhrnnou roční celkovou částku na fyzickou osobu; žádá Komisi, aby zahrnula konkrétní návrhy týkající se této souhrnné roční celkové částky na fyzickou osobu; je toho názoru, že pro SZP jsou přiměřené roční celkové částky na fyzickou osobu ve výši 500 000 EUR pro platby v rámci prvního pilíře a 1 000 000 EUR pro platby v rámci druhého pilíře;

28. poukazuje na to, že podle přílohy I k výročním zprávám o ochraně finančních zájmů Evropské unie za roky 2018 a 2019 se Rumunsku díky aktivnímu vyšetřování podvodů podařilo odhalit a nahlásit zdaleka nejvíce podvodných nesrovnalostí zaznamenaných mezi členskými státy EU za příslušné roky;

29. připomíná, že v roce 2020 panovaly nebývalé podmínky v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19; konstatuje, že z hlediska ochrany finančních zájmů přinesla pandemie nová rizika jak na straně příjmů, tak na straně výdajů;

30. zdůrazňuje, že tato rizika se netýkala pouze roku 2020, ale budou trvat ještě několik let; vyzývá členské státy a Komisi, aby v této oblasti zvýšily své úsilí a spolupráci;

Další problematické body

31. s velkým znepokojením konstatuje, že podle srovnávacího přehledu výsledků v oblasti jednotného trhu podíl zakázek zadaných ve výběrových řízeních, jichž se účastnil pouze jeden uchazeč, činil v letech 2018 a 2019 v Česku a Polsku přibližně 50 %, v Maďarsku a Řecku v roce 2019 40 % a v Portugalsku 38 %; stejně tak je znepokojen podílem zakázek přidělených jedné společnosti, aniž by proběhla jakákoli výzva k podání nabídek – v roce 2016 na Kypru 40 %, s mírným zlepšením v letech 2018 a 2019 na 25 %, a v roce 2019 v Bulharsku 29 %; je znepokojen tím, že podíl zakázek zadaných po výzvě k podávání nabídek, jejichž název a podmínky nebyly jasné, činil v roce 2019 ve Spojeném království 65 %, v Litvě 59 %, v Rumunsku 44 % a v Portugalsku 41 %;

32. upozorňuje na rostoucí zapojení organizovaného zločinu, včetně skupin mafiánského typu, do přeshraničních aktivit a odvětví, jež ovlivňují finanční zájmy EU; vyjadřuje politování nad tím, že mnoho členských států nemá zvláštní zákony pro boj proti mafiánskému organizovanému zločinu, a vyzývá Komisi, aby se těmito rozdíly mezi členskými státy zabývala a zvážila nová harmonizační opatření;

33. zdůrazňuje, že tyto údaje ukazují, že v několika členských státech existují v oblasti zadávání veřejných zakázek stále závažné nedostatky; je znepokojen tím, že neadekvátní výběrové řízení může podporovat neprůhledné struktury a protekční přidělování zakázek;

34. znovu vyjadřuje znepokojení nad tím, že preventivní systémové audity Komise zjistily závažné nedostatky týkající se maďarského orgánu odpovědného za dohled nad veřejnými zakázkami, které měly za následek desetiprocentní paušální opravu ve výši přibližně 1,2 miliardy EUR u všech smluv spojených s dotacemi EU v období 2014–2020 ( 25 ) , přičemž v období 2007–2013 dosáhly finanční opravy úrovně 1,5 miliardy EUR; zdůrazňuje, že to odráží závažné systémové nedostatky ve fungování veřejných zakázek v Maďarsku;

35. znovu vyjadřuje znepokojení nad výsledky vyšetřování úřadu OLAF a auditů Komise, které odhalily závažné nedostatky ve slovenském katastru nemovitostí v návaznosti na zprávy o zabírání půdy a podvodech; zdůrazňuje, že slovenské orgány kontrolují, zda má žadatel právní nárok na pozemek, vůči němuž nárok uplatňuje, pouze v případě, že je nárok vznesen z vícera stran; je toho názoru, že tyto kontroly by měly probíhat v digitální a automatizované podobě ve všech členských státech a u všech žádostí o platbu, aby se zabránilo záborům půdy zločineckými a oligarchickými strukturami;

36. zdůrazňuje, že Malta a Kypr vykazují značnou koncentraci finančních prostředků v rukou několika málo příjemců; je znepokojen tím, že audity Komise zjistily významné nedostatky v řídicích a kontrolních systémech obou zemí; zdůrazňuje, že slabé systémy řízení a kontroly nezajišťují dostatečnou ochranu finančních prostředků EU před střetem zájmů a zneužitím oligarchickými strukturami;

