Návrh je součástí komplexního a systémového přístupu vůči migraci, po kterém volají všechny orgány Unie a který Komise začala provádět bezprostředně po přijetí evropského programu pro migraci. Klíčem pro zaručení účinnosti tohoto komplexního přístupu, je zajistit, aby byly politiky prováděny v praxi soudržným a doplňkovým způsobem. Pokud je to potřebné s ohledem na konkrétní situaci členského státu, by měla krizový relokační mechanismus proto doplňovat další praktická opatření uvedeného členského státu, a to od příjezdu státních příslušníků třetích zemí na jeho území až do ukončení všech příslušných řízení. V rámci tzv. „ohniskového“ přístupu, který navrhuje Komise, budou agentury EU poskytovat komplexní a cílenou podporu členským státům, které čelí na vnějších hranicích neúměrným migračním tlakům. Operativní podpora, kterou lze poskytovat na základě tohoto přístupu, zahrnuje registraci a prověřování nelegálních migrantů, jejich informování, azylovou podporu formou zařazování žadatelů o mezinárodní ochranu k příslušnému azylovému řízení a pomoc při registraci žádostí o mezinárodní ochranu, jakož i přípravu spisů k případům, zintenzivnění výměny informací a spolupráce pro účely vyšetřování zločineckých sítí napomáhajících nelegální migraci do EU, jakož i sekundární přesun v EU a koordinaci návratových operací.

Evropská komise rovněž oznámila, že aktivace systému pro reakce na stav nouze podle čl. 78 odst. 3 SFEU bude předjímat stálé řešení. V této souvislosti sdělila, že do konce roku 2015 předloží legislativní návrh stálého systému pro relokaci, který by měl být aktivován ve stavech nouze.

Vzhledem k nebývalým tokům migrantů, kterých v Itálii a Řecku stále přibývá, a přesunu migračních toků ze středního do východního Středomoří a trasou přes západní Balkán směrem do Maďarska, přijala Komise [dne 9. září 2015] další návrh založený na čl. 78 odst. 3 SFEU, jenž obsahuje další dočasná opatření, která mají odlehčit azylovému tlaku na Itálii a Řecko, jakož i nové opatření ve prospěch Maďarska.

Jako součást těchto okamžitých opatření přijala Evropská komise dne 27. května 2015 návrh rozhodnutí Rady, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka, kterým zavedla systém pro reakce na stav nouze podle čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Dne 20. července 2015 dosáhla Rada obecného přístupu k tomuto rozhodnutí, které na dobu dvou let zavádí dočasný a výjimečný relokační mechanismus z Itálie a Řecka do ostatních členských států pro osoby, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu. Rada formálně přijme rozhodnutí, jakmile k němu Evropský parlament vydá své stanovisko, které se očekává v září 2015.

Tímto návrhem se mění nařízení (EU) č. 604/2013, a proto by měl být přijat v souladu s řádným legislativním postupem na stejném právním základě, a to čl. 78 odst. 2 písm. e) SFEU.

Členské státy v pravidelných intervalech, a nejpozději každé tři měsíce, oznámí počet žadatelů, kteří mohou být rychle relokování na jejich území, a veškeré další relevantní informace. Relokující členský stát za pomoci úřadu EASO a případně styčných úředníků jiných členských států poté označí jednotlivé žadatele, kteří by mohli být relokováni, a navrhne ostatním členským státům, že by tito žadatelé mohli být relokováni na jejich území. Přitom by měla být dávána přednost zranitelným žadatelům. Po schválení ze strany členského státu relokace musí relokující členský stát přijmout formální rozhodnutí o relokaci žadatele a tuto skutečnost mu oznámit. Návrh upřesňuje, že žadatelé, jejichž otisky prstů musí být sejmuty ve smyslu povinností stanovených v článku 9 nařízení (EU) č. 603/2013, nesmějí být relokováni, pokud jim otisky prstů nebyly sejmuty. Návrh také stanoví, že členské státy si ponechají právo odmítnout relokovat žadatele, pouze pokud představuje problém pro národní bezpečnost nebo veřejný pořádek, nebo v souvislosti s právem použít ustanovení o vyloučení v souladu s článkem 12 a 17 směrnice 2011/95/EU. Návrh předpokládá, že všechny procesní kroky je třeba provést co nejdříve, a to nejpozději dva měsíce poté, co členský stát relokace určí počet žadatelů, kteří by mohli být rychle relokováni. V případě odůvodnitelných praktických překážek se předpokládají další odchylky.

