[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 22.7.2009 KOM(2009) 379 v konečném znění 2009/0113 (CNS) Návrh DOPORUČENÍ RADY k opatřením pro boj proti neurodegenerativním chorobám, zejména Alzheimerově chorobě, prostřednictvím společného plánování výzkumných činností {SEK(2009) 1039} DŮVODOVÁ ZPRÁVA SHRNUTÍ Vzhledem k potřebě řešit velké společenské úkoly navrhuje Komise strategičtější spolupráci mezi členskými státy EU ve výzkumu a vývoji. Jedním ze způsobů, jak jí dosáhnout, je nový přístup založený na „společném plánování“. Společné plánování (SP) znamená, že se členské státy na základě tzv. proměnlivé geometrie dobrovolně podílejí na definování, rozvoji a provádění strategických plánů výzkumu. Téma neurodegenerativních chorob (NCH), a zejména Alzheimerovy choroby (ACH), bylo navrženo pro pilotní projekt. Odhaduje se, že v Evropě nyní trpí ACH a příbuznými poruchami přibližně 7,3 milionu lidí. Přitom se očekává, že tento počet se do roku 2020 zdvojnásobí. Předpokládá se, že ACH bude představovat velkou a rostoucí zátěž pro systémy zdravotní péče v Evropě, včetně neformální péče a zařízení dlouhodobé péče. V naší stárnoucí společnosti je pro výzkum NCH mobilizován významný objem finančních a lidských zdrojů jak v EU obecně, tak na úrovni rámcového programu EU pro výzkum a technologický rozvoj. Navzdory tomu v současnosti neexistuje účinná léčba, která by dokázala zpomalit nebo zastavit zhoršování funkce mozku. Včasná diagnóza je téměř nemožná a protože je nemoc často diagnostikována příliš pozdě, léčba zmírňující její projevy zůstává omezená. Máme-li v boji proti NCH obecně a ACH zvláště uspět, je nezbytný soustředěný výzkum zaměřený na prevenci, diagnostiku a léčbu. Koordinace výzkumu v Evropě by přinesla přidanou hodnotu a lepší výsledky a vedla by k přesnějším diagnostickým nástrojům a účinnějším formám léčby. V září a prosinci 2008 Rada přijala závěry doporučující, aby byla v této oblasti zahájena společná evropská iniciativa prostřednictvím přístupu SP. Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrh doporučení Rady s cílem zahájit tuto pilotní iniciativu v roce 2009. V důsledku toho vyzývá toto doporučení členské státy, aby pracovaly na vytvoření společné vize toho, jak může spolupráce a koordinace v oblasti výzkumu na evropské úrovni přispět k porozumění, odhalování a prevenci NCH, a zvláště ACH, a k boji proti nim, a aby vypracovaly strategický plán výzkumu stanovující střednědobé až dlouhodobé potřeby a cíle výzkumu, včetně prováděcího plánu, který stanoví priority, milníky a časové rozvrhy. To může zahrnovat výměnu informací o národních programech, výzkumných činnostech a systémech zdravotní péče; určování oblastí, které by měly prospěch z koordinace, společných výzev k předkládání návrhů nebo sdružování zdrojů; usnadňování mezioborové a meziodvětvové mobility a vzdělávání; a zkoumání možností společného využívání výzkumných infrastruktur a tvorby sítí výzkumných center. V doporučení jsou členské státy rovněž vyzvány, aby spolupracovaly s Komisí na tom, aby se s využitím možností stávajících nástrojů určily možné iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění společného plánu výzkumu nebo na podporu SP v této oblasti. 1. CESTA KE SPOLEČNÉMU PLÁNOVÁNÍ Donedávna byly hlavními nástroji na podporu spolupráce ve vědě a technice v Evropě nadnárodní výzkumné projekty a sítě založené na spolupráci. V roce 2008 Komise navrhla nový přístup nazvaný společné plánování, určený pro rozsáhlé společné veřejné výzkumné iniciativy na evropské úrovni.[1] Společné plánování, které vzniklo na základě revidované Lisabonské strategie, znamená proces, v jehož rámci se členské státy podílejí dobrovolně a na základě proměnlivé geometrie na definování, rozvoji a provádění společných strategických plánů výzkumu, které se opírají o společnou vizi, jak se vypořádat s významnými společenskými úkoly, které žádný členský stát nedokáže vyřešit sám. V září 2008 Rada konstatovala, že si je vědoma výzvy, kterou v souvislostech stárnoucí evropské populace představují NCH, a nutnosti pochopit a odhalovat základní mechanismy, které vyvolávají tyto choroby, a zejména ACH, předcházet těmto mechanismům a potlačovat je. Rada ve svých závěrech doporučila zahájit evropskou iniciativu sdružující členské státy, Komisi a ostatní zúčastněné strany s cílem omezit výskyt NCH, zejména ACH.