Současná situace – dostupné opravné prostředky a prevence

37. oceňuje dlouhodobou intenzivní vyšetřovací činnost úřadu OLAF, která zahrnuje mnoho politicky kontroverzních a složitých případů; vyjadřuje politování nad tím, že míra, v jaké jsou na základě doporučení úřadu OLAF členským státům konkrétní kauzy dovedeny do fáze podání obžaloby, klesla z 53 % v období 2007–2014 na 37 % v období 2016–2020; dále konstatuje, že v posledních letech nebylo posouzeno, do jaké míry jsou finanční částky doporučené ke zpětnému získání skutečně vráceny, a že podle posledního posouzení za roky 2009 až 2016 dosahovala míra zpětného získání prostředků 21 %; vyzývá úřad OLAF a Komisi, aby prošetřily příčiny tohoto, proč je tato míra tak nízká; znovu vyzývá úřad OLAF, aby zvýšil své úsilí a obezřetnost, zejména v některých členských státech, v nichž se tyto případy vyskytují, a aby pravidelně sledoval, jaké kroky jsou přijaty v návaznosti na jeho doporučení, a jaká opatření přijímají členské státy, a aby tyto informace doplnil do svých výročních zpráv; vyzývá orgány členských států, aby vyvinuly maximální úsilí a tyto záležitosti ve větší míře dováděly do fáze obžaloby a aby úzce spolupracovaly s orgány a institucemi EU s cílem zajistit, že finanční prostředky zneužité organizovanou trestnou činností a oligarchy budou získány zpět;

38. zdůrazňuje klíčovou úlohu a přidanou hodnotu nově zřízeného Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO) při ochraně finančních zájmů EU; hluboce lituje, že se na činnosti úřadu EPPO stále nepodílí pět členských států; vyzývá tyto členské státy, aby se k úřadu EPPO připojily; oceňuje snahu úřadu EPPO o zahájení činnosti za velmi náročných podmínek; zdůrazňuje, že proto, aby úřad EPPO mohl provádět účinná vyšetřování a stíhání, je třeba řádné provedení směrnice o ochraně finančních zájmů; připomíná, že ve zprávě Komise o provedení směrnice o ochraně finančních zájmů ve vnitrostátním právu se konstatuje, že ačkoli všechny členské státy směrnici provedly, je třeba přijmout další opatření k vyřešení zbývajících otázek týkajících se souladu, které se většinou týkají definic trestných činů a odpovědnosti a sankcí pro právnické a fyzické osoby; zdůrazňuje, že spolupráce mezi úřad EPPO a členskými státy má rovněž zásadní význam pro to, aby úřad EPPO dosáhl maximální účinnosti při posuzování řádného fungování systémů řízení a kontroly pro účely mechanismu auditu;

39. s uspokojením konstatuje, že některé případy, jichž se výše uvedená zpráva týká, byly nedávno kvalifikovány tak, že spadají do působnosti úřadu EPPO;

40. vyzdvihuje neocenitelnou práci, kterou odvedly úřad OLAF, úřad EPPO a Europol v boji proti hospodářské trestné činnosti, například proti korupci, podvodům, praní peněz a daňovým únikům, a zdůrazňuje, že tyto instituce mají chronický nedostatek zaměstnanců a chybí jim finanční zdroje v důsledku neochoty Rady coby jednoho z rozpočtových orgánů schválit dostatečné lidské a finanční zdroje během ročního rozpočtového procesu; vítá navýšení rozpočtu úřadu EPPO o 3,8 milionu EUR v ročním rozpočtovém procesu na rok 2022 a připomíná, že každé euro vynaložené na monitorování a vyšetřování se do rozpočtu EU vrátí; vyzývá proto naléhavě Radu, aby svůj postoj přehodnotila a připustila navýšení financování lidských zdrojů pro tyto agentury a úřady, což by jim umožnilo plnit své důležité úkoly náležitým a účinným způsobem; vyzývá Komisi, aby rozpočtovým orgánům průběžně předkládala podpůrné návrhy rozpočtů; vítá společné úsilí úřadu OLAF a Europolu v oblasti posouzení hrozeb a zranitelných míst Nástroje pro oživení a odolnost; vyzývá členské státy, aby úzce spolupracovaly mezi sebou a s orgány EU s cílem umožnit přijetí opatření proti podvodům, které se týkají několika zemí;

