Jak bylo oznámeno v agendě dovedností pro Evropu a ve sdělení o Evropském prostoru vzdělávání, nový akční plán představuje vizi pro zlepšení digitální gramotnosti, dovedností a schopností na všech úrovních vzdělávání a odborné přípravy a pro všechny úrovně digitálních dovedností (od základních po pokročilé). Akční plán podpoří cíl agendy dovedností zajistit, aby 70 % osob ve věku 16 až 74 let mělo do roku 2025 alespoň základní digitální dovednosti. Nový akční plán rovněž podporuje cíle nedávno přijatého návrhu Komise na doporučení Rady o odborném vzdělávání a přípravě pro udržitelnou konkurenceschopnost, sociální spravedlnost a odolnost, který se výrazně zaměřuje na digitální transformaci v odvětví odborného vzdělávání a přípravy.

Krize COVID-19 osvětlila, co jsou klíčové faktory účinného digitálního vzdělávání a odborné přípravy: konektivita a vhodné digitální vybavení pro účastníky vzdělávání a pedagogy; učitelé a školitelé, kteří sebejistě a kvalifikovaně používají digitální technologie k podpoře výuky a přizpůsobené pedagogice; vedení; spolupráce a sdílení osvědčených postupů a inovativních výukových metod. Zkušenosti z tohoto období ukazují, že instituce a systémy vzdělávání a odborné přípravy, které dříve investovaly do své digitální kapacity, byly lépe připraveny přizpůsobit přístupy k výuce, udržet zapojení účastníků vzdělávání a pokračovat v procesu vzdělávání a odborné přípravy. Tato mimořádná situace zejména potvrdila, že je třeba, aby všichni pedagogové měli dovednosti v oblasti účinného využívání digitálních technologií v procesu výuky a odborné přípravy a aby zajistili, že se všechny děti budou moci účastnit digitálního vzdělávání. Rovněž potvrdila, že při výuce on-line jsou zapotřebí různé pedagogické přístupy. Učitelé a účastníci vzdělávání musí rovněž rozvíjet dovednosti a know-how pro tento odlišný způsob učení. Nyní se posouváme nad rámec neplánované a nouzové fáze, která byla uložena poskytovatelům vzdělávání, učitelům, studentům, rodinám a vzdělávacímu systému jako celku. Měl by být definován strategický a dlouhodobý přístup k digitálnímu vzdělávání a odborné přípravě.

Krize vyžaduje, abychom přehodnotili způsob, jakým jsou vzdělávání a odborná příprava ve všech oborech koncipovány a poskytovány, tak aby splňovaly požadavky rychle se měnícího a stále více digitalizovaného světa. Kvalitní a inkluzivní vzdělávání by dnes mělo vycházet z potřeb naší současné i budoucí společnosti. Je proto důležité zvážit, jak lze ve všech fázích a etapách vzdělávání a odborné přípravy účelně a strategicky začlenit digitální technologie do vzdělávacích postupů.

V posledních desetiletích bylo uskutečněno mnoho iniciativ a investic do vzdělávacích technologií a rozvoje digitálních dovedností. Navzdory pokroku a vynikajícím příkladům inovací byly tyto iniciativy často krátkodobé nebo rozsahem omezené a na úrovni systému měly jen okrajový dopad. To může být částečně způsobeno tím, že potenciál digitalizace vzdělávání nebyl obecně viditelný a srozumitelný. Krize spojená s onemocněním Covid-19 nás poprvé přivedla do situace, kdy jsme prakticky neměli jinou možnost než k poskytování vzdělávání a odborné přípravy využít digitální technologie. Hodně jsme se naučili a mnoho učitelů, studentů a rodičů si nové dovednosti osvojilo velmi rychle. Tato pandemie zároveň odhalila nedostatky, které je třeba řešit, aby bylo možné digitální technologie úspěšně začlenit do systémů vzdělávání a odborné přípravy.

