Také ostatní evropské instituce považují přezkum za klíčovou iniciativu na podporu cílů unie kapitálových trhů. Zpráva Evropského parlamentu o dalším vývoji unie kapitálových trhů požaduje, aby Komise posoudila, zda kapitálové požadavky na investice do podniků, zejména malých a středních podniků (MSP), neodrazují od dlouhodobých investic. V závěrech Rady k akčnímu plánu pro unii kapitálových trhů se Komise vyzývá, aby posílila úlohu pojistitelů jako dlouhodobých investorů a posoudila způsoby, jak motivovat dlouhodobé investice do podniků, zejména malých a středních podniků, aniž by byla ohrožena finanční stabilita nebo ochrana investorů.

Evropská komise má právní mandát provést komplexní přezkum klíčových prvků směrnice Solventnost II, zejména jejích kapitálových požadavků vycházejících z rizik a pravidel pro oceňování dlouhodobých závazků, a vyvodit závěry z prvních pěti let zkušeností s tímto rámcem. Tyto zkušenosti rovněž ukázaly, že by se proporcionalita směrnice Solventnost II mohla zlepšit, a zdůraznily, že na úrovni EU chybí konkrétní předpisy, které by řešily narůstání systémových rizik, zajišťovaly připravenost na krize nebo v případě potřeby řešily problémy pojistitelů.

Hlavní kompromis při řešení těchto problémů se týká celkového kvantitativního dopadu přezkumu. Výrazné zvýšení kapitálových požadavků by pojistitelům bránilo přispět k ekologickému a udržitelnému oživení. Výrazné snížení by zároveň ohrozilo ochranu pojistníků a finanční stabilitu.

Odstavec 49 začleňuje do článku 132 o zásadě „obezřetného jednání“ pro investice makroekonomické úvahy. Pojistitelé budou muset ve své investiční strategii zohlednit pravděpodobný makroekonomický vývoj a vývoj na finančních trzích a posoudit, do jaké míry mohou jejich investice zvýšit systémové riziko. Orgány dohledu budou povinny poskytnout vstupní informace konkrétním podnikům, pokud jde o zvláštní makroobezřetnostní aspekty.

(9)Před udělením povolení by měl orgán dohledu domovského členského státu konzultovat orgány dohledu všech dotčených členských států. S ohledem na nárůst přeshraničních pojišťovacích činností je nezbytné posílit konvergentní uplatňování práva Unie v případech přeshraniční pojišťovací činnosti a výměnu informací mezi orgány dohledu, zejména před udělením povolení. Pokud je tedy třeba konzultovat více orgánů dohledu, měl by mít každý dotčený orgán dohledu možnost požádat o společné posouzení žádosti o povolení orgán dohledu členského státu, v němž probíhá povolovací řízení.

(8)Pojišťovny a zajišťovny mohou podat žádost o povolení v kterémkoli členském státě. Informace o předchozích žádostech a výsledcích posouzení těchto žádostí by mohly poskytnout zásadní informace pro posouzení jejich žádosti. Proto by měl být orgán dohledu informován žádající pojišťovnou nebo zajišťovnou o předchozích zamítnutích nebo odnětích povolení v jiném členském státě.

(7)Směrnice 2009/138/ES se nevztahuje na asistenční služby, pokud jsou splněny podmínky čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice. První podmínka stanoví, že asistenční služby musí souviset s nehodami nebo poruchami silničního vozidla, k nimž dojde na území členského státu pojišťovny poskytující pojistnou ochranu. Uvedené ustanovení by mohlo znamenat požadavek, aby měl poskytovatel asistenčních služeb pro silniční vozidla v případě nehody nebo poruchy, ke které dojde těsně za hranicemi, povolení jako pojistitel, a mohlo by asistenční služby nepřiměřeně narušit. Z tohoto důvodu je vhodné tuto podmínku přezkoumat. Podmínka podle čl. 6 odst. 1 písm. a) směrnice 2009/138/ES by proto měla být rozšířena i na nehody nebo poruchy silničního vozidla pojištěného u tohoto podniku, k nimž příležitostně dochází v sousední zemi.