41. opakuje, že Komise má k dispozici množství nástrojů na ochranu finančních zájmů Unie, včetně nařízení o společných ustanoveních, finančního nařízení a nařízení o podmíněnosti dodržováním zásad právního státu; zdůrazňuje, že by Komise měla k účinné ochraně rozpočtu EU v plné míře a bezodkladně využívat všechny nástroje, jež jsou dostupné v rámci finančních právních předpisů EU a platných odvětvových a finančních pravidel, včetně přerušení platebních lhůt, pozastavení plateb, finančních oprav nebo vyloučení výdajů z financování EU, řízení o nesplnění povinnosti podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, kontrol a auditů, vymáhání souladu s článkem 61 finančního nařízení EU nebo v řádně odůvodněných případech použití článku 7 Smlouvy o EU, který se zabývá ohrožením základních hodnot EU v členských státech, jak tomu bylo nedávno v případě Polska a Maďarska;

42. vyjadřuje politování nad tím, že v současnosti dostupné IT nástroje, které významně přispívají k účinnému vyhledávání dat a odhalování podvodů a korupce – Arachne a EDES – využívá pouze malé procento členských států, a vybízí k používání nových technologií k prevenci podvodů a střetů zájmů; žádá, aby bylo v rámci sdíleného řízení stanoveno povinné využívání systému včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů (EDES) a aby byla vytvořena transparentní celounijní černá listina; dále konstatuje, že systém EDES nerozlišuje mezi dceřinými společnostmi větších korporací; požaduje rovněž, aby členské státy povinně využívaly nástroj pro vytěžování a obohacování dat Arachne s cílem dosáhnout větší transparentnosti, pokud jde o příjemce finančních prostředků SZP a evropských strukturálních a investičních fondů a aby bylo možné účinně a efektivně identifikovat problematické hospodářské subjekty a soukromé osoby nebo fyzické osoby s nimi spojené a lépe předcházet podvodným operacím a odhalovat je; bere na vědomí, že první úpravy nástroje Arachne mají být provedeny již do konce druhého čtvrtletí roku 2022; zdůrazňuje, že interoperabilita a harmonizace nástrojů Arachne, EDES a institucionálních a vnitrostátních databází má zásadní význam pro zajištění účinné výměny informací, jejímž cílem je předcházet podvodům poškozujícím rozpočet EU a odhalovat je; je toho názoru, že evropské vyšetřovací orgány by měly mít k nástroji Arachne plný a přímý přístup;

43. vybízí členské státy, aby podporovaly interoperabilitu mezi systémy vlastnictví půdy, systém evidence půdy, identifikaci zvířat a srovnatelnost integrovaného administrativního kontrolního systému (IACS), aby se dosáhlo transparentnosti, pokud jde o skutečné příjemce a skryté mateřské společnosti s dceřinými společnostmi v různých členských státech, s cílem usnadnit a zdokonalit proces ověřování;

44. připomíná, že údaje pro identifikaci podniků a jejich skutečných majitelů často nejsou snadno dostupné a někdy nejsou k dispozici vůbec, neboť pro zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků SZP a nástrojů politiky soudržnosti existuje 292 systémů, a dostupné informace jsou tak roztříštěny mezi stovky regionálních, celostátních a meziregionálních systémů, které poskytují o přímých příjemcích pouze základní informace; vzhledem k tomu, že údaje o skutečných majitelích a konečných příjemcích prostředků v rámci sdíleného řízení a zemědělských fondů je proto obtížné shromažďovat, zpracovávat a zveřejňovat, a lze tak jen složitě o nich a o částkách, které z fondů EU dostávají, získat komplexní přehled, odhalit mechanismy podvodů a korupce a řádně zneužívání finančních prostředků EU vyšetřit;

45. domnívá se, že je nezbytné sběr údajů standardizovat, a vyzdvihuje význam konsolidace a harmonizace stávajících systémů v rámci jedné společné databáze na úrovni EU; opakuje svou naléhavou výzvu Komisi, aby vytvořila standardizovaný celounijní a interoperabilní digitální systém pro podávání zpráv a monitorování, který bude zahrnovat nejen nástroj Arachne, a aby zlepšila odbornou přípravu osob pověřených prováděním plateb a kontrol na místě; zdůrazňuje, že tento systém musí zahrnovat informace o konečných příjemcích a skutečných majitelích a musí umožnit shrnutí všech jednotlivých částek týkajících se stejného příjemce nebo skutečného majitele do celkové částky všech dotací obdržených z fondů v rámci sdíleného řízení;

