CS Úřední věstník Evropské unie C 376/74

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Strategie účinného uplatňování Listiny základních práv Evropskou unií

KOM(2010) 573 v konečném znění

2011/C 376/14

Zpravodajka: paní BISCHOFF

Spoluzpravodaj: pan PÎRVULESCU

Dne 19. října 2010 se Evropská komise, v souladu s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

sdělení Komise – Strategie účinného uplatňování Listiny základních práv Evropskou unií

KOM(2010) 573 v konečném znění.

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 31. srpna 2011.

Na 474. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 21. a 22. září 2011 (jednání dne 21. září 2011), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 158 hlasy pro, 3 hlasy byly proti a 4 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

EHSV:

1.1 se domnívá, že by Komise měla posílit kulturu základních práv na úrovni EU, zejména tím, že bude provádět monitorování s cílem zajistit, aby byly její legislativní návrhy a celý legislativní proces a rovněž všechny akty, jež přijímá, slučitelné s listinou a dodržovány členskými státy. Vzhledem k tomu, že byly zaznamenány případy vážného porušování listiny, je naléhavě nutné stanovit strategii monitorování a rychlé reakce;

1.2 zdůrazňuje právně závaznou povinnost podporovat základní práva, která se musí stát jedním z nejdůležitějších prvků prováděcí strategie, mimo jiné prostřednictvím nových, cílených iniciativ. Vyzdvihuje dynamický charakter základních práv, jež jsou základním kamenem naší společnosti a hlavním rysem Evropské unie (1);

1.3 má za to, že základní sociální práva jsou „neoddělitelná“ od občanských a politických práv, a vyžadují proto zvláštní strategickou pozornost. Domnívá se, že texty obsažené v příslušných dokumentech jsou již dnes závazné a musí být podporovány;

1.4 vyzdvihuje potřebu zajistit rovnost, zejména mezi muži a ženami, a zaujmout zvláštní přístup ke všem zranitelným skupinám;

1.5 podtrhuje, že na úrovni EU se povinnosti vyplývající z listiny vztahují na všechny orgány, agentury a instituce;

1.6 naléhavě vyzývá členské státy, aby vybudovaly na všech úrovních správy a ve všech oblastech politiky a v legislativních sférách kulturu základních práv zaměřenou na jejich ochranu a podporu a aby prozkoumaly a určily konkrétní dopad procesu provádění právních předpisů do vnitrostátního práva;

1.7 je velmi znepokojen šířením některých politických názorů, které mohou vést a v některých případech skutečně vedou ke zhoršení v oblasti podpory a ochrany základních práv;

1.8 důrazně vyzývá Komisi, aby účinně plnila svou roli strážce Smluv a využívala řízení o nesplnění povinnosti, aniž by zohledňovala politické zájmy;

1.9 navrhuje další opatření a propagační aktivity s cílem povzbudit účinnost prováděcí strategie základních práv;

1.10 vyzývá všechny orgány EU a rovněž její agentury a instituce a členské státy zapojené do provádění základních práv, a především Komisi, aby více stimulovala účast občanské společnosti.

2. Úvod a souvislosti

2.1 Záměrem sdělení Komise je stanovit strategii pro uplatňování listiny v novém právním prostředí, které existuje od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Cílem politiky Komise je zajistit, aby základní práva obsažená v listině byla v Unii co nejúčinnější.

2.2 První část sdělení se zaměřuje na skutečnost, že Evropská komise se velmi snaží jednat tak, aby jí nebylo možné nic vytknout, a jít příkladem, a proto musí listina sloužit jako průvodce při vývoji politik Unie i jejich provádění členskými státy ve všech jeho fázích.

2.2.1 Za prvé musí Komise posílit interní kulturu základních práv, zejména tím, že bude provádět monitorování v zájmu zajištění slučitelnosti svých legislativních návrhů a aktů, jež přijímá, s listinou. Za druhé musí Komise zajistit, že každý jednotlivý akt v rámci legislativního procesu dodržuje ustanovení listiny. To znamená, že jakýkoliv pozměňovací návrh předložený některým ze spoluzákonodárců a rovněž interinstitucionální dialog musí být v souladu s listinou.

2.2.2 A za třetí je třeba zajistit, aby členské státy dodržovaly listinu, když uplatňují právo Unie.

2.3 Druhá část sdělení se zabývá potřebou lépe informovat veřejnost. Aby bylo možné dosáhnout tohoto cíle, jsou zapotřebí cílená opatření konkrétně uzpůsobená různým specifickým situacím.

2.4 Třetí oddíl sdělení se zaměřuje na první výroční zprávu o uplatňování listiny, kterou Komise nedávno přijala. (2) Zpráva má dva cíle: transparentním, trvalým a soudržným způsobem vyhodnotit dosažený pokrok a umožnit každoroční výměnu názorů s Evropským parlamentem a Radou.