(5)Rámec EU pro udržitelné financování bude hrát klíčovou roli při plnění cílů Zelené dohody pro Evropu a environmentální regulace by měla být doplněna takovým rámcem pro udržitelné financování, který směruje finance do investic, jež snižují expozici vůči těmto klimatickým a environmentálním rizikům. Ve svém sdělení ze dne 6. července 2021 o strategii financování přechodu k udržitelnému hospodářství se Komise zavázala navrhnout změny směrnice 2009/138/ES s cílem důsledně začlenit rizika týkající se udržitelnosti do systémů řízení rizik pojistitelů tím, že bude od pojistitelů vyžadovat analýzu scénářů změny klimatu.

(4)Ve svém sdělení ze dne 11. prosince 2019 o Zelené dohodě pro Evropu se Komise zavázala lépe začlenit do obezřetnostního rámce Unie řízení klimatických a environmentálních rizik. Zelená dohoda pro Evropu je nová růstová strategie Unie, která má za cíl transformovat EU na moderní a konkurenceschopnou ekonomiku efektivně využívající zdroje, která v roce 2050 nebude produkovat žádné emise skleníkových plynů. Přispěje k cíli týkajícímu se budování hospodářství ve prospěch lidí, posílí sociálně tržní hospodářství Unie a pomůže zabezpečit, aby bylo připraveno na budoucnost a aby zajišťovalo stabilitu, zaměstnanost, růst a investice. Ve svém návrhu ze dne 4. března 2020 týkajícím se evropského právního rámce pro klima navrhla Komise, aby byl cíl spočívající v dosažení klimatické neutrality a odolnosti vůči změně klimatu do roku 2050 v Unii závazný. Uvedený návrh byl přijat Evropským parlamentem a Radou a vstoupil v platnost dne 29. července 2021. Ambice Komise zajistit globálně vedoucí postavení EU na cestě do roku 2050 byla znovu zdůrazněna ve zprávě o strategickém výhledu z roku 2021, v níž je jako strategická oblast činnosti uvedeno budování odolných hospodářských a finančních systémů, které obstojí i v budoucnu.

(3)Jak bylo zdůrazněno ve sdělení Komise ze dne 24. září 2020 „Unie kapitálových trhů pro občany a podniky“, motivace institucionálních investorů, zejména pojistitelů, k provádění dlouhodobějších investic bude mít zásadní význam pro podporu obnovy rekapitalizace v podnikovém sektoru. Aby se usnadnil příspěvek pojistitelů k financování hospodářského oživení Unie, měl by být obezřetnostní rámec upraven tak, aby lépe zohledňoval dlouhodobou povahu pojišťovací činnosti. Při výpočtu solventnostního kapitálového požadavku podle standardního vzorce by měla být zejména usnadněna možnost použít příznivější standardní parametr pro akciové investice, které jsou drženy s dlouhodobou perspektivou, za předpokladu, že pojišťovny a zajišťovny dodržují spolehlivá a robustní kritéria, která zachovávají ochranu pojistníků a finanční stabilitu. Cílem těchto kritérií by mělo být zajistit, aby se pojišťovny a zajišťovny byly schopny vyhnout nucenému prodeji akcií určených k dlouhodobému držení, a to i za napjatých tržních podmínek.

(30)Aby byla zaručena co nejvyšší míra přesnosti zveřejňovaných informací, měla by podstatná část zprávy o solventnosti a finanční situaci podléhat auditu. Tento požadavek na audit by se měl vztahovat na rozvahu posuzovanou v souladu s kritérii oceňování stanovenými ve směrnici 2009/138/ES.

(29)Požadavky na zveřejňování by neměly pojišťovny a zajišťovny nadměrně zatěžovat. Za tímto účelem by měla být do směrnice 2009/138/ES zahrnuta některá zjednodušení a opatření v oblasti proporcionality, zejména pokud neohrožují srozumitelnost údajů poskytovaných pojišťovnami a zajišťovnami.

(28)Pojišťovny a zajišťovny mohou po schválení orgánem dohledu upravit příslušnou časovou strukturu bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu podle pohybu rozpětí jejich aktiv („vyrovnávací úprava“) nebo podle průměrného pohybu rozpětí aktiv držených pojišťovnami a zajišťovnami v dané měně nebo zemi („koeficient volatility“). Část zprávy o solventnosti a finanční situaci určená pojistníkům by měla obsahovat pouze informace, u nichž se očekává, že budou pro rozhodování průměrného pojistníka relevantní. Pojišťovny a zajišťovny by sice měly zveřejňovat dopad neuplatnění vyrovnávací úpravy, koeficientu volatility a přechodných opatření týkajících se bezrizikových úrokových měr a technických rezerv na jejich finanční situaci, ale nemělo by se předpokládat, že tyto zveřejněné informace budou pro rozhodování průměrného pojistníka podstatné. Dopad těchto opatření by proto měl být zveřejněn v části zprávy o solventnosti a finanční situaci určené účastníkům trhu, a nikoli v části určené pojistníkům.

