Evropský ministr hospodářství a financí by mohl přispět k lepšímu prosazování obecného zájmu hospodářství Unie a eurozóny, a to jak na unijní, tak na celosvětové úrovni. S postem ministra by byla na úrovni EU v oblasti hospodářské, fiskální a finanční politiky zároveň vytvořena pozice hlavního prostředníka orgánů a institucí EU, členských států a široké veřejnosti. Ministr by rovněž přirozeně převzal funkci vnějšího zastoupení eurozóny.

V tomto sdělení Komise popisuje, jakou úlohu by budoucí evropský ministr hospodářství a financí mohl zastávat ve struktuře správy hospodářské a měnové unie. Sdělení v tomto smyslu podrobně uvádí hlavní funkce evropského ministra hospodářství a financí, podává nástin institucionálního uspořádání, v němž by ministr pracoval, a stanoví pro zřízení této nové pozice potenciální harmonogram. Popisuje zejména přidanou hodnotu definitivního sloučení funkce místopředsedy Komise odpovědného za hospodářskou a měnovou unii s funkcí předsedy Euroskupiny a zdůrazňuje, že toto sloučení lze provést i v rámci stávajících Smluv Unie.

Jak bylo zdůrazněno ve zprávě pěti předsedů, představují efektivní správa a další posílení demokratické odpovědnosti zásadní prvky směřující k dokončení hospodářské a měnové unie. Vytvoření postu evropského ministra hospodářství a financí by v tomto směru představovalo další důležitý krok. Spojením stávajících funkcí na úrovni EU a sloučením úzce propojených nástrojů politiky by ministr napomohl vytvoření nových synergií, a tím zlepšil celkovou soudržnost a efektivnost tvorby hospodářské politiky EU. V mezích právního rámce EU by ministr rovněž přispěl k posílení transparentnosti tvorby politik EU, míry odpovědnosti vůči Evropskému parlamentu a vztahů s vnitrostátními orgány, aniž by při tom zasahoval do pravomocí členských států nebo do záležitostí, které se nejlépe řeší na vnitrostátní úrovni.

Současná struktura hospodářské a měnové unie je ve své podstatě složitá. Ve srovnání s měnovou politikou, která je pro členské státy eurozóny jednotná a pro občany snadno identifikovatelná, je hospodářská politika v zásadě řízena jednotlivými členskými státy a na její koordinaci na úrovni EU a eurozóny se podílí mnoho aktérů. Příslušné instituce se postupem času vyvíjely a zahrnují jak orgány EU, tak některé mezivládní subjekty. Tyto subjekty mají své vlastní předsedy nebo prezidenty, vytvořily si svůj vlastní systém odpovědnosti a svou činnost vyvíjejí uvnitř různých a někdy i vzájemně se překrývajících právních rámců. To vedlo ke vzniku složitých rozhodovacích procesů, jež byly často kritizovány za to, že nejsou dostatečně srozumitelné a účinné. Znamená to také, že ke zcela jednotnému uplatňování politik a nástrojů EU je zapotřebí mnoho koordinace mezi jednotlivými aktéry.

Předseda Juncker oznámil ve svém projevu o stavu Unie v roce 2017 a v doprovodném prohlášení o záměru případné vytvoření postu evropského ministra hospodářství a financí. Podle jeho slov by „komisař pro hospodářské a finanční záležitosti – v ideálním případě zároveň místopředseda – [...] měl převzít úlohu ministra hospodářství a financí. Zároveň by on či ona měl/a předsedat Euroskupině.“ Toto sdělení na uvedené oznámení navazuje. Vychází z rozpravy nad diskusním dokumentem o prohloubení hospodářské a měnové unie a rozpracovává praktický postup. Zároveň vychází z názorů formulovaných ve zprávě pěti předsedů i názorů vyjádřených Evropským parlamentem a na eurosummitu konaném v říjnu 2011, na němž hlavy států nebo předsedové vlád již hovořili o možnosti volit stálého předsedu Euroskupiny.

Ministr by mohl řídit a koordinovat hned několik politických portfolií a útvarů Komise. Zastupoval by Komisi bez hlasovacího práva na zasedáních Rady guvernérů Evropské centrální banky, jak je stanoveno v čl. 284 odst. 1. Smlouvy o fungování Evropské unie. Byl by také odpovědný za sociální dialog na úrovni EU a za vztahy s hlavními zúčastněnými stranami.

Vzhledem k tomu, že institucionální rolí Komise je prosazovat obecný zájem, mohl by se úlohy evropského ministra hospodářství a financí zhostit místopředseda Komise. To by umožnilo vytvoření postu jediného zástupce hospodářských a fiskálních zájmů celé EU a eurozóny se silným mandátem, který by se stal hlavní referenční osobou jak uvnitř, tak vně Komise.