Digitální technologie, jsou-li pedagogy zaváděny obratně, spravedlivě a efektivně, mohou plně podporovat program vysoce kvalitního a inkluzivního vzdělávání a odborné přípravy všech účastníků vzdělávání. Mohou usnadnit individualizované a flexibilnější učení zaměřené na studenty, a to ve všech fázích a stupních vzdělávání a odborné přípravy. Technologie mohou být účinným a zajímavým nástrojem pro kreativní učení založené na spolupráci. Mohou účastníkům vzdělávání a pedagogům pomoci získat přístup k digitálnímu obsahu, vytvářet jej a sdílet. Mohou také umožnit učení mimo posluchárny, učebny nebo pracoviště, a tím poskytnout větší svobodu neomezenou místem a rozvrhem. Učení může probíhat plně on-line nebo smíšenou formou, a to v čase, na místě a tempem, které odpovídají potřebám jednotlivých účastníků vzdělávání. Typ a koncepce technologických nástrojů a platforem, stejně jako použitá digitální pedagogika však mají přímý dopad na to, zda jsou jednotlivci do procesu vzdělávání zahrnuti nebo jsou z něj vyloučeni. Například aby studenti se zdravotním postižením mohli využívat výhod digitální transformace, potřebují nástroje, které jsou zcela bezbariérové.

Rodiče hráli při učení důležitou úlohu, neboť v důsledku nedostatečných sociálních interakcí a pokynů utrpělo učení i duševní pohoda. Při hodnocení toho, co potřebovali a neměli během krize k dispozici, rodiče poukázali na to, že je důležité obdržet větší pomoc s podporou jejich dětí při on-line a distančním vzdělávání. Rodiče z mnoha členských států vyjádřili ve srovnání s pedagogy negativnější názor na opatření přijatá k zajištění kontinuity vzdělávání a odborné přípravy.

U poskytovatelů vzdělávání dospělých odcházelo mnoho osob z kurzů předčasně, v některých případech to byly až tři čtvrtiny skupiny. V některých zemích poskytly regionální nebo místní vládní instituce digitální vybavení a nástroje pro dospělé účastníky vzdělávání a poskytovatele. Ačkoli to pomohlo, uvedená opatření neodpovídala značným potřebám odvětví. Někteří poskytovatelé museli přerušit veškerou činnost na dobu několika týdnů a měsíců, zejména pokud šlo o učení se prací, protože to často vyžaduje fyzickou přítomnost.

Komise uspořádala širokou škálu konzultací se zúčastněnými stranami, jejichž cílem bylo informovat a shromáždit pro uvedenou iniciativu jejich zkušenosti. Konzultace probíhaly od února do září 2020 a zapojily se do nich organizace veřejného i soukromého sektoru, organizace působící v oblasti vzdělávání a odborné přípravy a široká škála dalších zúčastněných stran, včetně výzkumných institucí a občanské společnosti.

Podle respondentů by opatření na úrovni EU měla podporovat profesní rozvoj učitelů, poskytnout poradenství v oblasti digitálního vzdělávání, posílit snahy členských států o zlepšení konektivity a infrastruktury a poskytovat podporu vzdělávacím institucím a institucím odborné přípravy pro rozvoj strategií digitálního vzdělávání a zvláštních opatření pro znevýhodněné skupiny. Respondenti z několika členských států se domnívají, že je nezbytné investovat do infrastruktury, digitálních dovedností, digitální gramotnosti a bezpečného on-line prostředí (platformy/nástroje) s vysoce kvalitním obsahem. Respondenti uvedli, že toho by měly dosáhnout vzdělávací instituce, a to maximálním využitím inovativních řešení, která nabízejí soukromí poskytovatelé vzdělávání a vývojáři technologií.

Podle respondentů by digitální technologie měly být začleněny do systému vzdělávání a odborné přípravy na základě konzistentního souboru norem kvality a pokynů zajišťujících vhodnou kombinaci digitální a prezenční výuky. Přestože mnozí respondenti považují osobní kontakt za zásadní, očekávají, že krize urychlí přechod ke vzdělávání a odborné přípravě smíšenou nebo hybridní formou.

