Prvního specifického cíle bude dosaženo vytvořením uceleného rámce, jímž bude řešena chybná klasifikace postavení v zaměstnání při práci prostřednictvím platformy. Tento rámec zahrnuje vhodné postupy, které zajistí u osob vykonávajících práci prostřednictvím platformy správné určení jejich postavení v zaměstnání v souladu se zásadou nadřazenosti faktů, i vyvratitelnou domněnku existence pracovního poměru (včetně obrácení důkazního břemene) u osob pracujících prostřednictvím digitálních pracovních platforem, které mají nad určitými prvky výkonu jejich práce kontrolu. Tato právní domněnka by se použila ve všech právních a správních řízeních, včetně řízení zahájených vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání pracovněprávních pravidel a pravidel sociální ochrany, a mohla by být vyvrácena prokázáním neexistence pracovního poměru odkazem na definice ve vnitrostátním právu. Očekává se, že z tohoto rámce budou mít prospěch jak osoby falešně, tak skutečně samostatně výdělečně činné, které pracují prostřednictvím digitálních pracovních platforem. Osoby, které budou v důsledku správného určení svého postavení v zaměstnání uznáni jako zaměstnanci, budou mít lepší pracovní podmínky – včetně bezpečnosti, a ochrany zdraví, ochrany zaměstnání, zákonných nebo kolektivně vyjednaných minimálních mezd a přístupu k dalšímu vzdělávání – a získají přístup k sociální ochraně podle vnitrostátních pravidel. Skutečně samostatně výdělečně činné osoby pracující prostřednictvím platforem budou mít nepřímý prospěch z větší autonomie a nezávislosti v důsledku toho, že digitální pracovní platformy přizpůsobí své postupy tak, aby se předešlo jakémukoli riziku změny klasifikace. Větší právní jistota bude užitečná také pro digitální pracovní platformy, i s ohledem na případné soudní žaloby. Jiné podniky, které digitálním pracovním platformám konkurují tím, že působí ve stejném odvětví, budou mít prospěch z rovných podmínek, pokud jde o náklady spojené s příspěvky na sociální ochranu. Členským státům to přinese vyšší příjmy ve formě dalších daní a příspěvků na sociální ochranu.

Rovněž se má za to, že některé případy špatných pracovních podmínek nebo nedostatečného přístupu k sociální ochraně jsou zhoršovány obtížemi při vymáhání pravidel a nedostatečnou sledovatelností a transparentností, a to i v přeshraničních situacích. Vnitrostátní orgány nemají k údajům o digitálních pracovních platformách a osobách, které jejich prostřednictvím pracují, vždy dostatečný přístup; například o počtu osob vykonávajících práci prostřednictvím platformy pravidelně, o jejich smluvním postavení nebo postavení v zaměstnání nebo o podmínkách, které si tyto digitální pracovní platformy stanovují. Problém sledovatelnosti je obzvláště relevantní v případech, kdy platformy působí přeshraničně, takže není jasné, kde a kým je práce prostřednictvím platformy vykonávána. To vnitrostátním orgánům ztěžuje vymáhání stávajících povinností, včetně příspěvků na sociální zabezpečení.

Digitální pracovní platformy používají pro sladění nabídky a poptávky po práci automatizované systémy. Digitální platformy tyto systémy, i když v různé míře, využívají k přidělování úkolů, monitorování, hodnocení a vyvozování důsledků pro osoby, které jejich prostřednictvím pracují. Tyto postupy se často označují jako „algoritmické řízení“. Ačkoli se algoritmické řízení používá stále více způsoby na širším trhu práce, je jednoznačně nedílnou součástí obchodního modelu digitálních pracovních platforem. Zajišťuje při práci prostřednictvím platformy efektivitu při slaďování nabídky a poptávky, má však také významný dopad na pracovní podmínky. Algoritmické řízení rovněž zakrývá skutečnost, že osoby vykonávající tuto práci jsou vůči digitální pracovní platformě v pozici podřízenosti a tato platforma nad nimi má kontrolu. Potenciál genderové předpojatosti a diskriminace v algoritmickém řízení by rovněž mohl prohlubovat nerovnosti mezi ženami a muži. Pochopení toho, jak algoritmy ovlivňují nebo určují určitá rozhodnutí (například přístup k budoucím pracovním příležitostem nebo bonusům, ukládání sankcí nebo možné pozastavení či omezení účtů), je vzhledem k důsledkům pro příjmy a pracovní podmínky osob pracujících prostřednictvím digitálních pracovních platforem prvořadé. V současnosti však tyto automatizované monitorovací a rozhodovací systémy nejsou dostatečně transparentní a lidé nemají v případě rozhodnutí, která tyto systémy přijmou nebo podpoří, účinný přístup k právní ochraně. Algoritmické řízení v ekonomice platforem je relativně novým a – kromě pravidel EU pro ochranu údajů – do značné míry neregulovaným jevem, který představuje problémy jak pro zaměstnance, tak pro osoby samostatně výdělečně činné pracující prostřednictvím digitálních pracovních platforem.

