CS Úřední věstník Evropské unie C 218/85

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k zelené knize Migrace a mobilita: úkoly a příležitosti vzdělávacích systémů EU

KOM(2008) 423 v konečném znění

2009/C 218/17

Dne 3. července 2008 se Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

„zelené knihy Migrace a mobilita: úkoly a příležitosti vzdělávacích systémů EU“

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 10. prosince 2008. Zpravodajem byl pan Mário SOARES.

Na 451. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 25. a 26. února 2009 (jednání dne 25. února 2009), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 142 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 6 členů se zdrželo hlasování.

1. Úvod

1.1 Zelená kniha Migrace a mobilita: úkoly a příležitosti vzdělávacích systémů EU (KOM(2008) 423 v konečném znění) se zabývá důležitou výzvou, která nyní vyvstává ve vzdělávacích systémech. Jedná se o výzvu, která sice není nová, ale v posledních letech nabývá na rozsahu a intenzitě – totiž že ve školách je velký počet dětí z rodin migrantů ve slabém sociálně-ekonomickém postavení.

1.2 Komise zastává názor, že bude přínosné provést konzultaci se zúčastněnými stranami o politikách v rámci vzdělávání dětí z rodin migrantů. Vybízí zúčastněné strany, aby vyjádřily svůj názor, pokud jde o: — úkoly politik; — vhodná řešení v rámci politik; — podporu, kterou může Evropská unie poskytnout členským státům při řešení těchto úkolů; — budoucnost směrnice 77/486/EHS.

1.3 EHSV chápe, že se jedná o velmi komplexní a náročnou problematiku, která umožňuje různé pohledy na věc, z nichž všechny jsou případné a mají svůj význam. Vzhledem ke zvolené metodice se EHSV nicméně pokusí odpovědět na pět položených otázek a učiní několik obecných připomínek.

2. Obecné připomínky

2.1 EHSV naprosto souhlasí s počátečním přístupem zelené knihy, která upozorňuje na to, že značný počet žáků z rodin migrantů ve školách je úkolem, nikoli problémem, a provádí spravedlivé hodnocení a zabývá se prakticky všemi jeho aspekty.

2.2 Pokud se však budou používat široké definice, jako např. „děti z rodin migrantů“, „děti migrantů“ či „migrující žáci“, do nichž budou zahrnuty děti ze třetích zemí, ale i ze zemí Společenství, které však nežijí v zemi původu, hrozí riziko, že dojde k homogenizaci aspektů, které jsou zásadně odlišné.

2.3 Samozřejmě všeobecně platí, že být evropským občanem a občanem země mimo EU jsou dvě odlišné věci. Komise sama připouští riziko používání této definice a připomíná, že evropští občané se narozdíl od občanů třetích zemí mohou po území Unie pohybovat volně. Zdá se však, že zdůvodňuje svoji volbu přijetím kritérií, která používají zdroje nashromážděných údajů (PIRLS a PISA) (1).

2.4 EHSV chápe přístup Komise, kterým do oblasti svého zájmu zahrnuje všechny děti přistěhovaleckého původu, jejichž rodiče jsou jiné národnosti než hostitelská společnost, jelikož všechny potřebují konkrétní pomoc, ale upřednostňoval by, kdyby se tato otázka řešila pomocí výše uvedeného dvojího přístupu: na jedné straně děti evropských občanů, a na straně druhé děti občanů třetích zemí.

2.5 Toto stanovisko se nezabývá přímo fenoménem migrace, spíše úlohou vzdělávacích systémů při zlepšování integrace migrantů, a především jejich dětí. Přihlíží však k různým stanoviskům EHSV v oblasti přistěhovalectví, které tvoří významný teoretický základ (2).

2.6 Je zde úzký vztah mezi úspěšně integrovaným společenstvím migrantů a vzděláním, k němuž mají přístup jejich děti, a rovněž jejich prospěchem ve škole. Jedná se o nesporný vztah, který může být východiskem pro úspěch evropské politiky sociální soudržnosti, stabilitu našeho demokratického zřízení a dokonce i dlouhodobý hospodářský rozvoj.

2.7 Čím dříve a lépe bude probíhat integrace ve školách, tím lepší budou mít děti migrantů prospěch. Z tohoto důvodu je nutné zdůraznit význam předškolního vzdělávání tkvějící v tom, že jim umožní získat nástroje nezbytné k dosažení úspěchu ve škole i společnosti.