(27)Směrnice 2009/138/ES vyžaduje, aby byly alespoň jednou ročně zveřejňovány ve zprávě o solventnosti a finanční situaci podstatné informace. Tato zpráva má dva hlavní druhy adresátů: pojistníky a oprávněné osoby na jedné straně a analytiky a další účastníky trhu na straně druhé. Aby bylo možné reagovat na potřeby a očekávání těchto dvou různých skupin, měl by být obsah zprávy rozdělen do dvou částí. První část, určená především pojistníkům a oprávněným osobám, by měla obsahovat klíčové informace o činnosti, výkonnosti, řízení kapitálu a rizikovém profilu. Druhá část, určená analytikům a dalším účastníkům trhu, by měla obsahovat podrobné informace o řídícím a kontrolním systému, konkrétní informace o technických rezervách a dalších závazcích, solventnosti a další údaje důležité pro specializované analytiky.

(26)Směrnice 2009/138/ES vyžaduje, aby pojišťovny a zajišťovny měly jako integrovanou součást své obchodní strategie pravidelné vlastní posouzení rizik a solventnosti. Některá rizika, jako například riziko změny klimatu, je obtížné kvantifikovat nebo se projeví v delším období, než je období použité pro kalibraci solventnostního kapitálového požadavku. Tato rizika lze lépe zohlednit ve vlastním posouzení rizik a solventnosti. Pokud jsou pojišťovny a zajišťovny významně vystaveny rizikům spojeným s klimatem, měly by být povinny provádět v přiměřených intervalech a v rámci vlastního posouzení rizik a solventnosti analýzy dopadu dlouhodobých scénářů rizik spojených se změnou klimatu na svou činnost. Tyto analýzy by měly být přiměřené povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností pojišťoven a zajišťoven. Zatímco posouzení významnosti expozice vůči klimatickým rizikům by mělo být vyžadováno od všech pojišťoven a zajišťoven, od podniků s nízkým rizikovým profilem by analýzy dlouhodobých klimatických scénářů neměly být vyžadovány.

(23)V souladu se Základními zásadami a metodikou pojišťovnictví přijatými Mezinárodní asociací dozorů v pojišťovnictví by vnitrostátní orgány dohledu měly být schopny určit, sledovat a analyzovat tržní a finanční vývoj, který může ovlivnit pojišťovny a zajišťovny a trhy s pojištěním a zajištěním, a měly by tyto informace využívat při dohledu nad jednotlivými pojišťovnami nebo zajišťovnami. Při těchto úkolech by měly být v případě potřeby využívány informace a poznatky získané od jiných orgánů dohledu.

(22)Pojišťovny a zajišťovny by měly při vlastním posouzení rizik a solventnosti zohlednit veškeré relevantní makroobezřetnostní informace poskytnuté orgány dohledu. Orgány dohledu by měly analyzovat oznámení orgánům dohledu o vlastním posouzení rizik a solventnosti pojišťoven a zajišťoven v rámci svých jurisdikcí, agregovat je a poskytovat pojišťovnám a zajišťovnám podklady pro prvky, které by měly být zohledněny v jejich budoucích vlastních posouzeních rizik a solventnosti, zejména pokud jde o makroobezřetnostní rizika. Členské státy by měly zajistit, aby v případě, že svěří makroobezřetnostní mandát orgánu, byly výsledky a zjištění makroobezřetnostních hodnocení prováděných orgány dohledu sdíleny s tímto makroobezřetnostním orgánem.

(21)Vzhledem k tomu, že pojišťovací činnost může vyvolat nebo zesílit rizika pro finanční stabilitu, měly by pojišťovny a zajišťovny zahrnout do svých investic a řízení rizik makroobezřetnostní úvahy a analýzy. Může to zahrnovat zohlednění možného chování ostatních účastníků trhu, makroekonomických rizik, jako je pokles úvěrového cyklu nebo snížená likvidita trhu, nebo nadměrné koncentrace určitých druhů aktiv, protistran nebo odvětví na úrovni trhu.

