Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke „sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ‚Nový akční plán pro oběhové hospodářství – Čistší a konkurenceschopnější Evropa‘“

(COM(2020) 98 final)

(2020/C 364/13)

Zpravodaj: Antonello PEZZINI Spoluzpravodaj: Cillian LOHAN

Konzultace Komise, 22.4.2020 Právní základ článek 304 Smlouvy o fungování Evropské unie Odpovědná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba Přijato v sekci 25.6.2020 Přijato na plenárním zasedání 16.7.2020 Plenární zasedání č. 553 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 215/2/4

1. Závěry a doporučení

1.1 Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) je přesvědčen, že jedním z pilířů budoucího rozvoje Evropy je udržitelnost, jíž se dosáhne prostřednictvím moudrého a participativního přechodu a která bude podpořena kulturou oběhového hospodářství.

1.2 Přechod evropského hospodářství na oběhový typ nelze oddělit od socioekonomického kontextu, v němž musí v současnosti probíhat, ale výzvy spojené s krizí v oblasti veřejného zdraví se musí proměnit v příležitost k obnově, na nových základech a za předpokladů umožňujících rychlejší zavedení nových oběhových postupů.

1.3 Nová kultura, která je základem oběhového hospodářství, by měla být příležitostí k rychlejšímu zavádění koncepce bohatství v územních jednotkách za pomoci nových kritérií, tj. uplatňování i jiných ukazatelů než HDP ( 1 )

1.4 Je třeba klást větší důraz na šíření „oběhové kultury“, a to prostřednictvím vzdělávání, budování kapacit a větší odpovědnosti, aby byli lidé motivováni k přizpůsobení se a ke změně svých zvyků a každodenního chování.

1.5 Je třeba posílit Evropskou platformu zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství, která by mohla podporovat různé politické iniciativy, jež by přispívaly k usnadnění přechodu na oběhovost.

1.6 Výbor vítá návrhy předložené v akčním plánu EU pro oběhové hospodářství a zastává názor, že by při vypracování plánů hospodářského a sociálního oživení po ničivé situaci vzniklé v důsledku onemocnění COVID-19 měla být zohledněna opatření navrhovaná v rámci přechodu na oběhové hospodářství.

1.7 Je třeba uznat, že mezi změnou klimatu, politikami oběhového hospodářství a sociální odpovědností podniků existuje doplňkovost, a zdůraznit oběhovou povahu energie v obnovitelných zdrojích energie, a to zejména v odvětví stavebnictví a dopravy, aniž by byla opomíjena podpora určená na zemědělské postupy a potravinový systém a nutná k tomu, aby bylo možné omezit plýtvání.

1.8 EHSV se domnívá, že navrhovaný pakt pro dovednosti a zaměstnanost v rámci Evropského sociálního fondu plus je vhodnou příležitostí k uskutečnění zamýšlených programů.

1.9 Mělo by se i nadále rozšiřovat využívání ekodesignu s cílem přispět k prodloužení životnosti výrobků a plánovanému dalšímu využití jejich součástí, a stimulovat tak dynamický trh druhotných surovin, jenž by byl podpořen právně závaznými opatřeními, včetně povinné recyklace a digitálního sledování.

1.10 Komise by stejně jako v případě „energetických spotřebičů“ měla po dohodě se zainteresovanými odvětvími přijmout akty v přenesené pravomoci, v nichž by byly stanoveny vlastnosti nových výrobků, jež by bylo možné využít v dalších výrobcích.

1.11 V rámci systému „kvality a shody“ musí mít obzvláštní význam technická normalizace udržitelných produktů, počínaje odvětvími náročnými na zdroje, a ta musí zahrnovat posuzování shody a rovněž možnost využívat ve větší míře ekologické veřejné zakázky a certifikaci druhotných surovin.

1.11.1 Vnitrostátní normalizační orgány by měly ve spolupráci s evropskými orgány ( 2 ) co nejdříve vypracovat referenční postupy ( 3 ) a harmonizované normy s cílem usnadnit přechod na nové funkční hospodářství.