2.8 Avšak i když data jasně ukazují, že výsledky žáků z přistěhovaleckých rodin zapojených do vzdělávacího systému od raného dětství jsou trvale lepší, neznamená to, že budou mít lepší vyhlídky na zahájení vysokoškolského studia či na získání důstojného zaměstnání.

2.9 Na druhou stranu čím svobodnější a uvědomělejší bude volba budoucí profesní kariéry a čím více se bude investovat do snah o zajištění dobrého prospěchu dětí migrantů, tím lepší budou potom sociální, ekonomické a politické výsledky.

2.10 Škola je pro integraci tím nejlepším místem, jelikož je prostředím, kde poprvé dochází k socializaci mimo rodinu. Pokud v ní bude docházet k odmítání, diskriminaci či segregaci, místo aby přispívala ke zmírňování vlivu socioekonomických podmínek v rodinách migrantů, jen stěží bude integrace úspěšná a náklady ponese celá společnost.

2.11 Z tohoto důvodu je nutné odmítnout existenci škol určených především či výlučně pro děti migrantů, i kdyby jejich motivy byly na první pohled chvalitebné. Škola musí odrážet sociální složení společenství a nesmí být pro nikoho ghettem. Důsledkem či doprovodným jevem fyzické a sociální segregace žáků přistěhovaleckého původu do škol, které jsou pro ně speciálně vyhrazené, je obvykle segregace v oblasti bydlení.

2.12 Učitelům, coby základním aktérům vzdělávacího procesu, musí úřady odpovědné za vzdělávací systémy věnovat zvláštní pozornost, jelikož mají přímou odpovědnost za školní výsledky žáků. K dosažení kladných výsledků (3) je klíčovým prvkem atraktivní, dobře placená profesionální dráha, ale především počáteční a průběžná odborná příprava učitelů, zohledňující tyto nové skutečnosti.

2.13 V tomto ohledu by bylo užitečné zvýšit počet učitelů z různého etnického a kulturního prostředí, jelikož takový příklad může být pro jejich žáky povzbuzením i prostředkem ke zvýšení sebedůvěry. Za tímto účelem bude muset dojít k přezkoumání náborových kritérií a postupů při přijímání učitelů do zaměstnání a k vyčlenění potřebných prostředků.

2.14 Nezbytnou podmínkou dobrého školního prospěchu je znalost národního jazyka. Tato otázka byla dosud špatně řešena, neboť docházelo k zaměňování mezi komunikační schopností a jazykovou znalostí. Konkrétní podpory v této oblasti, co nejranější integrace (již od raného dětství) do školního prostředí, interakce mezi školou a rodiči v tom smyslu, že také jim bude poskytnuta výuka národního jazyka – to vše jsou jen některé ze strategií pro překonání tohoto problému, který je v současnosti jedním z nejsložitějších.

2.15 Zapojení rodičů z rodin migrantů do celého vzdělávacího procesu, jejich interakce s rodinami v rámci domácí komunity a ocenění jejich znalostí a zkušeností jsou všechno faktory, které pomáhají jak žákům, tak obecněji i komunitám migrantů v integraci do školního prostředí i do života společenství. K tomuto účelu je důležité, aby školy měly pomocný vyučující personál a kulturní zprostředkovatele (4).

3. Příspěvek EHSV

3.1. Zelená kniha nastoluje 4 témata k diskuzi, na jejichž základě se zabývá souborem těchto otázek:

„A. Úkoly politik: Jaké důležité úkoly souvisejí s poskytováním dobrého vzdělání dětem z rodin migrantů? Existují některé další úkoly, které je zapotřebí zohlednit, vedle těch, které jsou uvedeny v této knize? B. Řešení v rámci politik: Jaká jsou vhodná řešení těchto úkolů v rámci politik? Existují jiné politiky a přístupy, které je zapotřebí zohlednit, kromě těch, které jsou uvedeny v této knize? C. Role Evropské unie: Jaké kroky lze podniknout prostřednictvím evropských programů na podporu vzdělávání dětí z rodin migrantů? Jak by se tyto otázky měly řešit v rámci otevřené metody koordinace v oblasti vzdělávání a odborné přípravy? Měla by se dle vašeho mínění prozkoumat možnost zavedení ukazatelů a/nebo měřítek jakožto prostředků užšího zaměření politického úsilí na snižování rozdílů ve vzdělanostní úrovni? D. Budoucnost směrnice 77/486/EHS: Jakou roli může při podpoře politik členských států týkajících se těchto problémů sehrát směrnice 77/486/EHS, uvážíme-li způsob, jakým byla dosud prováděna a přihlédneme-li ke změně povahy migračních toků od doby jejího přijetí? Měla by být dle vašeho názoru zachována ve stávající podobě, upravena nebo zrušena? Navrhoval byste jiné způsoby podpory politik členských států v otázkách, k nimž se směrnice vztahuje?“