(20)Směrnice 2009/138/ES stanoví, že orgány dohledu mají posoudit, zda jsou všechny nové osoby jmenované do vedení pojišťovny nebo zajišťovny nebo do výkonu klíčové funkce způsobilé a bezúhonné. Osoby, které podnik řídí nebo vykonávají klíčovou funkci, by však měly být způsobilé a bezúhonné trvale. Orgány dohledu by proto měly mít pravomoc reagovat a případně odvolat dotyčnou osobu z příslušné funkce v případě, že nesplňuje požadavky na způsobilost a bezúhonnost.

(19)Lhůty pro oznamování a zveřejňování by měly být jasně stanoveny ve směrnici 2009/138/ES. Je však třeba uznat, že mimořádné okolnosti, jako jsou mimořádné zdravotnické situace, přírodní katastrofy a jiné mimořádné události, by mohly pojišťovnám a zajišťovnám znemožnit podávání těchto zpráv a zveřejnění informací ve stanovených lhůtách. Za tímto účelem by měla být Komise zmocněna za takových okolností lhůty prodloužit.

(18)Mělo by být zajištěno, aby byly pojišťovny a zajišťovny s nízkým rizikovým profilem při udělování výjimek a omezení týkajících se oznamování ze strany orgánů dohledu upřednostněny. U tohoto typu subjektů by měl proces oznamování, který se uplatňuje pro klasifikaci jako podniky s nízkým rizikovým profilem, zajistit dostatečnou jistotu, pokud jde o využívání výjimek a omezení týkajících se oznamování.

(17)Orgány dohledu by měly mít právo obdržet od každé pojišťovny a zajišťovny, která podléhá dohledu, a od jejich skupin alespoň jednou za tři roky pravidelnou popisnou zprávu s informacemi o činnosti a výkonnosti, řídícím a kontrolním systému, rizikovém profilu, řízení kapitálu a dalšími informacemi důležitými pro účely posouzení solventnosti. V zájmu zjednodušení této oznamovací povinnosti pro pojišťovací a zajišťovací skupiny by mělo být možné za určitých podmínek předkládat informace z pravidelné zprávy orgánům dohledu týkající se skupiny a jejích dceřiných podniků souhrnně za celou skupinu.

(16)Měla by být posílena spolupráce mezi orgánem dohledu domovského členského státu, který udělil pojišťovně nebo zajišťovně povolení, a orgány dohledu členských států, v nichž tato pojišťovna nebo zajišťovna vykonává činnost zřizováním poboček nebo poskytováním služeb, aby se lépe předcházelo možným problémům a aby se zvýšila ochrana pojistníků v celé Unii. Tato spolupráce by měla zahrnovat více informací od orgánu dohledu domovského členského státu, zejména pokud jde o výsledek procesu kontroly orgánem dohledu v souvislosti s přeshraniční činností.

(14)Kaptivní pojišťovny a kaptivní zajišťovny, které pouze kryjí rizika spojená s průmyslovou nebo obchodní skupinou, k níž patří, představují zvláštní rizikový profil, který by měl být zohledněn při definování některých požadavků, zejména na vlastní posouzení rizik a solventnosti, zveřejňování informací a související zmocnění pro Komisi, aby dále upřesnila pravidla pro tato zmocnění. Kromě toho by kaptivní pojišťovny a kaptivní zajišťovny měly mít rovněž možnost využívat opatření v oblasti proporcionality, pokud jsou klasifikovány jako podniky s nízkým rizikovým profilem.

(11)Podniky, které splňují kritéria vycházející z rizik, by měly mít možnost být klasifikovány jako podniky s nízkým rizikovým profilem na základě jednoduchého oznamovacího procesu. Pokud do jednoho měsíce po tomto oznámení nevznese orgán dohledu řádně odůvodněné námitky proti klasifikaci související s posouzením příslušných kritérií, měl by být tento podnik považován za podnik s nízkým rizikovým profilem. Jakmile je podnik klasifikován jako podnik s nízkým rizikovým profilem, měl by v zásadě automaticky využívat stanovená opatření v oblasti proporcionality týkající se podávání zpráv, řízení a kontroly, revize písemných koncepcí, vlastního posouzení rizik a solventnosti a požadavků na zveřejňování informací.

(50)Obecným cílem obezřetnostního rámce, který by měly příslušné orgány dohledu sledovat v každé fázi procesu dohledu, včetně případů porušení nebo pravděpodobného porušení požadavků ze strany pojišťoven nebo zajišťoven, jež mohou vést k odnětí povolení, je ochrana zájmů pojištěných osob. Tento cíl by měl být sledován před odnětím povolení a s ohledem na případné právní důsledky pro pojištěné osoby, které z toho mohou vyplývat, i po odnětí povolení.