1.12 Praktické uplatňování oběhového hospodářství bude vyžadovat intenzivní spolupráci zainteresovaných stran a EHSV požaduje jasné politiky a finanční podporu, zejména v oblasti reklamy, kterou je třeba zbavit konzumního zaměření a zajistit, aby upřednostňovala aspekt trvanlivosti výrobků a možnost jejich opětovného použití, ovšem při dodržování pravidel volného trhu.

1.13 Pro EHSV je zásadní poskytovat spotřebitelům lepší informace a údaje o nakládání s výrobky, sledování a transparentnosti, a využívat k tomu mj. specifikace produktů a digitální technologie s cílem umožnit tok informací o složení a možnostech opravy.

1.14 EHSV se domnívá, že by bylo vhodné podporovat prostřednictvím evropských programů konkrétní testování postupů oběhového hospodářství v různých odvětvích, ve velkém počtu evropských měst, zemědělsko-potravinářských středisek a venkovských oblastí, aby bylo možné nashromáždit dostatečné zkušenosti z výrobního i spotřebního prostředí, jež by bylo možné využít jako osvědčené postupy.

1.15 EHSV se domnívá, že je z hlediska územní blízkosti nutné vyčlenit velký prostor veřejným a soukromým subjektům, které mohou sehrát klíčovou úlohu ve využívání nových příležitostí, a to vytvářením partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem a umožňováním příkladů „územní sociální odpovědnosti“ ( 4 ) a sociální odpovědnosti podniků zaměřených na zásady kolaborativní oběhovosti.

1.16 V neposlední řadě EHSV žádá, aby všechna navrhovaná opatření podléhala odpovídajícím posouzením dopadů zohledňujícím důsledky pro životní prostředí, společnost a hospodářství.

2. Socioekonomický kontext na cestě k evropskému oběhovému hospodářství

2.1 Podniky a spotřebitelé si stále více uvědomují škody napáchané na udržitelném rozvoji a způsobené doposud uplatňovanými lineárními ekonomickými modely, pro něž je typická vysoká spotřeba materiálů a zdrojů, používání technik plánovaného zastarávání a vybízení k nakupování stále nových výrobků.

2.2 2 V roce 2019 bylo vytěženo a zpracováno více než 92 miliard tun surovin, což přispělo k přibližně polovině celosvětových emisí CO ( 5 ) a vyvolalo značné problémy pro životní prostředí a lidské zdraví.

2.2.1 Těžba a zpracování zdrojů způsobuje více než 90 % globálního úbytku biologické rozmanitosti ( 6 )

2.2.2 Přibližně 20 % emisí skleníkových plynů pochází z těžby a zpracování kovů a nekovových nerostů ( 7 )

2.2.3 EU navíc musí dovážet většinu surovin, které spotřebovává, což představuje značné náklady.

2.3 Oběhové hospodářství, které podporuje: — sociální a environmentální odpovědnost podniků, — nová, kvalitní pracovní místa na místní úrovni, — předcházení vzniku odpadů, — trvalé a bezpečné využívání přírodních zdrojů, — oběhový cyklus systému projektování-produkce-distribuce-spotřeba a — recyklaci a opětovné používání výrobků na konci životnosti, může přispět k zajištění funkční ekonomiky, která může přinést společnosti značné výhody.

2.4 V současné době je v souladu se zásadami oběhového hospodářství pouze 8,6 % světových činností. Přechod k tomuto modelu však vyžaduje intenzivní spolupráci mezi veřejným a soukromým sektorem.

2.5 Přechod evropského hospodářství na oběhový typ nelze oddělit od socioekonomického kontextu, v němž musí v současnosti probíhat, neboť pandemie COVID-19 vyvolala nejzávažnější hospodářskou recesi od velké hospodářské krize v roce 1929.

2.5.1 V důsledku onemocnění COVID-19 se podniky potýkají se ztrátou příjmů a přerušují zásobovací řetězce, všude se zavírají továrny a roste nezaměstnanost.

2.6 Tři rizika, jež v současné době hrozí, tj. nekontrolované pandemie, nedostatečné projekty hospodářské politiky a fenomén geopolitické „černé labutě“ (naprosto nepředvídatelná událost), by mohla způsobit dlouhodobou recesi globální ekonomiky právě v okamžiku, kdy si všechny složky evropské společnosti začínají uvědomovat, že udržitelný hospodářský rozvoj si žádá opatření, která jsou zaměřena na technologie, zvyšování produktivity i účinnější využívání zdrojů zároveň.