3.2. Úkoly politik

3.2.1 Největším úkolem politik na evropské úrovni je dnes pravděpodobně vytvoření inkluzivního školského systému ve společnosti, která je čím dál méně inkluzivní, ať už kvůli rostoucím rozdílům mezi bohatými a chudými, jejichž důsledkem je rostoucí sociální vyloučení, či kvůli tomu (konkrétně v případě přistěhovalectví), že došlo ke všeobecnému zpřísnění migračních politik. Zvláštní pozornost je třeba věnovat ekonomicko-sociální situaci osob přistěhovaleckého původu vzhledem k tomu, že šance na vzdělání je do značné míry určena také sociálním znevýhodněním.

3.2.2 Analýzu nesmírně náročného úkolu integrace milionů migrantů prostřednictvím školského systému nelze uskutečnit bez diskuze o těchto hlediscích: o právním postavení cizinců, které ovlivňuje jejich přístup k systému povinné školní docházky (5), postupech legalizace osob „bez dokladů“, překážkách při slučování rodin a kritériích při udělování víz, jež porušují základní lidská práva (požadavek na provedení testů DNA k prokázání příbuzenského vztahu), vedle jiných opatření.

3.2.3 V okamžiku, kdy se přijímají rozhodnutí v rámci vzdělávací politiky, která ovlivňují miliony dětí a mladých lidí z rodin migrantů, nesmí tyto globální otázky zůstat stranou. Škola nevzniká ani se nevyvíjí v izolaci od okolního společenského prostředí. Je odrazem této společnosti, i když se může rozhodným způsobem podílet na jejích změnách.

3.2.4 Konkrétně vzdělávací reformy, které se ke vzdělání staví jako k jakémukoli jinému podnikání a do školy přenášejí i obchodní žargon (v němž jsou žáci a rodiče označováni jako „klienti/spotřebitelé“, profesoři jako „poskytovatelé služeb“) a které prosazují hodnocení pouze na základě individuálních výsledků jednotlivce, úspěšné integraci příliš nepomáhají. Vzdělání je především třeba znovu definovat jako základní lidské právo všech dětí a mladých lidí.

3.2.5 Vzhledem k tomu, že vzdělávání je i nadále v národní kompetenci, bude hlavní výzvou to, jak bude Evropská unie moci v praxi koordinovat politiky nutné k dosažení co nejlepší možné integrace. Připustit si na jedné straně, že fenomén přistěhovalectví působí po celé Unii, a na druhé straně, že politiky se i nadále tvoří na národní úrovni, vytváří určitý paradox, který bude moci být vyřešen, pokud bude existovat politická vůle k hlubší koordinaci těchto politik.

3.2.6 Před Evropskou unií vyvstává nesnadný úkol přiznat si, že obtíže se zvládáním fenoménu masivní migrace se budou řešit na úrovni jednotlivých států jen velmi těžko, a vytvořit nezbytné politické nástroje k jejich vyřešení, vzhledem k rostoucímu počtu studentů pocházejících ze států mimo EU v našich vzdělávacích systémech.

3.2.7 Znevýhodnění, v němž se nacházejí osoby přistěhovaleckého původu, se přenáší také do oblasti vzdělávání dospělých. Tito jednotlivci se méně účastní průběžné odborné přípravy, a kurzy, které jsou jim nabízeny, se z velké části soustřeďují na získávání jazykových schopností. Výuková centra s orientací na vzdělávání dospělých se budou muset snažit o zpřístupnění svých kurzů celé cílové populaci. Osoby přistěhovaleckého původu se budou muset brát v potaz v celkové nabídce těchto kurzů. V tomto smyslu bude mít velký význam rozšíření vzdělávání dospělých o oblasti jako je kultura, politika, zakládání rodiny, ale i zdraví, sociální dovednosti atd.

