P9_TA(2021)0436

Strategie EU ke snížení emisí methanu

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 21. října 2021 o strategii EU ke snížení emisí methanu (2021/2006(INI))

(2022/C 184/08)

Evropský parlament,

— s ohledem na článek 192 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“),

— s ohledem na dohodu přijatou dne 12. prosince 2015 na 21. konferenci smluvních stran (COP21) Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) v Paříži (Pařížská dohoda),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ze dne 11. prosince 2018 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu (1),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1119 ze dne 30. června 2021, kterým se stanoví rámec pro dosažení klimatické neutrality a mění nařízení (ES) č. 401/2009 a nařízení (EU) 2018/1999 („evropský právní rámec pro klima“) (2),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. května 2020 o „strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030: navrácení přírody do našeho života“ (COM(2020)0380),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. května 2020 o strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy (COM(2020)0381),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 14. října 2020 o strategii EU ke snížení emisí methanu (COM(2020)0663),

— s ohledem na své usnesení ze dne 28. listopadu 2019 o stavu klimatické a environmentální nouze (3),

— s ohledem na své usnesení ze dne 15. ledna 2020 o Zelené dohodě pro Evropu (4),

— s ohledem na své usnesení ze dne 10. února 2021 o novém akčním plánu pro oběhové hospodářství (5),

— s ohledem na své usnesení ze dne 25. března 2021 o provádění směrnic o kvalitě vnějšího ovzduší: směrnice 2004/107/ES a směrnice 2008/50/ES (6),

— s ohledem na zprávu Mezinárodní energetické agentury z října 2018 nazvanou „The Future of Petrochemicals: Towards more sustainable plastics and fertilisers“ (Budoucnost petrochemických látek: směrem k udržitelnějším plastům a hnojivům),

— s ohledem na zprávu Programu OSN pro životní prostředí „Emissions Gap Report“ (Zpráva o nedostatečném snižování emisí) ze dne 26. listopadu 2019 a na jeho první souhrnnou zprávu o produkci fosilních paliv ze dne 20. listopadu 2019,

— s ohledem na zprávu Programu OSN pro životní prostředí ze dne 6. května 2021 nazvanou „Global Methane Assessment: Benefits and Costs of Mitigating Methane Emissions“ (Globální posouzení methanu: přínosy a náklady zmírňování emisí methanu),

— s ohledem na zprávu Mezinárodní energetické agentury ze dne 18. května 2021 nazvanou „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector“ (Čistá nula do roku 2050: plán pro světové energetické odvětví),

— s ohledem na zprávu Evropské agentury pro životní prostředí ze dne 23. listopadu 2020 nazvanou „Air quality in Europe – 2020 report“ (Kvalita ovzduší v Evropě – zpráva za rok 2020),

— s ohledem na globální hodnotící zprávu Mezivládní vědecko-politické platformy pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby (IPBES) z roku 2019 o biologické rozmanitosti a ekosystémových službách a na zprávu z pracovního semináře o biologické rozmanitosti a pandemii z roku 2020,

— s ohledem na vědecké stanovisko skupiny hlavních vědeckých poradců Komise z března 2020 nazvané „Towards a Sustainable Food System: Moving from food as a commodity to food as more of a common good“ (Směrem k udržitelnému potravinovému systému: přechod od potravin jako komodity k potravinám jako společnému statku),

— s ohledem na článek 54 jednacího řádu,

— s ohledem na stanoviska Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova,

— s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A9-0277/2021),

A. vzhledem k tomu, že methan je silný skleníkový plyn, jehož skleníkový efekt za období 20 let je více než 80krát silnější než u oxidu uhličitého (CO2), což z něj činí druhý nejvýznamnější skleníkový plyn a zároveň znečišťující prekurzor přízemního ozonu (O3), který přispívá přibližně ze čtvrtiny k současnému globálnímu oteplování (7); vzhledem k tomu, že v EU představuje methan 10 % celkových emisí skleníkových plynů; vzhledem k tomu, že modelové postupy uvedené ve zvláštní zprávě Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) o dopadech globálního oteplování o 1,5 oC, v šesté hodnotící zprávě IPCC a v globálním posouzení methanu Programu OSN pro životní prostředí (UNEP) z roku 2021, jejichž cílem je omezit globální oteplování na 1,5 oC s nulovým nebo omezeným překročením, zahrnují výrazné snížení emisí methanu; vzhledem k tomu, že podle programu UNEP snížení emisí methanu způsobených člověkem až o 45 % zabrání globálnímu oteplování o téměř 0,3 oC do 40. let 21. století a doplní veškeré dlouhodobé úsilí o zmírnění změny klimatu;

B. vzhledem k tomu, že Mezinárodní energetická agentura ve své zprávě nazvané „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector“ (Čistá nula do roku 2050: plán pro světové energetické odvětví) uvádí, že emise methanu z fosilních paliv by měly být v rámci scénáře nulových čistých emisí sníženy v období 2020–2030 o 75 %;

C. vzhledem k tomu, že v energetice lze dosáhnout velkého počtu nákladově nejefektivnějších úspor emisí methanu; vzhledem k tomu, že podle globálního posouzení methanu programu UNEP mohou být emise methanu do konce tohoto desetiletí sníženy o 45 % a že za použití stávajících technologií je možné rychle a výrazně snížit emise methanu při velmi nízkých nákladech; vzhledem k tomu, že podle nástroje pro sledování methanu Mezinárodní energetické agentury (Methane Tracker) lze přibližně 40 % emisí methanu souvisejících s energetikou snížit bez čistých nákladů, a to zejména tak, že se odstraní netěsnosti a odvětrávání v odvětví fosilních paliv;

D. vzhledem k tomu, že generální ředitelství pro parlamentní výzkumné služby uvedlo, že emise methanu pocházejí z celé řady odvětví, zejména zemědělství, odpadového hospodářství a energetiky, a že jakmile se methan nachází v atmosféře, mísí se dobře s jinými plyny, což ztěžuje jeho měření a podávání zpráv; vzhledem k tomu, že pokud nepočítáme emise z lesů a jiných druhů využívání půdy, je nejistota ohledně údajů o emisích methanu obvykle mnohem vyšší než u emisí CO2; vzhledem k tomu, že nedávné studie odhadují, že celosvětové antropogenní emise fosilního methanu jsou podhodnoceny přibližně o 25 až 40 % (8);

E. vzhledem k tomu, že v EU neexistuje žádná politika, která by konkrétně stanovovala opatření ke snížení emisí methanu ve všech odvětvích;

F. vzhledem k tomu, že methan je prekurzorem pro škodlivý přízemní ozon (O3) a přispívá ke znečištění ovzduší; vzhledem k tomu, že znečištění ovzduší je největším environmentálním zdravotním rizikem v Evropě (9) a že přízemní ozon se každoročně podílí na téměř 20 000 předčasných úmrtí (10); vzhledem k tomu, že snížení emisí methanu je proto nejen prioritou z hlediska životního prostředí a klimatu, ale také nezbytným předpokladem ochrany zdraví občanů EU;

G. vzhledem k tomu, že zvýšení emisí methanu má dopad na biologickou rozmanitost, a dokonce i na potravinové zabezpečení; vzhledem k tomu, že kromě chladících účinků může snížení emisí methanu přinést řadu výhod, včetně zvýšení výnosů plodin a potravinového zabezpečení;

H. vzhledem k tomu, že již existují právní předpisy EU, které pomáhají poskytovat informace o emisích methanu, například nařízení (ES) č. 166/2006 o evropském registru úniků a přenosů znečišťujících látek (11) a směrnice 2010/75/EU o průmyslových emisích (12), avšak v současné době neexistuje v EU žádná politika zaměřená konkrétně na snížení emisí methanu;