(49)Směrnice 2009/138/ES vyžaduje, aby pojišťovny a zajišťovny neprodleně informovaly příslušný orgán dohledu, pokud zjistí, že není dodržován minimální kapitálový požadavek, nebo existuje-li podle nich nebezpečí, že daný požadavek nebude dodržován v následujících třech měsících. Uvedená směrnice však neupřesňuje, kdy lze zjistit nedodržení minimálního kapitálového požadavku nebo riziko jeho nedodržení v následujících třech měsících, a pojišťovny a zajišťovny by mohly odložit informování orgánů dohledu až do konce příslušného čtvrtletí, kdy se provádí výpočet minimálního kapitálového požadavku, který má být formálně oznámen orgánu dohledu. Aby bylo zajištěno, že orgány dohledu obdrží včas informace a budou moci přijmout nezbytná opatření, měly by pojišťovny a zajišťovny mít povinnost neprodleně informovat orgány dohledu o nedodržení minimálního kapitálového požadavku nebo o riziku jeho nedodržení i v případě, že toto bylo zjištěno na základě odhadů nebo výpočtů mezi dvěma daty oficiálních výpočtů minimálního kapitálového požadavku v příslušném čtvrtletí.

(48)Směrnice 2009/138/ES stanoví prodloužení nápravné lhůty v případech porušení solventnostního kapitálového požadavku, pokud Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) vyhlásí existenci výjimečné nepříznivé situace. Tato vyhlášení mohou být učiněna na základě žádostí vnitrostátních orgánů dohledu, které jsou případně povinny před podáním žádosti konzultovat Evropskou radu pro systémová rizika (ESRB). Konzultace vnitrostátních orgánů dohledu s ESRB decentralizovaným způsobem je méně účinná než konzultace orgánu EIOPA s ESRB centralizovaným způsobem. V zájmu zajištění efektivního procesu by to měl být orgán EIOPA, a nikoli vnitrostátní orgány dohledu, kdo by měl konzultovat ESRB před vyhlášením existence výjimečných nepříznivých situací, pokud povaha situace takovou předchozí konzultaci umožňuje.

(47)Vnitrostátní orgány dohledu by měly být schopny shromažďovat relevantní makroobezřetnostní informace o investiční strategii podniků, analyzovat je společně s dalšími relevantními informacemi, které mohou být k dispozici z jiných tržních zdrojů, a zahrnout do svého dohledu nad podniky makroobezřetnostní hledisko. Mohlo by to zahrnovat dohled nad riziky souvisejícími s konkrétními úvěrovými cykly, hospodářskými poklesy a kolektivním nebo stádním chováním při investování.

(46)Pojišťovny a zajišťovny by měly být motivovány k budování odolnosti vůči krizovým situacím. Pokud pojišťovny a zajišťovny ve svém interním modelu zohledňují vliv pohybů úvěrového rozpětí na koeficient volatility a zároveň berou v úvahu vliv pohybů úvěrového rozpětí na makrokoeficient volatility, mohlo by to silně narušit jakoukoli motivaci k budování odolnosti vůči krizovým situacím. Pojišťovnám a zajišťovnám by proto nemělo být umožněno zohledňovat ve svém interním modelu makrokoeficient volatility.

(44)V rámci procesu kontroly orgánem dohledu je důležité, aby orgány dohledu mohly porovnávat informace o společnostech, nad nimiž vykonávají dohled. Částečné a úplné interní modely umožňují lépe zachytit individuální riziko společnosti a směrnice 2009/138/ES umožňuje, aby je pojišťovny a zajišťovny používaly pro stanovení kapitálových požadavků bez omezení vyplývajících ze standardního vzorce. Částečné a úplné interní modely však ztěžují porovnávání mezi společnostmi, a proto by pro orgány dohledu byl užitečný přístup k výsledkům výpočtu kapitálových požadavků podle standardního vzorce. Všechny pojišťovny a zajišťovny by proto měly tyto informace pravidelně hlásit svým orgánům dohledu.