[2] V prosinci 2008 přijala Rada závěry, v nichž uvedla, že je nezbytná pilotní iniciativa SP proti NCH, zejména ACH, a vyzvala Komisi, aby co nejdříve v roce 2009 předložila návrh doporučení Rady pro přípravu této pilotní iniciativy.[3] Prostřednictvím neformální pracovní skupiny ustavené během francouzského předsednictví zahájily členské státy diskuze o tom, jak pilotní iniciativu SP proti NCH a ACH nejlépe připravit. Tyto diskuze vedly v prosinci 2008 k ohlášení záměru, na kterém se dohodlo deset členských států a jedna země přidružená k sedmému rámcovému programu (7. RP). Toto ohlášení zdůrazňuje připravenost těchto zemí postavit se uvedené výzvě, stanovuje základ společné vize v této oblasti, nastiňuje oblasti výzkumu, v nichž by Evropa mohla představovat přidanou hodnotu, a popisuje předběžnou řídící strukturu. Po prezentaci ve skupině na vysoké úrovni pro SP (GPC) se na přípravě zadání pro řídící strukturu této pilotní iniciativy nyní podílejí zástupci 20 zemí. Argumenty ve prospěch společného plánování Během francouzského předsednictví v roce 2008 označily členské státy NCH, a zvláště ACH, za oblast, kde existuje vysoká společenská poptávka a kde by společná iniciativa využívající SP představovala ve srovnání se současným roztříštěným úsilím v evropském výzkumném prostoru významnou přidanou hodnotu. Existuje reálná a naléhavá nutnost sdružovat a koordinovat práci evropských výzkumných pracovníků na poli základního, klinického a sociálního výzkumu, kteří se této oblasti věnují. Vzhledem k tomu, že výzkum NCH se většinou nachází ještě v preklinické fázi, bude veřejně financovaný výzkum prostředkem k dosažení průlomu v oblastech, jako je výzkum biomarkerů, vývoj nových kritérií a metod pro prevenci a diagnostických kritérií a metod či testování nových metod léčby pomocí rozsáhlých klinických zkoušek. Tím se zvýší naděje, že Evropa dokáže pochopit a odhalovat základní mechanismy, které vyvolávají NCH, a zejména ACH, předcházet jim a potlačovat je a že dokáže poskytovat lepší péči lidem postiženým těmito chorobami. To by pak vedlo též ke zmírnění finanční zátěže vyvolané tím, že jimi trpí tak velký počet lidí. 2. BOJ PROTI NEURODEGENERATIVNÍM CHOROBÁM, ZEJMÉNA ALZHEIMEROVĚ CHOROBĚ Významný problém z hlediska veřejného zdraví v Evropě NCH jsou dědičná nebo sporadická onemocnění charakterizovaná progresivní dysfunkcí nervové soustavy, často spojená s atrofií postižených struktur centrálního nebo periferního nervového systému. Jedná se o heterogenní skupinu chronických nemocí různé etiologie souvisejících s věkem. ACH, na kterou připadá asi 70 % všech demencí, je nejrozšířenější NCH, následovaná Parkinsonovou chorobou.[4] V roce 2006 trpělo demencemi 7,3 milionu Evropanů ve 27 členských státech[5]. Alzheimerova choroba je čtvrtou nejčastější příčinou zátěže nemocemi v zemích s vysokými příjmy. V souvislosti s rostoucí střední délkou života v Evropě se uvedený počet bude dramaticky zvyšovat – současné prognózy hovoří o zdvojnásobení počtu postižených osob v zemích EU-27 každých dvacet let.[6] Obyvatelstvo Evropy skutečně stárne a lidé starší 80 let představují nejrychleji rostoucí věkovou kohortu ve většině evropských zemí. Přitom 70 % pacientů, u nichž byla diagnostikována ACH, je ve věku 75 let nebo vyšším. Předpokládá se proto, že demence bude v nadcházejících desetiletích patřit k hlavním výzvám pro systémy zdravotní péče, včetně neformální péče a zařízení dlouhodobé péče. ACH a příbuzné poruchy jsou smrtelná onemocnění, ale lidé s nimi mohou po počáteční diagnóze žít ještě 7–12 let, přičemž se jejich stav postupně zhoršuje. Porucha se projevuje postupným zhoršováním funkčního stavu v mnoha oblastech, včetně paměti, rozumových schopností, komunikace a schopností nutných pro každodenní činnosti. ACH je zničující porucha pro samotné pacienty. Současně ale představuje nesmírnou zátěž pro jejich příbuzné. Pečující rodinní příslušníci jsou často sami staří a slabí a trpí ve vysoké míře depresemi a somatickými onemocněními, jakož i sníženou kvalitou života. V důsledku toho je ACH nesmírně nákladná pro celou společnost: Podle Ročenky Demence v Evropě ( Dementia in Europe Yearbook , 2008) celkové náklady na přímou a neformální péči o pacienty s ACH a ostatními demencemi v zemích EU-27 v roce 2005 dosáhly 130 miliard EUR, přičemž 56 % nákladů připadalo na neformální péči.