I. vzhledem k tomu, že evropský právní rámec pro klima zavazuje EU, aby nejpozději do roku 2050 dosáhla klimatické neutrality a do roku 2030 zvýšila úsilí v souladu s Pařížskou dohodou a snížila emise alespoň o 55 %; vzhledem k tomu, že řešení emisí methanu souvisejících s energetikou je klíčovým prvkem Zelené dohody pro Evropu, protože se jedná o odvětví, kde může být dosaženo nákladově nejúčinnějšího snížení; vzhledem k tomu, že pro dosažení cílů EU v oblasti klimatu jsou rovněž nezbytná opatření v odvětví zemědělství a nakládání s odpady; vzhledem k tomu, že strategie EU ke snížení emisí methanu konstatuje, že by EU měla mít také vedoucí roli při snižování emisí methanu na celosvětové úrovni, neboť je největším globálním dovozcem fosilních paliv a má významné postavení v zemědělství; vzhledem k tomu, že EU by měla v rámci příslušných mezinárodních fór vyvinout účinné metody monitorování, vykazování a snižování těchto emisí a zároveň využívat dovozní předpisy; vzhledem k tomu, že podle Evropské agentury pro životní prostředí a na základě údajů vykazovaných členskými státy úmluvy UNFCCC pochází 53 % antropogenních emisí methanu ze zemědělství, 26 % z odpadů a 19 % z energetiky;

J. vzhledem k tomu, že více než 80 % zemního plynu, 90 % ropy a 40 % uhlí spotřebovávaného v Evropě se dováží a většina emisí methanu v důsledku spotřeby fosilních paliv v EU vzniká mimo EU, čímž se EU stává největším světovým dovozcem zemního plynu a významným hybatelem, pokud jde o celosvětové emise methanu; vzhledem k tomu, že únik methanu během výroby a přepravy zemního plynu významně přispívá k emisím methanu v odvětví energetiky; vzhledem k tomu, že základními opatřeními ke snížení emisí methanu v energetice jsou lepší zjišťování a odstraňování netěsností a přísná pravidla pro rutinní odvětrávání a flérování;

K. vzhledem k tomu, že většinu emisí methanu v energetice představují fugitivní emise z netěsnícího zařízení, infrastruktury nebo uzavřených a opuštěných zařízení a emise z odvětrávání a nedokonalého spalování methanu;

L. vzhledem k tomu, že snížení emisí methanu je v boji proti změně klimatu nezbytné a musí být prosazováno na celosvětové i evropské úrovni, jak je uvedeno v posouzení dopadů plánu pro cíle v oblasti klimatu do roku 2030 (13), v němž se uvádí, že pro dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 o nejméně 55 % je nezbytné řešit emise methanu v souladu s cíli Pařížské dohody; vzhledem k tomu, že emise methanu přispívají ke znečištění ovzduší, a je proto nutné je řešit za účelem ochrany zdraví občanů a předcházení negativním dopadům na úrodu a stabilitu ekosystémů; vzhledem k tomu, že je třeba zabránit nadměrné administrativní zátěži při regulaci methanu jako skleníkového plynu i látky znečišťující ovzduší;

M. vzhledem k tomu, že skládky pevného komunálního odpadu byly označeny za významné zdroje methanu a že v některých členských státech EU nejsou evropské předpisy o skládkách uspokojivě uplatňovány, zejména pokud jde o kontrolu kumulace a migrace skládkových plynů;

N. zdůrazňuje, že podle globálního posouzení methanu programu UNEP „je snížení emisí methanu způsobených člověkem jednou z nákladově nejefektivnějších strategií, jak rychle zpomalit oteplování a významně přispět k celosvětovému úsilí o omezení nárůstu teploty na 1,5 oC“; vzhledem k tomu, že snížení emisí methanu může mít zásadní a rychlejší dopad na zpomalení globálního oteplování než snižování emisí CO2, protože methan je látka ovlivňující klima, která v atmosféře setrvává krátkou dobu (asi 12 let), než se nakonec rozloží, mimo jiné i na CO2; vzhledem k tomu, že snížení emisí methanu může vést k nejrychlejšímu chladícímu účinku; vzhledem k tomu, že tato opatření musí doplňovat úsilí, které musíme nadále vyvíjet za účelem snížení emisí CO2, a to ve všech dotčených odvětvích, s cílem dosáhnout do roku 2050 klimaticky neutrálního hospodářství;

O. vzhledem k tomu, že řada opatření, která mohou být přijata na úrovni zemědělských podniků za účelem snížení emisí methanu, je rovněž účinná při snižování amoniaku, a má tak pro kvalitu ovzduší dvojí přínos;

P. vzhledem k tomu, že podobně jako u CO2 neexistuje rozdíl mezi molekulou biogenního a fosilního methanu;

Q. vzhledem k tomu, že více než polovina celosvětových emisí methanu pochází z lidské činnosti ve třech odvětvích: fosilní paliva (35 %), odpady (20 %) a zemědělství (40 %); vzhledem k tomu, že v odvětví fosilních paliv představuje těžba, zpracování a distribuce ropy a zemního plynu 23 % a těžba uhlí 12 % celosvětových antropogenních emisí methanu; vzhledem k tomu, že v odvětví nakládání s odpady pochází přibližně 20 % celosvětových antropogenních emisí methanu ze skládek a odpadních vod; vzhledem k tomu, že v zemědělství představují emise z chovu hospodářských zvířat ze statkových hnojiv a enterické fermentace přibližně 32 % a z pěstování rýže 8 % celosvětových antropogenních emisí methanu (14);

R. vzhledem k tomu, že existují plány na zřízení mezinárodního střediska pro sledování emisí methanu ve spolupráci s programem OSN pro životní prostředí, koalicí pro klima a čisté ovzduší a Mezinárodní energetickou agenturou;

S. vzhledem k tomu, že intenzita emisí methanu v EU se značně liší v závislosti na míře závislosti na zdrojích fosilních paliv ve skladbě zdrojů energie; vzhledem k tomu, že využívání plynu je s ohledem na závislost EU na dodávkách energie ze třetích zemí pouze přechodnou záležitostí;

Meziodvětvové kroky

1. vítá průřezový přístup ve strategii EU ke snížení a zmírnění emisí methanu; vyzývá Komisi, aby navrhla spravedlivý, komplexní a jasný legislativní rámec, který stanoví závazná opatření a cíle snižování emisí methanu ve všech odvětvích, což povede k významnému snížení emisí methanu v EU do roku 2030 v souladu s Pařížskou dohodou a modelovými postupy k omezení globálního oteplování na 1,5 o C uvedenými ve zvláštní zprávě IPCC o dopadech globálního oteplování o 1,5 o C, v šesté hodnotící zprávě IPCC a v globálním posouzení methanu programu UNEP, s cílem dosáhnout v součinnosti s evropskými a mezinárodními podniky cílů EU v oblasti životního prostředí a klimatu;