(43)Pojišťovny a zajišťovny, které používají vyrovnávací úpravu, musí vymezit, uspořádat a řídit vyčleněné portfolio aktiv a závazků odděleně od ostatních částí obchodní činnosti, a nemělo by jim proto být povoleno krýt rizika vyplývající z jiné činnosti pomocí tohoto vyčleněného portfolia aktiv. Oddělené řízení portfolia však nevede ke zvýšení korelace mezi riziky v rámci tohoto portfolia a riziky v rámci zbytku podniku. Pojišťovnám a zajišťovnám, které používají vyrovnávací úpravu, by proto mělo být umožněno počítat svůj solventnostní kapitálový požadavek na základě předpokladu plné diverzifikace aktiv a závazků portfolia a zbytku podniku, pokud portfolia aktiv pokrývající odpovídající nejlepší odhad pojistných nebo zajistných závazků netvoří účelově vázaný fond.

(42)Pro zvýšení proporcionality v rámci kvantitativních požadavků by pojišťovny a zajišťovny měly mít na dobu nejvýše tří let možnost počítat kapitálový požadavek pro nevýznamná rizika ve standardním vzorci zjednodušeným přístupem. Tento zjednodušený přístup by měl pojišťovnám a zajišťovnám umožnit odhadnout kapitálový požadavek na nevýznamné riziko na základě vhodné objemové míry, která se mění v čase. Tento přístup by měl vycházet ze společných pravidel a měl by podléhat společným kritériím pro určování nevýznamných rizik.

(41)Stávající limity stanovené pro výši symetrické úpravy omezují schopnost této úpravy zmírnit případné procyklické vlivy finančního systému a zabránit situaci, kdy by pojišťovny a zajišťovny byly v důsledku krátkodobých nepříznivých výkyvů na finančních trzích, jako byly výkyvy vyvolané pandemií COVID-19, zbytečně nuceny získat dodatečný kapitál nebo prodat své investice. Symetrická úprava by proto měla být změněna tak, aby umožňovala větší změny standardního akciového kapitálového požadavku a dále zmírňovala dopad prudkých nárůstů nebo poklesů na akciových trzích.

(40)Pro účely výpočtu kapitálu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 lze institucím, které patří k finančním konglomerátům, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES, povolit, aby neodečítaly své významné investice do pojišťoven nebo zajišťoven, pokud jsou splněna určitá kritéria. Je třeba zajistit, aby obezřetnostní pravidla platná pro pojišťovny nebo zajišťovny a úvěrové instituce umožňovala přiměřené rovné podmínky pro finanční skupiny vedené bankami a finanční skupiny vedené pojišťovnami. Pojišťovnám nebo zajišťovnám by proto mělo být rovněž povoleno, aby za podobných podmínek neodečítaly od svého použitelného kapitálu účasti v úvěrových a finančních institucích. Na skupinu zahrnující pojišťovnu nebo zajišťovnu a přidruženou instituci by se měl vztahovat zejména dohled nad skupinou podle směrnice 2009/138/ES nebo doplňkový dozor podle směrnice 2002/87/ES. Kromě toho by tato instituce měla být pro pojišťovnu nebo zajišťovnu strategickou akciovou investicí a úroveň integrovaného řízení, řízení rizik a vnitřních kontrol, pokud jde o subjekty spadající pod dohled nad skupinou nebo doplňkový dozor, by měla být pro orgány dohledu uspokojivá.

(38)Aby byl zohledněn vývoj investičních postupů pojišťoven a zajišťoven, Komise by měla být zmocněna k přijetí aktů v přenesené pravomoci, jimiž stanoví kritéria použitelnosti aktiv, která mají být zahrnuta do vyčleněného portfolia aktiv, pokud by povaha aktiv mohla vést k rozdílným postupům, pokud jde o kritéria pro použití a výpočet vyrovnávací úpravy.

(37)Směrnice 2009/138/ES stanoví v koeficientu volatility složku pro zemi, jejímž cílem je zajistit zmírnění přílišných výkyvů výnosového rozpětí dluhopisů v dané zemi. Aktivace složky pro zemi však vychází z absolutní prahové hodnoty a relativní prahové hodnoty s ohledem na rozpětí země upravené o riziko, což může vést k lavinovému efektu, a tedy ke zvýšení volatility kapitálu pojišťoven a zajišťoven. Aby bylo zajištěno účinné zmírnění přílišných výkyvů výnosového rozpětí dluhopisů v konkrétním členském státě, jehož měnou je euro, měla by být složka pro jednotlivé země nahrazena makrosložkou, která se vypočítá podle rozdílů mezi rozpětím upraveným o riziko pro euro a rozpětím upraveným o riziko pro danou zemi. Aby se předešlo lavinovému efektu, neměly by být ve výpočtu nespojitosti, pokud jde o vstupní parametry.