„Žijeme v digitální éře, což je obrovská výhoda. Digitální gramotnost a dovednosti jsou zásadní a neměly by již být opomíjeny. Měly by být neustále rozvíjeny ruku v ruce s digitální infrastrukturou. Jedině tak se investice do technologií osvědčí jako účinné.“ zástupce průmyslu

Sociálně-ekonomická situace rodičů hrála klíčovou roli v jejich schopnosti pomáhat žákům a studentům v pokračování ve studiu. Rodiče s dosaženým vysokoškolským vzděláním měli obecně lepší předpoklady k tomu, aby pro žáky doma vytvořili prostředí podporující vzdělávání. Nemotivující učební materiály a nedostatek pokynů a struktury pro učení a ohodnocení vedly k rezignaci některých studentů, učitelů a rodičů. Podle respondentů musí být on-line vzdělávací zdroje a obsah relevantnější, interaktivnější a snadno použitelné. Respondenti se rovněž domnívají, že tyto zdroje by měly poskytovat relevantní dovednosti pro trh práce, být vysoce kvalitní a měly by být uznávány vnitrostátními orgány.

·Vysoce kvalitní a inkluzivní digitální vzdělávání, které respektuje ochranu osobních údajů a etiku, musí být strategickým cílem všech orgánů a agentur působících v oblasti vzdělávání a odborné přípravy. Před pandemií bylo digitální vzdělávání často odpovědností týmu nebo oddělení v rámci vzdělávacích institucí, ministerstev nebo veřejných subjektů. Krize ukázala, že ve 21. století není digitální vzdělávání okrajovým tématem, ale ústředním prvkem učení, výuky a hodnocení. Všichni aktéři vzdělávacího procesu se musí strategicky zamyslet nad tím, jak lze digitální technologie začlenit do vzdělávání a odborné přípravy.

·Transformace vzdělávání pro digitální věk je úkolem celé společnosti. Tato transformace by měla zahrnovat posílený dialog a silnější partnerství mezi pedagogy, soukromým sektorem, výzkumnými pracovníky, obcemi a veřejnými orgány. Rodiče, podniky, občanská společnost a samotní studující, včetně mladších žáků, by měli být více zapojeni do úsilí o to, aby se vysoce kvalitní, přístupné a inkluzivní digitální vzdělávání a odborná příprava staly realitou pro všechny. To by mělo být podpořeno důkazy a údaji za účelem sledování pokroku a lepšího pochopení výzev a příležitostí digitální transformace ve vzdělávání.

·Odpovídající investice do konektivity, vybavení a organizační kapacity a dovedností by měly zajistit, aby přístup k digitálnímu vzdělávání měl každý. Vzdělání je základním lidským právem a přístup k němu musí být zaručen nezávisle na prostředí, v němž probíhá – fyzickém, digitálním nebo v kombinaci obojího. Právo na kvalitní a inkluzivní vzdělávání a odbornou přípravu a celoživotní učení je první zásadou evropského pilíře sociálních práv, zatímco pátá zásada pilíře dává pracovníkům právo na odbornou přípravu.

·Digitální vzdělávání by mělo hrát klíčovou úlohu při zvyšování rovnosti a inkluzivnosti. Digitální dovednosti jsou nezbytné pro rozvoj a zavádění digitálně přístupných a inkluzivních systémů. Stejně tak nedostatek digitálních dovedností a nedostatečná přístupnost způsobily, že mnoho znevýhodněných skupin, učitelů a rodin nebylo schopno pokračovat v práci a učení v době, kdy byl omezen volný pohyb osob. To nejenže zvýšilo riziko chudoby a znevýhodnění, ale také prohloubilo nerovnost ve vzdělávání a odborné přípravě.

·Digitální kompetence by měly být základní dovedností všech pedagogů a školících pracovníků a měly by být začleněny do všech oblastí profesního rozvoje učitelů, včetně jejich počátečního vzdělávání. Pedagogové jsou vysoce informovaní a kvalifikovaní odborníci, kteří potřebují sebejistotu a dovednosti pro účinné a kreativní využívání technologií, aby zapojili a motivovali žáky a studenty, podporovali je v osvojování digitálních dovedností a zajistili přístupnost digitálních nástrojů a platforem pro všechny. Učitelé a školitelé by měli mít příležitosti průběžně se odborně vzdělávat a rozvíjet se s ohledem na své potřeby a obory. Digitální výukové metody a inovace v digitálním vzdělávání by měly být začleněny do všech programů počátečního vzdělávání učitelů a podporovány ve vzdělávání a odborné přípravě pracovníků s mládeží.