2. zdůrazňuje význam okamžitého a rychlého snížení emisí methanu v tomto desetiletí jako jednoho z nejúčinnějších opatření pro činnost EU v oblasti klimatu, se zvláštním zřetelem k ekonomické a sociální udržitelnosti; konstatuje, že snížení emisí methanu doplňuje nezbytné snížení emisí CO 2 a že mnohých snížení emisí požadovaných podle Pařížské dohody by již mohlo být dosaženo pomocí nízkonákladového a technicky proveditelného zmírnění emisí methanu; vyzývá Komisi a členské státy, aby na zasedání COP26 v Glasgowě navrhly a vyjednaly závaznou celosvětovou dohodu o zmírňování emisí methanu v souladu s modelovými postupy k omezení globálního oteplování na 1,5 o C, uvedenými ve zvláštní zprávě IPCC o dopadech globálního oteplování o 1,5 C, v šesté hodnotící zprávě Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) a v globálním posouzení methanu programu UNEP; konstatuje, že v globálním posouzení methanu programu UNEP jsou vyčísleny celosvětové přínosy pro všechny tržní i netržní dopady na přibližně 4 300 USD na tunu methanu a že by bylo možné s každým milionem tun, o který se sníží emise, předejít přibližně 1 430 předčasným úmrtím; domnívá se, že posouzení dopadů připojené k nadcházejícímu legislativnímu návrhu by proto mělo zohledňovat náklady na navrhovaná opatření, jakož i náklady v případě nečinnosti nebo opožděných opatření;

3. považuje za nanejvýš důležité, aby všechna odvětví produkující methan snížila své emise; uznává, že je třeba zajistit spravedlivý přechod pro odvětví, v nichž může mít snížení emisí methanu sociálně-ekonomické dopady;

4. zdůrazňuje, že je důležité přijmout povinné monitorování, vykazování a ověřování pro všechna odvětví produkující methan, například prostřednictvím přijetí pravidel, norem a metodik; dále zdůrazňuje, že je důležité přijmout povinné programy zjišťování a odstraňování netěsností (LDAR) pokrývající celý dodavatelský řetězec v energetickém a petrochemickém odvětví; vyzývá Komisi, aby hledala účinné nástroje pro zlepšení kvality měření a vykazování těchto emisí ve všech dotčených odvětvích; zdůrazňuje, že vykazované údaje o emisích methanu by měly být veřejné nebo, v případě citlivých informací, dostupné příslušným orgánům a nezávislým ověřovatelům; zdůrazňuje však, že nedostatek údajů není důvodem k tomu, aby se nepokračovalo v opatřeních ke snížení a zmírnění antropogenních emisí methanu;

5. zdůrazňuje, že je třeba jednotným způsobem revidovat právní předpisy EU v oblasti životního prostředí a klimatu, aby odrážely zvýšené ambice v souladu s cíli Pařížské dohody; vyzývá Komisi, aby navrhla zastřešující a závazný legislativní rámec pro emise methanu s cílem zabránit zbytečnému překrývání právních předpisů, zajistit soulad směrnice o národních závazcích ke snížení emisí ( 15 ) s plněním cílů EU v oblasti kvality ovzduší, jejích cílů v oblasti klimatu do roku 2030 a jejího cíle dosáhnout nejpozději do roku 2050 klimatické neutrality, jak je zakotveno v evropském právním rámci pro klima, a v souladu s tím co nejdříve revidovat směrnici o národních závazcích ke snížení emisí; zdůrazňuje, že závazné cíle snížení emisí pro členské státy stanovené v nařízení o sdílení úsilí ( 16 ) jsou spolu s nadcházející revizí směrnice o průmyslových emisích a dalších právních předpisů jedním z klíčových legislativních nástrojů ke snížení emisí methanu jako součásti celkového snížení emisí skleníkových plynů;

6. domnívá se, že v rámci celkového přezkumu platných právních předpisů, na základě kterých se má dosáhnout cílů stanovených evropským právním rámcem pro klima, je vhodné přijmout závazné cíle EU pro snížení emisí methanu; bere na vědomí návrh uvedený ve strategii pro methan, podle kterého je třeba přezkoumat směrnici o národních emisních stropech, a vítá zařazení methanu mezi regulované znečišťující látky; dále vyzývá Komisi, aby začlenila methan na seznam znečišťujících látek uvedený v příloze II směrnice o průmyslových emisích a aby rozšířila oblast působnosti této směrnice, tak aby lépe pokryla odvětví produkující methan; domnívá se, že vnitrostátní cíle uvedené v nařízení o „sdílení úsilí“, pokud jde o emise methanu, musí být navrženy s plným ohledem na krátkodobě vyšší dopad methanu na klima a na potenciál snížení objemu methanu v atmosféře, aby se přispělo k dosažení klimatické neutrality nejpozději do roku 2050;

7. zdůrazňuje význam sestavení seznamu osvědčených postupů EU a dostupných technologií s cílem podpořit širší využívání inovativních opatření ke snížení emisí ve všech relevantních odvětvích; zdůrazňuje, že uplatňování takových postupů a technologií by mělo vyžadovat pevný vědecký základ a mělo by být v souladu s cíli v oblasti životního prostředí a že je třeba prozkoumat rozdíly v přístupu provozovatelů k těmto postupům a technologiím;

8. poukazuje na to, že podle globálního posouzení methanu z roku 2021, které vypracoval program UNEP, může snížení plýtvání potravinami a potravinových ztrát ve spojení s přechodem na energii z obnovitelných zdrojů a zvýšením energetické účinnosti do roku 2030 snížit celosvětové emise methanu o 15 %, což bude mít rovněž vedlejší přínosy, jako je např. snížení tlaku na živočišnou výrobu závislou na přežvýkavcích a pěstování plodin;

9. zdůrazňuje, že nadcházející regulační opatření zaměřená na methan by měla usilovat o rychlé dosažení značného snížení emisí co nejvíce nákladově efektivním způsobem a poskytovat podnikům pobídky a podporu, aby optimálním způsobem dosáhly výkonnostních norem a současně plně dodržovaly zásadu „znečišťovatel platí“; zdůrazňuje, že podle globálního posouzení methanu vypracovaného programem UNEP má zhruba 60 % cílených opatření v odvětví energetiky, nakládání s odpady a zemědělství nízké náklady, přičemž 50 % těchto opatření má negativní náklady;

10. uznává, že je důležité a zapotřebí podporovat dobrovolné odvětvové iniciativy zaměřené na snižování emisí methanu; zdůrazňuje však, že dobrovolnými opatřeními lze dosáhnout pouze omezeného účinku a že nyní je zapotřebí přijmout regulační opatření, aby se zintenzivnilo snižování emisí methanu, což je nezbytné pro dosažení klimatických cílů Pařížské dohody; domnívá se, že regulační iniciativy by měly zohledňovat osvědčené postupy vyplývající ze stávajících dobrovolných opatření, musí zahrnovat všechny zúčastněné strany s cílem zajistit proveditelnost a účinnost těchto navrhovaných iniciativ a brát v úvahu hospodářské, sociální a environmentální náklady v případě činnosti i nečinnosti, jakož i aspekt životního prostředí a zdraví lidí a zvířat, a účinně uplatňovat zásadu „významně nepoškozovat“, přičemž přijetí těchto iniciativ musí předcházet důkladné posouzení dopadů;

11. vyzývá Komisi, aby v případě politiky a opatření analyzovala důsledky využití dvacetiletého časového horizontu pro potenciál globálního oteplování, a to jako doplněk ke stoletému časovému rámci, který se v současné době používá v souladu se stávajícími pokyny k inventurám skleníkových plynů podle UNFCCC; konstatuje, že větší transparentnost, pokud jde o krátkodobé dopady emisí methanu na globální oteplování, by pomohla lépe informovat politická opatření EU v oblasti klimatu; zdůrazňuje, že používání takové doplňkové metriky by v žádném případě nemělo být využíváno k odložení dalších opatření nezbytných k výraznému a rychlému snížení emisí CO 2 ;