[7] Nutné je podstatné úsilí v oblasti výzkumu Příčinám ACH a příbuzných poruch dostatečně nerozumíme. Všechny tyto příčiny ovšem vedou ke strukturálním a chemickým změnám v mozku, které způsobují odumírání mozkové tkáně. V současnosti neexistuje léčba ACH, která by dokázala zpomalit nebo zastavit zhoršování stavu mozkových buněk.[8] Dostupné terapie jsou stále velmi omezené a většinou neléčí samu nemoc, nýbrž jen zmírňují příznaky. I když se naše pochopení mechanismů nemoci v posledních několika letech výrazně zlepšilo, ještě zdaleka nemáme úplnou představu a bezprostředně neexistuje naděje na nalezení terapií, které by mohly postup nemoci zpomalit nebo zastavit. Kromě toho je nemoc obvykle diagnostikována v příliš pokročilé fázi na to, aby bylo možné optimálně využít již dostupných způsobů léčby. Byly sice pozorovány některé rizikové faktory genetické, behaviorální, kardiovaskulární a nutriční povahy, ale je ještě třeba provést dlouhodobé studie o prevenci s cílem zjistit, zda lze incidenci ACH snížit. Navíc je třeba důkladně prozkoumat možnou souvislost mezi environmentálními stresory a NCH včetně ACH. Hlavním důvodem ke znepokojení, který vyplývá z dostupných epidemiologických údajů, je skutečnost, že ACH je v EU nedostatečně diagnostikována.[9] V současnosti je formální diagnóza kdykoli v průběhu onemocnění stanovena jen přibližně u třetiny lidí postižených touto nemocí. V okamžiku, kdy je diagnóza stanovena, je pro pacienty často příliš pozdě a nezbývají jim již žádné možnosti volby. V boji proti NCH, a zvláště ACH, tedy nelze zvítězit, dokud nezmobilizujeme výzkumné úsilí pokrývající celé spektrum od prevence přes diagnostiku po léčbu. K prioritám budoucího výzkumu by měly patřit: prevence; biomarkery včetně genetické vnímavosti, zobrazovací technologie, metody včasné diagnózy využívající víceoborový přístup, standardizace diagnostických kritérií a diagnostických přístrojů, rozsáhlé databáze použitelné pro populační studie a léčebné strategie a klinické zkoušky u nových chemických a biologických látek, vakcín či nových technologií. Oblast s rostoucí prioritou pro financování výzkumu v Evropě Současné činnosti v členských státech ACH a příbuzné poruchy představují společnou výzvu pro všechny členské státy, protože procentní údaje o prevalenci demence jsou v různých zemích obdobné. Zvláštní výzvu představují také, pokud jde o způsob, jakým je v současnosti poskytována zdravotní péče. Nabízené služby často nejsou přizpůsobeny aktuálním potřebám a existuje také nedostatek kapacit, kontinuity a znalostí. Vzhledem k očekávanému nárůstu počtu případů NCH, a zvláště ACH, které budou muset evropské systémy zdravotní péče střednědobě a dlouhodobě řešit, si většina evropských zemí začala uvědomovat nutnost zvláštních komplexních strategií zaměřených na ACH a příbuzné poruchy. ACH se v mnoha zemích stává jednou z nových priorit výzkumu. Několik zemí v této oblasti přijalo nebo přijímá národní plány. Francie v roce 2008 zařadila NCH, a zvláště ACH, mezi priority a přijala příslušný národní plán[10], na který vyčlenila 1,6 miliardy EUR. Anglie v roce 2008 zahájila národní strategii proti demenci, iniciativu pro celoživotní zdraví a životní pohodu ( National Dementia Strategy, Lifelong Health and Well Being Initiative )[11], na niž pro první dva roky vyčlenila 150 milionů GBP, a její Rada pro lékařský výzkum vypracovala dokument Strategické hodnocení neurodegenerace ( Strategic Review of Neurodegeneration )[12] 2008, přičemž Skotsko rovněž v roce 2008 zahájilo iniciativu Demence jako národní priorita ( Dementia as National Priority )[13]. Norsko přijalo národní plán proti demenci 2015[14], který obsahuje pět hlavních strategií pro řešení budoucích úkolů v oblasti péče. Německé Spolkové ministerstvo školství a výzkumu (BMBF) v roce 2008 zařadilo včasnou diagnózu NCH, včetně ACH, mezi svých šest prioritních oblastí.[15] Kromě toho bylo v Bonnu založeno německé Helmholtzovo centrum pro neurodegenerativní choroby (DZNE) s ročním rozpočtem ve výši 50 milionů EUR. Ve Švédsku byla v roce 2005 vytvořena síť Swedish Brain Power jako celonárodní projekt založený na spolupráci mezi šesti zakladateli, kteří jí dali k dispozici 100 milionů SEK na dobu pěti let. Jejím cílem je zlepšovat včasnou diagnostiku, léčbu a péči o pacienty trpící NCH.[16] V Irsku se na výzkum nemocí souvisejících s věkem a příslušné péče věnuje téměř 100 milionů EUR.