2.7 Na druhé straně se výzvy, kterým naše planeta čelí, mohou změnit v jedinečnou příležitost začít znovu, na nových základech a s novým impulsem pro udržitelný rozvoj, aby bylo možné vytvořit předpoklady pro rychlejší zavedení nových oběhových postupů.

2.8 EHSV se již několikrát vyjadřoval k potřebě udržitelného růstu podporujícího začlenění. Společně s Evropskou komisí spustil Evropskou platformu zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství ( 8 ) a zdůraznil, že „navzdory dosavadnímu úspěchu stojí realizaci oběhového hospodářství v cestě řada zjevných překážek“.

2.9 Koordinační skupina Evropské platformy zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství opakovaně zdůraznila, že přechod ke klimaticky neutrálnímu oběhovému hospodářství podporujícímu začlenění musí být zahájen již nyní ( 9 )

2.10 Dne 6. dubna 2020 přijal EHSV společné prohlášení, v němž zdůraznil, že v této velmi nejisté době umožní pouze globální plán hospodářského oživení čelit důsledkům pandemie COVID-19 a opět vybudovat udržitelnější evropské hospodářství.

3. Návrh Evropské komise

3.1 Nový akční plán pro oběhové hospodářství navrhuje řadu nových iniciativ, které zahrnují celý cyklus plánování a životní cyklus produktů, aby se občané a podniky mohli plně účastnit oběhového hospodářství.

3.2 V rámci průmyslové strategie EU jsou navrhována opatření s cílem: — zajistit, aby se udržitelné produkty staly v Evropské unii normou, a to na základě legislativního aktu o strategii pro udržitelné produkty, aby bylo zaručeno, že produkty uváděné na trh EU budou navrženy tak, aby měly delší životnost, — informovat spotřebitele prostřednictvím zajištění přístupu ke spolehlivým informacím a zavedení skutečného „nároku na opravu“, — soustředit pozornost na odvětví, která využívají více zdrojů a mají vysoký potenciál oběhovosti, jako jsou: — elektronika a IKT: iniciativa pro elektroniku v oběhovém hospodářství, — baterie a vozidla: nový regulační rámec pro baterie, — obaly: nová závazná ustanovení definující, co je na trhu EU povoleno, — plasty: nová závazná ustanovení o recyklovaném obsahu, — textilní výrobky: nová strategie EU pro posílení konkurenceschopnosti a inovací v textilním odvětví, — konstrukce a stavby: obecná strategie udržitelnosti zastavěného prostředí, — potraviny: nová legislativní iniciativa zaměřená na nahrazení obalů a stolního náčiní na jedno použití ve stravovacích službách opakovaně použitelnými výrobky, — snižování množství odpadu: předcházení vzniku odpadu a jeho přeměňování na kvalitní druhotné zdroje, — použitelnost oběhového hospodářství pro osoby, regiony a města, — posílení úlohy normalizace, — průřezová opatření: oběhovost jako předpoklad klimatické neutrality, — opatření na globální úrovni, — sledování pokroku. Jedná se o přibližně 35 opatření v tříletém období od poloviny roku 2020 do poloviny roku 2023 a iniciativy by měly probíhat v oblastech elektroniky, odpadů a služeb pro občany a životní prostředí.

4. Obecné připomínky

4.1 EHSV je přesvědčen, že udržitelnost je jedním z pilířů budoucího rozvoje Evropy a že prostřednictvím moudrého a participativního přechodu na oběhové hospodářství budou občané, spotřebitelé, podniky a pracovníci moci díky rozsáhlým investicím čelit výzvám a přispět nejen k ochraně životního prostředí, ale také k rozvoji myšlenky otevřené společnosti podporující začlenění, která chrání zdroje pro budoucí generace.

4.1.1 Zejména v oblasti zemědělských postupů a potravinového systému může být oběhové hospodářství velmi prospěšné a může přispět k omezení plýtvání a zajistit občanům lepší životní podmínky.