12. vyzývá Komisi, aby methan zahrnula do monitorovacího rámce pro nulové znečištění;

13. poukazuje na absenci vedení na celosvětové úrovni, pokud jde o snižování emisí methanu, a na to, že se na mezinárodní úrovni přijímá jen velmi málo opatření; vyzývá Komisi, aby ze snížení emisí methanu v rámci své klimatické diplomacie učinila nejvyšší prioritu a aby podnikla nezbytné kroky s cílem razit cestu mezinárodní dohodě o snížení emisí methanu, podpořit koordinovanou činnost, jejímž cílem je snížit emise methanu, a aktualizovat požadavky na snižování těchto emisí, a to zejména prostřednictvím plánu OSN a v rámci diplomatických a vnějších vztahů EU;

14. vyzývá Komisi, aby podpořila zřízení nezávislého mezinárodního střediska pro sledování emisí methanu ve spolupráci s programem UNEP, koalicí pro klima a čisté ovzduší a Mezinárodní energetickou agenturou, jež by mělo mít za úkol shromažďovat, slaďovat, ověřovat a zveřejňovat údaje o antropogenních emisích metanu na globální úrovni a vypracovat index dodávek methanu; vítá, že Komise chce stát v čele této iniciativy, a to např. uvolněním finančních prostředků; domnívá se, že nezávislé, srovnatelné, ověřitelné a transparentní údaje o emisích jsou klíčem k porozumění tomu, jak rozsáhlý problém emisí je, a k boji proti podhodnocování velikosti a množství úniků; domnívá se, že toto středisko by mělo sledovat emise methanu ve všech relevantních odvětvích; zdůrazňuje, že díky dostupným podrobným údajům o emisích budou vlády a regulační orgány schopné prosazovat zásadu „znečišťovatel platí“;

Energetika

15. vítá novou strategii EU pro integraci energetického systému ( 17 )

16. konstatuje, že téměř 20 % emisí methanu v EU pochází z odvětví energetiky, včetně těžby ropy a zemního plynu a jejich produkce, zpracování, přepravy, skladování, přenosu a distribuce; bere na vědomí, že více než 80 % ropy a zemního plynu spotřebovaného v EU je z dovozu a že většina emisí methanu souvisejících s ropou a zemním plynem se uvolňuje za hranicemi EU; uznává, že fosilní paliva nemají v energetickém mixu Unie žádnou dlouhodobou úlohu, a vyzývá členské státy, aby ve spolupráci s Komisí přijaly vnitrostátní plány s cílem co nejdříve ukončit využívání veškerých fosilních paliv, aby se nejpozději do roku 2050 dosáhlo klimatické neutrality a aby v rámci Unie proběhla transformace na energetický systém s vysokou energetickou účinností založený ve velké míře na obnovitelných zdrojích; domnívá se, že tyto kroky by měly být spojeny s přezkumem a aktualizací vnitrostátních energetických a klimatických plánů a že Komise by měla v rámci fáze posuzování tyto plány vyhodnotit;

17. opakuje svou výzvu uvedenou v usnesení ze dne 9. června 2021 o strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 ( 18 ) , v němž vyzývá členské státy, aby – na základě zásady předběžné opatrnosti a zásady přijímání nezbytných preventivních opatření a s ohledem na rizika a na negativní dopady na klima, životní prostředí a biologickou rozmanitost spojené s hydraulickým štěpením při využívání nekonvenčních uhlovodíků – nepovolovaly žádné nové provozy pro hydraulické štěpení v EU a zastavily všechny stávající provozy;

18. vyzývá k tomu, aby EU přestala podporovat rozšiřování infrastruktury pro fosilní paliva; připomíná, že podle poslední zprávy Mezinárodní energetické agentury nazvané „Čistá nula do roku 2050“ není v rámci plánu na čistou nulu zapotřebí investovat do nových dodávek fosilních paliv a že Komise ve svém návrhu nařízení, kterým se mění hlavní směry pro transevropské energetické sítě ( 19 ) , dospěla ke stejnému závěru;

19. konstatuje, že značný počet vrtů zemního plynu, které se již nepoužívají, nadále vypouští methan do atmosféry; vyzývá příslušné orgány, aby přijaly politická opatření s cílem zajistit, aby ty vrty, u nichž lze doložit vlastnictví, byly utěsněny nebo zaplaveny s cílem zastavit únik metanu, a aby zajistily, že osoby a subjekty odpovědné za úniky ponesou odpovědnost a uhradí příslušné náklady;

20. konstatuje, že některé země mimo EU již zavedly zákaz odvětrávání a spalování; vyzývá Komisi, aby navrhla právní předpisy v oblasti energetiky, jejichž součástí budou závazná pravidla pro monitorování, vykazování a ověřování a které budou založeny na rámci 2.0 partnerství pro methan v odvětví ropy a zemního plynu a povinnosti zjišťovat a odstraňovat netěsnosti, a to i pokud jde o dovoz, a které by měly vycházet z osvědčených postupů a být uplatňovány v celém dodavatelském řetězci; dále se domnívá, že po zjištění úniku by se měly vést důkladné záznamy a měl by být vydán požadavek na opravu případných úniků v jasné lhůtě; vítá, že se zvažuje, že pravidla týkající se zákazu rutinního odvětrávání a spalování odpadního plynu v odvětví energetiky se budou týkat celého dodavatelského řetězce až po místo výroby, s výjimkou případů, kdy je to z bezpečnostních důvodů nezbytné; domnívá se, že do tohoto návrhu by mělo být rovněž zahrnuto využívání fosilního plynu a ropy jako vstupní suroviny, a to i pro jiné než energetické účely, např. k výrobě petrochemických látek;

21. konstatuje, že fosilní plyn a ropa se používají v energetickém i petrochemickém odvětví, a že obě tato odvětví tak přispívají k uvolňování methanu v těžebních a zpracovatelských zařízeních na fosilní plyn a ropu; konstatuje, že podle Mezinárodní energetické agentury představují petrochemické látky 8 % celkové primární poptávky po fosilním plynu a 14 % celkové poptávky po ropě a že tento podíl dále poroste; vyzývá Komisi k zajištění, aby se povinnosti v oblasti monitorování, vykazování a ověřování, požadavky na zjišťování a odstraňování netěsností a pravidla pro rutinní odvětrávání a spalování vztahovaly na fosilní plyn a ropu používané v petrochemickém odvětví stejnou měrou;

22. vyzývá Komisi, aby při přípravě svých budoucích právních předpisů týkajících se emisí methanu řádně zohlednila skutečnost, že finanční prostředky, které provozovatelé infrastruktury investují do boje proti únikům methanu, by měly být uznávány v rámci regulovaných činností, čímž by se poukázalo na význam bezpečnostních i udržitelných činností, na které by regulační orgány mohly poskytovat podporu;

23. zdůrazňuje, že výroba a přeprava zkapalněného zemního plynu je nejen extrémně neúčinná s ohledem na ztráty energie během zkapalňování a chlazení, ale také neúměrně přispívá k emisím methanu z odvětví ropy a zemního plynu; se znepokojením bere na vědomí využívání zkapalněného zemního plynu jako pohonné hmoty v odvětví lodní dopravy;