[17] Nizozemsko[18] a Itálie již řadu let financují rozsáhlé kohortní studie v této oblasti a díky tomu nashromáždily důležité soubory výzkumných údajů. Itálie rozhodla, že Alzheimerova choroba bude jednou z priorit výzkumu jejího ministerstva zdravotnictví.[19] Španělsko zřídilo několik konsolidovaných národních sítí pro biomedicínský výzkum v oblasti NCH a duševního zdraví.[20] Současné činnosti na úrovni Evropské unie Výzkum NCH, a zejména ACH, těží také z rostoucí pozornosti, jež je mu věnována na evropské úrovni. V šestém rámcovém programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (6. RP) bylo v této oblasti na 28 výzkumných projektů založených na spolupráci přiděleno 136 milionů EUR. Z toho 40 milionů EUR bylo určeno konkrétně na translační přístup ke studiu ACH.[21] 6. RP obsahoval rovněž prostředky k překonání roztříštěnosti a na podporu koordinace národních výzkumných činností v oblasti NCH, včetně ACH, prostřednictvím projektů ERA-AGE[22] a NEURON[23] v rámci systému ERA-NET. Druhý z uvedených projektů, do kterého se zapojilo 12 členských států, vydal v roce 2008 první společnou výzvu k předkládání návrhů. Podporováno je 12 projektů celkovou částkou 10 milionů EUR.[24] Úsilí v této oblasti bylo zintenzivněno v rámci tématu „Zdraví“ 7. RP (2007–2013), které se výslovně zmiňuje o výzkumu mozku a o „optimalizaci poskytování zdravotní péče evropským občanům“. Nyní je na výzkum neurodegenerace přidělena jedna třetina dostupných finančních prostředků určených na výzkum mozku v období 2008–2009. V této oblasti je podporováno 24 výzkumných projektů založených na spolupráci, a to částkou 94 milionů EUR, z níž 24 milionů EUR připadá na ACH a příbuzné poruchy. Dalších 8 milionů EUR je určeno na výzkum založený na spolupráci, který je zaměřen na různé aspekty organizace, poskytování a kvality dlouhodobé péče o seniory v Evropě. Bílá kniha „Společně pro zdraví: strategický přístup pro EU na období 2008–2013“[25], která rozvíjí zdravotní strategii EU, rovněž stanoví, že v souvislosti s demografickým stárnutím je velmi důležité zabývat se lepším pochopením NCH, jako je ACH. V rámci programu veřejného zdraví (2003–2008) byla zahájena akce EU v oblasti informací o ACH a příbuzných poruchách. Projekt EuroCoDe ( European Collaboration on Dementia , Evropská spolupráce proti demenci)[26] (2006–2008), který je podporován programem veřejného zdraví (2003–2008) a koordinován organizací Alzheimer Europe, je zaměřen na: i) vypracování nových konsenzuálních údajů o prevalenci demence, ii) vypracování směrnic pro diagnostiku, léčbu a nefarmakologické intervence, iii) vytvoření preventivních strategií a iv) analýzu socioekonomických nákladů ACH a provedení inventury systémů sociální podpory. V rámci projektu EuroCoDe zveřejnila organizace Alzheimer Europe v letech 2006, 2007 a 2008[27] Ročenku Demence v Evropě , která nabízí obsáhlý přehled o současné situaci, pokud jde o ACH a další demence v Evropské unii. Evropský pakt za duševní zdraví a pohodu , přijatý v roce 2008, se soustřeďuje na čtyři prioritní témata: prevenci sebevražd a deprese, duševní zdraví mládeže a ve školním prostředí, duševní zdraví v pracovním prostředí a duševní zdraví starších lidí.[28] EU také podporuje Evropské konsorcium pro Alzheimerovu chorobu (EADC)[29], což je síť evropských center excelence působících v oblasti ACH. Tato centra rozšiřují základní vědecké poznání o primárních a sekundárních příznacích ACH a vyvíjejí metody pro jejich prevenci, zpomalování či zmírňování prostřednictvím usnadňování transevropského výzkumu. Na základě priorit stanovených ve zdravotní strategii EU a v závěrech Rady o strategiích veřejného zdraví pro boj proti NCH spojeným se stárnutím, a zvláště ACH, které přijali ministři zdravotnictví v prosinci 2008, plánuje Komise přijmout v červenci 2009 sdělení o evropské iniciativě v oblasti Alzheimerovy choroby a dalších demencí. V tomto sdělení bude uvedeno, že tyto nemoci vzhledem ke stárnutí evropského obyvatelstva představují akční prioritu, a bude v něm zohledněn dopad, který může mít nárůst výskytu těchto nemocí na finanční udržitelnost zdravotnických systémů a systémů sociální ochrany. Přínosy lepší koordinace Pokud bude v Evropě pokračovat současný demografický vývoj a neobjeví se žádné metody prevence, bude snížení zátěže NCH, zejména ACH, pro Evropu