3. Obecné připomínky

3.1 EHSV přikládá základním právům nejvyšší důležitost. Vítá, že Komise zveřejnila sdělení Strategie účinného uplatňování Listiny základních práv Evropskou unií. EHSV považuje tento přístup za významný příspěvek ke koncepci, jež navrhuje občanství EU pro každého, kdo v EU žije.

3.1.1 Zásady obsažené ve strategii jsou velmi významné a EHSV upozorňuje především na zásady účinnosti, univerzálnosti a nedělitelnosti, jakož i na zviditelnění a předvídatelnost. EHSV má však za to, že byla zanedbána nebo nebyla dostatečně podrobně prodiskutována celá řada důležitých aspektů, což by se mělo napravit.

3.1.2 Stojí však za to podtrhnout také řadu dalších zásad. Jak uvedl ve svých předchozích stanoviscích, „EHSV se snaží zachovat celkovou soudržnost a zajistit ochranu základních práv, jakož i rovný přístup a nediskriminaci nehledě na profesní skupinu, k níž migrující pracovníci přísluší.“ (3) Právní předpisy EU navíc nesmí zavádět opatření, která by snížila úroveň, jíž provádění zásad doposud dosáhlo (4). Měla by být navržena všechna možná opatření s cílem přesvědčit vlády Polska, Spojeného království a České republiky, aby odstoupily od protokolů umožňujících výjimku z listiny a připojily se ke všeobecnému uplatňování smlouvy.

3.1.3 Výbor vítá četné doplňující prvky, jež strategie obsahuje a které se týkají legislativních aktů. Konkrétně EHSV podporuje, že má jít EU „příkladem“ v oblasti základních práv, a také pokud jde o její vnější politiky, zejména obchodní politiku. Obecně lze říci, že EU by neměla být pouze příkladem v této oblasti, ale měla by rovněž aktivně podporovat demokracii a lidská práva – občanská, politická, hospodářská a sociální – a využívat k tomu svůj mezinárodní vliv.

3.1.4 EHSV vítá závazek Komise a dalších orgánů EU podrobně přezkoumat své legislativní a pracovní postupy, především ty, které se týkají posouzení dopadu a souvisejících subjektů, aby byla zajištěna slučitelnost jejich výsledků se zásadami a specifickým obsahem listiny. Nicméně pokud máme zaručit účinnou ochranu a podporu základních práv, je nezbytné zaměřit se na uplatňování a proaktivní přístupy ze strany členských států. Pokud jde o horizontální sociální doložku (článek 9 SFEU) a základní sociální práva, souvisejícím posouzením dopadu se detailněji zabývá jiné stanovisko EHSV (5).

3.2 Nové hrozby: krize a problémy s bezpečností

3.2.1 Strategie Komise nereaguje na hrozby, které stojí před účinným uplatňováním základních práv a které plynou z rozličných důležitých nových zdrojů nebezpečí. Strategie by tudíž měla vzít na vědomí tento nový vývoj situace a připravit promyšlenou a komplexní reakci.

3.2.2 EHSV již v tomto ohledu zdůraznil, že „v kontextu finanční a hospodářské krize je důležité posílit solidární vazby mezi státy, hospodářskými činiteli a občany a respektovat důstojnost a práva občanů“ (6). „EHSV má dále v tomto období krize pochybnosti, pokud jde o rozpočtové prostředky členských států a Unie a jejich objem, který jsou ochotny mobilizovat na národní i evropské úrovni k zajištění efektivní ochrany lidských práv“. (7)

3.2.3 EHSV ve svém nedávném stanovisku k tématu politiky EU v oblasti boje proti terorismu, a tedy oblasti politiky, v níž mohou být ohrožena mnohá základní práva (lidská důstojnost, ochrana před mučením, ochrana dat, zásada nenavracení), identifikoval praktické problémy související se zefektivňováním zásady dodržování základních práv v rámci procesu formulování a tvorby politik. EHSV vítá skutečnost, že dodržování základních práv bylo stanoveno horizontální prioritou této velmi citlivé oblasti. Závazek Komise dodržovat základní práva by však měl být doplněn o podobný závazek na straně vlád jednotlivých členských států, a to zejména při provádění právních předpisů EU. Ochrana základních práv by se navíc neměla omezovat na fázi koncipování a vytváření nástrojů, ale měla by také pokrývat fázi provádění. (8)

3.3 Nový zásadní rozměr: zákonná povinnost podporovat základní práva

3.3.1 Komise nyní musí vyřešit nejen otázku, jak v rámci své činnosti nejlépe chránit základní práva, ale rovněž to, jak nejlépe podporovat základní práva prostřednictvím nových cílených iniciativ.