24. bere na vědomí, že více než čtyři pětiny ropy a zemního plynu spotřebované v EU jsou dováženy a že k uvolňování většiny emisí methanu souvisejících s ropou a plynem dochází za hranicemi EU, což významně přispívá k emisím methanu po celém světě; vyzývá Komisi, aby podmínila veškerý dovoz fosilních paliv do Unie dodržováním předpisů EU o monitorování, vykazování a ověřování a zjišťování a odstraňování netěsností a pravidel pro odvětrávání a spalování, která platí pro celý dodavatelský řetězec fosilních paliv až po výrobu a včetně ní; domnívá se, že by měl být zaveden důvěryhodný systém s cílem zajistit, aby byl dovážený zemní plyn a ropa v souladu s požadavky EU, a že Komise by proto pro posouzení souladu s těmito požadavky měla vypracovat silnou nezávislou metodologii; zdůrazňuje, že tato pravidla by měla vstoupit v platnost co nejdříve a že by v nich měla být řádně zohledněna energetická bezpečnost; dále vyzývá Komisi, aby podporovala zřízení a využívání systému ověřování třetí stranou ve spojení s dalšími metodami monitorování, které by mohly sloužit k ověřování údajů o emisích v celém dodavatelském řetězci, a to i pokud jde o dovoz; mimoto podporuje vytvoření celosvětově použitelného certifikačního systému s nezávislým auditem, který by poskytoval důvěryhodné posouzení výkonnosti v oblasti emisí methanu při veškeré produkci zemního plynu na celém světě; domnívá se, že tato certifikace by měla být předmětem auditu a ověření nezávislou třetí stranou a měla by být založena na jednotném přístupu k měření, které bude vycházet z podrobných informací získaných od příslušných zařízení, aktiv a zemí;

25. vyzývá Komisi, aby přijala zvláštní opatření pro identifikaci a řešení úniků methanu způsobených zvláště velkými zdroji emisí (tzv. „superemitory“), aby se při tom neomezovala pouze na odvětví energetiky a aby využila např. mezinárodní středisko pro sledování emisí methanu;

26. zdůrazňuje význam programu Copernicus a jeho služby monitorování atmosféry při odhalování a monitorování globálních „superemitorů“ i menších zdrojů;

27. zdůrazňuje, že pro odhalování odvětrávání, spalování a úniků je rovněž zásadní letecké monitorování; zdůrazňuje, že družicové údaje umožňují nezávislé ověření stopy společnosti a usnadňují zapojení do snižování emisí; rozhodně podporuje sdílení informací a technologií mezi zúčastněnými stranami v Unii a na globální úrovni a s veřejností s cílem působit jako katalyzátor úsilí o snížení emisí;

28. vítá iniciativu Komise zaměřenou na snížení emisí methanu z uhelných dolů, včetně uzavřených a opuštěných lokalit; vyjadřuje silnou podporu povinnému monitorování, vykazování a ověřování a zjišťování a odstraňování netěsností, pokud jde o emise methanu z uhelných dolů, včetně požadavku na podniky, které vlastní uzavřené doly, nebo členské státy (u opuštěných dolů, kde žádný ze stávajících vlastníků nenese odpovědnost), aby co nejdříve účinně uzavřely a utěsnily všechny opuštěné doly v EU a přijaly stejná opatření k monitorování, vykazování a ověřování a zjišťování a odstraňování netěsností, jako platí pro lokality v provozu; vyzývá Komisi, aby podnikla vhodné kroky s cílem zajistit, aby se členské státy zabývaly vlastnictvím opuštěných lokalit, a podpořit opatření na snížení emisí methanu z uhelných dolů; vyzývá Komisi, aby přijala normy pro měřicí zařízení a zavedla požadavek na měření pro všechny doly; zdůrazňuje, že evropský registr úniků a přenosů znečišťujících látek by měl být v souladu s novými požadavky na vykazování, aby se zajistila soudržnost politických opatření;

29. zdůrazňuje význam sanačních prací zaměřených na prevenci a případné zamezení uvolňování emisí methanu z uzavřených dolů; vyzývá Komisi, aby vypracovala zvláštní program pro řešení emisí methanu z uzavřených a opuštěných uhelných dolů tím, že bude bývalým uhelným dolům poskytovat pobídky k řešení jejich emisí methanu, aniž by to vedlo k podpoře výhod nebo zanedbávání odpovědnosti vlastníků, kteří jsou odpovědní za jejich zakrývání v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“, jak je zakotvena v čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, a aby podpořila spravedlivou transformaci uhelných regionů pomocí rozvoje alternativních činností, které jsou v souladu s cílem dosáhnout klimatické neutrality do roku 2050; dále vyzývá Komisi a členské státy, aby zvážily zavedení zvláštního programu nebo jiných opatření, např. finanční podpory v oblasti monitorování, vykazování a ověřování a snižování emisí v opuštěných lokalitách těžby ropy a zemního plynu bez doloženého vlastníka, a aby při tom plně zohlednily zásadu „znečišťovatel platí“; zdůrazňuje význam náležitého vyřazení takové infrastruktury z provozu;

Zemědělství

30. vyjadřuje znepokojení nad tím, že zemědělství je největším antropogenním zdrojem emisí methanu v EU; zdůrazňuje však, že emise skleníkových plynů v EU z evropského zemědělství (včetně chovu hospodářských zvířat) zaznamenaly mezi lety 1990 a 2018 v EU-28 pokles o 22,2 %, a to v důsledku snížení emisí methanu v zemědělství o 21 % (enterická fermentace o 22 % a hospodaření se statkovými hnojivy o 17 %); konstatuje však, že v posledních pěti letech došlo k mírnému nárůstu emisí methanu v důsledku zvětšení stád; konstatuje, že zemědělství je sice odvětvím s druhým největším celkovým potenciálem pro snížení emisí methanu, jak se uvádí ve sdělení Komise o strategii EU pro methan, zdroje emisí methanu v tomto odvětví ale mohou být rozptýlené, což může znesnadnit monitorování, vykazování a ověřování; konstatuje však, že stávající systém monitorování založený na metodice úrovně 2 umožňuje přijmout opatření; zdůrazňuje, že emise methanu v zemědělství jsou dány především počtem hospodářských zvířat, zejména přežvýkavců; vyzývá členské státy, aby ve svých vnitrostátních strategických plánech zavedly účinná a udržitelná opatření k řešení těchto emisí, a vyzývá Komisi, aby tyto plány před jejich schválením důkladně analyzovala s cílem zajistit soudržnost politiky; zdůrazňuje, že zpřísnění rámcových podmínek týkajících se emisí methanu v zemědělství, a to zejména v živočišné výrobě, by nemělo vést k tomu, že se výroba přesune do zahraničí;

31. poukazuje na to, že v zemědělství pochází významná část celosvětových emisí methanu ze zemí mimo EU, a vyzývá Komisi k zajištění, aby byly potraviny i nadále produkovány tam, kde je tato produkce z hlediska životního prostředí neudržitelnější; zdůrazňuje, že je třeba, aby EU zaujala vedoucí postavení při výměně osvědčených postupů s obchodními partnery ze třetích zemí s cílem snížit emise methanu v zemědělství; zdůrazňuje, že pro snižování emisí methanu je důležitá mezinárodní spolupráce;

32. vítá cíl Komise týkající se zapojení mnoha stran a podporuje aktivní spolupráci s mezinárodními partnery v rámci společné činnosti iniciativy Koronivia UNFCCC a koalice pro klima a čisté ovzduší v oblasti zemědělství, které poskytují základní mnohostranné platformy pro výměnu osvědčených postupů a povzbuzování našich partnerů po celém světě k omezení zemědělské produkce, která způsobuje emise methanu, a k podpoře jejich udržitelné transformace;

33. zdůrazňuje, že zdrojem významného množství emisí methanu v zemědělsko-potravinářském odvětví je dovoz; vyzývá Komisi, aby pro výrobce EU zajistila rovné podmínky tím, že bude požadovat, aby dovoz ze třetích zemí podléhal stejným normám jako v EU;

