ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.2

EHSV doporučuje: — všechny nástroje EU, které mohou snížit rizika pro zabezpečení dodávek, musejí být okamžitě a efektivně využity, — po rozhodnutích o nedávných legislativních návrzích by se měl klást důraz na provádění s tím, že je nutné zamezit novým legislativním návrhům, aby legislativní rámec zůstal v nejvyšší možné míře stabilní a předvídatelný, — z pěti oblastí tohoto akčního plánu by měla být hlavní prioritou úspora energie, u níž je klíčovým nástrojem energetická účinnost, jelikož představuje obrovský potenciál pro nákladově efektivní opatření, — Komise by si měla z velkého počtu záměrů vybrat nějaké prioritní, — problémy izolovaných trhů s energií je třeba zvláště naléhavě řešit a dokončit transevropské energetické sítě TEN-E, — vedle investic do infrastruktury si více pozornosti zaslouží i nutnost rozsáhlých investic do výroby energie a základní výzkum s výhledem do roku 2050, — souběžně s politikami usilujícími o vlastní energetickou bezpečnost Evropy si EU musí v rámci vnějších vztahů vypracovat odpovědný a trvale udržitelný globální přístup k energii, — je zapotřebí celé řady opatření na zvýšení úspor energie, mělo by se však zabránit nadměrné regulaci na úrovni EU, — EU se musí postavit do čela v oblasti energeticky účinných technologií, — kdykoli je to možné, měla by Komise zkoumat splnitelnost jednotlivých cílů u různých druhů využití energie, což je účinným prostředkem ke zvýšení energetické účinnosti, zvláště u služeb a výrobků v rozsahu vnitřního trhu, — rozhodnutí o budoucnosti jaderné energetiky by mělo padnout neprodleně vzhledem k potřebám rozsáhlých investic do výroby elektrické energie a — výhled pro rok 2050 musí zahrnovat i celosvětovou situaci, neboť ta vytváří rámcové podmínky pro vlastní úsilí EU.
4.12

EHSV chápe, že článek 2 se vztahuje také na propouštění zaměstnanců v jakémkoliv podniku či regionu EU, k němuž dojde v důsledku relokace do jiných regionů EU. I když jsou všechny regiony území EU součástí jednoho vnitřního trhu, faktem je, že tlak, kterým globalizace působí na podniky a nutí je zůstat celosvětově konkurenceschopné, se často projeví změnou umístění podniku do regionů s nižšími výrobními náklady, a to jak v rámci EU, tak mimo její území.
1.3

Výbor je toho názoru, že program Marco Polo neplní zcela své původně stanovené cíle, a není tedy plně funkční. Především došel k závěru, že rozpočtové prostředky přidělené na tento program (tedy 60 milionů EUR) by nemusely k převodu 25 miliard tunokilometrů stačit. Vzhledem k podstatné výši (9,15 EUR) úspor, jichž bylo takto dosaženo v oblasti externích nákladů, se domnívá, že je zapotřebí věnovat větší pozornost získání prostředků potřebných pro převod co možná největší části tunokilometrů na jiné druhy dopravy a dosáhnout původně stanovené úrovně výkonnosti. V každém případě je zřejmé, že celkové alternativní náklady pro společnost několikanásobně převyšují objem přímé podpory poskytované podnikům. Jak Výbor zdůraznil ve svých stanoviscích 842/2002 a 247/2005, domnívá se, že Komise by v průběhu programu měla navrhnout navýšení jeho rozpočtu, a uvolnit tak dodatečné finanční prostředky, jež budou zapotřebí, pokud bude předloženo více vhodných akčních plánů, než se původně předpokládalo.
4.6

Podle návrhu Komise, když se zjistí, že řidič je „nepravým“ samostatně výdělečně činným řidičem, musí povinně dodržovat směrnici o pracovní době. Návrh Komise však nepřináší odpověď na žádnou z následujících otázek: Pokud se řidič stane mobilním pracovníkem, musí mít pracovní smlouvu. Kdo je zaměstnavatel, který jej má zaměstnávat? Pokud je majitelem svého vozidla, jak se má zachovat? Pokud investoval do infrastruktury či provedl jiné investice, komu za to připadne odpovědnost? A navíc, co mají učinit země, které již samostatně výdělečné řidiče do působnosti směrnice zahrnuly?
3.10.1