46. podotýká, že povinnost identifikovat skutečného majitele by měla platit minimálně vždy, kdy jedna fyzická nebo právnická osoba vlastní více než 15 % dané společnosti; zdůrazňuje, že akcie společnosti patřící příbuzným by se měly sčítat a počítat, jako by patřily jednomu majiteli;

47. je toho názoru, že žádné z výše uvedených nápravných opatření nevylučuje použití „mechanismu podmíněnosti dodržováním zásad právního státu“, jak je definován v nařízení o podmíněnosti, v případech, kdy se Komise domnívá, že jiné nástroje nejsou dostatečně účinné, aby ochránily rozpočet EU; dále zdůrazňuje, že na rozdíl od oblasti působnosti nařízení o úřadu EPPO, které není v platnosti v pěti členských státech, platí nařízení o podmíněnosti přímo a stejným způsobem ve všech členských státech;

48. vyjadřuje hluboké politování nad tím, že od 1. ledna 2021 nebyla Komise schopna přijmout žádná opatření, jimiž by se nařízení o podmíněnosti, které téhož dne vstoupilo v platnost, začalo náležitě uplatňovat; opakuje postoj Parlamentu, že nařízení o podmíněnosti musí být uplatňováno bez výjimky od 1. ledna 2021; všímá si, že Komise zahájila dialog s Maďarskem a Polskem zasláním dopisů v polovině listopadu 2021; lituje, že Komise odepírá Parlamentu přístup k těmto dopisům a nutí ho tak, aby se o nejnovějším vývoji informoval prostřednictvím zpráv v médiích; je nicméně toho názoru, že zaslání neformálních dopisů pro uplatňování nařízení nestačí, a trvá proto na tom, že Komise by měla začít uplatňovat nařízení okamžitě a bez rozdílu;

49. vítá ujištění ze strany Generálního ředitelství Komise pro regionální a městskou politiku, že v příštím roce budou v pěti členských státech prováděny důkladné kontroly na místě zaměřené na spolehlivost kontrolních mechanismů, aby se zabránilo případům střetu zájmů ( 26 )

50. zdůrazňuje důležitou úlohu investigativních novinářů v boji proti korupci, podvodům a nezákonným činnostem, které mají negativní dopad na rozpočet EU; opakuje v tomto ohledu, že je třeba investigativní novináře chránit před strategickými žalobami proti účasti veřejnosti i před osobní šikanou, zastrašováním a ohrožením života; zdůrazňuje, že je důležité podporovat whistleblowing při současném zajištění právních záruk podle práva EU;

51. v této souvislosti je hluboce znepokojen skutečností, že bývalý český premiér Andrej Babiš je uveden v Pandora Papers kvůli využívání offshorového financování k nákupu nemovitostí ve Francii, přičemž se ve stejnou dobu podílel na přijímání rozhodnutí v Evropské radě, např. ohledně víceletého finančního rámce a právních předpisů proti praní peněz;

52. vyzývá Komisi, aby trvala na přísném a důsledném dodržování platných pravidel a využívala všechny dostupné zdroje a účinné řídicí a kontrolní systémy k řešení rizik korupce, podvodů a střetu zájmů a aby lépe monitorovala situaci zemědělských platebních agentur a jejich formální a neformální nezávislost; je toho názoru, že klíčovým předpokladem pro ochranu finančních prostředků EU jsou rozsáhlé audity a kontroly na vnitrostátní i evropské úrovni; vyjadřuje politování nad nedostatečným pokrokem v boji proti oligarchickým strukturám v nové SZP, například nad omezenými požadavky na informace a transparentnost ohledně konečných příjemců a nad zachováním dobrovolného charakteru omezení, což brání spravedlivějšímu rozdělování zemědělských prostředků; považuje za znepokojivé, že nová SZP neposiluje úlohu kontrolních systémů na evropské úrovni;

53. zdůrazňuje, že koordinační služby pro boj proti podvodům (AFCOS) hrají důležitou roli při ochraně rozpočtu EU před podvody ve svých zemích; opakuje proto, že členské státy musí zajistit, aby řídící orgány a služby AFCOS měly dostatečné zdroje a odpovídající dovednosti a kompetence k vypracování strategií boje proti podvodům a k provádění účinných opatření a postupů v této oblasti;