Nová pozice evropského ministra hospodářství a financí může přispět k dalšímu zjednodušení správního rámce EU a posílení evropského rozměru tvorby hospodářské politiky. Zamýšlená kumulace funkcí – tj. člena Komise a předsedy Euroskupiny – je ve své podstatě možná již v rámci stávajících Smluv. V článku 2 Protokolu (č. 14) o Euroskupině, který je ke Smlouvám připojen, je uvedeno, že „[m]inistři členských států, jejichž měnou je euro, volí na dva a půl roku většinou hlasů těchto členských států předsedu.“ Ministr by svým postem nevytvořil žádnou novou nadnárodní byrokratickou úroveň, ani by nezasahoval do vnitrostátních pravomocí. Spojením stávajících funkcí a dostupných odborných znalostí na úrovni EU by napomohl vytvoření synergií, a tím přispěl k nastolení účinnějšího správního rámce.

Evropský ministr hospodářství a financí by koordinoval využívání příslušných rozpočtových nástrojů EU a eurozóny a maximalizoval jejich dopad, aby podpořil sdílené priority. Ministr by se snažil zajistit, aby tyto nástroje byly využívány jednotně a efektivně a trvale by usiloval o součinnost při jejich provádění v úzké spolupráci s odpovědnými komisaři a veřejnými orgány na všech úrovních. Mimořádně důležitým úkolem by byla koordinace činnosti Komise v oblasti investičního plánu pro Evropu. V této své funkci by se ministr rovněž staral o vztahy Komise s Evropskou investiční bankou.

Evropský ministr hospodářství a financí by mohl pomoci s vymezením a uplatňováním odpovídající fiskální politiky pro celou eurozónu. Jako člen Komise by ministr koordinoval sledování fiskálních politik členských států, přičemž by zajišťoval fiskální udržitelnost a uplatňoval Pakt o stabilitě a růstu s ekonomickými závěry, jež tato pravidla předjímají. Součástí této jeho činnosti by bylo i posuzování vhodnosti orientace fiskální politiky eurozóny, čímž by ministr přispíval k hledání rovnováhy mezi fiskálními zájmy členských států a nejlepším řešením pro eurozónu jako celek. Jeho dalším úkolem by bylo prosazovat kvalitu a požadavek na co nejlepší složení veřejných financí, jakož i fungování vnitrostátních fiskálních rámců s cílem maximalizovat jejich dopad na růst a zaměstnanost. V tomto ohledu by ministr vycházel ze stanovisek Evropské fiskální rady a stal se hlavním prostředníkem pro fiskální rady členských států.

Evropský ministr hospodářství a financí by mohl navázat na výsledky, kterých Komise spolu s členskými státy již dosáhla, a přispět tak k dalšímu posílení koordinace hospodářských politik a zajistit jednotnost v rámci všech oblastí politiky. V rámci úzkého bilaterálního a multilaterálního dialogu s vnitrostátními orgány a Evropským parlamentem by ministr mohl prosazovat koordinaci a provádění reforem v členských státech. Jelikož se účinky strukturálních reforem mohou pozitivně přelévat z jednoho členského státu do druhého, ministr by zajistil přidanou hodnotu tím, že by sledoval optimální agendu reforem pro celou EU a eurozónu.

Evropský ministr hospodářství a financí by mohl být zvolen předsedou Euroskupiny, který by zohledňoval zájmy celé eurozóny. Euroskupině doposud předsedal ministr financí některého členského státu eurozóny. Jako předseda Euroskupiny by ministr představil obecné politické směřování i celkovou strategii eurozóny a snažil se pro ně hledat konsensus tím, že by pomáhal vyvažovat názory ministrů členských států a uvádět je do souladu se sdílenými prioritami na úrovni eurozóny a EU. Ministr by rovněž zajišťoval jednotnou přípravu zasedání eurosummitů.

Úloha Euroskupiny a jejího předsedy v průběhu času Euroskupina je neformální orgán, v němž ministři financí členských států eurozóny jednají o záležitostech v rámci svých sdílených odpovědností souvisejících s eurem. Jejím hlavním úkolem je zajišťovat úzkou koordinaci hospodářských politik členských států eurozóny při plném respektování pravomocí svěřených Radě podle článku 121 SFEU. Evropská rada schválila vytvoření Euroskupiny dne 13. prosince 1997. Rada ve svém usnesení o koordinaci hospodářských politik dospěla k závěru, že „ministři států eurozóny se mohou neformálně scházet, aby jednali o otázkách spojených s jejich sdílenou zvláštní odpovědností za jednotnou měnu.“ Euroskupina uspořádala své první zasedání dne 4. června 1998. V prvních letech Euroskupině předsedalo rotující předsednictví Rady s výjimkou případů, kdy předsednictví Rady právě zastával členský stát mimo eurozónu a kdy se předsedou stala ta země eurozóny, na niž připadalo příští předsednictví Rady. Dne 10. září 2004 Euroskupina rozhodla, že si zvolí stálého předsedu na období dvou let. Na neformálním zasedání Rady ECOFIN konaném v nizozemském Scheveningenu byl prvním stálým předsedou Euroskupiny zvolen Jean-Claude Juncker. Dne 1. prosince 2009 vstoupil spolu s Lisabonskou smlouvou v platnost protokol č. 14 o Euroskupině.