představovat velkou společenskou výzvu, protože 16 % jejích obyvatel je ve věku 65 let nebo vyšším a tento podíl se má v příštích 25 letech zdvojnásobit. Na výzkum mozku se zaměřuje značné výzkumné úsilí jak v členských státech, tak na evropské úrovni. V roce 2005 bylo v Evropě na výzkum mozku celkem vynaloženo přibližně 4,1 miliardy EUR. Z této částky pocházelo 855 milionů EUR z veřejného sektoru, přičemž rámcový program EU přispěl částkami 94 milionů EUR a 105 milionů EUR konkrétně na výzkum NCH. Situace podpory výzkumu NCH v Evropě je ovšem složitá, a to především kvůli odlišnosti systémů financování, politik výzkumu a organizačních struktur v různých členských státech a velkým rozdílům ve výdajích různých organizací a zemí na výzkum NCH. Koordinace národních výzkumných snah na evropské úrovni zůstává v této oblasti daleko od žádoucího stavu. Hlavní příčiny uvedené situace jsou tyto: – bariéry mezi vědními obory a oblastmi výzkumu a rozdrobenost výzkumných činností. Poznatky, které potřebujeme pro lepší porozumění problému a jeho možným řešením, pocházejí nejen z široké škály rozmanitých oborů a zúčastněných stran, ale také z různých evropských zemí; – významnou slabinou je nedostatek vazeb mezi základním výzkumem, klinickým výzkumem, výzkumem v oblasti veřejného zdraví a sociálním výzkumem, který vede k tomu, že je v současné klinické praxi a při organizování a poskytování péče využívána jen část stávajících nebo nově získávaných poznatků základního výzkumu; – způsob řízení těchto činností, zejména v národním rámci, který posiluje roztříštěnost a omezuje sdílení současných osvědčených postupů v oblasti diagnostiky, léčby a prevence v celé EU. Navzdory velkému objemu finančních zdrojů a dosti široké škále iniciativ jednotlivých členských států tak příslušné úsilí v současnosti netěží z výhod soudržného a koordinovaného přístupu. Přístupy na makroúrovni představují způsob, jak překlenout mezery v našem poznání a jednání. Jde například o to určit osvědčené postupy pro včasné stanovení diagnózy ACH a příbuzných poruch a pro použití dostupných léčebných zákroků, což lze nejlépe provést sdílením poznatků a společným úsilím. Pro takové snahy budou mít samozřejmě zásadní význam koordinované databáze s údaji o genomech, banky vzorků a tkáňové banky. Vývoj a ověřování nových metod prevence a terapií, jakož i posuzování účinnosti stávajících, se neobejdou bez rozsáhlých klinických studií, které by se přirozeně měly odehrávat v prostředí přeshraniční spolupráce, protože dosažení smysluplných výsledků předpokládá účast velmi vysokého počtu pacientů s (víceméně) rozdílnými genetickými profily. Obdobně máme-li plně porozumět úloze a vlivu genů, výživy, chování a dalších rizikových faktorů při vzniku těchto nemocí i možné úloze preventivních strategií, bude nutné vytvářet a integrovat rozsáhlé populační kohorty, databáze a registry. Pochopení a využití evropské rozmanitosti v souvislosti s těmito rizikovými faktory by nám mohlo pomoci získat konkurenční výhodu ve formě lepšího porozumění dané nemoci. Zásadním předpokladem používání osvědčených postupů a poskytování optimální klinické péče v celé Evropě bude standardizace diagnostických kritérií a metod hodnocení ve všech členských státech. Společný postup nás přiblíží k řešení lékařských a společenských výzev spojených s danými nemocemi, protože nám umožní shromáždit rozhodující množství schopností, znalostí a finančních zdrojů a usnadní uplatňování mezioborového přístupu. Zvláštní akce založená na SP v této vysoce politicky a společensky náročné oblasti by těžila ze stávajících struktur a programů, a přitom zamezila zbytečné duplicitě prací, úsilí a zdrojů, a to ve prospěch všech evropských občanů. Současně by EU pomohla vypracovat soudržný přístup k mezinárodní spolupráci s třetími zeměmi, které mají srovnatelný demografický profil a čelí stejným problémům, zejména zeměmi přidruženými k 7. RP, vycházející z iniciativ, jako je Evropská iniciativa pro studium Alzheimerovy choroby neurozobrazovacími technikami ( European Alzheimer’s Disease Neuroimaging Initiative ), kterou podporuje Národní ústav zdraví USA[30]. V doporučení jsou členské státy rovněž vyzvány, aby spolupracovaly s Komisí s cílem prozkoumat možné iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění společného plánu výzkumu. Komise může podnikat libovolné další iniciativy na podporu SP v této oblasti, například přijímat „ad hoc “ opatření a doplňující opatření podporující tuto pilotní iniciativu SP. Tato opatření by mohla zahrnovat poskytování podpory řídící struktuře a při tvorbě strategického plánu výzkumu, poskytování údajů, informací a analýz o současném stavu dané oblasti v členských státech a na evropské úrovni, jakož i podávání výročních zpráv o pokroku této iniciativy. Komise může také posoudit možné formy konzultací a spolupráce na toto téma s vědecky vyspělými uskupeními na mezinárodní úrovni. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Návrh vyzývá členské státy, aby přijaly společný přístup na evropské úrovni prostřednictvím SP na poli výzkumu NCH, zejména ACH. SP bude vyžadovat, aby členské státy, které o to mají zájem, spolupracovaly na vytvoření společné vize potřeb a příležitostí výzkumu v této oblasti a na tomto základě vypracovaly strategický plán výzkumu stanovující priority, milníky a časové rozvrhy, včetně prováděcího plánu popisujícího činnosti, nástroje a zdroje potřebné k realizaci tohoto strategického plánu a naplnění společné vize. Pro tyto účely je nutné zřídit řídící strukturu a od členských států se žádá, aby vymezily její mandát. Návrh rovněž vyzývá členské státy, aby spolupracovaly s Komisí s cílem prozkoumat možné iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění strategického plánu výzkumu. Komise může podniknout i jakékoli jiné iniciativy na podporu SP v této oblasti. Právní základ Právním základem je článek 165 Smlouvy o ES. Zásada subsidiarity Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity, protože jeho cílů nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských států, a z důvodu jejich rozsahu a účinků jich tedy může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Přidaná hodnota řešení takovéhoto výzkumného úkolu v rámci společného evropského úsilí prostřednictvím SP spočívá především v tom, že společný postup by umožnil shromáždit kritické množství schopností, znalostí a finančních zdrojů, snadněji kombinovat vzájemně se doplňující odborné znalosti a zamezit plýtvání danému duplicitou prací. Opatření na úrovni Společenství by působila proti současné roztříštěnosti a nesourodosti a zajistila lepší využití stále omezenějších zdrojů, a to při plném zachování vedoucí úlohy členských států v tomto procesu. Soubor doporučení na úrovni Společenství tak nabídne způsob, jak na dané společenské výzvy odpovědět účinněji a koordinovaněji. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, protože nenahrazuje stávající kroky, které v boji proti NCH, včetně ACH, provádějí členské státy, nýbrž je doplňuje a zefektivňuje. Přitom ponechává na uvážení členských států, jak příslušná doporučení uvedou do praxe. Na druhé straně velikost úkolu, který musí evropské národy řešit, a jejich demografický vývoj vyžadují o tolik více prostředků a zdrojů, že zvolený společný postup bude představovat jedinou možnost, jak dosáhnout výsledků nutných pro zachování systémů sociálního zabezpečení a pro ochranu kvality života velkých skupin obyvatelstva. Volba nástroje Doporučení Rady. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY NÁVRHU Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. 2009/0113 (CNS) Návrh DOPORUČENÍ RADY k opatřením pro boj proti neurodegenerativním chorobám, zejména Alzheimerově chorobě, prostřednictvím společného plánování výzkumných činností RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 165 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[31], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[32], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[33], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[34], vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 152 Smlouvy stanoví, že činnost Společenství doplňuje politiku členských států a je zaměřena na zlepšování veřejného zdraví, předcházení lidským nemocem a odstraňování příčin ohrožení lidského zdraví. (2) Odhaduje se, že v Evropě trpí Alzheimerovou chorobou a příbuznými poruchami 7,6 milionu lidí. V současnosti neexistuje účinná léčba Alzheimerovy choroby, která by dokázala zpomalit nebo zastavit postup nemoci, a dostupné terapie jsou stále velmi omezené. Alzheimerova choroba, na kterou připadá přibližně 70 % všech případů demence, představuje jednu z hlavních příčin zdravotního postižení u starších