34. vyzývá Komisi, aby pomocí databáze EDGAR-FOOD vypracovala odhad toho, jaký podíl na antropogenních emisích methanu v EU dovážené zemědělsko-potravinářské produkty;

35. zdůrazňuje, že budoucí politická rozhodnutí budou muset stanovit pevný rámec pro odvětví živočišné výroby, aby byla zajištěna určitá předvídatelnost;

36. bere na vědomí studii o statusu nových genomických technik podle práva Unie a s ohledem na rozsudek Soudního dvora ve věci C-528/16 (SWD(2021)0092) a na oznámení Komise, že hodlá dát podnět k regulačním opatřením zahrnujícím posouzení dopadů a veřejné konzultace ohledně rostlin odvozených díky určitým novým genomickým technikám s cílem zachovat vysokou úroveň ochrany zdraví lidí i zvířat, jakož i životního prostředí, a zároveň využít potenciálních přínosů vědy a inovací, a zejména přispět k udržitelnosti a cílům udržitelnosti Zelené dohody pro Evropu a strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“; zdůrazňuje zásadu předběžné opatrnosti a potřebu zajistit zemědělcům, zpracovatelům a spotřebitelům transparentnost a svobodnou volbu a zdůrazňuje, že tato politická opatření by měla zahrnovat posouzení rizik a komplexní přehled a posouzení možností sledovatelnosti a označování s cílem dosáhnout řádného regulačního dohledu a poskytnout spotřebitelům příslušné informace, včetně informací o produktech ze třetích zemí, a zajistit tak rovné podmínky;

37. konstatuje, že extenzivní živočišná výroba by sice mohla vést k nižším emisím methanu na úrovni zemědělských podniků, zvyšuje však emise na jednotku vyrobeného produktu; vyzývá Komisi a členské státy, aby přihlížely k tomu, jak se na celosvětových emisích methanu projevují strategie zmírňování změny klimatu;

38. poukazuje na význam zemědělství pro zachycování a ukládání uhlíku; vyzdvihuje, že významnou úlohu má širší oběhové hospodářství a že by měly být vytvářeny pobídky k postupnému zavádění metod pohlcování emisí CO 2 a zvyšování oběhovosti uhlíku, přičemž je třeba bránit zvyšování tlaku na cenu zemědělské půdy, který by měl nepříznivý vliv na mladé zemědělce; důrazně však žádá, aby přijatá opatření nevedla k oslabování konkurenceschopnosti EU;

39. vyzývá Komisi, aby v souladu s právním rámcem EU pro klima prozkoumala možnost vytvoření regulačního rámce pro certifikaci pohlcování uhlíku na základě důkladného a transparentního započítávání uhlíku, při němž by byly zohledňovány rozdíly mezi skleníkovými plyny a ověřována autenticita pohlcení uhlíku a zemědělci by byli odměňováni za své úsilí o zmírnění změny klimatu.

40. vítá oznámení Komise o zřízení skupiny odborníků, jejímž úkolem bude analyzovat strukturu emisí methanu během celého životního cyklu;

41. naléhavě vyzývá Komisi, aby podporovala členské státy při shromažďování údajů o potenciálu pohlcování uhlíku u travních porostů, a umožnila tak cílenější přístup ke klimatu;

42. uznává, že na trvalých travních porostech je klíčovou činností živočišná výroba, která umožňuje přežití, hospodářskou stabilitu a existenci venkovských zemědělských podniků v kopcovitých a horských oblastech, a brání tak jejich zarůstání; vyzývá Komisi, aby zaměřila investiční úsilí na financování inovací v oblasti inhibitorů methanu, včetně inovací u systémů založených na pastvinách, a aby spolupracovala se třetími zeměmi zapojenými do podobného výzkumu;

43. 2 /N 2 O ze zavodněných rašelinišť a kvůli krátké životnosti emitovaného CH 4 v atmosféře poukazuje na emise methanu ze zavodněných rašelinišť; zdůrazňuje, že z výzkumů vyplývá, že po zavodnění dosáhne účinek oteplování určité stabilní úrovně, a to díky zastavení emisí CO/NO ze zavodněných rašelinišť a kvůli krátké životnosti emitovaného CHv atmosféře ( 20 ) ; zdůrazňuje, že jinak je tomu u odvodněných rašelinišť, z nichž methan uniká i nadále a způsobuje další oteplování; vyzývá k neprodlenému zavodnění rašelinišť, aby mohly co nejvíce přispět k ochlazování;

44. konstatuje, že podle strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ není strava většiny Evropanů v souladu s doporučeními týkajícími se zdravého stravování a že spotřební návyky v celé populaci je třeba změnit směrem ke zdravějším potravinám, výživě a životnímu stylu, včetně zvýšené spotřeby udržitelně vyráběných rostlin a potravin rostlinného původu, jako je čerstvé ovoce a zelenina, celá zrna a luštěniny, a snažit se snížit nadměrnou spotřebu masa a vysoce zpracovaných produktů, což bude prospěšné jak pro životní prostředí (díky nižším emisím methanu a lepším životním podmínkám zvířat), tak pro i bezpečnost a odolnost hospodářství; zdůrazňuje, že celoevropská vědecky podložená doporučení (včetně jasných cílů) pro udržitelnou, zdravou a vyváženější stravu s přihlédnutím ke kulturní a regionální rozmanitosti evropských potravin a stravy a k potřebám spotřebitelů by pomohla spotřebitelům a motivovala je a současně by je členské státy mohly využívat ve svém úsilí o začlenění prvků udržitelnosti do vnitrostátního poradenství v oblasti stravování; vyzývá Komisi, aby takové pokyny vytvořila a aby specifikovala opatření k účinné podpoře zdravé výživy rostlinného původu;

45. zdůrazňuje, že technologie a postupy snižování emisí methanu ze zemědělství, včetně udržitelných postupů chovu hospodářských zvířat, jsou vyvíjeny velmi rychle a měly by být vylepšeny a uplatněny co nejdříve; vyzývá Komisi, aby zajistila, že v EU budou rychle zavedeny prokázané inovace s vysokou účinností a nákladovou efektivitou, které by zmírňovaly opatření pro snižování emisí metanu ze zemědělské výroby, a že výrobci v EU budou k dalšímu snižování emisí metanu v rámci společné zemědělské politiky (SZP) a vnitrostátních strategických plánů využívat postupy, které jsou již nyní k dispozici, a to i prostřednictvím speciálních ekorežimů a iniciativ v oblasti uhlíkového zemědělství v rámci SZP a prostřednictvím jiných soukromých nebo veřejných zdrojů financování; je přesvědčen, že z programu Horizont Evropa a z fondů ERI je třeba poskytnout zemědělcům finanční pobídky k tomu, aby zaváděli postupy ke zmírňování změny klimatu; uvědomuje si však, že je nepravděpodobné, že by problémy s emisemi spojené se zemědělskou živočišnou výrobou byli zemědělci schopni vyřešit sami bez cizí pomoci; konstatuje, že náklady na zavádění těchto technik se budou lišit v závislosti na strukturálních rozdílech v zemědělství jednotlivých členských států;

46. zdůrazňuje, že již nyní existují osvědčené postupy, které pomáhají snižovat emise z hospodaření se statkovými hnojivy; konstatuje, že tyto postupy rovněž snižují úroveň amoniaku uvolněného v odvětví zemědělství; vyzývá Komisi, aby navrhla regulační opatření v zájmu postupného zavádění těchto technologií a stanovila realistické a přitom ambiciózní cíle a lhůty; zdůrazňuje, že velké množství emisí methanu způsobuje výroba hnojiv na bázi dusíku; vyzývá Komisi, aby v rámci strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ učinila přiměřené kroky ke snížení těchto emisí;