Ten stanoví, že ministři členských států, jejichž měnou je euro, se spolu neformálně scházejí, aby mohli diskutovat o otázkách spojených se zvláštní odpovědností, kterou sdílejí v oblasti jednotné měny, a že si prostou většinou hlasů volí na dva a půl roku předsedu. Od října 2008 se konala pravidelná setkání hlav států nebo předsedů vlád zemí eurozóny. Na svém zasedání dne 26. října 2011 se hlavy států nebo předsedové vlád zemí eurozóny dohodli, že rozhodnutí o tom, zda by měl být předseda Euroskupiny „volen z řad členů Euroskupiny, nebo být stálým předsedou sídlícím v Bruselu, bude přijato na konci mandátu stávajícího předsedy“. Bylo rovněž dohodnuto, že zasedání Euroskupiny bude připravovat Pracovní skupina pro Euroskupinu s využitím odborných znalostí, jež poskytne Komise. Zároveň bylo upřesněno, že Pracovní skupině pro Euroskupinu bude předsedat stálý předseda se sídlem v Bruselu, volený v zásadě ve stejnou dobu jako předseda Hospodářského a finančního výboru, a to na období dvou let, které lze prodloužit.

Euroskupina by mohla souhlasit s tím, že ministra zvolí svým předsedou na celé období mandátu Komise. To by bylo v souladu s povinnostmi ministra jakožto člena Komise, který zastupuje obecný zájem, a nevyžádalo by si revizi Smluv.

Evropskému ministrovi by byl při přípravě zasedání Euroskupiny nápomocen stálý předseda Hospodářského a finančního výboru / Pracovní skupiny pro Euroskupinu spolu se sekretariátem využívajícím veškerých dostupných odborných znalostí. Tím se zajistí, že nebudou vytvořeny žádné nové ani duplikovány žádné stávající struktury.

Dohlíží na činnost Evropského měnového fondu

Předseda Euroskupiny v současné době předsedá Radě guvernérů Evropského mechanismu stability. Tento mechanismus byl na mezivládní bázi zřízen během krize k tomu, aby poskytoval podporu členským státům čelícím finančním potížím. V návaznosti na Evropský mechanismus stability dnes Komise navrhuje začlenit Evropský měnový fond do právního rámce Unie.

Jako předseda Euroskupiny by tedy ministr předsedal i Radě guvernérů Evropského měnového fondu. Ministr by přitom vykonával neutrální úlohu, neboť by vyváženým způsobem přihlížel k zájmům akcionářů Evropského měnového fondu.

Odpovědnost Evropskému parlamentu

Komise je odpovědná Evropskému parlamentu. Členové Komise rovněž aktivně jednají s Evropským parlamentem o hospodářských a fiskálních záležitostech, zejména prostřednictvím hospodářských dialogů stanovených v balíčku šesti právních aktů a balíčku dvou právních aktů. Euroskupina a Evropský mechanismus stability s Evropským parlamentem spolupracují dobrovolně.

Ministr by byl odpovědný Evropskému parlamentu ve všech otázkách souvisejících s jeho funkcemi a byl by rovněž k dispozici pro dialog s vnitrostátními parlamenty. Jako člen sboru komisařů by byl ministr podroben slyšení v Evropském parlamentu. Po hlasování o udělení souhlasu by byl jmenován součástí sboru členů Komise. Nadále by vedl pravidelný dialog s Evropským parlamentem a s parlamenty vnitrostátními. Kromě toho by v souladu se stávajícím postupem posuzování návrhů rozpočtových plánů členských států eurozóny mohly vnitrostátní parlamenty ministra požádat, aby jim předložil stanovisko Komise k příslušnému návrhu rozpočtového plánu.

4.ZÁVĚRY

Komise se domnívá, že pozice evropského ministra hospodářství a financí by představovala důležitý institucionální krok směrem k soudržnější, efektivnější a odpovědnější správě ekonomických záležitostí Evropské unie.

Vyzývá Evropský parlament a Radu, jakož i členské státy, aby se zamyslely nad úvahami vyjádřenými v tomto sdělení a dospěly ke konsensu na poli diskuse o prohlubování hospodářské a měnové unie, s níž počítá agenda lídrů.

V rámci stávajících Smluv by bylo možné tuto pozici vytvořit postupně podle následujícího harmonogramu:

·Funkce ministra jakožto místopředsedy Komise by mohla být zavedena spolu se jmenováním příští Komise v listopadu 2019.