54. upozorňuje, že podle nařízení o Nástroji pro oživení a odolnost, které je součástí balíčku VFR na období 2021–2027, musí členské státy zajistit účinnou prevenci, odhalování a nápravu střetů zájmů, korupce a podvodů, zamezit dvojímu financování a fiktivní registraci aktiv, zajistit transparentnost při vyplácení finančních prostředků a posílit svá pravidla pro správnou identifikaci konečného příjemce finančních prostředků; vyzývá Komisi, aby se ujistila, že rozpočtové orgány budou informovány o všech situacích, kdy finanční prostředky z mimorozpočtových nástrojů nejsou vyplaceny z důvodu údajného zneužití, korupce, podvodu nebo porušení zásad právního státu a kdy členské státy nemají zavedeny dostatečné a efektivní systémy boje proti podvodům; vyzývá Radu, aby schválila pouze ty plány pro oživení a odolnost, které splňují všechny právní, sociální a politické podmínky podpory; zdůrazňuje, že členské státy jsou rovněž povinny příslušná opatření ve svých plánech pro oživení a odolnost vysvětlit a zahrnout do nich shrnutí konzultačního procesu na vnitrostátní úrovni, jakož i prezentaci systému kontrol a auditů, který zavedly za účelem zajištění ochrany finančních zájmů EU;

55. připomíná, že srovnávací přehled týkající se Nástroje pro oživení a odolnost bude sloužit jako základ pro dialog o oživení a odolnosti a že by jej měla Komise dvakrát ročně aktualizovat; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby zajistila důkladné sledování pokroku dosaženého při plnění plánovaných milníků a cílů, přesně v souladu s nařízením o Nástroji pro oživení a odolnost, a to na základě stanovených společných ukazatelů a metodiky podávání zpráv; dále připomíná, že využívání Nástroje pro oživení a odolnost je vázáno podmínkami, které zaručují transparentní využívání finančních prostředků a měly by předcházet korupci nebo podvodům, dvojímu financování nebo střetu zájmů; je přesvědčen, že by se kontroly měly vztahovat i na náklady, jež reálně vynakládají koneční příjemci; vyzdvihuje společné úsilí Parlamentu a Komise, díky němuž jsou nyní členské státy povinny o konečných příjemcích poskytovat informace;

56. zdůrazňuje, že v zájmu ochrany finančních zájmů EU, a zejména prevence a odhalování podvodů, korupce a střetů zájmů, je důležité vědět, jakým způsobem jsou finanční prostředky EU vynakládány a kdo z nich má skutečný prospěch, neboť největší příjemci se často skrývají za složitými vlastnickými strukturami, včetně těch, které mají sídlo v daňových rájích, což proces jejich identifikace ještě více komplikuje;

57. v návaznosti na interinstitucionální dohodu ze dne 16. prosince 2020 opakuje svou výzvu členským státům, která se již objevila v několika usneseních, aby zavedly jednotný, integrovaný a interoperabilní systém pro podávání zpráv a monitorování vypracovaný Komisí, jehož součástí bude mimo jiné jednotný nástroj pro vytěžování údajů a hodnocení rizik, který umožní přístup k údajům o osobách, jež mají v konečném důsledku z finančních prostředků EU přímý či nepřímý prospěch, a ukládání, agregaci a analýzu těchto údajů;

58. domnívá se, že v zájmu co největší možné transparentnosti vynakládání finančních prostředků EU je nezbytné, aby byla tato databáze v co největší možné míře vytvořena v souladu s platnými pravidly pro ochranu údajů a příslušnou judikaturou Soudního dvora Evropské unie a aby byly veřejnosti stručným, komplexním a uživatelsky vstřícným způsobem zpřístupněny relevantní a necitlivé údaje, čímž se posílí veřejná kontrola a důvěra ve veřejné výdaje EU;

59. znovu poukazuje na obrovskou důležitost řádného finančního řízení fondů EU; vyjadřuje politování nad tím, že databáze příjemců finančních prostředků EU neobsahují informace o konečných příjemcích a jejich skutečných majitelích; lituje, že kontrolní orgány nemohou konečné příjemce finančních prostředků identifikovat; vyjadřuje hluboké politování nad tím, že nevládní organizace jsou využívány k zastírání financování teroristických a extremistických organizací; je toho názoru, že společná pravidla transparentnosti příjemců by se měla vztahovat i na zastřešující organizace, které získávají finanční prostředky EU a předávají je nevládním organizacím ve své síti, aby Komise a kontrolní orgány mohly provést v souvislosti s cíli projektů a konečnými příjemci příslušný audit; lituje, že Komise nenavrhla harmonizovanou definici nevládních organizací, na jejímž základě by mohla konečné příjemce prostředků EU kontrolovat; konstatuje, že finanční nařízení stanoví pravidla pro výběr a přidělování finančních prostředků těmto subjektům, jakož i kontrolní mechanismy; vyzývá Komisi, aby finanční nařízení revidovala také ve smyslu definice pojmu „nevládní organizace“, zavedla jasné kategorie nevládních organizací a prováděla i kontroly nákladů reálně vynaložených konečnými příjemci;