·Vedoucí pracovníci v oblasti vzdělávání hrají v digitálním vzdělávání klíčovou úlohu. Musí pochopit, jak a kde mohou digitální technologie zlepšit vzdělávání, poskytovat přiměřené zdroje a investice, posílit postavení pedagogů, čerpat z osvědčených postupů a podporovat příslušné organizační změny a kulturu, která oceňuje a odměňuje inovace a experimentování. Systémy vzdělávání a odborné přípravy se musí vyvíjet a přizpůsobovat, což vyžaduje, aby tuto změnu prosazovali všichni aktéři, včetně institucionálního vedení a činitelů s rozhodovací pravomocí v oblasti politiky.

·Digitální gramotnost má zásadní význam pro život v digitalizovaném světě. Vzhledem k tomu, že počítače a algoritmy zprostředkovávají mnoho každodenních činností, je důležité informovat občany všech věkových kategorií o vlivu digitálních technologií na kvalitu života a o fungování technologických systémů. To má zásadní význam pro rozvoj porozumění rizikům a příležitostem digitálních technologií a pro podporu zdravého, bezpečného a smysluplného využívání digitálních technologií. Kvůli přemíře informací a nedostatku účinných způsobů jejich ověřování je o to nezbytnější, aby k nim jednotlivci mohli kriticky přistupovat, vyhodnocovat je a filtrovat a aby byli odolnější vůči manipulaci. Digitální vzdělávání a dovednosti by měly rovněž zohledňovat dopad rozvoje a využívání digitálních zařízení a služeb na životní prostředí a klima.

·Základní digitální dovednosti by se měly stát součástí základních přenositelných dovedností, kterými by všichni lidé měli disponovat pro svůj osobní rozvoj, zapojení do společnosti coby aktivní občané, využívání veřejných služeb a výkon svých základních práv. Důkladné porozumění digitálnímu světu by mělo být součástí formálního a neformálního vzdělávání poskytovaného každou vzdělávací institucí a institucí odborné přípravy. Základní veřejné služby jsou stále častěji poskytovány prostřednictvím elektronické veřejné správy, takže základní digitální dovednosti jsou pro každodenní život nepostradatelné.

·Abychom podpořili konkurenceschopnost, potřebujeme, aby lidé měli nejnovější pokročilé digitální dovednosti, kterými podpoří dvojí, digitální a ekologické transformace společnosti, veřejných služeb a všech částí hospodářství. Zavádění technologií má vliv na pracovní místa a každodenní život. Je proto ještě důležitější investovat do celoživotního učení podporou, poskytováním a uznáváním prohlubování dovedností a změny kvalifikace a pro digitální ekonomiku.

·Pro posílení relevantnosti, kvality a inkluzivnosti evropského vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních je potřeba vysoce kvalitní vzdělávací obsah. Vzdělávací instituce hrají stále důležitější úlohu jako poskytovatelé celoživotního učení. Digitální technologie by měly být využívány tak, aby usnadnily poskytování flexibilních a přístupných vzdělávacích příležitostí, a to i pro dospělé účastníky vzdělávání a odborníky, a pomohly jim při změně kvalifikace, prohlubování dovedností nebo změně profesní dráhy. Je třeba vyvinout ambicióznější úsilí v oblasti digitálního vzdělávacího obsahu, nástrojů a platforem. Toto úsilí by mělo podporovat zavádění, zajišťování kvality, validaci a uznávání kurzů a vzdělávacích příležitostí ve všech odvětvích vzdělávání a odborné přípravy. Podpora krátkých vzdělávacích kurzů, které jsou uznávány, může hrát významnou úlohu při prohlubování dovedností a změně kvalifikace. To lze podpořit mikrokredity, které zaznamenávají studijní výsledky krátkodobého učení. V tomto ohledu Komise vyvíjí evropský přístup k mikrokreditům.