osob. (3) Předpokládá se, že v důsledku větší střední délky života a klesajícího poměru mezi ekonomicky činným obyvatelstvem a důchodci se tyto počty do roku 2020 dramaticky zvýší. Tato skutečnost povede k větší zátěži pro pacienty, jejich rodiny a pečovatele a bude klást značné nároky na systémy zdravotní péče členských států z hlediska nákladů a organizace. (4) Členské státy si proto uvědomily, že pro zmírnění této zátěže pro systémy zdravotní péče a společnost obecně je nutné přijmout zvláštní národní plány a strategie pro boj proti Alzheimerově chorobě a příbuzným poruchám. (5) Současně je však stále zřejmější, že dopady neurodegenerativních chorob na obyvatelstvo Evropy jsou takového rozsahu, že je žádný členský stát nedokáže řešit sám. Členské státy by tudíž měly prospěch z koordinace svých činností s cílem rozvinout silnější, lépe koordinovanou a účinnější odpověď na evropské úrovni. (6) Dne 2. prosince 2008 Rada ve složení pro konkurenceschopnost uznala, že neurodegenerativní choroby jsou oblastí, kde by společné plánování přineslo významnou přidanou hodnotu v porovnání se současným roztříštěným úsilím členských států na poli výzkumu. Z toho důvodu přijala závěry, v nichž uznala, že je nezbytné zahájit pilotní iniciativu společného plánování věnovanou boji proti těmto chorobám, zejména Alzheimerově chorobě, a vyzvala Komisi, aby předložila návrh doporučení Rady. (7) Společné plánování výzkumu neurodegenerativních chorob by podpořilo sdružování schopností, znalostí a zdrojů s cílem dosáhnout pokroku ve výzkumu, který se týká prevence, diagnostiky a léčby, a zmírnit zátěž, kterou neurodegenerativní choroby představují pro pacienty a společnost. (8) Aby bylo možné zajistit účinnost jejich společného úsilí v boji proti neurodegenerativním chorobám, měly by členské státy vypracovat strategický plán výzkumu založený na společném přístupu k prevenci, diagnostice a léčbě neurodegenerativních chorob. (9) Kvůli zajištění účinného řízení různých společných opatření, která se mají přijmout, by měly členské státy zřídit společnou řídící strukturu pověřenou stanovením společných podmínek, pravidel a postupů pro spolupráci a koordinaci a sledováním realizace uvedeného strategického plánu výzkumu. (10) Za účelem dosažení cílů vytyčených v tomto doporučení by členské státy měly spolupracovat s Komisí při zvažování možných iniciativ Komise, které by členským státům pomohly s přípravou a prováděním strategického plánu výzkumu. (11) Komise by měla celý proces usnadňovat přijímáním doplňujících opatření na podporu provádění této pilotní iniciativy společného plánování a měla by pravidelně podávat Komisi zprávy o pokroku této iniciativy. Kromě toho by Komise měla dále zkoumat způsoby, jak nejlépe přispět k plnění strategického plánu výzkumu a jeho prováděcího plánu pomocí finančních nástrojů Společenství, a to využitím synergie a vzájemného doplňování s nástroji a opatřeními členských států a dalších zúčastněných stran, VYZÝVÁ ČLENSKÉ STÁTY, ABY: 1. vytvořily společnou vizi ohledně toho, jak může spolupráce a koordinace v oblasti výzkumu na evropské úrovni zlepšit prevenci, diagnostiku a léčbu neurodegenerativních chorob, zejména Alzheimerovy choroby; 2. vypracovaly strategický plán výzkumu stanovující střednědobé až dlouhodobé potřeby a cíle výzkumu neurodegenerativních chorob, zejména Alzheimerovy choroby. Tento strategický plán výzkumu by měl obsahovat prováděcí plán stanovující priority a časové rozvrhy a uvádějící činnosti, nástroje a zdroje potřebné pro jeho provedení; 4.1. prováděcí plán by měl zahrnovat tyto činnosti: a) identifikace a výměna informací o příslušných národních programech a výzkumných činnostech; b) posílení kapacit pro společné prognostické činnosti a posuzování technologií na úrovni základního a lékařského výzkumu a výzkumu zdravotních a sociálních služeb; c) určení oblastí nebo výzkumných činností, které by měly prospěch z koordinace nebo společných výzev k předkládání návrhů nebo sdružování zdrojů v oblastech, jako je vývoj nových strategií prevence a léčebných strategií, nových zobrazovacích technologií a biomarkerů; d) výměna informačních zdrojů a osvědčených postupů v oblastech, jako je srovnávání systémů zdravotní péče, včetně prostředí dlouhodobé péče a neformální péče; e) ve vhodných případech sdílení stávajících výzkumných infrastruktur nebo budování nových