(36)Směrnice 2009/138/ES stanoví koeficient volatility, jehož cílem je zmírnit účinek přílišných výkyvů výnosového rozpětí dluhopisů a který vychází z referenčních portfolií pro příslušné měny pojišťoven a zajišťoven a v případě eura z referenčních portfolií pro vnitrostátní pojistné trhy. Použití jednotného koeficientu volatility pro celé měny nebo země může vést k výhodám, které převyšují zmírnění přílišných výkyvů výnosového rozpětí dluhopisů, zejména pokud je citlivost příslušných aktiv těchto podniků na změny úvěrových rozpětí nižší než citlivost příslušného nejlepšího odhadu na změny úrokových měr. Aby se předešlo takovým nadměrným výhodám z koeficientu volatility, měl by koeficient volatility podléhat schválení orgánem dohledu a jeho výpočet by měl zohledňovat specifické charakteristiky pojišťovny nebo zajišťovny související s citlivostí aktiv na úvěrová rozpětí a citlivostí nejlepšího odhadu technických rezerv na úrokové míry. S ohledem na dodatečná ochranná opatření by pojišťovnám a zajišťovnám mělo být umožněno přidat k základní časové struktuře bezrizikových úrokových měr zvýšený podíl 85% rozpětí očištěného o riziko odvozeného z reprezentativních portfolií.

(34)Při stanovení příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr by mělo být vyváženo použití informací odvozených z příslušných finančních nástrojů se schopností pojišťoven a zajišťoven zajistit úrokové míry odvozené z finančních nástrojů. Může se stát, že zejména menší pojišťovny a zajišťovny nemají kapacity na zajištění úrokového rizika jinými nástroji než dluhopisy, úvěry nebo podobnými aktivy s pevnými peněžními toky. Příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr by proto měla být pro doby splatnosti, kdy trhy s dluhopisy již nejsou hluboké, likvidní a transparentní, extrapolována. Pro doby splatnosti, pro něž již trhy s dluhopisy nejsou hluboké, likvidní a transparentní, by však metoda extrapolace měla využívat informace odvozené z relevantních finančních nástrojů jiných než dluhopisy, pokud jsou tyto informace dostupné z hlubokých, likvidních a transparentních trhů. Aby byla zajištěna jistota a harmonizované uplatňování a zároveň umožněna včasná reakce na změny tržních podmínek, měla by Komise přijmout akty v přenesené pravomoci, které upřesní, jak by se měla nová metoda extrapolace uplatňovat.

(32)Je třeba uznat, že požadavek na audit by byl pro každý podnik další zátěží, i když by byl přínosný. Proto by měly být lhůty pro předkládání ročních zpráv a zveřejňování informací pro pojišťovny a zajišťovny a pro pojišťovací a zajišťovací skupiny prodlouženy, aby měly tyto podniky dostatek času na vypracování zpráv auditora.

(51)Vnitrostátní orgány dohledu by měly být vybaveny nástroji, které zabrání uskutečnění rizik pro finanční stabilitu na pojistných trzích, omezí procyklické chování pojišťoven a zajišťoven a zmírní negativní efekty přelévání v rámci finančního systému a v reálné ekonomice.

(52)Nedávné hospodářské a finanční krize, zejména krize způsobená pandemií COVID-19, ukázaly, že řádné řízení likvidity pojišťovnami a zajišťovnami může zabránit rizikům pro stabilitu finančního systému. Z tohoto důvodu by pojišťovny a zajišťovny měly být povinny posílit řízení a plánování likvidity, zejména v souvislosti s nepříznivými situacemi, které ovlivňují celý pojistný a zajistný trh nebo jeho velkou část.

(53)Kdykoli pojišťovny a zajišťovny se zvlášť zranitelným profilem, jako jsou pojišťovny a zajišťovny s likvidními závazky nebo držící nelikvidní aktiva nebo pojišťovny a zajišťovny se slabinami v oblasti likvidity, které mohou ovlivnit celkovou finanční stabilitu, situaci náležitě nenapraví, měly by mít vnitrostátní orgány dohledu možnost zasáhnout, aby jejich likviditu posílily.