4Prioritní oblasti a akce

EU by se měla ambiciózně zabývat příležitostmi a výzvami digitální transformace ve vzdělávání a odborné přípravě. Výše uvedené hlavní zásady jsou základem dvou strategických priorit, které je třeba prosazovat na úrovni EU při plném dodržování zásady subsidiarity:

4.1Strategická priorita č. 1: Podpora rozvoje vysoce účinného ekosystému digitálního vzdělávání

Podpora vysoce kvalitního a inkluzivního digitálního vzdělávání musí být společnou snahou celé společnosti. Do této snahy je třeba zapojit vlády, vzdělávací instituce a instituce odborné přípravy, soukromý sektor a veřejnost, aby se vytvořil vysoce účinný ekosystém digitálního vzdělávání. Politiky týkající se digitálního vzdělávání musí být lépe propojeny a EU může k této činnosti přispět na všech úrovních. Roční strategie pro udržitelný růst 2021 zdůraznila potřebu nebývalých investic do dovedností a konektivity a učinila z nich jednu ze sedmi stěžejních investic facility na podporu oživení a odolnosti. Klíčoví aktéři, zejména učitelé a školitelé, by měli být lépe vybaveni a vyškoleni, aby se mohli účinněji podílet na digitální transformaci vzdělávání a chápali příležitosti, které může přinést, bude-li účinně využívána.

Účinné plánování a rozvoj digitálních kapacit má zásadní význam pro systémy vzdělávání a odborné přípravy. To vyžaduje rozvoj a průběžný přezkum a aktualizaci digitálních strategií zaměřených na technologické nedostatky v infrastruktuře, zařízeních a rozvoji příslušných organizačních schopností v oblasti vzdělávání, včetně schopnosti poskytovat hybridní způsoby učení a výuky (na dálku a na místě). Měly by být vytvořeny kapacity pro zajištění dostupnosti pomocných technologií a dostupného digitálního obsahu a obecněji pro řešení nerovného přístupu ke vzdělání, např. ze sociálně-ekonomických důvodů nebo kvůli rozdílům mezi venkovskými a městskými oblastmi. Institucionalizovaná podpora má pro takové plánování a rozvoj zásadní význam, stejně jako mezioborové týmy, ve kterých jsou zastoupeni vedoucí, technologové a navrhovatelé výukových materiálů, kteří se soustředí na potřeby a zkušenosti učitelů a školitelů.

Vysokokapacitní připojení k internetu má pro vzdělávání zásadní význam. Poptávka po konektivitě roste kvůli aplikacím, které potřebují širokopásmové připojení, jako je video streaming, videokonference, cloud computing a další nastupující aplikace (např. virtuální a rozšířená realita). Poskytování rychlého a spolehlivého internetu vzdělávacím institucím a účastníkům vzdělávání hraje důležitou úlohu při zajišťování účinného a motivujícího učení. Znamená to zajistit, že přístup k internetu nebude omezen na konkrétní třídu nebo počítačovou učebnu. Pedagogové navíc považují spolehlivý přístup k bezdrátové síti za nezbytný předpoklad pro bezproblémové používání technologii ve vyučování. Nedávné období přerušení vzdělávání a uzavření fyzických lokalit zdůraznilo, že je třeba, aby žáci a studenti měli přístup k zařízením a k internetu a mohli tak pokračovat ve vzdělávání doma nebo v jiném prostředí.

Digitální vzdělávací obsah a odborná příprava v oblasti digitálních dovedností – včetně digitálních výukových metod – budou mít zásadní význam pro zaměstnance. Ti budou těžit z větší podpory on-line, prezenční nebo smíšené výuky v závislosti na kontextu a potřebách účastníka vzdělávání. Pedagogům by mělo být umožněno zavádět inovativní metody; mít povědomí o dopadu digitálních technologií a služeb na životní prostředí a klima, aby mohli činit co nejvíce udržitelných rozhodnutí; zapojit se do vzájemného učení a sdílet své zkušenosti. Důvěryhodný ekosystém digitálního vzdělávání vyžaduje vysoce kvalitní obsah, uživatelsky vstřícné nástroje, služby vytvářející přidanou hodnotu a bezpečné platformy, které chrání soukromí a dodržují etické normy. Zásadní význam má přístupnost, inkluzivnost a zaměření na účastníka vzdělávání. Rozvoj evropského digitálního vzdělávacího obsahu by měl podporovat co nejvyšší pedagogickou a vzdělávací kvalitu a respektovat rozmanitost a kulturní bohatství členských států.

Aby podpořila vysoce účinný ekosystém digitálního vzdělávání, bude Evropská komise provádět tato opatření: