CS    CS 
 
 
 EVROPSKÁ  
KOMISE   
V Bruselu dne 22.5.2015  
COM(2015) 214 final  
  
SDĚLENÍ KOMISE RADĚ  
v souladu s článkem 395 směrnice Rady 2006/112/ES   
 
2 SDĚLENÍ KOMISE RADĚ  
v souladu s  článkem  395 směrnice Rady 2006/112/ES  
1. SOUVISLOSTI  
Podle článku 395 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o 
společném systému daně z  přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada 
na návrh Komise jednomyslně povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl 
zvláštní opatření odchylující se od této směrni ce, jejichž cílem je zjednodušit postup 
výběru DPH nebo zabránit určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se 
daňovým povinnostem. Jelikož tento postup stanoví odchylky od všeobecných zásad 
pro DPH, měly by být tyto odchylky v souladu s  ustálenou judikat urou Evropského 
soudního dvora1 přiměřené a mít omezenou působnost.  
Dopisem, který Komise zaevidovala dne 12. února 2015, požádala Itálie o  povolení 
zavést opatření odchylující se od článku 193 směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 
odst. 2 uvedené směrnice i nformovala Komise o žádosti Itálie ostatní členské státy 
dopisem ze dne 16. března 2015. Dopisem ze dne 17. března 2015 oznámila Komise 
Itálii, že má k dispozici všechny údaje nezbytné k posouzení její žádosti.  
Itálie žádá o povolení uplatňovat mechanismus  přenesení daňové povinnosti u všech 
dodávek tzv. velkým maloobchodníkům.  
2. PŘENESENÍ  DAŇOVÉ  POVINNOSTI  
Osobou povinnou odvést DPH je podle článku 193 směrnice o DPH osoba povinná k 
dani uskutečňující dodání zboží nebo poskytnutí služby. Účelem mechanismu 
přenesení daňové povinnosti je přesunout uvedenou povinnost na osobu povinnou 
k dani, které je zboží dodáno nebo jíž jsou služby poskytnuty.  
3. ŽÁDOST  
Itálie v souladu s článkem 395 směrnice o DPH požaduje, aby jí Rada na návrh 
Komise povolila uplatnit zvlášt ní opatření odchylující se od článku 193 směrnice o 
DPH, pokud jde o použití mechanismu přenesení daňové povinnosti u dodávek tzv. 
velkým maloobchodníkům, což je pojem, který odkazuje na hypermarkety, 
supermarkety a diskontní prodejny, které by byly identi fikovány prostřednictvím 
svého kódu činnosti. Odchylka by se použila na všechny druhy spotřebního zboží 
dodávaného těmto velkým maloobchodníkům a určeného k prodeji konečným 
spotřebitelům. Jelikož opatření závisí na povolení Radou, nevstoupilo dosud v Itál ii v 
platnost.  
4. STANOVISKO  KOMISE  
Žádosti, které Komise obdrží v souladu s článkem 395, se přezkoumávají s cílem 
ujistit se o tom, zda byly splněny základní podmínky pro udělení povolení, tj.  zda 
navrhované konkrétní opatření zjednodušuje postupy pro osoby povinné k  dani 
a/nebo daňovou správu nebo zda návrh zabraňuje určitým druhům daňových úniků 
nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. V této souvislosti Komise vždy jednala 
                                                            
1  Viz např. věc C 489/09, bod 27.  
 
3 rezervovaně a obezřetně, aby zajistila, že odchylky nenarušují fungování 
všeobecného sy stému DPH, mají omezenou působnost a jsou nezbytné a přiměřené.  
Veškeré odchylky od systému dělených plateb proto představují pouze krajní řešení a 
mimořádné opatření v  doložených případech podvodů a musí poskytovat záruky, 
pokud jde o  nezbytnost a výjimeč nou povahu udělené odchylky, dobu trvání opatření 
a zvláštní povahu dotčených produktů. Přenesení daňové povinnosti se nemá 
soustavně používat jako kompenzace nedostatečného dohledu ze strany správců daně 
některého členského státu.  
V této souvislosti je tř eba připomenout, že politikou Komise vždy bylo zvažovat 
odchylky od mechanismu přenesení daňové povinnosti pouze v případě, kdy zároveň 
dotčené zboží nemůže dosáhnout konečné spotřeby, slabý daňový poplatník na 
počátku obchodního řetězce je nahrazen poplat níkem spolehlivým a neexistuje riziko 
přesunu podvodného jednání na maloobchodní úroveň nebo do jiných členských 
států, které tento mechanismus nepoužívají.  
Žádost je založena na makroekonomických údajích poskytnutých Itálií, které 
naznačují, že stupeň vyh ýbání se daňovým povinnostem v oblasti maloobchodu je 
přibližně o 11 % nižší než za ekonomiku jako celek (16,04 % ve srovnání s 27,12 %). 
Od přesunutí povinnosti na část maloobchodu (tj. na velké maloobchodníky) Itálie 
očekává zvýšení příjmů z DPH.  
Komise má zaprvé důvod pochybovat o tom, že takové plošné a nerozlišující 
uplatnění mechanismu přenesení daňové povinnosti na velmi velký počet výrobků, 
jež jsou v tomto případě určeny zejména ke konečné spotřebě, by stále mohlo být 
považováno za zvláštní opatřen í ve smyslu článku 395 směrnice o DPH.  
Kromě toho lze v případě potřeby poukázat na to, že nebyla prokázána ani povaha 
ani rozsah možných konkrétních problémů s podvody v souvislosti s dodavateli (z 
nichž část jsou samy velké a střední podniky) odvětví vel kého maloobchodu. Není 
tudíž zjištěno, že by mechanismus přenesení daňové povinnosti byl v této souvislosti 
vhodným opatřením, neboť tento mechanismus, přestože může být přiměřený např. 
pro případy „kolotočového podvodu“, není schopen napomáhat v boji prot i všem 
formám podvodů (jako je tzv. černá ekonomika, která funguje bez plnění jakýchkoli 
povinností spojených s DPH), nebo obecně proti jiným příčinám nevybrání DPH. V 
této souvislosti má Komise vážné pochybnosti o tom, že požadované opatření by 
mělo pozit ivní dopad, který italské orgány očekávají.  
Kromě toho italské orgány neprokázaly, že druh dotčeného zboží je takové povahy, 
která by měla znemožnit provádění auditů s pomocí běžných kontrolních prostředků, 
což by odůvodňovalo potřebu zavést mechanismus přenesení daňové povinnosti.  
Opatření spočívající v přesunutí povinnosti platit celkovou výši DPH ve vztahu ke 
zboží určenému ke konečné spotřebě u podstatné části spotřebitelského trhu na 
maloobchodní úroveň by pravděpodobně přesunulo podvodné jednání na tuto 
úroveň, aniž by bylo zaručeno, že by rovněž fakticky mělo pozitivní dopad. Je 
rovněž pravděpodobné, že opatření povede k přesunutí podvodného jednání do 
ostatních členských států tím, že umožní získání zboží „bez DPH“ v rámci 
mechanismu přenesení daňo vé povinnosti (z ekonomického hlediska) s cílem jeho 
prodeje na černém trhu kdekoli v Evropské unii.  
Na základě těchto skutečností Komise zastává názor, že  odchylka v  této oblasti není 
odůvodněná.  
 
4 5.  ZÁVĚR  
Na základě výše uvedených skutečností vznáší Komise proti žádosti Itálie námitku.