infrastruktur v oblastech, jako jsou koordinované registry, biobanky krevních a tkáňových vzorků nebo příprava zvířecích modelů pro studium daných nemocí; f) vytváření sítí center, která se věnují výzkumu neurodegenerativních chorob, například pro účely klinických zkoušek nebo standardizace diagnostických kritérií a diagnostických přístrojů; 5. zřídily společnou řídící strukturu pro oblast neurodegenerativních chorob, zejména Alzheimerovy choroby, pověřenou stanovením společných podmínek, pravidel a postupů pro spolupráci a koordinaci a sledováním realizace strategického plánu výzkumu; 6. spolupracovaly s Komisí s cílem prozkoumat možné iniciativy Komise na pomoc členským státům při přípravě a provádění společného plánu výzkumu; VYZÝVÁ KOMISI, ABY: 1. přijímala ad hoc opatření a doplňující opatření na podporu pilotní iniciativy společného plánování. Tato opatření by měla zahrnovat poskytování podpory řídící struktuře a při tvorbě strategického plánu výzkumu, jakož i poskytování údajů, informací a analýz o současném stavu této oblasti v členských státech a na evropské úrovni; 2. zvažovala, jak prostřednictvím doplňujících opatření nejlépe přispět k plnění strategického plánu výzkumu a jeho prováděcího plánu pomocí finančních nástrojů Společenství; 3. posoudila možné formy konzultací a spolupráce na toto téma s vědecky vyspělými uskupeními na mezinárodní úrovni. V Bruselu dne […] Za Radu předseda/předsedkyně [1] KOM(2008) 468. [2] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/08/st13/st13668.en08.pdf [3] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/08/st16/st16775.en08.pdf [4] M. Flint Beal, Anthony E. Lang, Albert C. Ludolph. Neurodegenerative diseases: neurobiology, pathogenesis and therapeutics (Neurodegenerativní choroby: neurobiologie, patogeneze a terapeutika), Cambridge University Press 2005. [5] http:/ec.europa.eu/health/ph_information/dissemination/echi/docs/dementia2_en.pdf [6] Alzheimer’s disease: Scientific, medical and societal implications, Synthesis and recommendations (Alzheimerova choroba: vědecké, lékařské a společenské důsledky, syntéza a doporučení), INSERM, 2007. [7] Alzheimer Europe (2008), Dementia in Europe Yearbook (Ročenka Demence v Evropě) 2008. [8] 2009 Alzheimer’s disease facts and figures (Fakta a číselné údaje o Alzheimerově chorobě 2009), US Alzheimer’s Association, http://www.alz.org/national/documents/report_alzfactsfigures2009.pdf. [9] Moise, P., Schwarzinger, M., Um M-Y (2004) Dementia Care in 9 OECD Countries: A comparative analysis (Péče o pacienty s demencí v 9 zemích OECD: srovnávací analýza), OECD Health Working Papers No 13, OECD, Paříž. [10] Alzheimer Plan 2008–2012, http://www.plan-alzheimer.gouv.fr/. [11] Living well with dementia: a National Dementia Strategy, UK Department of Health, 2008 (Kvalitní život s demencí: národní strategie proti demenci, Ministerstvo zdravotnictví Spojeného království, 2008): http://www.dh.gov.uk/en/SocialCare/Deliveringadultsocialcare/Olderpeople/NationalDementiaStrategy/DH_083355 [12] http://www.mrc.ac.uk/Utilities/Documentrecord/index.htm?d=MRC004898 [13] http://www.scotland.gov.uk/Topics/Health/health/mental-health/servicespolicy/DFMH/dementia [14] http://www.regjeringen.no/upload/HOD/Dokumenter%20KTA/DementiaPlan2015.pdf [15] http://www.bmbf.de/en/10849.php [16] http://www.swedishbrainpower.se/eng/about_us.htm [17] http://www.hrb.ie/, http://www.tcd.ie/Neuroscience [18] http://www.minocw.nl/english/index.html [19] http://www.ministerosalute.it [20] http://www.isciii.es/htdocs/index.jsp [21] ftp://ftp.cordis.europa.eu/pub/lifescihealth/docs/major_catalogue_complet.pdf [22] http://era-age.group.shef.ac.uk [23] http://www.neuron-eranet.eu [24] http://www.neuron-eranet.eu/_media/newsLetter_January09.pdf [25] KOM(2007) 630, http://ec.europa.eu/health/ph_overview/strategy/health_strategy_en.htm [26] http://ec.europa.eu/health/ph_projects/2005/action1/action1_2005_10_en.htm [27] http://ec.europa.eu/health/ph_information/reporting/docs/2008_dementiayearbook_en.pdf [28] http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/mental/docs/pact_en.pdf [29] http://eadc.alzheimer-europe.org/introduction.html [30] http://www.adni-info.org/index.php?option=com_frontpage&Itemid=1 [31] Úř. věst. C, s. [32] Úř. věst. C, s. [33] Nepovinná konzultace, Úř. věst. C, s. [34] Nepovinná konzultace, Úř. věst. C, s.