3.3.2 V čl. 51 odst. 1 listina také stanoví povinnost „podporovat uplatňování“ základních práv. Tento prvek má pro EHSV zásadní význam. EHSV konstatuje, že Komise se sice jistým způsobem zmiňuje o podpoře základních práv, avšak nevyzdvihuje strategický význam této povinnosti. Strategie by měla tomuto aspektu přičíst alespoň stejnou úroveň strategického významu jako povinnosti dodržovat základní práva.

3.4 Základní sociální práva jsou „neoddělitelná“ od občanských a politických práv, a vyžadují proto zvláštní strategickou pozornost.

3.4.1 EHSV připomíná důležitost nedělitelnosti základních práv, o které se hovoří ve sdělení a na kterou EHSV upozorňoval v několika svých stanoviscích (9), a zároveň konstatuje, že chybí strategický přístup, pokud jde o základní práva sociálního charakteru.

3.4.2 Vzhledem k mimořádné důležitosti základních sociálních práv (10) a dlouhému vývoji v rámci EU to považujeme za nepřijatelné. Vývoj právně závazné listiny, na jehož počátku byla Charta základních sociálních práv pracovníků (1989) a do něhož lze počítat také příspěvky EHSV (11), dále pokračoval Evropskou sociální chartou, kterou do primárního práva EU (12) včlenila Amsterdamská smlouva. Z toho vyplývá, že základní sociální práva, zejména pokud jde o jejich „nejinovativnější“ formu obsaženou v hlavě listiny věnované solidaritě (přičemž solidarita je uznána za jednu z hodnot Unie), vyžadují zvláštní a strategickou pozornost.

3.4.3 EHSV také zdůraznil specifickou úlohu veřejných služeb při zajišťování účinného uplatňování základních práv. (13) Dále Výbor vyzdvihuje význam práv a zásad „třetí generace“ obsažených v listině, zejména v oblasti životního prostředí a ochrany spotřebitele. Tyto zásady a práva by měly být důsledně dodržovány a podporovány, a to i při navrhování a provádění vnější a obchodní politiky.

3.4.4 Pokud jde o zásadu rovnocennosti základních sociálních práv a ekonomických svobod, je EHSV toho názoru, že takový přístup musí být zaručen hlavně primárním právem. Připomíná, že již ve třetím bodě odůvodnění a podrobně v článku 151 SFEU je obsažen cíl zlepšování životních a pracovních podmínek tak, aby bylo možno tyto podmínky vyrovnat a přitom udržet jejich zvýšenou úroveň. Důrazně vyzývá k začlenění protokolu o sociálním pokroku do Smluv, aby tak byla ukotvena zásada rovnocennosti mezi základními sociálními právy a průmyslovými svobodami a tím bylo jasně stanoveno, že ani průmyslové svobody ani pravidla hospodářské soutěže nesmí mít přednost před základními sociálními právy, a to v zájmu jasného vymezení dopadu cíle EU dosáhnout sociálního pokroku (14).

3.5 Je nutné zajistit rovnost, zejména mezi muži a ženami, a zaujmout zvláštní přístup ke všem zranitelným skupinám.

3.5.1 Stejně jako je třeba se zabývat všemi jednotlivými základními (sociálními) právy, je také důležité prozkoumat a zajistit jejich uplatňování a podporu, a to v zájmu nediskriminace a rovnosti. To je obzvláště důležité, pokud jde o rovnost mezi muži a ženami, která již byla uznána v rámci cílů Unie a v článku 23 listiny. Začleňování problematiky rovnosti pohlaví by navíc mělo být součástí veškerých činností.

3.5.2 V rámci ochrany základních práv by se mělo specificky přistupovat ke zranitelným skupinám. EHSV upozorňuje na své nejnovější stanovisko k této problematice (15) a zdůrazňuje potřebu chránit pracovní a sociální práva, zejména pak právo na stávku (16). Dále Výbor podtrhuje význam Evropského fóra pro integraci.

3.5.3 EHSV považuje lidská práva za univerzální a nedělitelná práva, která je třeba chránit a která je nutno zaručit všem lidem, nikoliv pouze občanům EU. „Evropa práv a spravedlnosti“ se nemůže omezovat na osoby, které mají státní příslušnost některého z členských států EU, ale musí se vztahovat na všechny osoby, jež žijí na území EU. Jinak by byl rozměr oblasti prostoru svobody, bezpečnosti a práva týkající se osob neslučitelný s hodnotami a zásadami, na kterých byla Evropská unie založena (nediskriminace, rovné zacházení a spravedlivé jednání a solidarita) (17). EU musí být proaktivní při ochraně základních práv každého jedince, nezávisle na jeho či její státní příslušnosti.

3.5.4 Měl by být potvrzen dynamický charakter základních práv a pro tato práva by měly být zajištěny nové ochranné prostředky odpovídající společenskému vývoji. EHSV se již vyjádřil v tom smyslu, že například digitální společnost, jež spadá do působnosti článku 8 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP) a článků 7 a 8 listiny, potřebuje specifickou ochranu, kterou by se mohly zabývat nové texty (18).

3.5.5 Vládní a policejní činnost se stále více soustřeďuje na etnické menšiny, zejména Romy. Reakce Komise na některá opatření členských států EU, na niž upozorňuje zpráva za rok 2010, byla sice rychlá, avšak v konečném důsledku nebyla účinná. Došlo k vyhoštění skupin Romů, ačkoliv listina výslovně zakazuje hromadné vyhoštění. EU musí zajistit, aby členské státy přestaly provádět tento druh politik.

3.6 Je třeba zvýšit strategický význam nelegislativních aktů.

3.6.1 Sdělení obsahuje velmi málo zmínek o nelegislativních aktech. Vzhledem ke značnému rozsahu politických a finančních činností EU, obzvláště v případě Komise, si tento významný aspekt vyžaduje strategický přístup, aby bylo možné plnit povinnosti v této oblasti vyplývající z listiny, včetně takových citlivých oblastí, jako je obchod zahrnující třetí země. Strategie by se měla zabývat také možnými opomíjeními a nesprávným počínáním.

3.7 Na úrovni EU se povinnosti vyplývající z listiny vztahují na všechny orgány, agentury a instituce; každý tento subjekt má specifickou oblast odpovědnosti.

3.7.1 EHSV oceňuje to, že se sdělení na několika místech zmiňuje o orgánech EU. Tento aspekt však není zohledněn systematicky. Je třeba uvést, že institucionální rámec Unie je vymezen v čl. 13. odst. 1 Smlouvy a že jeho „cílem je podporovat její hodnoty, sledovat její cíle, sloužit jejím zájmům, zájmům jejích občanů a zájmům členských států, jakož i zajišťovat soudržnost, účinnost a kontinuitu jejích politik a činností“. Komise jakožto „strážce Smluv“ musí zajistit soudržný a účinný přístup. EHSV se zase domnívá, že jeho specifická role, pokud jde o ochranu základních práv, je být strážcem hodnot Unie.

3.7.2 Je v pravomoci Komise konkrétně zajistit, aby všechny agentury a instituce, které jsou jí odpovědné, dodržovaly a podporovaly základní práva, a dohlížet na to. To se týká zejména agentur OLAF, FRONTEX a dalších. EHSV vyjádřil v nedávných stanoviscích znepokojení, pokud jde o agenturu FRONTEX. Výbor se znepokojením zaznamenal sérii postupů vlád členských států a agentury FRONTEX v oblasti vyhoštění osob, které budou pravděpodobně potřebovat mezinárodní ochranu (19). Tyto činnosti, jejichž četnost i rozsah narůstají, musejí probíhat za podmínek naprosté transparentnosti a plné odpovědnosti. Výbor doporučuje, aby agentura FRONTEX a Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu spolupracovaly s cílem účinně zabránit jakémukoliv porušování lidských práv. Vyhoštění osob do zemí či oblastí, kde je ohrožena jejich bezpečnost, je zjevným porušením zásady nenavracení. Navíc EHSV také navrhl, aby byli zaměstnanci agentury FRONTEX zvláště proškoleni s cílem zajistit vyšší úroveň ochrany základních práv. (20)

3.7.3 Všechny ostatní orgány budou ještě muset věnovat významnou část svých činností rozvoji soudržné a účinné strategie pro dodržování a podporu základních práv a zvážit úpravu již přijatých textů (21) ve smyslu tohoto stanoviska. Zejména Rada musí vzít svou úlohu vážně, jelikož je platformou členských států pro ochranu a podporu základních práv.

3.8 Na úrovni členských států

3.8.1 Jelikož je dodržování základních práv předpokladem a hlavním závazkem členství v EU, musí hrát členské státy důležitou úlohu v zajišťování toho, že budou tato práva skutečností. Proto EHSV vítá záměr Komise provést preventivní strategii a zároveň zajistit, aby členské státy při uplatňování práva EU dodržovaly listinu. Bude zapotřebí vybudovat na všech úrovních správy a ve všech oblastech politiky a v legislativních sférách kulturu základních práv zaměřenou na jejich ochranu a podporu a prozkoumat a určit konkrétní dopad procesu provádění právních předpisů do vnitrostátního práva. Aby se však předešlo vytváření falešných očekávání, je třeba zdůraznit, že členské státy – ačkoli jsou jinak vázány prostřednictvím významných, v různém rozsahu ratifikovaných mezinárodních aktů týkajících se ochrany práv – jsou povinny chránit a podporovat práva a zásady obsažené v listině pouze v rámci provádění práva EU.