47. zdůrazňuje, že EU by měla hrát klíčovou úlohu při podpoře výzkumu, inovací a rozvoje, jakož i při rozšiřování nových udržitelných technologií a postupů, aby přispěla ke snížení emisí methanu ze všech odvětví, včetně chovu hospodářských zvířat, a to mimo jiné díky lepšímu monitorování, vykazování a ověřování emisí metanu v tomto odvětví s cílem sledovat pokrok při plnění těchto cílů a díky používání již dostupných technologií, jako jsou technologie související s monitorováním, vykazováním a ověřováním; je přesvědčen, že by měla být vypracována opatření ke zmírnění emisí methanu u zvířat na pastvách s cílem respektovat zdraví a dobré životní podmínky zvířat a naplnit zásadu předběžné opatrnosti; poukazuje zejména na potřebu vícegeneračních studií o doplňkových látkách v krmivech a vyzývá Komisi, aby nařízení o doplňkových látkách včas podrobila přezkumu ( 21 )

48. domnívá se, že využívání zemědělského odpadu a zbytků pro výrobu bioplynu může být hnací silou oběhového hospodářství, a zdůrazňuje přidanou hodnotu zemědělských zbytků za předpokladu, že bude dodržena zásada kaskádového využívání a budou uplatněna vhodná kritéria udržitelnosti; poukazuje na to, že výroba bioplynu ze zemědělských zbytků a jiného organického odpadu může snížit emise metanu v zemědělském odvětví a stimulovat model „samospotřebitele“ (anglicky „prosumer“, tedy „producer and consumer“); vyzývá ke zlepšení koordinace a infrastruktury mezi zemědělci a výrobci energie z obnovitelných zdrojů s cílem umožnit využívání místně propojené výroby udržitelného bioplynu a vyjadřuje názor, že SZP by měla vytvářet pobídky ke zmírňování a snižování emisí metanu a podporovat opatření v tomto ohledu; vyzývá proto Komisi, aby zajistila plný soulad mezi evropským právním předpisem pro klima, společnou zemědělskou politikou a strategií pro methan;

49. vítá skutečnost, že v této strategii se uvádí, že bioplyn pocházející z potravinářských nebo krmných plodin zvyšuje emise methanu, a může tak oslabit přínosy bioplynu pro zmírňování změny klimatu, a že rozvoj bioplynu by měl být založen především na odpadu nebo zbytcích; vyzývá Komisi, aby vypracovala spolehlivý nezávislý systém certifikace původu pro metody výroby bioplynu a pro vstupní suroviny; zdůrazňuje, že výroba bioplynu by měla být založena na modelu místního, oběhového hospodářství, aby se zabránilo emisím a nákladům souvisejícím s dopravou; zdůrazňuje, že žádná podpora by neměla podněcovat k intenzifikaci chovu hospodářských zvířat;

50. konstatuje, že rozvoj oběhového hospodářství a biohospodářství může vytvořit více pracovních míst v prvovýrobě, a zdůrazňuje, že biohospodářství si žádá rozvoj nových dovedností, znalostí a oborů a jejich další začlenění do odborné přípravy a vzdělávání v tomto odvětví s cílem řešit společenské změny související s biohospodářstvím, podporovat konkurenceschopnost, růst a tvorbu pracovních míst, uspokojit potřeby tohoto odvětví a zajistit, aby byly lépe sladěny dovednosti a pracovní místa;

Odpad

51. vyzývá Komisi, aby dále analyzovala emise metanu z kalů a odpadních vod a aby v roce 2022 přezkoumala směrnici o kalech z čistíren odpadních vod ( 22 ) a směrnici o čištění městských odpadních vod ( 23 ) , které by se měly rovněž zabývat emisemi látek znečišťujících ovzduší a skleníkových plynů, zejména methanu; dále vyzývá Komisi, aby si kladla náročné cíle a aby se emisemi methanu intenzivně věnovala při přezkumu směrnice o skládkách odpadů v roce 2024 ( 24 ) ; zdůrazňuje, že je třeba zavést opatření, která by ukládala skládkám odpadu povinnost, aby biomethan, který produkují, využívaly až do doby, než energetická hodnota klesne pod užitnou hranici, a jakmile již není biomethan získávaný na skládkách ekonomicky využitelný, měla by používat biooxidace a jiné technologie v ohniscích s cílem snížit zbývající emise methanu; v této souvislosti připomíná, že emise methanu ze zpracování odpadu pocházejí částečně z úniků ze zařízení na výrobu bioplynu; vyzývá Komisi, aby zveřejnila pokyny týkající se nejlepších metod výstavby a provozu zařízení na výrobu bioplynu s cílem řešit úniky způsobené špatnou údržbou, provozem a špatnou konstrukcí; připomíná, že směrnice o průmyslových emisích přispívá k postupnému snižování znečištění z průmyslových činností; zdůrazňuje však, že na skládkování se nevztahují žádné referenční dokumenty o nejlepších dostupných technikách (BREF);

52. zdůrazňuje, že ukládání na skládkách, které představují nejnižší úroveň hierarchie nakládání s odpady, je nejvíce znečišťujícím způsobem likvidace odpadu, pokud jde o emise skleníkových plynů i dalších znečišťujících látek do ovzduší, půdy a vody; vyzývá členské státy, aby plně dodržovaly stávající požadavky směrnice o skládkách odpadů, a vyzývá k tomu, aby byla tato směrnice uvedena do souladu s obecnými zásadami akčního plánu pro oběhové hospodářství, včetně cíle pro rok 2016, kdy mělo být množství biologicky rozložitelného odpadu uloženého na skládkách sníženo na 35 % nebo méně ve srovnání s rokem 1995; vyzývá Komisi k vypracování komplexní strategie s cílem zajistit, aby členské státy, které pravděpodobně tohoto cíle nedosáhnou, přijaly nápravná opatření a kroky; vyzývá Komisi, aby podpořila členské státy v jejich snaze o to, aby se odpad již na skládky neukládal; dále vyjadřuje znepokojení nad tím, že v roce 2017 nesplnilo 15 členských států v plném rozsahu povinnost zpracovávat odpad před skládkováním, jak je stanovena ve směrnici; v této souvislosti opakuje výzvu, vyjádřenou v usnesení ze dne 10. února 2021 o novém akčním plánu pro oběhové hospodářství, aby byla směrnice o skládkách uvedena do souladu s obecnými zásadami akčního plánu pro oběhové hospodářství a aby se budoucí revize příslušných směrnic zaměřila na předcházení vzniku zbytkového odpadu a jeho omezení a aby se zlepšil cíl desetiprocentního skládkování tím, že se stanoví maximální objem odpadu uloženého na skládky v kg/osobě za rok s cílem dosáhnout nejlepších výsledků v oblasti životního prostředí díky kombinaci omezování, opětovného použití, recyklace a kompostování a zároveň minimalizovat skládkování reziduálních látek; domnívá se, že klíčovým zlepšením by bylo zajistit, aby metodika započítávání emisí skleníkových plynů ze skládek byla spolehlivější a byla v celé EU harmonizována;