60. vyjadřuje hluboké politování nad skutečností, že ochrana rozpočtu EU, včetně komplexního zpracování informací, snadné dostupnosti, proveditelnosti hloubkového auditu, rozsáhlé kontroly a možnosti monitorovat, sledovat a hodnotit financovaná opatření, jak je plánováno v nařízení o Nástroji pro oživení a odolnost, nebyla odpovídajícím způsobem začleněna do balíčku VFR jako celku; je si vědom toho, že tento nedostatek nesmírně oslabuje jak úroveň transparentnosti prováděcích opatření, tak účinnost kontroly a monitorování;

61. závěrem tedy podotýká, že ačkoli nový VFR využívá určité nástroje, jako je vyčlenění vyšších částek v rozpočtu na zvláštní nástroje nebo rozpočtový mechanismus na podporu právního státu, stále existuje prostor pro další způsoby, jak posílit boj proti oligarchům, a že tato problematika by mohla být řešena při nadcházející revizi finančního nařízení;

o

o o

62. pověřuje svou předsedkyni, aby předala toto usnesení Radě a Komisi.

(1) Úř. věst. L 433 I, 22.12.2020, s. 11.

(2) Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s. 17.

(3) Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1.

(4) Úř. věst. L 433 I, 22.12.2020, s. 1.

(5) Úř. věst. L 198, 28.7.2017, s. 29.

(6) Úř. věst. L 283, 31.10.2017, s. 1.

(7) Úř. věst. L 433 I, 22.12.2020, s. 28.

(8) Úř. věst. C 445, 29.10.2021, s. 15.

(9) Rozsudky ze dne 16. února 2022, Maďarsko v. Parlament a Rada, C-156/21, EU:C:2022:97, a Polsko v. Parlament a Rada, C-157/21, EU:C:2022:98.

(10) Úř. věst. C 388, 13.11.2020, s. 157.

(11) Úř. věst. C 362, 8.9.2021, s. 37.

(12) Úř. věst. C 67, 8.2.2022, s. 56.

(13) Úř. věst. C 395, 29.9.2021, s. 63.

(14) Úř. věst. C 506, 15.12.2021, s. 64.

(15) Úř. věst. C 99, 13.3.2022, s. 218.

(16) Přijaté texty, P9_TA(2021)0439.

(17) Úř. věst. C 494, 8.12.2021, s. 61.

(18) Úř. věst. C 67, 8.2.2022, s. 86.

(19) Přijaté texty, P9_TA(2021)0438.

(20) Směrnice provedena ve 26 členských státech, výjimkou je Dánsko.

(21) Rozsudek ze dne 16. června 1999, Ismeri Europa Srl v. Účetní dvůr, věc T-277/97, EU:T:1999:124.

(22) Sabeb a kol., Where does the EU money go? An analysis of the implementation of CAP funds in Bulgaria, the Czech Republic, Hungary, Slovakia and Romania (Kam jdou peníze z EU? Analýza čerpání prostředků SZP v Bulharsku, České republice, Maďarsku, na Slovensku a v Rumunsku), zpráva zadaná skupinou Verts/ALE v Evropském parlamentu, únor 2021.

(23) Bulharsko, Česká republika, Maďarsko, Slovensko a Rumunsko.

(24) Evropská komise, Direct payments to agricultural producers – graphs and figures – financial year 2020 (Přímé platby zemědělským producentům – grafy a čísla – rozpočtový rok 2020).

(25) Odpovědi komisaře Hahna na písemný dotazník výboru CONT, který byl předložen na slyšení dne 11. listopadu 2019, k dispozici na https://emeeting.europarl.europa.eu/emeeting/committee/en/agenda/201911/CONT?meeting=CONT-2019-1111_1&session=11-11-09-00, s. 63–64.

(26) Rumunsko, Polsko, Bulharsko, Kypr a Malta.