3.8.2 EHSV důrazně vyzývá Komisi, aby účinně plnila svou roli strážce Smluv a využívala řízení o nesplnění povinnosti, aniž by zohledňovala politické zájmy. Pokud jde o ochranu základních práv, je stávající postup příliš pomalý a naprosto nevhodný. Vzhledem k významu této oblasti a možnému ohrožení života, bezpečnosti, blahobytu a důstojnosti osob, musí být opatření EU rychlá, včasná a rozhodná a musí neprodleně zapojit veškeré udělené pravomoci.

3.8.3 EHSV rozhodně doporučuje Komisi, aby se vyvarovala prioritního zpracování – formou řízení o nesplnění povinnosti – případů porušení právních předpisů, jež se týkají zásadních otázek, nebo případů porušení, jejichž negativní dopady pro občany EU jsou mimořádně velké. Všechna práva obsažená v listině, konkrétně sociální práva, si jsou rovnocenná a žádný orgán, ani Evropská komise, nemá právo či schopnost některá práva upřednostňovat.

3.8.4 Podle názoru EHSV je nepřijatelné, aby některé členské státy využily systému opt-out, jelikož takové výjimky mohou vést k situacím, které by mohly mít závažný dopad na ochranu práv občanů a pracovníků obsažených v Listině základních práv EU nebo na vymáhání těchto práv v rámci Evropské unie. Komise a všechny ostatní orgány EU by měly prozkoumat možnost vybídnout země, které nadále využívají možnosti opt-out, tedy výjimky z listiny, aby v plné míře přijaly všechny povinnosti vyplývající z tohoto nástroje podpory základních práv a každý rok podávaly zprávu o opatřeních, která v tomto ohledu přijaly, a o opatřeních přijatých na úrovni členských států za účelem účinného uplatňování základních práv, jak je stanoveno v listině.

3.9 Úloha dalších mezinárodních závazků je podceňována.

3.9.1 Sdělení se zmiňuje o řadě dalších mezinárodních závazků. Avšak ani toto není pojato komplexně. Je proto také zapotřebí strategický přístup. To konkrétně požaduje článek 53 listiny EU jako minimální úroveň ochrany, pokud jde o úmluvy OSN, (revidovanou) Evropskou sociální chartu a v neposlední řadě o EÚLP, jak zdůrazňuje čl. 52 odst. 3. V zásadě to samé platí u judikatury dalších mezinárodních subjektů, zejména Evropského soudu pro lidská práva, jakožto minimální úrovně ochrany.

3.10 Další opatření

3.10.1 EHSV vyzdvihl význam účinných donucovacích opatření. (22) Úloha Soudního dvora Evropské unie musí být posílena, pokud jde o monitorování provádění práv obsažených v listině a také s ohledem na příslušné protokoly. Zejména je třeba zveřejňovat jeho judikaturu, rovněž s ohledem na příslušné protokoly.

3.10.2 Za účelem účinné ochrany lidských práv by ve všech členských státech měly být plně dodržovány všechny právní předpisy a měly by být předmětem pravidelného předkládání zpráv. Sem patří také zejména pravomoc soudů předkládat právní předpisy a opatření státní správy vyšší soudní instanci za účelem jejich přezkumu z hlediska porušení základních a lidských práv. Stejně tak by mělo být zaručeno právo občanů stěžovat si u příslušných vnitrostátních a evropských soudů na porušování základních práv.

3.10.3 Je zapotřebí přidělit příslušným strukturám veškeré potřebné prostředky. To se primárně týká samotného EHSV, Komise a všech dalších orgánů EU. Sdělení se specificky nevěnuje konkrétním opatřením na podporu institucionální kapacity. Proces, v jehož rámci probíhají opatření EU na ochranu základních práv a posiluje se legislativní a politický proces, vyžaduje čas a významné prostředky (například na odbornou přípravu zaměstnanců). Ve sdělení se ukazuje, že neexistuje žádný konkrétní plán pro přechod do této fáze. EHSV upozorňuje na to, že bez jasné a silné záruky budování kapacit bude většina cílů této politiky přinejmenším v krátkodobém horizontu výrazně narušena. To platí jak v případě Komise (23), tak například v případě Agentury Evropské unie pro základní práva. (24) Proto by měla být posílena zejména tato agentura a zapojena do všech synergických opatření. Měla by se také plánovat aktivní účast národních komisí pro lidská práva, ombudsmanů a všech dalších ochránců lidských práv.