Pro aktivaci krizového relokačního mechanismu musí Komise zjistit na základě podložených informací, a to zejména informací shromážděných úřadem EASO a agenturou Frontex, že členský stát čelí stavu nouze ohrožujícímu uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013 vzhledem k extrémnímu tlaku v důsledku intenzivního a neúměrného přílivu státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti, který klade značné požadavky na jeho azylový systém. Stav nouze by měl mít takový rozsah, jenž vyvíjí extrémní tlak dokonce i na dobře připravený a fungující azylový systém, přičemž se rovněž zohledňuje velikost dotyčného členského státu.

Cílem tohoto návrhu je chránit právo na azyl a zásadu nenavracení, jak je stanoveno v článcích 18 a 19 Listiny, a to zejména tím, že se zajistí rychlý přístup dotčených osob k příslušnému řízení o poskytnutí mezinárodní ochrany. Cílem toto návrhu je dále zajistit plné respektování práva na důstojnost a osobní ochranu proti mučení a nelidskému nebo ponižujícímu zacházení či trestu, jak je stanoveno v článcích 1 a 4 Listiny tím, že se zajistí přesun dotčených osob do členského státu, který je schopen jim zajistit odpovídající podmínky přijetí a perspektivu integrace do společnosti. Cílem tohoto nařízení je rovněž ochrana práv dítěte v souladu s článkem 24 Listiny a práva na celistvost rodiny v souladu s článkem 7 Listiny.

c) Průměrný počet žádostí o azyl za 5 předcházejících let na milion obyvatel s horním limitem stanoveným na 30 % společného efektu populace a HDP – 10% váha.

S ohledem na to, že výjimečné okolnosti nelze vyloučit, návrh předpokládá, že členský stát může do jednoho měsíce od vstupu v platnost aktu v přenesené pravomoci, který aktivuje uplatnění relokačního mechanismu, oznámit Komisi s uvedením řádně podložených důvodů, které jsou slučitelné se základními hodnotami Unie zakotvenými v článku 2 Smlouvy o Evropské unii, že není dočasně po dobu jednoho roku schopen podílet se, plně nebo částečně, na relokaci žadatelů. Takový členský stát by měl namísto toho poskytnout do rozpočtu EU finanční příspěvek ve výši 0,002 % HDP, který by pokryl pomoc na podporu úsilí vynakládaného všemi ostatními členskými státy s cílem vypořádat se se stavem nouze a s důsledky neúčasti tohoto členského státu na relokaci. V případě částečné účasti na relokaci se uvedená částka úměrně sníží. Uvedená částka by měla být přidělena do Azylového, migračního a integračního fondu jako účelově vázaný příjem.

Když Komise zjistí, že podmínky pro relokaci v případě konkrétního členského státu jsou splněny, přijme za účelem aktivace uplatňování relokačního mechanismu akt v přenesené pravomoci. Podle tohoto aktu v přenesené pravomoci se a) ověří, že jde o stav nouze v relokujícím členském státě; b) určí počet osob, které mají být z tohoto členského státu relokovány; c) určí distribuce těchto osob mezi členskými státy pomocí vzorce pro distribuční klíč a d) stanoví doba uplatňování krizového relokačního mechanismu. Akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy jim byl tento akt Komisí oznámen. Akt v přenesené pravomoci lze uplatňovat nejdéle po dobu dvou let.

Návrh obsahuje zvláštní záruky pro žadatele, kteří mohou být relokováni do jiného členského státu. Návrh upřesňuje právo na informace týkající se relokačního postupu, právo být informován o rozhodnutí o relokaci, v němž musí být uveden přesně členský stát relokace, a právo být relokován s rodinnými příslušníky do stejného členského státu. Při rozhodování o členském státě relokace zůstává zachována povinnost zohledňovat v prvé řadě nejlepší zájem dítěte v souladu s nařízením (EU) č. 604/2013. To znamená mimo jiné povinnost relokujícího členského státu upozornit ostatní členské státy, pokud žadatel, který má být relokován, je nezletilá osoba bez doprovodu, a spolu s členským státem, který projevil zájem o relokaci dotyčné nezletilé osoby, zajistit ještě před relokací posouzení nejlepších zájmů dítěte v souladu s obecnou připomínkou č. 14 (2013) Výboru OSN pro práva dítěte o právu dítěte na prvořadé zohlednění jeho zájmů.