Digitální pracovní platformy podporují inovativní služby a nové obchodní modely a vytvářejí mnoho příležitostí pro spotřebitele a podniky. Jsou schopny efektivně slaďovat nabídku a poptávku po pracovní síle a poskytují příležitosti k živobytí nebo získání doplňkového příjmu, a to i pro osoby, které čelí překážkám v přístupu na trh práce, jako jsou mladí lidé, osoby se zdravotním postižením, migranti, osoby menšinového rasového a etnického původu nebo osoby s pečovatelskými povinnostmi. Práce prostřednictvím platformy vytváří příležitosti k vytvoření nebo rozšíření klientské základny, někdy i přes hranice. Přináší podnikům mnohem širší přístup ke spotřebitelům, příležitosti k diverzifikaci příjmů a rozvoji nových linií podnikání, a pomáhá jim tak růst. Pro spotřebitele to znamená lepší přístup k výrobkům a službám, které by jinak byly obtížně dosažitelné, i přístup k novému a rozmanitějšímu výběru služeb. Avšak tím, že digitální pracovní platformy zavádějí nové formy organizace práce, zpochybňují stávající práva a povinnosti související s pracovním právem a sociální ochranou.

Ochrany, kterou tyto právní nástroje poskytují, požívají pouze zaměstnanci, kteří spadají do jejich osobní působnosti. Osoby samostatně výdělečně činné, včetně těch, které pracují prostřednictvím platforem, do uvedené působnosti nespadají a obvykle těchto práv nepožívají, čímž se postavení zaměstnance stává vstupní branou k pracovnímu a sociálnímu acquis EU. (Jedinou výjimkou jsou směrnice o rovném zacházení, které se v důsledku širších právních základů vztahují i na přístup k samostatné výdělečné činnosti.)

V souladu s článkem 154 Smlouvy o fungování EU provedla Komise ohledně možných opatření EU ke zlepšení pracovních podmínek při práci prostřednictvím platformy dvoufázovou konzultaci se sociálními partnery. V první fázi, která proběhla od 24. února do 7. dubna 2021, konzultovala Komise se sociálními partnery potřebu iniciativy týkající se práce prostřednictvím platformy a jejího možného směřování. Ve druhé fázi, která proběhla od 15. června do 15. září 2021, konzultovala Komise se sociálními partnery obsah a právní nástroj zamýšleného návrhu.

Společná pravidla, která se budou vztahovat na všechny digitální pracovní platformy působící v EU a zároveň zabrání roztříštěnosti rychle se rozvíjejícího jednotného trhu digitálních pracovních platforem, může stanovit pouze iniciativa EU. To by zajistilo rovné podmínky v oblasti pracovních podmínek a algoritmického řízení mezi digitálními pracovními platformami působícími v různých členských státech. Specifická přidaná hodnota EU tedy spočívá v tom, že v těchto oblastech budou stanoveny minimální normy, které podpoří vzestupnou konvergenci v oblasti zaměstnanosti a sociálních výsledků v celé Unii a usnadní rozvoj ekonomiky platforem v celé EU.

Digitální pracovní platformy mají často sídlo v jedné zemi, ale fungují prostřednictvím osob usazených jinde. 59 % všech osob pracujících prostřednictvím platforem v EU má klienty usazené v jiné zemi. To zvyšuje složitost smluvních vztahů. Pracovní podmínky a rozsah sociální ochrany osob vykonávajících přeshraniční práci prostřednictvím platformy jsou stejně nejisté a silně závisí na jejich postavení v zaměstnání. Vnitrostátní orgány (jako jsou inspektoráty práce, orgány sociální ochrany a daňové orgány) často nevědí, které digitální pracovní platformy v jejich zemi působí, kolik osob prostřednictvím těchto platforem pracuje a na základě jakého postavení v zaměstnání je práce vykonávána. Rizika nedodržování pravidel a překážky při řešení problematiky nehlášené práce jsou v přeshraničních situacích větší, zejména pokud jde o práci prostřednictvím online platforem. V této souvislosti je nejlepší přijmout příslušná opatření zaměřená na řešení přeshraničních problémů spojených s prací prostřednictvím platformy, včetně zejména nedostatku údajů, které by umožnily lepší vymáhání pravidel, na úrovni EU.