3.11 Opatření na podporu základních práv

3.11.1 Unie by měla usilovat o posílení právního rámce pro základní sociální práva. Za tímto účelem bude nutné, aby EU přistoupila k revidované Evropské sociální chartě a jejím protokolům. Co se týče členských států, měla by jim Unie doporučit ratifikaci všech relevantních nástrojů v oblasti základních (sociálních) práv (včetně pozměňujících a dodatečných/opčních protokolů). U těch dokumentů, u nichž se ratifikace ze strany EU nezdá možná, by se měly zapojit všechny prostředky s cílem učinit jejich obsah právně závazným.

3.11.2 Systematické začleňování nějaké problematiky znamená, že každá správní jednotka bude povinna nejen přezkoumat obvyklé (zejména zákonodárné) činnosti, ale bude se od ní také očekávat, že každoročně navrhne jedno či dvě konkrétní opatření na podporu základních práv. Kromě toho by měl být dále rozpracován „kontrolní seznam základních práv“, přičemž by měl vzít v potaz zejména povinnost podporovat základní práva, aspekt začleňování tematiky rovnosti pohlaví do všech oblastí a udržitelný rozvoj.

3.11.3 Komise by měla iniciovat více projektů. Tyto projekty by se měly věnovat také ochraně obhájců lidských práv. Měla by se zlepšit jak vnitřní, tak vnější spolupráce. EHSV by chtěl odkázat na své stanovisko, v němž „požaduje, aby ekonomická, sociální a kulturní práva měla v politikách Evropské unie větší význam, a to díky využívání zeměpisných a tematických nástrojů, které má dispozici, zejména Evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (EIDHR) jako doplňkového nástroje“, což by zajistilo uznání sociálního dialogu jako priority. (25) Komise by také měla otázku ochrany a podpory lidských práv konzultovat s dalšími mezinárodními organizacemi.

3.11.4 EHSV je znepokojen nízkou úrovní povědomí veřejnosti o listině a základních právech. Je zapotřebí většího úsilí o zvýšení její viditelnosti. Listina je klíčový dokument a její obsah by měl být propagován a měl by být referenčním bodem pro naprostou většinu Evropanů. EHSV doporučuje, aby Komise zvýšila své úsilí o splnění tohoto nelehkého úkolu. V tomto ohledu by se komunikace s veřejností neměla zaměřovat na šíření vypracovaných zpráv, ale spíše na aktivní opatření, která by zajistila, že se listina stane referenčním dokumentem pro každého občana Evropské unie.

3.11.5 EHSV vítá všechny činnosti (včetně činností vykonávaných členskými státy) zaměřené na specifickou přípravu všech dotčených skupin, zejména pracovníků právních orgánů, a na zlepšení informování veřejnosti, avšak jedná se pouze o jeden z aspektů nezbytné komunikační strategie. Zásadní význam má schopnost přímo komunikovat s veřejností. To platí zvláště tehdy, pokud se podíváme na zkušenosti sítě SOLVIT, v jejímž rámci Komise aktivně vyhledává informace, včetně informací od příslušných zúčastněných stran. Stejný přístup je třeba zaujmout v souvislosti se základními právy obecně a sociálními právy konkrétně.

3.12 „Zátěžový test“

3.12.1 Účinnost základních práv musí být prokázána v praxi, zejména v období hospodářské krize nebo tam, kde existuje silný politický tlak. EHSV je velmi znepokojen šířením některých politických názorů, které mohou vést a v některých případech skutečně vedou k závažným porušováním základních práv a ke zhoršení v oblasti jejich podpory a ochrany.

3.12.2 Soudní dvůr EU se již zabýval důležitými případy souvisejícími se základními právy, když zrušil platnost sekundárních právních předpisů s ohledem na nediskriminaci (26) a ochranu údajů (27) nebo když zabránil vnitrostátním právním předpisům, které předpokládaly trest odnětí svobody v případě „nelegálního pobytu státních příslušníků třetích zemí“. (28)

3.12.3 EHSV také se znepokojením pozoruje hromadné vyhošťování Romů, zacházení s lidmi ze severní Afriky, kteří nemají dokumenty, omezování svobody slova, zejména ve sdělovacích prostředcích, atd. Je třeba se specificky zabývat všemi právními předpisy umožňujícími nepoužít či omezit základní (sociální) práva (například právo na stanovení maximálního počtu pracovních hodin).