EHSV velmi podporuje vytváření evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS). Požaduje přizpůsobení vnitrostátních právních rámců s cílem umožnit jejich využívání v celé EU. Vzhledem k tomu, že tato seskupení zahájila svou činnost teprve nedávno, má EHSV za to, že je příliš brzy na provádění hodnocení a případné navrhování nových nástrojů. Tato činnost by mohla být zahrnuta do výše uvedeného plánu.
3.3.9

Příspěvky získané během této veřejné konzultace potvrdily nutnost přijmout opatření na úrovni Společenství. Návrh doporučení Rady se tak soustředí na tři oblasti: — identifikace a kodifikace vzácných onemocnění a vytvoření evropského systému kodifikace a klasifikace vzácných onemocnění, který by přispěl k uznání každého onemocnění. Při vypracovávání nové verze Komise spolupracuje s WHO, poněvadž ve světovém měřítku je to právě území EU, kde je největší šance na to, že budou vzácná onemocnění identifikována; — zaručení základních principů a obecných zásad v této oblasti za účelem vypracování národních akčních plánů; stimulace a podpora členských států při vytváření národních zdravotních politik pro vzácná onemocnění, které by byly zaměřeny na to, aby se pacientům se vzácnými onemocněními zaručil rovný přístup k prevenci, diagnostice, léčbě a rehabilitaci a obecně přístup k těmto službám; — podle doporučení Rady, na něž se vztahuje návrh sdělení: — by měly členské státy vypracovat své národní plány pro vzácná onemocnění; — měly by taktéž zřídit mechanismy nezbytné k definování, kodifikaci a klasifikaci vzácných onemocnění; — je třeba povzbudit výzkum vzácných onemocnění, a to i prostřednictvím přeshraniční spolupráce, a maximálně využívat možnosti výzkumné spolupráce v Evropské unii; — je třeba definovat odborná centra a podpořit jejich účast v evropských referenčních sítích; — v členských státech je třeba shromáždit odborné poznatky o vzácných onemocněních; — je nutno provádět opatření s cílem zajistit zapojení pacientů a organizací pacientů; — je nezbytné posílit spolupráci ve všech oblastech, kde může činnost na úrovni Společenství lépe zhodnotit úsilí o zaručení vypracování společných politických obecných zásad a jejich vzájemného uznávání v evropském měřítku. Mohlo by se jednat o zvláštní opatření v oblasti výzkumu, referenčních center, přístupu k informacím či o opatření stimulující vývoj léčivých přípravků pro vzácná onemocnění nebo screening apod., která by představovala prvky minimální společné strategie zaměřené na vzácná onemocnění (např. pilotní programy, výzkumné a vývojové programy nebo sledování provádění nařízení (ES) č. 141/2000 o léčivých přípravcích pro vzácná onemocnění).
4.11

Podle Výboru by měla být zavedena evropská metoda výpočtu nákladové účinnosti panevropských interoperabilních služeb elektronické veřejné správy (PEGS (14)) poskytovaných veřejnými správami, která by nezohledňovala pouze návratnost investic do majetku, flexibility a snížení úrovně administrativní zátěže, ale také – a to především – celkovou hodnotu vzhledem ke schůdnosti a spolehlivosti jednotného trhu pro občany a podniky.
4.7

Pokud jde o pravidlo jedné sítě, EHSV se obává důsledků, jež by mohlo způsobit. Komise by měla vzít v potaz, že v případě rybolovných zdrojů tvořených různými druhy, kdy je nutné používat různé velikosti ok, se rybáři budou muset vracet do přístavu kvůli výměně rybolovného zařízení častěji, než je tomu dnes, z čehož budou vyplývat dodatečné provozní náklady, které dále negativně ovlivní již tak špatnou rentabilitu loďstev.
1.2

Aktivní zapojení do společnosti včetně mezinárodních výměn obzvláště u mladých lidí významně přispívá k rozvoji osobnosti a rovněž k rozvoji organizované občanské společnosti v Evropě. Pro dobrovolníky představuje jedinečnou příležitost k formálnímu i neformálnímu učení a k získání sociálních a jazykových dovedností. To u nich může prohloubit smysl pro evropské občanství a posílit jejich záměr vyvíjet úsilí tímto směrem i později v životě. Zahrnutí dalších věkových skupin, včetně starších osob, do programu by umožnilo využít jejich životní zkušenosti. To má také pozitivní vliv na jejich zdraví a kvalitu života. Spolupráce lidí z různých věkových skupin při provádění dobrovolné činnosti může rovněž rozšiřovat porozumění mezi generacemi.
2.6

Úsilí různých mezinárodních organizací se projevilo mj. v níže uvedených iniciativách: — databáze OECD obsahující údaje o výzkumu v oblasti lidského zdraví a environmentální bezpečnosti (Database on Human Health and Environmental Safety Research) a vytvoření databáze o výzkumu v oblasti bezpečnosti vyráběných nanomateriálů (Database of Research into the Safety of Manufactured Nanomaterials), — společný program FAO a WHO o normách pro potraviny (Joint FAO/WHO Food Standards Program) usilující o zřízení nezávislého mezinárodního fóra pro problémy bezpečnosti potravin související s nanotechnologiemi a vypracování příslušných dohod o spolupráci na těchto aspektech, — projekt OECD Posouzení bezpečnosti reprezentativního vzorku vyrobených nanomateriálů (Safety Testing of a Representative Set of Manufactured Nanomaterials) a projekt OECD Vyrobené nanomateriály a pokyny pro provádění zkoušek (Manufactured Nanomaterials and Test Guidelines), — projekt OECD Měření a snižování expozice (Exposure Measurement and Exposure Mitigation), — projekt OECD Úloha alternativních metod v nanotoxikologii (The role of Alternative Methods in Nanotoxicology), — projekt OECD Dopady a podnikatelské prostředí (Impacts and the Business Environment), — projekt OECD Komunikace a zapojení veřejnosti (Communication and public engagement), — projekt OECD Globální výzvy: nanotechnologie a voda (Global Challenges: Nano and Water), — projekt OECD Spolupráce v oblasti posuzování rizik (Co-operation on Risk Assessment), — specializovaná zařízení, která spolupracují s WHO na zkoumání bezpečnostních a zdravotních rizik při práci souvisejících s výrobou a využíváním nanotechnologií, — projekt WHO a EU Zintenzívnění politických konzultací v oblasti životního prostředí a zdraví - nanotechnologie (Enhanced Policy Advice on Environment and Health in Europe - Nanotechnologies), — globální iniciativy v oblasti řádného zacházení s chemikáliemi na celém světě, které podporuje sekce pro chemikálie odboru Technologie, průmysl a hospodářství (DTIE) v rámci programu OSN pro životní prostředí (UNEP), — přímá opatření podporovaná sekcí pro vyspělé technologie a nové materiály (HTNM) Mezinárodního centra pro vědu a vyspělé technologie (ICS) v Terstu (v oblasti posuzování nanotechnologií a potenciálních rizik spojených s jejich vývojem a využíváním), — normy ISO TC229 pro oblast nanotechnologií, — setkání expertů UNIDO (prosinec 2007): doporučení a konkrétní akční plán; posuzování nanotechnologií a souvisejících rizik. Výzkum etických, právních a společenských dopadů nanověd a nanotechnologií.
6.3

Tento úřad by se mohl stát významným centrem výměny osvědčených postupů a vývoje aktivit odborné přípravy v azylové politice, především pro přípravu pohraničního personálu. Také by mohl být střediskem monitorování a analýzy výsledků nových opatření, která EU v oblasti azylu vyvíjí. Mohl by být místem, kde by se sestavovaly a odkud by se řídily společné týmy expertů v azylové problematice.
5.4

Kromě toho je rozumné vyhnout se dlouhodobým prognózám ohledně možného vyčerpání dosažitelných podzemních zásob. Tyto obavy se již po několik desetiletí stále vracejí, mohly by však být neopodstatněné. V jednom z nedávných čísel známého časopisu The Economist (21. června 2008) bylo uvedeno, že známé zásoby ropy by měly při současném tempu výroby vydržet 42 let (což není málo, uvážíme-li, co všechno se může za tuto dobu přihodit, zejména v oblasti vědeckých a technologických inovací). Bylo zde však rovněž uvedeno, že zásoby přičítané zemím Blízkého východu se už mnoho let nemění, z čehož lze podle zmíněného časopisu usuzovat, že nové objevy nahrazují vytěženou a spotřebovanou ropu, anebo že odhady zásob nejsou příliš přesné. Přesto je nutno zdůraznit, že výpočet vychází ze současné míry produkce. Problémem však není ani tak vyčerpání zdrojů z dlouhodobého pohledu, jako spíše perspektiva krizí, jež jsou způsobeny nerovnovážnými stavy, ke kterým krátkodobě dochází mezi poptávkou a nabídkou, zejména následkem případných přerušení produkce ve strategických oblastech.
4.6

Obecný zákaz doprovázený systémem dodatečných výjimek je inovačním nástrojem, který by mohl být významným precedentem v budoucích právních postupech Společenství. Z tohoto důvodu EHSV nezamítá úplně systém výjimek Společenství, ale žádá, aby byl jeho vstup v platnost odložen tak, aby během prvních tří let uplatňování tohoto nařízení byl tento obecný zákaz absolutní s jedinou výjimkou inuitské komunity, pro niž je lov tuleňů otázkou přežití. Odklad by EU umožnil po technické stránce vytvořit systém výjimek, který by byl podrobnější a přísnější než obecný systém předložený v původním návrhu, usnadnil by kontrolu a stanovil nové hodnotící prvky pro posuzování možného udělení výjimky.
5.2

Zapojení sdružení osob s postižením by mělo umožnit znovu vymezit výjimky týkající se různých postižení. Tato sdružení by se také mohla zapojit do správy zvláštních zařízení, a u nejtěžších případů poskytnout školený personál pro asistenci osobám s postižením. Tato pomoc by byla financována ze soukromých darů a z veřejných dotací sdružením. Sdružení, za případné spolupráce akreditovaných knihoven nebo muzeí, by mohla se zástupci autorů vyjednat podmínky používání, které by poskytovaly záruky zabraňující pirátskému kopírování. Výbor soudí, že se musí počítat s rozšířením výjimky pro databáze, neboť v opačném případě by mohl být přístup k referenčním dílům, jako jsou encyklopedie a slovníky, narušen. Směrnice „o databázích“ by se také měla přezkoumat ze vzdělávacích důvodů i kvůli přístupu k výše uváděným znalostem, stejně jako přístupu osob s postižením.
2.5

Ve srovnání s hlavními partnery Evropy jsou evropské investice do výzkumu stále nedostačující a výdaje na výzkum a vývoj – jak z veřejných, tak ze soukromých zdrojů – obecně v posledním desetiletí stagnovaly. Evropa by měla nejen rychle a podstatně zvýšit své výdaje, ale také musí nalézt nové a inovační způsoby, jak svých skromných zdrojů na výzkum a vývoj využít účinnějším způsobem. Evropa by měla rovněž posílit svou schopnost přeměnit výsledky výzkumu na společenské a hospodářské výhody.
4.8.3

ESHV má za to, že členské státy by se měly zamyslet nad svou právní úpravou soudních výloh, a Komise by měla přezkoumat veškeré takové právní předpisy existující v Evropské unii. Mělo by se směřovat k povolování odůvodněných žalob v případech, v nichž by podání žalob jinak zabránily vysoké náklady, aniž by tím byla narušena možnost vypracovat procesní pravidla usnadňující smírné vyřešení sporu za účelem snížení nákladů.
4.1.1

EHSV by chtěl zdůraznit zejména to, že je nutné v každém členském státě zřídit Výbor pro kontrolu infekcí spojených s poskytováním zdravotní péče, jenž by byl ve spolupráci s operačními hygienickými týmy pověřen vypracováním vnitrostátního strategického programu, který by bylo možné provádět na regionální úrovni i na úrovni každého zdravotnického zařízení. Tento program by měl podléhat pravidelnému hodnocení.
Vzhledem k tomu, že několik členských států dosud nebylo schopno upravit minimální sazbu ve výši 64 EUR z tisíce cigaret dokonce ani u nejžádanější cenové kategorie, mělo by být navrhované navýšení na 90 EUR znovu přezkoumáno a z mnoha důvodů buď sníženo nebo by měla být stanovena delší lhůta na splnění požadavku navýšení do 1. ledna 2018.

Chart 2:

Excise tax yield in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)

Chart 3:

Minimum Excise Tax in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)

Chart 4:

Total excise tax in EU countries as of January 1, 2008 (percentage of the MPPC, minimum set to 57 %)

Chart 5:

Specific ratio in EU countries as of January 1, 2008 (percentage specific to total tax on MPPC; set to 5 – 55 %)
3.5

Růst lesů určených pro komerční účely v Evropě významně převyšuje objem skáceného dřeva. V roce 2005 vzrostly v EU-27 zásoby dřeva na pni o čistých 687 m3 (v lesích, kde přírodní podmínky dovolují těžbu dřeva). Lesní těžba pak přiměřeně tomu dosáhla objemu 442 milionů m3. To znamená, že míra využití lesů či poměr skáceného dřeva a růstu dosáhly v průměru přibližně 60 % (v rozmezí od 30 do 80 %). Míra využití lesů v severských členských státech a ve státech střední Evropy přesáhla 50 %, v jižní a jihovýchodní Evropě je to však méně než 50 %. Míra využití lesů se za posledních deset let zvýšila, stále však nedosáhla úrovně z roku 1990. Důvodem zvýšeného kácení byly do jisté míry silné vichřice v první dekádě nového tisíciletí, kdy bylo dřevo na některých místech v krátké době vytěženo, a míra kácení tak dosáhla úrovně několika běžných let dohromady. V roce 2006 bylo do Evropy (EU-27) dovezeno 83 milionů kubických metrů kulatiny, dřevní štěpky a odpadového dřeva (bez papíru a celulózy), zatímco vývoz do mimoevropských zemí představoval celkem 54 milionů kubických metrů (6).
5.3

Panuje názor, že hlavním nedostatkem evropských programů je skutečnost, že nejsou z důvodu omezených rozpočtových prostředků dostatečně ambiciózní. Nebylo by tedy lepší, spíše než jen propagovat „x-tý“ evropský program, jenž by byl důvěrný a týkal by se jen omezené a vybrané skupiny lidí, zaujmout raději systematický přístup, jenž by vycházel z jednoduchých (nikoli byrokratických, jak je tomu v případě evropských programů až příliš často), ale také ambicióznějších ustanovení, mezi něž patří: — Jednotný politický rámec, který by podléhal schválení, posouzení a kontrole sociálními partnery, EP, Evropskou radou a EHSV. — Evropské nástroje na výzkum trhu a odvětví, v nichž existuje vysoká poptávka po kvalifikovaných pracovnících. — Výměny osvědčených postupů, a to jak v oblasti technického, tak celoživotního vzdělávání či výzkumu. — Opatření zavádějící „evropská stipendia“, jež by finančně podporovala jak EU a státy, tak soukromé podniky či sdružení a která by byla určena všem skupinám příjemců, a zejména menšinám a mladým lidem, jež se nacházejí v obtížné životní situaci: praktické stáže, projekty na podporu profesního začlenění, projekty na podporu inovací. — Vypracování společných referenčních systémů pro diplomy či osvědčení o dosažené kvalifikaci a také pro sítě místních přeshraničních iniciativ. — Vytvoření evropských sítí zprostředkovatelů v zájmu usnadnění fungování partnerství. — Přizpůsobení stávajících evropských fondů a programů tomuto cíli.
4.2

Samostatně výdělečnou činnost lze rozdělit do několika kategorií: jsou to podnikatelé, majitelé podniků, svobodná povolání, práce doma a „pseudo“ samostatně výdělečná činnost, kdy lidé dostanou zakázku od svého původního zaměstnavatele jako osoby samostatně výdělečně činné. Je však zásadně důležité ponechat volbu ochrany mateřství osobám samostatně výdělečně činným a vypomáhajícím manželům nebo manželkám, jelikož je takto zachována samostatnost a nezávislost, která je podstatou statusu samostatně výdělečně činné osoby. Zavést povinnost delší mateřské dovolené pro samostatně výdělečně činné ženy nebude slučitelné s dobrým fungováním jejich podniku a velmi často bude v rozporu s jeho životaschopností. Z toho důvodu by tedy v této směrnici neměl být žádný přímý odkaz na směrnici o mateřské dovolené 92/85/ES. Proto by nebylo vhodné snažit se přizpůsobit systém mateřské dovolené samostatně výdělečně činných osob a vypomáhajících manželů nebo manželek systému mateřské dovolené zaměstnanců.
4.3

Podpůrná opatření pro podnikatelský sektor musí být zaměřena i na to, aby tomuto sektoru – a zejména malým a středním podnikům – znovu zajistila neomezenou dostupnost finančních prostředků a zaručila hladké fungování trhů výrobků. U opatření na podporu hospodářství již také musejí být správně nastaveny podmínky pro to, aby podniky vyšly z krize silnější. Je třeba usilovat o využívání „dvojí dividendy“ tím, že s pomocí inteligentních a strukturálně podpůrných investic bude nejen krátkodobě oživena ekonomika, ale že se také zároveň v souladu s Lisabonskou strategií zvýší konkurenceschopnost a budoucí růstový potenciál. To vyžaduje investice do inovací a modernizace infrastruktur (například transevropského energetického propojení a širokopásmové infrastruktury) a do výzkumu a vzdělání. Konkurenceschopnost a inovativnost malých a středních podniků musí být posílena díky podpůrným opatřením, například při zdanění, nebo díky přejímání státních záruk, aby bylo možné využít jejich potenciál na podporu oživení.
—

podnikání není obor, který by byl propagován evropskou kulturou počínaje evropskými školami a pro který by byla zajišťována dostatečná odborná příprava. Podpora mladých podnikatelů a ekonomické předpoklady a naděje, že nové společnosti v oblasti vysoce vyspělých technologií přežijí prvních pět let, se proto snižuje a neposkytuje tak dostatečnou pobídku;
1.4