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,

s ohledem na stanovisko Výboru regionů,

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 stanoví postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států na základě objektivních kritérií stanovených ve své kapitole III.

(2)V souladu s článkem 80 Smlouvy by se politiky Unie a jejich provádění v oblasti kontrol na hranicích, azylu a přistěhovalectví měly řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy a akty Unie přijaté v této oblasti musí obsahovat vhodná opatření pro používání této zásady.

(3)Uplatňování tohoto nařízení (EU) č. 604/2013 mohou ohrozit stavy mimořádného tlaku na azylový systém některého členského státu. I když uvedené nařízení stanoví postup pro včasné varování, připravenost a řešení krizí v oblasti azylu, neumožňuje odchýlit se v takových situacích od těchto stanovených kritérií příslušnosti. Aby byla zajištěna rovnováha mezi členskými státy při řešení těchto stavů nouze a aby byl zajištěn rychlý přístup k řízení o poskytnutí mezinárodní ochrany, měl by být proto zřízen krizový mechanismus pro relokaci žadatelů, kteří jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu. Uplatněním relokačních opatření v případě konkrétního členského státu by neměla být dotčena možnost uplatnit na stejné členské státy současně čl. 33 odst. 3 tohoto nařízení. Ustanovení čl. 33 odst. 3 tohoto nařízení není podmínkou uplatnění relokačních opatření.

(4)Uplatněním relokačních opatření v případě konkrétního členského státu by neměla být dotčena možnost Rady přijmout na návrh Komise v souladu s čl. 78 odst. 3 dočasná opatření v případě stavu nouze v členském státě v důsledku náhlého přílivu státních příslušníků třetích zemí.

(5)Na krizový relokační mechanismus by mělo být nahlíženo v souvislosti širšího souboru opatření, která budou členské státy možná muset učinit pro zajištění účinných migračních politik, a to včetně oblasti prvního přijímání a navracení státních příslušníků třetích zemí, kteří nemají právo zůstat na území členských států v souladu s ustanoveními směrnice 2008/115/ES (tzv. „ohniskový“ přístup).

(6)Komise právě provádí komplexní posouzení dublinského nařízení, které může vést k rozsáhlejší revizi dublinského systému.

(7)Počítá se zavedením jasného a fungujícího relokačního systému založeného na Eurostatem definované prahové hodnotě průměrné míry kladně vyřízených rozhodnutí o poskytnutí mezinárodní ochrany v průběhu řízení na prvním stupni na úrovni Unie z celkového počtu rozhodnutí o žádostech o azyl a mezinárodní ochranu přijatých na prvním stupni na úrovni Unie, a to na základě nejnovějších dostupných statistik. Na jedné straně by tato prahová hodnota měla v maximální možné míře zajistit, aby všichni žadatelé, kteří jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, měli možnost plně a rychle požívat svých práv na ochranu v členském státě relokace. Na druhou stranu by v maximální možné míře zabránila, aby žadatelé, kteří pravděpodobně obdrží zamítavé rozhodnutí o své žádosti, byli relokováni do jiného členského státu, a tudíž si nedovoleně prodlužovali svůj pobyt v Unii. Měla by být použita prahová hodnota 75 %, která vychází z nejnovějších dostupných aktualizovaných čtvrtletních údajů Eurostatu o prvostupňových rozhodnutích.

(8)Relokace žadatelů, kteří jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, by měla proběhnout na základě vzorce distribučního klíče uvedeného v příloze III. Navrhovaný distribuční klíč by měl být založen na a) velikosti populace (40% váha), b) celkovém HDP (40% váha), c) průměrném počtu žádostí o azyl na jeden milion obyvatel v období 2010–2014 (10% váha, s horním limitem stanoveným na 30% společného efektu populace a HDP na klíč, aby se předešlo neúměrnému vlivu tohoto kritéria na celkovou distribuci) a d) míře nezaměstnanosti (10 % váha, s horním limitem stanoveným na 30 % společného efektu populace a HDP na klíč, aby se předešlo neúměrnému efektu tohoto kritéria na celkovou distribuci).