3.12.4 Finanční a hospodářská krize vyvíjí značný tlak na základní sociální práva. Žádné pakty, plány obnovy či další opatření EU nebo členských států v žádném případě nesmí porušovat základní (sociální) práva, jako právo na informace a projednávání v podniku na kolektivní vyjednávání a kolektivní akce s plnou autonomií sociálních partnerů a rovněž veřejných a sociálních služeb, ale naopak by je měly dodržovat a podporovat.

3.13 Občanská společnost: velmi posílen by měl být aspekt účasti.

3.13.1 Obecně lze říci, že strategie hovoří o potřebě zohlednit názory zainteresovaných stran. EHSV v mnoha svých stanoviscích zdůraznil tento důležitý aspekt v oblasti základních práv. (29) Pojem „zúčastněné strany“ se zdá být dostatečně široký, aby zahrnul všechny subjekty. Pro EHSV je však nadmíru důležité, aby byla výslovně zohledněna jeho úloha poradní instituce. To samé se vztahuje na sociální partnery na úrovni EU (článek 152 SFEU).

3.13.2 Provádění základních práv se nejvíce dotýká konkrétních jedinců, ale i občanské společnosti obecně. Zainteresované strany musí hrát výraznou úlohu. Proto musí být pravidelně, v plné míře a účinně zapojovány do tohoto procesu.

3.13.3 Zejména EHSV by měl být pravidelně a včas zapojován a konzultován, především v souvislosti s výroční zprávou připravovanou Komisí. Jakožto strážce hodnot EU a zástupce organizované občanské společnosti má Výbor nejlepší pozici pro kontakt s občanskou společností.

3.13.4 EHSV bude každoročně vypracovávat stanovisko o uplatňování Listiny základních práv (při zvláštním zohlednění základních sociálních práv), sociálních horizontálních doložek (články 8, 9, 10 SFEU) a ostatních sociálněpolitických ustanovení Lisabonské smlouvy (zejména články 145 až 166 a článek 168 SFEU), jakož i sekundárního práva a ostatních právních a politických opatření z hlediska dodržování a podpory cílů a záměrů. Přitom přezkoumá a zhodnotí, do jaké míry přispívají k sociálnímu rozvoji EU a k rozvoji z hlediska základních práv. Stanovisko bude obsahovat i případná doporučení, jak lze prostřednictvím konkrétních opatření lépe dosáhnout cílů a záměrů.

Před vypracováním stanoviska se pokaždé uskuteční slyšení, na němž budou kromě sociálních partnerů a zástupců různých zájmů moci předložit i další velké reprezentativní organizace občanské společnosti ze sociální oblasti své specifické postoje a zprávy. Toto výroční stanovisko EHSV bude předloženo a objasněno zástupcům institucí EU, zejména Evropské radě, Radě, Evropskému parlamentu, Komisi, Soudnímu dvoru a ECB.

Dále budou pořádány konference týkající dodržování účinného provádění listiny. Díky nim budou rovněž posíleny vazby s Agenturou pro základní práva.

3.13.5 Výroční zpráva je užitečný nástroj pro hodnocení pokroku v rámci určité politiky. Měla by být snadno dostupná. EHSV vyzývá Komisi a Agenturu pro základní práva, aby využily příležitosti a zapojily občanskou společnost do přípravy zprávy a aby byly otevřeny nezávislým posudkům toho, jak jsou na úrovni EU i za jejími hranicemi chráněna základní práva. Výbor jakožto zástupce organizované občanské společnosti je připraven proces zprostředkovat a přispět do výroční zprávy. Výroční zpráva musí vzít v potaz situace, které se z různých důvodů nestávají předmětem peticí nebo soudních jednání. V této souvislosti by zpráva měla přivítat informace, které poskytují různé organizace zabývající se otázkami základních práv, a také z nich vycházet.

3.13.6 Ačkoliv EHSV uznává význam výroční zprávy, domnívá se, že se první výroční zpráva nezaměřuje dostatečně důsledně na všechna základní práva, která jsou obsažena v listině. Zpráva zdůrazňuje řadu klíčových oblastí v části věnované nejdůležitějšímu vývoji, avšak kritéria výběru jsou nejasná. Tento selektivní přístup nepomáhá s určením mezer v provádění a dokonce by mohl být signálem toho, že některá základní práva jsou upřednostňována před jinými, což je ještě více znepokojující.

V Bruselu dne 21. září 2011. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Stanovisko EHSV k tématu Transatlantické vztahy a mezinárodní propagace evropského sociálního modelu, Úř. věst. C 51, 17.2.2011, s. 20.

(2) KOM(2011) 160 v konečném znění, přijato dne 30. března 2011.

(3) Stanovisko EHSV k tématu Dodržování základních práv v evropských politikách a právních předpisech v oblasti přistěhovalectví, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 29, odst. 4.2.3.