4.1.2 Budou nutné rozsáhlé investice do rozvoje ekologických technologií, nových organických hnojiv a biomethanu.

4.2 Výbor vítá řadu legislativních a politických opatření, navržených v akčním plánu EU pro oběhové hospodářství, a domnívá se, že by opatření navrhovaná v rámci přechodu na oběhové hospodářství měla být zohledněna, a to zejména po ničivé situaci způsobené onemocněním COVID-19.

5. Soudržnost na evropské úrovni

5.1 EHSV se domnívá, že je nezbytné uznat doplňkovost, která existuje mezi změnami klimatu a politikami oběhového hospodářství. Je zásadní, aby i energetické vstupy pocházely z obnovitelných zdrojů energie a nebyly lineární jako fosilní paliva.

5.1.1 V oblasti využívání energie se oběhovost projevuje také důrazem na úspory a na energetickou účinnost, která je ještě naléhavější v odvětví dopravy.

5.2 Budování kapacit nezbytných pro prosazování oběhového hospodářství by mělo být podporováno na všech úrovních. Navrhovaný pakt pro dovednosti a zaměstnanost v rámci Evropského sociálního fondu plus je vhodnou příležitostí k uskutečnění zamýšlených programů.

5.3 Při snahách o uskutečnění přechodu na oběhové hospodářství by neměla být podceňována úloha veřejných zakázek. Minimální environmentální kritéria, která jsou již uvedena ve směrnicích o zadávání veřejných zakázek ( 10 ) , by měla být povinná a měla by zahrnovat odpovídající technické specifikace ( 11 ) . Dodavatelé by měli mít možnost absolvovat zvláštní odbornou přípravu, aby bylo zaručeno, že jim budou nabídnuty všechny oběhové příležitosti, a aby se předešlo tomu, že případné překážky budou bránit zakázkám oběhového charakteru.

5.4 Výbor považuje za nezbytné, aby četné iniciativy, jež by měly být prováděny v příštích měsících, výslovně zohledňovaly otázku, jak vylepšit oběhovost a udržitelnost investic, zejména v zemích, které jsou ze strukturálního a finančního hlediska nejzranitelnější.

5.4.1 Tyto iniciativy budou propagovány ve spolupráci s místními orgány a společenskými silami, se zvláštním důrazem na vytváření nových a lepších pracovních míst.

5.5 EHSV vítá příležitost ke stanovení právně závazných požadavků s cílem dát impulz trhu s druhotnými surovinami, zejména v oblasti obalů, vozidel, stavebních materiálů a baterií.

5.6 Základním předpokladem pro uskutečňování oběhových postupů je ekodesign výrobků. Význam ekodesignu by měl i nadále růst natolik, aby se stal neoddělitelnou součástí všech fází výroby, díky čemuž bude zajištěno další využití jejich součástí, které budou motorem dynamického trhu druhotných surovin.

5.6.1 Vzhledem k výše uvedenému by Komise stejně jako v případě „energetických spotřebičů“ ( 12 ) měla přijmout akty v přenesené pravomoci, v nichž by byly stanoveny vlastnosti různých běžně používaných výrobků, jež by po použití bylo možné využít v dalších výrobcích.

5.7 Technická normalizace má v oblasti oběhového hospodářství zvláštní význam. Vzhledem k průřezovému charakteru a komplexnosti tématu je nezbytné zajistit důslednou koordinaci mezi různými zainteresovanými subjekty, normalizačními orgány a činnostmi normotvůrce.

5.8 Technická normalizace udržitelných produktů, zejména v odvětvích náročných na zdroje, má obzvláštní význam zejména při zadávání ekologických veřejných zakázek a v klasifikaci surovin a druhotných materiálů.

5.9 EHSV žádá, aby všechna navrhovaná opatření podléhala odpovídajícím posouzením dopadů zohledňujícím důsledky pro životní prostředí, společnost a hospodářství.

5.10 Probíhající diskuse o hodnotě a nutnosti uplatňovat zásady oběhového hospodářství může být příležitostí k rozhodnému vyřešení otázky, která již byla několikrát projednávána, totiž oprostit se od tradičního HDP a zahrnout vedle aspektu hospodářské výkonnosti, který se v současné době používá ve všech třech metodách výpočtu HDP ( 13 ) , i aspekty nové – např. zavádět solidární systémy ve prospěch inkluzivní společnosti, žít v mezích naší planety, spravedlivě rozdělovat statky.