Odborové svazy vyzvaly k přijetí směrnice založené na čl. 153 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, která by stanovila vyvratitelnou domněnku pracovního poměru s obráceným důkazním břemenem a souborem kritérií pro ověření postavení v zaměstnání. Trvaly na tom, že tento nástroj by se měl vztahovat jak na online platformy, tak na platformy na místě. Odborové svazy rovněž podpořily zavedení nových práv souvisejících s algoritmickým řízením v oblasti zaměstnanosti a obecně se postavily proti tomu, aby byl pro osoby pracující prostřednictvím platforem zaveden třetí typ postavení v zaměstnání. Zdůraznily potřebu sociálního dialogu. Organizace zaměstnavatelů se shodly na tom, že existují záležitosti, které je potřeba řešit, například pracovní podmínky, chybná klasifikace postavení v zaměstnání nebo přístup k informacím. Opatření by však měla být přijímána na vnitrostátní úrovni případ od případu a v rámci různých vnitrostátních systémů sociálních a pracovněprávních vztahů. Pokud jde o algoritmické řízení, vyzdvihly skutečnost, že důraz by měl být kladen na účinné provádění a vymáhání stávajících a budoucích právních nástrojů. Sociální partneři se neshodli na zahájení jednání o uzavření dohody na úrovni Unie, jak je stanovena v článku 155 Smlouvy o fungování EU. Kromě toho Komise s cílem shromáždit k této iniciativě informace vedla intenzivní dialog s mnoha zúčastněnými stranami, mimo jiné prostřednictvím specializovaných a dvoustranných setkání se společnostmi provozujícími platformy, sdruženími zaměstnanců platforem, odborovými svazy, představiteli členských států, odborníky z akademické obce a mezinárodních organizací a zástupci občanské společnosti. Ve dnech 20. a 21. září 2021 uspořádala Komise dvě specializovaná setkání s provozovateli platforem a zástupci zaměstnanců platforem, aby si vyslechla jejich názory na možné směřování činnosti EU. Evropský parlament vyzval k přijetí důrazných opatření EU pro řešení chybné klasifikace postavení v zaměstnání a pro zvýšení transparentnosti při používání algoritmů, a to i pro zástupce zaměstnanců. K přijetí konkrétních opatření v oblasti práce prostřednictvím platformy rovněž vyzvaly Rada ministrů EU, Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů.

•Sběr a využití výsledků odborných konzultací

Komise najala externí odborníky, aby vypracovali několik studií, jejichž účelem bylo shromáždit relevantní poznatky a které byly použity na podporu posouzení dopadů a přípravu tohoto návrhu:

–„Study to support the impact assessment of an EU Initiative on improving the working conditions in platform work“ (2021), PPMI.

–„Digital Labour Platforms in the EU: Mapping and Business Models“ (2021), CEPS.

–„Study to gather evidence on the working conditions of platform workers“ (2019), CEPS.

Komise své posouzení rovněž založila na přezkumech Evropského expertního centra v oblasti pracovního práva, zaměstnanosti a politik trhu práce (ECE).

–„Thematic Review 2021 on Platform work“ (2021) na základě článků o situaci ve 27 členských státech EU.

–„Case Law on the Classification of Platform Workers: Cross-European Comparative Analysis and Tentative Conclusions“ (2021).

–„Jurisprudence of national Courts in Europe on algorithmic management at the workplace“ (2021).

Komise navíc čerpala z externích odborných poznatků a na podporu posouzení dopadů použila tyto studie a zprávy:

–Zprávy nadace Eurofound: „Employment and Working Conditions of Selected Types of Platform Work“ (2018).

–Zprávy Společného výzkumného střediska: „Platform Workers in Europe. Evidence from the COLLEEM Survey“ (2018) a „New evidence on platform workers in Europe. Results from the second COLLEEM survey“ (2020).

–Zpráva MOP: „The role of digital labour platforms in transforming the world of work“ (2021).

Posouzení Komise se opíralo také o zmapování politik v členských státech, příslušné akademické literatury a judikatury Soudního dvora EU.

•Posouzení dopadů