(4) Stanovisko EHSV k tématu Na cestě k Listině základních práv Evropské unie, Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 26, odst. 3.1.3 (není k dispozici v českém jazyce).

(5) Stanovisko EHSV k tématu Posílení soudržnosti EU a koordinace politiky EU v sociální oblasti díky nové horizontální sociální doložce podle článku 9 SFEU (zatím nebylo zveřejněno v Úř. věst.).

(6) Stanovisko EHSV k tématu Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 4.2.4.2.

(7) Stanovisko EHSV k tématu Dodržování základních práv v evropských politikách a právních předpisech v oblasti přistěhovalectví, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 29, odst. 4.3.4.

(8) Stanovisko EHSV k tématu Politika EU pro boj proti terorismu: dosažené úspěchy a budoucí úkoly (Úř. věst. C 218, 23.7.2011, s. 91) – SOC/388, odst. 4.5.1 a 4.5.2.

(9) Stanovisko EHSV k tématu Na cestě k Listině základních práv Evropské unie, Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 26, odst. 3.1.1 (není k dispozici v českém jazyce); stanovisko EHSV týkající se Agentury Evropské unie pro základní práva, Úř. věst. C 88, 11.4.2006, s. 37, odst. 2.1; stanovisko EHSV Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 3.5.

(10) Stanovisko EHSV k tématu Na cestě k Listině základních práv Evropské unie, Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 26, odst. 3.1.3 (není k dispozici v českém jazyce).

(11) Stanovisko EHSV týkající se základních práv Společenství, Úř. věst. C 126, 23.5.1989, s. 4.

(12) 5. bod odůvodnění Smlouvy o EU a čl. 151 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.

(13) Stanovisko EHSV k tématu Dodržování základních práv v evropských politikách a právních předpisech v oblasti přistěhovalectví, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 29, odst. 4.3.4.

(14) Stanoviska EHSV k obnovené sociální agendě, Úř. věst. C 182, 4.8.2009, s. 65, a k tématu Sociální rozměr vnitřního trhu, Úř. věst. C 44, 11.2.2011, s. 90.

(15) Stanovisko EHSV k tématu Dodržování základních práv v evropských politikách a právních předpisech v oblasti přistěhovalectví, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 29.

(16) Stanovisko EHSV k tématu Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 4.1.9.

(17) Stanovisko EHSV k tématu Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 3.5.

(18) Stanovisko EHSV k tématu Posílení digitální gramotnosti, elektronických dovedností a začlenění do informační společnosti, CESE Úř. věst. C 318, 29.10.2011, s. 9, odstavec 7.

(19) Stanovisko EHSV k tématu Přidaná hodnota společného evropského azylového systému pro žadatele o azyl i pro členské státy Evropské unie, Úř. věst. C 44, 11.2.2011, s. 17, odst. 4.19.

(20) Stanovisko EHSV k tématu minimálních norem pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany, Úř. věst. C 18, 19.1.2011, s. 85, odst. 4.2.1.9.

(21) Usnesení Evropského parlamentu ze dne 15. prosince 2010, Závěry Rady z 24. a 25. února 2011.

(22) Stanovisko EHSV k tématu Na cestě k Listině základních práv Evropské unie, Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 26, odstavce 3.1.4 a 3.3.3 (není k dispozici v českém jazyce).

(23) Stanovisko EHSV k tématu Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 1.4; stanovisko EHSV k tématu Základní práva v evropských právních předpisech v oblasti přistěhovalectví, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 29, odst. 2.15.

(24) Stanovisko EHSV k tématu Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 3.7; stanovisko EHSV týkající se Agentury Evropské unie pro základní práva, Úř. věst. C 88, 11.4.2006, s. 37.

(25) Stanovisko EHSV Evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR) (stanovisko z vlastní iniciativy), odst. 1.1 a 1.2.

(26) Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. března 2011 – Věc C-236/09 – Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL (Zohlednění kritéria pohlaví jakožto faktoru pro posouzení pojistného rizika).

(27) Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. listopadu 2010 – Věc C-92/09 a C-93/09 – Volker und Markus Schecke (Zveřejňování informací o příjemcích zemědělských podpor).

(28) Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. dubna 2011 – Věc C-61/11 PPU – El Dridi (právní předpis, který „stanoví uložení trestu odnětí svobody neoprávněně pobývajícímu státnímu příslušníkovi třetí země pouze z toho důvodu, že v rozporu s příkazem k opuštění území tohoto státu v určité lhůtě setrvává na uvedeném území, aniž k tomu má legitimní důvod.“).

(29) Stanovisko EHSV k tématu Na cestě k Listině základních práv Evropské unie, Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 26, odst. 3.4 (není k dispozici v českém jazyce); stanovisko EHSV k tématu Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 80, odst. 4.3.