6. Vzdělávání a kultura

6.1 EHSV se domnívá, že je nezbytně nutné klást větší důraz na šíření „oběhové kultury“ prostřednictvím vzdělávání, budování kapacit a větší odpovědnosti, a na zintenzivnění dialogu s občanskou společností, aby byli lidé motivováni k přizpůsobení se a ke změně svých zvyků a každodenního chování. Zásadní je rovněž intenzivní meziodvětvová spolupráce.

6.1.1 Sociální odpovědnost podniků je konkrétní aspekt funkční ekonomiky a je dokonale skloubena s kulturou oběhového hospodářství, neboť umožňuje zvláštní součinnost mezi zájmy podnikatelů a zaměstnanců, jejichž společným cílem je udržitelný rozvoj zaměřený na omezování vzniku odpadu a zbytečného plýtvání.

6.2 Kromě financování velkokapacitního technického vzdělávání a podpory tvůrčích dovedností by měly být předloženy také návrhy na začlenění zásad oběhového hospodářství do školních vzdělávacích programů a do studijních programů vysokoškolského vzdělávání.

6.3 K podpoře výměny poznatků o oběhovém hospodářství mezi různými evropskými zeměmi by mohl být velmi účelný program Erasmus+.

6.4 Studie zadaná EHSV ( 14 ) a související stanovisko NAT/764 o rozvoji součinnosti mezi různými plány v oblasti oběhového hospodářství spolu s aktivní sítí Evropské platformy zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství poskytují pevný základ pro sdílení informací a tvorbu znalostí zainteresovanými stranami.

6.5 Hospodářské subjekty a občanská společnost by mj. díky využívání vhodných fondů, např. fondu „Mise“ v rámci programu Horizont Evropa, mohly zahájit konkrétní testování postupů oběhového hospodářství v různých odvětvích, a to ve velkém počtu vhodně vybraných evropských obcí.

6.6 Základním předpokladem pro uskutečňování oběhových postupů je však ekodesign výrobků.

7. Spotřebitelé jako aktéři provádění

7.1 Praktické uplatňování oběhového hospodářství bude vyžadovat silnou síť zainteresovaných stran, které budou informovány, zapojeny a vzájemně propojeny. Pro různé zainteresované skupiny by měly být stanoveny klíčové politiky spolu se strukturální podporou, které by měly být pravidelně přezkoumávány a účinným způsobem sdělovány.

7.2 Je třeba se zabývat také úlohou reklamy, kterou je třeba zbavit konzumního zaměření a zajistit, aby upřednostňovala aspekt trvanlivosti výrobků a možnosti jejich opětovného použití (ovšem při dodržování pravidel volného trhu), aniž by se jednalo o klamavou a zavádějící reklamu.

7.2.1 Je důležité, aby se reklama více řídila zásadou realistického přístupu, trendy a typickými vlastnostmi, jelikož konkrétní příklady, tendence k udržitelnému rozvoji a kladné charakteristiky dlouhé životnosti zboží se zdají být důležité jak pro spotřebitele, tak i pro společnost.

7.3 Musí být uznáno právo na opravu výrobků za spravedlivé a přiměřené ceny, které se musí stát součástí záruk výrobků, mj. na základě fiskálních opatření a sítí místních opravárenských služeb, které budou snadno dostupné ( 15 ) . V tomto ohledu se musí stát neodmyslitelnou součástí nových technických a normativních charakteristik ekologicky udržitelného, snadno opravitelného a recyklovatelného výrobku boj proti plánovanému zastarávání.

7.4 EHSV vítá úspěch partnerství mezi EHSV a Evropskou komisí při budování inovativní interinstitucionální platformy (Evropské platformy zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství) a doufá, že mandát tohoto partnerství bude v budoucnu rozšířen.

7.4.1 EHSV se domnívá, že by se mělo zvážit jiné rozdělení daňové zátěže, jež by zmírnilo zdanění práce a naopak zvýšilo zdanění zdrojů, zejména méně udržitelných výrobků a výrobků, u nichž se uplatňují techniky očividného zastarávání.