(9)Pokud členský stát za výjimečných okolností a s uvedením řádně podložených důvodů slučitelných se základními hodnotami Unie zakotveným v článku 2 Smlouvy o Evropské unii oznámí Komisi, že dočasně není schopen se zcela nebo částečně podílet na relokaci žadatelů po dobu jednoho roku, měl by namísto toho poskytnout do rozpočtu EU finanční příspěvek ve výši 0,002 % HDP, který by pokryl pomoc na podporu úsilí vynakládaného všemi ostatními členskými státy s cílem vypořádat se se stavem nouze a s důsledky neúčasti tohoto členského státu na relokaci. V případě částečné účasti na relokaci by se uvedená částka měla úměrně snížit. Uvedená částka by měla být přidělena do Azylového, migračního a integračního fondu jako účelově vázaný příjem.

(10)Je třeba zajistit, aby nebyla dotčena úroveň solidarity s členským státem čelícím stavu nouze, pokud jde o počet osob, jež mají být relokovány. Proto by alokace v rámci distribučního klíče, se kterými se počítalo pro členský stát, jenž učinil oznámení přijaté Komisí, měly být redistribuovány zbývajícím členským státům.

(11)Je nutno zajistit zavedení rychlého relokačního postupu a jeho provádění doprovodit těsnou administrativní spoluprací mezi členskými státy a operativní podporou ze strany úřadu EASO.

(12)Během celého relokačního postupu až do provedení přesunu žadatele by se měl brát ohled na národní bezpečnost a veřejný pořádek. Pokud má členský stát přiměřené důvody považovat žadatele za hrozbu pro svou národní bezpečnost nebo veřejný pořádek, měl by o tom informovat ostatní členské státy, a to plně se zohledněním základních práv žadatele včetně příslušných pravidel o ochraně údajů.

(13)Při rozhodování o tom, kteří žadatelé s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany by měli být relokováni z relokujícího členského státu, je třeba dát přednost zranitelným žadatelům ve smyslu článků 21 a 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU. V tomto ohledu by měly být prvořadé zvláštní potřeby žadatelů, včetně zdraví. Prvořadý ohled se musí vždy brát na nejlepší zájmy dítěte.

(14)Začlenění žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří ji jednoznačně potřebují, do hostitelské společnosti je základem dobře fungujícího společného evropského azylového systému. Proto by se při rozhodování o tom, který konkrétní členský stát by měl být členským státem relokace, měly brát zvlášť v úvahu specifické kvalifikace a charakteristiky dotyčných žadatelů, které mohou usnadnit jejich integraci do členského státu relokace, například jejich jazykové dovednosti a jiné konkrétní ukazatele na základě prokázaných rodinných, kulturních či sociálních vazeb. V případě obzvláště zranitelných žadatelů by měla být zohledněna schopnost členského státu relokace poskytnout těmto žadatelům odpovídající podporu a nezbytnost zajištění spravedlivější distribuce těchto žadatelů mezi členskými státy. S řádným zohledněním zásady nediskriminace mohou členské státy relokace uvést své preference týkající se žadatelů na základě výše uvedených informací, na základě kterých relokující členský stát může po konzultaci s úřadem EASO a případně styčnými úředníky vypracovat seznamy případných žadatelů určených pro relokaci do daného členského státu.

(15)Jmenování styčných důstojníků členských států v relokujícím členském státě by mělo usnadnit účinné provádění relokačního řízení, včetně správného určení žadatelů, kteří by mohli být relokováni s ohledem zejména na jejich zranitelnost a kvalifikaci. Pokud jde o jmenování styčných důstojníků v relokujícím členském státě, tak o plnění jejich úkolů, měl by si členský stát relokace a relokující členský stát vyměnit všechny příslušné informace a nadále by měly úzce spolupracovat po celou dobu relokačního postupu.