Při posouzení dopadu a udržitelnosti se přihlíželo k údajům o udržitelnosti dopadů, ke skutečnosti, zda by se změny udály i bez financování ze strany EU a jaké by mohly být alternativní zdroje financování, jakož i ke vzájemnému doplňování nebo překrývání s jinými programy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni EU.

Do pokračujícího provádění programu byly zahrnuty doporučení průběžného hodnocení programu z roku 2011 týkající se například zapojení mladých lidí do pravidelných aktivit a rozšiřování působnosti linek důvěry. Zachovány byly iniciativy na podporu samoregulace, například koalice generálních ředitelů pro zlepšení internetu jako místa pro děti.

Účastníci programu a další politické a odvětvové subjekty vysoce ocenili provedený výzkum a důležitost rozšíření tohoto výzkumu do ostatních částí programu. V konkrétních příspěvcích do průzkumu zdůrazňují potřebu provedení dalšího hloubkového výzkumu týkajícího se chování dětí v on-line prostředí a účinných metod jejich vzdělávání.

Toto hodnocení rovněž potvrdilo, že činnosti programu jsou komplexní a byly zaměřeny na široké spektrum různých skupin zúčastněných stran, které se do nich také zapojovaly. Za nejdůležitější cíle se v hodnocení považovalo „zvyšování povědomí veřejnosti“ a „boj proti nelegálnímu obsahu“, zatímco názory zúčastněných stran se liší a upřednostňují buď „podporu bezpečnějšího on-line prostředí“, nebo „vytvoření znalostní základny“. Přesto se všechny čtyři směry činnosti považovaly za odpovídající potřebám dětí připojených na internet. Program přinesl cílovým skupinám přidanou hodnotu: většina oslovených zúčastněných stran nevěděla o žádných činnostech podobných jejich projektu, které by vykonávaly jiné organizace na vnitrostátní úrovni. Existuje také pádný nepřímý důkaz, že bez financování EU by většina projektů nebyla realizována, nebo přinejmenším nikoliv ve stejné míře, neboť chybí finanční prostředky specificky přidělené na podporu bezpečnějšího využívání on-line technologií dětmi.

Výsledky hodnocení potvrzují, že při provádění programu se počítalo s novými technologiemi a novým chováním na internetu, jako je například vstupování dětí do on-line prostředí ve stále nižším věku prostřednictvím různých hybridních zařízení, a že vzhledem k rychle se měnícímu charakteru tohoto prostředí je potřebná důsledná revize příslušné strategie. Umožnila to pružnost, kterou nabízely roční pracovní programy a výzvy k předkládání návrhů. Zúčastněné strany potvrdily, že program je v mezinárodním měřítku výrazně progresivní a členským státům umožnil dosáhnout vedoucí pozice v dané oblasti a poskytl jim finanční podporu.

Pokud jde o zlepšení do budoucna, více pozornosti by se mohlo věnovat činnostem, jako je sociální práce a další výzkum a projekty zaměřené na zlepšení digitálních dovedností dětí. Zúčastněné strany také zaznamenaly potřebu, aby větší roli při zvyšování účinnosti akcí realizovaných v rámci programu hrály podniky působící v daném odvětví.

Hodnocení potvrdilo, že projekty financované v rámci programu přispívají k dosažení cílů programu. Dělo se tak prostřednictvím zvyšování povědomí veřejnosti o bezpečnějším využívání on-line technologií, posílením spolupráce mezi zúčastněnými stranami, potíráním škodlivého chování na internetu, zapojením dětí do činností v oblasti bezpečnosti internetu a podporou jejich informovanosti o ní. Znepokojení však vyvolala možnost, že účinnost programu a jeho činností by v budoucnu mohla být ohrožena nedostatečným soustavným financováním ze strany EU a neochotou odvětví a národních vlád zapojit se.

Financované projekty často využívaly součinnosti s jinými iniciativami. Skutečnost, že centra bezpečnějšího internetu existují v 27 členských státech, vnímají zainteresované strany jako hlavní přidanou hodnotu programu, protože to umožňuje výměnu poznatků a osvědčených postupů. Potvrzuje to mapování politik bezpečnějšího internetu, jehož závěrem je, že ve většině zemí EU se centra bezpečnějšího internetu považují za základní platformu pro provádění a koordinaci opatření a iniciativ.