EHSV by si představoval nezávislý orgán, který by podával informace vedle držitelů rozhodnutí o registraci. Tento nezávislý orgán by měl možnost informovat o léčivých přípravcích různých výrobců pro určitou indikaci. EHSV proto požaduje, aby byl návrh směrnice odpovídajícím způsobem doplněn a tyto nezávislé orgány podporovány.
4.2

Jasně určené úlohy a odpovědnost: Výbor klade důraz na to, že „všichni zdravotničtí odborníci zapojení do procesů předepisování nebo výdeje léků i pacienti by se měli podílet na efektivním systému dohledu po uvedení na trh používaném pro všechny léky. Tento spontánní systém hlášení by měl být zvlášť striktní pro léky nově uváděné na trh.“ (5)
1.4

EHSV vyzdvihuje cíl přímo zapojit do procesu farmakovigilance všechny zainteresované subjekty, a to nejen odborníky z tohoto sektoru a příslušné veřejné struktury, ale také samotné pacienty, kteří jsou aktivními partnery v procesu snižování rizik a kteří se stále více podílejí na rozhodnutích o léčbě, která nejlépe odpovídají jejich zdravotním potřebám. EHSV je tohoto názoru, že nové prvky uvedené v návrzích nesmí zpochybnit ani oslabit struktury a postupy, které existují na místní úrovni, zejména ty, do nichž jsou zapojeni pacienti a zdravotníci, za předpokladu, že budou uplatňovány společné parametry pro srovnatelné údaje v rámci transparentního a rychlého postupu.
1.12.2

V souvislosti s nedávným prohlášením Agentury Společenství pro kontrolu rybolovu musí být záměrem zapojit agenturu do práce fóra. Výbor má za to, že tato agentura by měla hrát v rámci fóra důležitou úlohu. Je rovněž třeba získávat její názory (v rámci pravomocí, které jí přísluší) při vypracování plánů výzkumu.
3.5

Dárcovství je zásadním a nezbytným počátkem procesu, jenž je zakončen implantováním orgánu pacientovi. Osvěta a zvyšování povědomí obyvatelstva jsou základními kameny procesu transplantace. Proto je třeba z právního hlediska respektovat souhlas k odběru orgánu u zemřelých osob, který je však nutné operativně zjednodušit s cílem zajistit co nejvyšší počet darovaných orgánů. Evropský hospodářský a sociální výbor má za to, že obyvatelstvo by nemělo dárcovství orgánů odmítat na základě právních, kulturních, etických, náboženských, historických, sociálních a podobných faktorů, jelikož by to mohlo vést k nežádoucímu nedostatku orgánů. Možný nedostatek orgánů, jehož příčiny nejdou vědeckého rázu nebo nesouvisí s demografickými faktory, nesmí být kompenzován dovozem orgánů z míst, kde je uvědomění a solidarita obyvatelstva v této oblasti větší.
3.4.1

Nástroje na oživení hospodářského vývoje a na stabilizování trhu práce budou vyžadovat značné finanční prostředky. Většina zemí EU překročí prahovou hodnotu 3 % pro nové zadlužení. EHSV již konstatoval, že to v rámci flexibility reformovaného Paktu o stabilitě a růstu za stávajících mimořádných okolností považuje také za účelné a nezbytné, a proto to nesmí být trestáno uvalováním sankcí. Podmínky paktu nesmí být v žádném případě překážkou budoucích veřejných investic do výzkumu, vývoje a vzdělání, aby bylo možné vytvořit potenciál pro budoucí růst (8). Tento růst je totiž základem pro to, aby bylo možné se po překonání krize rychle vrátit zpět k udržitelnému kurzu veřejných financí. Při tom je však již nyní třeba myslet na to, jak má být po skončení krize zaručen úspěch tohoto návratu do dlouhodobě udržitelných kolejí.