7.4.2 Zásada přísnějšího zdanění by měla být uplatňována u výrobků dovážených do EU, které ne zcela splňují kritéria oběhového hospodářství.

7.5 Měla by být výslovně uznána a podporována úloha sociálních podniků v oběhovém hospodářství, aby se činnosti se zkušenostmi v oblasti opětovného použití, oprav a recyklace těšily vyšší sociální hodnotě, protože se tyto podniky angažují v rozvoji dovedností nejzranitelnějších členů společnosti.

7.6 EHSV zdůrazňuje, že je zapotřebí poskytovat evropským spotřebitelům lepší informace o nakládání s výrobky, včetně informování o výhodách oběhového designu a výroby, i v oblasti sledování a transparentnosti, a využívat k tomu mj. produktové pasy a digitální technologie, jako je blockchain , s cílem umožnit tok informací o složení, možnostech opravy a konci životnosti.

7.7 Důležité jsou spolehlivé, porovnatelné a ověřitelné informace, které kupujícím umožňují přijímat udržitelnější rozhodnutí a snižují riziko zavádějícího ekologického marketingu („lakování na zeleno“).

7.8 Místní orgány jsou klíčovými subjekty v oblasti vodohospodářství, nakládání s odpady a řízení sekundárních center surovin. Tyto orgány mohou v rámci partnerství provádět experimenty nezbytné pro rozvoj inovací v oblasti oběhového hospodářství.

7.9 EHSV podporuje vypracování zásad „územní sociální odpovědnosti“ zmíněné již v dřívějších stanoviscích, které by zajistily, že veřejné i soukromé subjekty převezmou odpovědnost za udržitelnost území z hlediska oběhového hospodářství.

V Bruselu dne 16. července 2020. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Luca JAHIER

(1) Úř. věst. C 100, 30.4.2009, s. 53.

(2) CEN, CENELEC a ETSI.

(3) Viz UNI Italia a postupy předběžné normalizace, nařízení č. 1025/2012.

(4) Úř. věst. C 175, 28.7.2009, s. 63.

(5) Viz Circular Economy and Material Value Chains – World Economic Forum 2020 (Oběhové hospodářství a hodnotové řetězce materiálů – Světové ekonomické fórum 2020).

(6) Viz United Nations Environment Programme (UNEP), Natural Resources for the Future We Want (Program OSN pro životní prostředí, Přírodní zdroje pro budoucnost, kterou chceme), 2019.

(7) Viz Energy Transitions Commission, Mission Possible: Reaching Net-Zero Carbon Emissions by Mid-Century (Komise pro transformace energetiky, Proveditelný úkol: dosažení nulových čistých emisí uhlíku do poloviny století), 2018.

(8) EESC-2017-02666-05-00-DECBUR – Mandát koordinační skupiny.

(9) Joint statement on the new Circular Economy Action Plan (CEAP) by members of the Coordination Group (CG) of the European Circular Economy Stakeholder Platform – March 2020 (Společné prohlášení členů Koordinační skupiny Evropské platformy zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství k novému Akčnímu plánu pro oběhové hospodářství – březen 2020).

(10) Směrnice 2014/23/EU (Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 1), 2014/24/EU (Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 65) a 2014/25/EU (Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 243).

(11) Viz UNI/PdR: 2019 Linee guida per la modalità di verifica del contenuto di riciclato e/o recuperato e/o sottoprodotto presente nei prodotti regolati da CAM (Criteri Ambientali Minimi).

(12) Viz směrnice 2005/32/ES (Úř. věst. L 191, 22.7.2005, s. 29), zrušená směrnicí 2009/125/ES (Úř. věst. L 285, 31.10.2009, s. 10).

(13) Viz SEC 2010 EU.

(14) https://www.eesc.europa.eu/cs/our-work/publications-other-work/publications/circular-economy-strategies-and-roadmaps-europe-executive-summary.

(15) Viz směrnice Rady 1999/85/ES ze dne 22. října 1999, pokud jde o možnost uplatnění snížené sazby DPH na služby s vysokým podílem lidské práce (Úř. věst. L 277, 28.10.1999, s. 34): drobné opravy jízdních kol, obuvi a koženého zboží, oděvů a bytového textilu, opravy a renovace soukromých příbytků, domácí pečovatelské služby.