–Činnost center pro bezpečnější internet by měla pokračovat dalším posilováním činností v oblasti zvyšování informovanosti, včetně šíření informací a nástrojů pro děti souvisejících s bezpečnějším používáním online technologií a každoročním organizováním Dne bezpečnějšího internetu, podporovat by se mělo další rozšiřování práce linek důvěry a jejich spolupráce s národními systémy ochrany dětí, pokračovat by měla i práce horkých linek, které jsou velkým úspěchem programu.

–Zajistit, aby se centra bezpečnějšího internetu věnovala i znevýhodněným nebo zranitelným dětem (například děti se zdravotním postižením, děti vystavené riziku chudoby, děti migrantů), což by jim díky plné integraci umožnilo využívat výhod digitálních technologií.

–Na úrovni EU a na vnitrostátní úrovni by měl pokračovat výzkum chování dětí v online prostředí a rizik, kterým čelí, aby se znalostní základna udržovala aktualizovaná a aby se zajistilo, že každá činnost bude nadále relevantní a zaměřená na ty oblasti, které si vyžadují největší pozornost. Vzhledem k nedostatku cíleného výzkumu v této oblasti je třeba se zamyslet nad tím, jak podpořit výzkumné pracovníky, aby přispívali k znalostní základně o používání internetu dětmi a poskytovali materiál pro pokračující přípravu opatření, a jak zajistit, aby přístup založený na právech, zřejmý v rámci sítě EUKidsOnline, našel odezvu v příštím výzkumu, s cílem ještě lépe uplatňovat práva dítěte v online prostředí. Cenným zdrojem informací v této souvislosti by mohly být linky důvěry, protože to jsou body prvního kontaktu, na které se obracejí přímo děti a rodiče.

– Pokračovat by se mělo v pravidelném mapování politik bezpečnějšího internetu, aby se získal přehled, jak se v politikách a iniciativách v celé Evropě vnímají a řeší problémy související s bezpečností v online prostředí, a aby byly identifikovány vznikající postupy a přístupy přijímané členskými státy.

Celkově je úloha Komise při koordinaci provádění programu a dohledu nad ním, a to především prostřednictvím center pro bezpečnější internet, pro členské státy a všechny zúčastněné strany velmi hodnotná. Proto by pokračující koordinační úloha Komise v budoucích programech byla přidanou hodnotou.

5.2.Usnadnění monitorování dopadu projektů

Určení a měření dopadu projektů nebylo z důvodu nedostatečných nástrojů pro monitorování možné. Do budoucna se proto doporučuje vybudovat rozsáhlý monitorovací systém a provádět pravidelná nezávislá hodnocení. Je proto třeba pokračovat v dalším zdokonalování ukazatelů plnění a realizace, což umožní porovnávání a lepší posuzování projektů stejného druhu a také zdůrazňování osvědčených postupů.

5.3.Trvalá potřeba efektivní komunikace

Komunikace by měla probíhat mezi všemi příslušnými subjekty a zúčastněnými stranami s cílem sdílet osvědčené postupy, aby bylo zajištěno, že mezi budoucími iniciativami nebude docházet k žádnému překrývání. V této souvislosti by Komise měla dále posilovat existující spolupráci různých příslušných útvarů Komise v otázkách souvisejících s bezpečností internetu a celou škálou nelegálního obsahu a monitorovat konzistentnost jejich práce. Dále by měla být posílena spolupráce a výměna osvědčených postupů mezi různými typy zúčastněných subjektů.

5.4.Podpořit zapojení odvětví a členských států

Hodnocení ukázalo, že činnosti financované v rámci tohoto programu jsou cenné, ale finanční zapojení odvětví je v současné době omezené. Vzhledem ke stávajícím obavám účastníků projektů o budoucí financování iniciativ by se měly hledat možnosti většího zapojení odvětví jako alternativního zdroje financování činností, které v současnosti financuje Komise a do určité míry i národní vlády. To by mohlo být dlouhodobým cílem, který by Komisi umožnil provádět výzkum týkající se toho, jak nejlépe zlepšit (finanční) zapojení odvětví obecně.

Nadále by mělo být podporováno také zapojení členských států do budoucích iniciativ. Při určování úrovně zdrojů pro budoucí aktivity by se proto již v počátečním stádiu měla posuzovat dostupnost vnitrostátních a jiných zdrojů k doplnění financování ze strany EU. Komise by navíc měla jasně a soustavně připomínat potřebu vnitrostátního spolufinancování, aby se žádný členský stát v této politické oblasti nespoléhal výhradně na projekty financované EU. Zdůrazňování osvědčených postupů členských států ze strany Komise a seznamování všech ostatních členských států s těmito postupy by mohlo členské státy motivovat ke zvýšení vnitrostátního financování.