3.2.8 Dalším náročným politickým úkolem, jenž může ovlivnit veškerá rozhodnutí, je současná hospodářská krize. Růst nezaměstnanosti, potíže systémů sociálního zabezpečení, které v některých zemích ohrožují samotné modely sociální ochrany, mohou vést k projevům rasismu a xenofobie, jež jsou v přímém protikladu k hodnotám demokratické Evropy. Škola i společenství, v němž funguje, musí tyto jevy úzkostlivě sledovat, a to nejen kvůli prevenci, ale i proto, aby mohly v případě nutnosti jednat.

3.3 Řešení v rámci politik

3.3.1 Prvořadou a základní odpovědností členských států je plnit závazek spočívající v integraci migrantů. V případě dětí a mládeže to znamená nejen zajištění přístupu do vzdělávacího systému pro všechny, se zárukou neexistence jakékoli selektivnosti na základě sociálního postavení, ale i snahu o to, aby byl úspěch při vzdělávání považován za právo žáků a žákyň z rodin migrantů.

3.3.2 K tomuto účelu musí být opatření vzdělávacího systému založena na: — kvalitní škole přístupné bezplatně všem; — politice, která bude mimo jiné respektovat etnické, sociokulturní, ekonomické a genderové rozdíly a která bude schopná těžit ze stávajícího potenciálu; — respektu vůči charakteristickým vlastnostem každé komunity migrantů, k nimž je nutno přihlížet při plánování programů, s cílem rozšířit kulturní obzory vzdělávacích zařízení; — učitelském sboru připraveném řešit potřeby žáků - dětí cizinců, který bude mít podporu a průběžnou odbornou přípravu nezbytnou k dosažení vzdělávacích met a kterému bude asistovat pomocný personál znalý jazyka a kultury komunit nacházejících se v dané škole. V tomto smyslu by bylo vhodné ve školách posílit přítomnost multidisciplinárních týmů (např. zavedením školních sociálních programů s širokým záběrem); — vylepšeném přístupu k internetu (world wide web) coby podpory vzdělání dětí migrantů, jelikož se jedná o klíčový nástroj pro dosažení studijního úspěchu v EU. K tomuto účelu by bylo vhodné navrhnout vytváření klubů mládeže a komunitních center vybavených internetovým připojením, zřizování partnerství s místními knihovnami s podporou obce či partnerství s podniky ochotnými poskytovat vyřazené IT vybavení atd.; — „udržitelném vzdělávání“: podpora studia jazyků se nesmí omezovat pouze na první léta života ani na předškolní výuku. Musí být ve školním prostředí průběžně rozvíjena a nelze ji omezovat jen na jazyk hostitelské země. Osvojení si technického a profesionálního jazyka vyžaduje záběr do většího počtu disciplín a vhodnou odbornou přípravu učitelů všech předmětů. Vedle výuky jazyka hostitelské země bude nutné usilovat o to, aby byly v nabídce i kurzy jazyků, jimiž hovoří rodiny žáků. Zachování a podpora jazykové rozmanitosti by měly být jednou z klíčových součástí osnov každé školy; — podpoře programu „mentor/kamarád“, který studenty podněcuje k vytváření dvojic se staršími a zkušenějšími kolegy; — vytvoření platformy pro dialog dětí přistěhovalců a místních dětí, která by mohla pomoci odstraňovat předsudky a posílit integraci; — podílu rodičů dětí přistěhovaleckého původu: tito rodiče zde mají zvláštní úlohu. Musí se tedy lépe seznámit se školským systémem a možnostmi odborného vzdělání a musejí být vyzváni, aby vyjádřili své názory; — kompletní nabídce vzdělávacích kurzů pro dospělé přistěhovaleckého původu, ať již se jedná o rodiče žáků, či nikoli, z důvodů uvedených výše (6); — podpoře „mezikulturních“ dovedností, která by zahrnovala udělování stipendií a poskytování finančních půjček s cílem zmenšit znevýhodnění v rámci vzdělávacího procesu (opatření by nebyla limitována pouze na žáky/žákyně přistěhovaleckého původu).