53. s ohledem na výše uvedené vyzývá Komisi, aby: — stanovila na evropské úrovni závazné cíle pro obchodní a průmyslový odpad, neboť v této oblasti stále nejsou stanoveny žádné konkrétní cíle; — navrhla cíle pro omezení vzniku zbytkového odpadu v plánovaném přezkumu rámcové směrnice o odpadech a směrnice o skládkách odpadů, který má proběhnout v roce 2024 (25); — uvést směrnici o skládkách odpadů do souladu s celkovými cíli EU v oblasti změny klimatu a snižování emisí skleníkových plynů, a to na základě hloubkové analýzy s cílem lépe řešit otázky související s emisemi skleníkových plynů; — vypracovat dokument BREF pro skládkování, včetně ustanovení o methanu;

54. vyzývá Komisi, aby sledovala pokrok, jehož členské státy dosáhly, pokud jde o tříděný sběr biologického odpadu, kterého má být dosaženo do roku 2023; připomíná, že v souladu s hierarchií nakládání s odpady mají členské státy právní povinnost přijmout opatření na podporu recyklace biologického odpadu, což zahrnuje kompostování a digesci biologického odpadu, přičemž je třeba mít na paměti, že biologický odpad se obvykle sbírá a zpracovává na místní úrovni; zdůrazňuje proto, že Komise by měla podporovat další spolupráci mezi regiony a členskými státy a harmonizaci prostřednictvím výměny osvědčených postupů;

55. opakuje cíle nového akčního plánu pro oběhové hospodářství, pokud jde o to, aby bylo dosaženo významné míry oběhovosti a aby emise skleníkových plynu, zejména methanu, neunikaly z uzavřeného cyklu; uvědomuje si, že má-li se úspěšně uplatňovat hierarchie způsobů nakládání s odpady a zlepšit nakládání s odpady, mělo by mít větší prioritu integrované nakládání s odpady;

56. zdůrazňuje, že klíčem k omezení úniků jsou postupy uzavření a následné péče o skládku pro sekce skládek, a to s ohledem na celý životní cyklus skládek odpadu; vyzývá Komisi, aby poskytovala podporu přizpůsobenou podmínkám každého členského státu, kterými by zajistila plné uplatnění odpadové hierarchie v zájmu podpory prevence vzniku odpadu, dále splnění cíle pro třídění u zdroje do 31. prosince 2023 a pro tříděný sběr biologického odpadu, a to mimo jiné podporou spolupráce mezi veřejným a soukromým sektorem, která by zajistila tříděný sběr, recyklaci a využití biologicky rozložitelného odpadu, což povede k účinnému odklonu od skládkování, aniž by na spalování poskytovala EU jakékoli prostředky; zdůrazňuje, že vždy musí existovat možnost biologického zpracování (kompostování nebo anaerobní digesce); v tomto ohledu si uvědomuje, jak velký potenciál má anaerobní digesce z biologicky rozložitelného odpadu, která umožňuje výrobu biomethanu; v souladu s hierarchií způsobů nakládání s odpady zdůrazňuje, že spalování je pouze na druhém nejnižším stupni hierarchie způsobů nakládání s odpady, a připomíná své postoje ke spalování uvedené v usnesení ze dne 10. února 2021 o novém akčním plánu pro oběhové hospodářství;

57. zdůrazňuje, že plochy nádrží jsou celosvětově významným zdrojem emisí skleníkových plynů, včetně methanu, a to zejména v důsledku akumulace sedimentů v povrchových nádržích, a že odstranění přehrad může přispět k výraznému snížení emisí z oblastí povrchových nádrží; vyzývá Evropskou agenturu pro životní prostředí, aby shromažďovala informace o tomto tématu a poskytovala informace, které umožní posuzovat potenciální politické kroky;

o

o o

58. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.

(1) Úř. věst. L 328, 21.12.2018, s. 1.

(2) Úř. věst. L 243, 9.7.2021, s. 1.

(3) Úř. věst. C 232, 16.6.2021, s. 28.

(4) Úř. věst. C 270, 7.7.2021, s. 2.

(5) Přijaté texty, P9_TA(2021)0040.

(6) Přijaté texty, P9_TA(2021)0107.

(7) Myhre, G., D. Shindell, F.-M. Bréon, W. Collins, J. Fuglestvedt, J. Huang, D. Koch, J.-F. Lamarque, D. Lee, B. Mendoza, T. Nakajima, A. Robock, G. Stephens, T. Takemura a H. Zhang, „Anthropogenic and Natural Radiative Forcing“ (Antropogenní a přirozené radiační působení), Climate Change 2013: The Physical Science Basis, Contribution of Working Group I to the Fifth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change (Změna klimatu v roce 2013: základ fyzikální vědy: příspěvek pracovní skupiny I k páté hodnotící zprávě Mezivládního panelu pro změnu klimatu), kapitola 8, Cambridge University Press, Cambridge, Spojené království a New York, NY, USA, 2013, s. 714.

(8) Hmiel, B., Petrenko, V.V., Dyonisius, M.N. et al, „Preindustrial 14CH4 indicates greater anthropogenic fossil CH4 emissions“ (Preindustriální 14CH4 ukazuje na vyšší antropogenní emise fosilního CH4), Nature, Vol. 578, 2020, s. 409-412, a další.

(9) Světová zdravotnická organizace, Ambient Air Pollution: a global assessment of exposure and burden of diseases (Znečištění vnějšího ovzduší: globální posouzení expozice a souvisejících zdravotních rizik), 2016.

(10) Evropská agentura pro životní prostředí, Air quality in Europe – 2020 report (Kvalita ovzduší v Evropě – zpráva za rok 2020), s. 7.

(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006, kterým se zřizuje evropský registr úniků a přenosů znečišťujících látek a kterým se mění směrnice Rady 91/689/EHS a 96/61/ES (Úř. věst. L 33, 4.2.2006, s. 1)

(12) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (Úř. věst. L 334, 17.12.2010, s. 17).

(13) Pracovní dokument útvarů Komise ze dne 17. září 2020 připojený ke sdělení s názvem „Zvýšení cílů Evropy v oblasti klimatu do roku 2030: Investice do klimaticky neutrální budoucnosti ve prospěch našich občanů“ (SWD(2020)0176).

(14) Globální posouzení methanu programu UNEP za rok 2021.

(15) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2284 ze dne 14. prosince 2016 o snížení národních emisí některých látek znečišťujících ovzduší, o změně směrnice 2003/35/ES a o zrušení směrnice 2001/81/ES (Úř. věst. L 344, 17.12.2016, s. 1).

(16) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 ze dne 30. května 2018 o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 přispívajícím k opatřením v oblasti klimatu za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 26).

(17) Sdělení Komise ze dne 8. července 2020 nazvané „Cesta ke klimaticky neutrálnímu hospodářství: Strategie EU pro integraci energetického systému“ (COM(2020)0299).

(18) Přijaté texty, P9_TA(2021)0277.

(19) Návrh nařízení Komise ze dne 15. prosince 2020 o hlavních směrech pro transevropské energetické sítě, kterým se mění nařízení (EU) č. 347/2013 (COM(2020)0824).

(20) Günther, A., Barthelmes, A., Huth, V., Joosten, H., Jurasinski, G., Kobesch, F. a Couwenberg, J., „Prompt rewetting of drained peatlands reduces climate warming despite methane emissions“, Nature Communications, 11, 1644 (2020).

(21) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 29).

(22) Směrnice Rady 86/278/EHS ze dne 12. června 1986 o ochraně životního prostředí a zejména půdy při používání kalů z čistíren odpadních vod v zemědělství (Úř. věst. L 181, 4.7.1986, s. 6).

(23) Směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40).

(24) Směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1).

(25) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).