3.3.3 Jdeme-li nad rámec opatření všeobecné povahy, která musejí přihlížet k charakteristickým rysům přistěhovalecké populace, přístupu ke zdravotním systémům a na trh práce, ale i mimo jiné k důstojnému bydlení, je nutné upozornit na nutnost odvětvově specifických opatření ve školství, jako je např. přezkum školních materiálů, jestli neobsahují negativní vykreslení přistěhovalců, existence mimoškolních integračních aktivit, přístup do vzdělávacího systému již od nejranějšího dětství, prostředky nezbytné k základní a průběžné odborné přípravě učitelů, ale i k přijímání kvalifikovaného pomocného personálu, pokud možno pocházejícího ze zemí původu žáků ve škole atd.

3.3.4 Účast občanské společnosti je nejen žádoucí, ale je i zaručeným ukazatelem kvality demokracie ve společnosti i ve vzdělání a důležitým faktorem při integraci migrantů. Rodičovská sdružení a sociální aktéři podílející se na vzdělávání mohou přispět k budování inkluzivní společnosti a formě občanství, která bude respektovat rozdíly a uvědomovat si, jakou hodnotu má silná sociální soudržnost. Politiku udělování práva volit do místní samosprávy legalizovaným přistěhovalcům, jež je uskutečňována v některých zemích, je nutno podporovat a podněcovat, jelikož je uznáním jejich integrace do hostitelské komunity a posiluje pocit sounáležitosti.

3.4 Role Evropské unie

3.4.1 Při přijímání a uplatňování nové Lisabonské smlouvy by měla Evropská unie zajistit, aby členské státy i nadále zajišťovaly politiku integrace všech migrantů, konkrétně především právo na vzdělání, na výuku mateřského jazyka a účast rodičů žáků a žákyň z rodin migrantů pro zlepšení jejich schopností a na podporu těchto dětí při rozhodování a ve vzdělávacích procesech.

3.4.2 Evropská unie by mohla podpořit členské státy v uplatňování otevřené metody koordinace a realizaci srovnávacích studií a výzkumných programů v této oblasti, jež by pomáhaly shromažďovat a rozšiřovat osvědčené postupy, podporovaly inovační iniciativy upozorňující na aktuální otázky na evropské úrovni, které se mnohdy na výhradně národní úrovni špatně identifikují. Následující odstavce uvádějí řadu konkrétních návrhů v tomto smyslu.

3.4.3 Zvláště významným politickým opatřením může být stanovení ukazatelů a referenčních měřítek s cílem zaměřit úsilí na eliminaci nejen špatného školního prospěchu, ale i objektivních obtíží, do nichž se mohou žáci z rodin migrantů dostat v daných podmínkách. K zamezení předčasného ukončení či odmítání školní docházky je místo toho zapotřebí programů, které umožní realizaci sociálních činností ve škole.

3.4.4 Mezi referenčními měřítky při uplatňování otevřené metody koordinace by mohly být například: sociálně-ekonomické postavení jedinců přistěhovaleckého či nepřistěhovaleckého původu; dokončení studia (povinná školní docházka) u jedinců přistěhovaleckého či nepřistěhovaleckého původu; podíl přistěhovalců v pedagogickém sboru; mezikulturní schopnosti pedagogického sboru; sociální propustnost školského systému; podpora jazykové rozmanitosti ve veřejném školství; otevřenost vzdělávacích systémů všem dětem a mladým atd.

3.4.5 Velký význam by také mělo přímou formou přizvat Evropský parlament k přípravě, sledování a vyhodnocování návrhů a opatření, jejichž účelem je eliminovat vyloučení a marginalizaci v evropském prostoru.

3.5 Budoucnost směrnice 77/486/EHS

3.5.1 Směrnice 77/486/EHS byla významným krokem k tomu, aby se právo na vzdělání pro všechny děti migrantů dostalo na politický pořad dne. Ačkoli je to pravda – což je nutné přiznat – je také nicméně pravdou, že se tato směrnice týkala pouze dětí evropských občanů a integraci stavěla pouze na otázce jazykové. Navíc bylo její uplatňování prováděno nekonzistentním způsobem, a i třicet let po svém vstoupení v platnost dosud nebyla plně provedena do národních legislativ členských států Unie.

3.5.2 Směrnice 77/486 vycházela z určitých historických a politických souvislostí a v jejích silách není plnit aktuální integrační požadavky, pročež musí být s přihlédnutím k vývoji samotného fenoménu migrace podstatnou měrou upravena. Pokud se má Unie i členské státy dále plně soustředit na otázky jazykové výuky, je EHSV toho názoru, že směrnice v této oblasti musí jít daleko dál a zahrnout i další aspekty, má-li být nástrojem sociální, ekonomické a politické integrace přistěhovalců a jejich dětí.

3.5.3 Budoucí směrnice musí přihlédnout ke skutečnosti, že integrace přistěhovalců do hostitelských komunit je daleko komplexnějším problémem, než integrace jejich dětí do vzdělávacího systému, kterážto je však pro její úspěch klíčová.

3.5.4 A protože je tomu tak, neměla by se budoucí směrnice zabývat jen otázkou jazykovou (která je i nadále ústředním tématem), ale rozšířit se i o integraci dětí a mládeže do vzdělávacích systémů, a to formou rámcovější a koherentnější.

V Bruselu dne 25. února 2009. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) PIRLS: „Progress in Internacional Reading Literacy Study“, studie provedená Mezinárodní asociací pro hodnocení výsledků ve vzdělávání – International Association for the Evaluation of Educational Achievement (IEA); PISA: „Programme for International Student Assessment“ (Program pro mezinárodní hodnocení studentů), studie, kterou koordinuje OECD.

(2) Z více než 50 stanovisek EHSV k tomuto tématu viz především.: „Sdělení o otevřeném mechanismu koordinace u azylové a imigrační politiky“, zpravodajka: S. ZU EULENBURG (Úř. věst. C 221, 17.9.2002); „Podmínky vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, odborné přípravy, či dobrovolné služby“, zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS (Úř. věst. C 133, 6.6.2003); „Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o zavedení programu finanční a technické pomoci třetím zemím v oblasti migrace a azylu“, zpravodajka: G. CASSINA (Úř. věst. C 32, 5.2.2004); „Sdělení o imigraci, integraci a zaměstnanosti“, zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS (Úř. věst. C 80, 30.3.2004); „Přístup k občanství Evropské unie“ (stanovisko z vlastní iniciativy), zpravodaj: L. M. PARIZA castaños (Úř. věst. C 208, 3.9.2003); „Mezinárodní úmluva o migrujících pracovnících“ (stanovisko z vlastní iniciativy), zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS (Úř. věst. C 302, 7.12.2004); „Imigrace v rámci EU a integrační politika – spolupráce místních a regionálních zastupitelstev s organizacemi občanské společnosti“ (stanovisko z vlastní iniciativy), zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS (Úř. věst. C 318, 23.12.2006); „Imigrační politika Společenství a politika spolupráce se zeměmi původu směřující k podpoře rozvoje“ (stanovisko z vlastní iniciativy), zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS (Úř. věst. C 44, 16.2.2008); „Základní prvky struktury, organizace a fungování platformy pro větší zapojení občanské společnosti do podpory politik pro integraci státních příslušníků třetích zemí na úrovni EU“ (průzkumné stanovisko), zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS (Úř. věst. C 27, 3.2.2009); „Integrace menšin – Romové“, zpravodajka: A.-M. SIGMUND, spoluzpravodajka: M. SHARMA (Úř. věst. C 27, 3.2.2009); „Společná přistěhovalecká politika pro Evropu: zásady, opatření a nástroje“, zpravodaj: L. M. PARIZA CASTAÑOS, cese 342/2009 ze dne 25. 2. 2009 (Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

(3) Viz stanovisko EHSV „Zlepšování kvality vzdělávání učitelů “, zpravodaj M. SOARES (Úř. věst. C 151, 17.6.2008).

(4) Tyto a podobné myšlenky lze nalézt ve zprávě sítě expertů NESSE (síť expertů v oblasti sociálních aspektů vzdělání a odborné přípravy podporovaná Evropskou komisí), vydané v dubnu 2008 pod názvem „Education and Migration - Strategies for integrating migrant children in European schools and societies. A synthesis of research findings for policy-makers“ (http://www.nesse.fr-nesse-nesse_top-activites-education-and-migration).

(5) V Německu vede právní postavení „cizince“ často k vynětí z povinné školní docházky. Avšak podle čl. 14 Listiny základních práv Evropské unie má každý „právo na vzdělání (…) a (…) toto právo zahrnuje možnost povinné školní docházky.“

(6) Viz výše odstavec 3.2.7.