(54)Orgány dohledu by měly mít nezbytné pravomoci k zachování solventnosti konkrétních pojišťoven nebo zajišťoven během výjimečných situací, jako jsou nepříznivé hospodářské nebo tržní události, které ovlivňují celý pojistný a zajistný trh nebo jeho velkou část, aby ochránily pojistníky a zachovaly finanční stabilitu. Tyto pravomoci by měly zahrnovat možnost omezení nebo pozastavení výplat akcionářům a dalším podřízeným věřitelům dané pojišťovny nebo zajišťovny dříve, než dojde ke skutečnému porušení solventnostního kapitálového požadavku. Tyto pravomoci by měly být uplatňovány případ od případu, měly by respektovat společná kritéria vycházející z rizik a neměly by narušovat fungování vnitřního trhu.

(55)Vzhledem k tomu, že omezení nebo pozastavení výplaty dividend a jiných bonusů by se dotklo, byť jen dočasně, práv akcionářů a dalších podřízených věřitelů, měly by orgány dohledu při přijímání takových opatření náležitě zohlednit zásadu proporcionality a nezbytnosti. Orgány dohledu by rovněž měly zajistit, aby žádné z přijatých opatření nemělo nepřiměřené nepříznivé účinky na celý finanční systém nebo jeho části v jiných členských státech nebo v Unii jako celku. Orgány dohledu by měly zejména omezit rozdělování kapitálu v rámci pojišťovací a zajišťovací skupiny pouze za výjimečných okolností a v řádně odůvodněných případech, aby byla zachována stabilita pojistného trhu a finančního systému jako celku.

(56)Nedávná selhání pojišťoven a zajišťoven působících přes hranice zdůraznila potřebu lepší informovanosti orgánů dohledu o činnostech prováděných těmito podniky. Pojišťovny a zajišťovny by proto měly být povinny oznámit orgánu dohledu svého domovského členského státu veškeré podstatné změny, které ovlivňují jejich rizikový profil v souvislosti s jejich probíhajícími přeshraničními pojišťovacími činnostmi, a tyto informace by měly být sdíleny s orgány dohledu dotčených hostitelských členských států.

(57)Podle směrnice 2009/138/ES, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2177, má orgán EIOPA pravomoc zřizovat a koordinovat platformy pro spolupráci s cílem posílit spolupráci mezi příslušnými orgány dohledu v případech, kdy pojišťovna nebo zajišťovna vykonává nebo hodlá vykonávat činnosti, které jsou založeny na volném pohybu služeb nebo svobodě usazování. Vzhledem ke komplexnosti otázek dohledu řešených v rámci těchto platforem se však v několika případech vnitrostátním orgánům dohledu nedaří dosáhnout společného názoru na to, jak řešit otázky týkající se pojišťovny nebo zajišťovny, která působí na přeshraničním základě. V případě, že orgány dohledu zapojené do platforem pro spolupráci nemohou dosáhnout dohody o otázkách týkajících se pojišťovny nebo zajišťovny, která vykonává přeshraniční činnost, by měl mít orgán EIOPA pravomoc urovnat spor v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010.

(58)Podle směrnice 2009/138/ES nejsou pojišťovny nebo zajišťovny povinny včas poskytovat informace o výkonu své činnosti orgánům dohledu hostitelských členských států. Tyto informace lze získat pouze na základě žádosti podané orgánu dohledu domovského členského státu. To však nezajišťuje přístup k informacím v přiměřené lhůtě. Proto by orgány dohledu hostitelských členských států měly mít stejně jako orgán dohledu domovského členského státu pravomoc požadovat informace od pojišťoven nebo zajišťoven přímo a včas.

(59)Pokud pojišťovna nebo zajišťovna vykonává významné přeshraniční činnosti v hostitelském členském státě, měl by mít orgán dohledu tohoto členského státu pravomoc vyžádat si od orgánu dohledu domovského členského státu základní informace o solventnosti této pojišťovny nebo zajišťovny. Pokud má orgán dohledu hostitelského členského státu vážné obavy ohledně solventnosti, měl by mít pravomoc požádat o provedení společné kontroly na místě s orgánem dohledu domovského členského státu, kde dochází k závažnému nedodržení solventnostního kapitálového požadavku. K účasti by měl být přizván orgán EIOPA. V tomto ohledu by měl orgán EIOPA co nejdříve oznámit, zda se hodlá účastnit. Pokud se orgány dohledu nedohodnou na možnosti provést společnou kontrolu na místě, měl by mít orgán EIOPA pravomoc urovnat spor v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010.

(60)Aby mohla být mateřská společnost označena za pojišťovací holdingovou společnost, měla by mít jako hlavní činnost zejména získávání a držení účastí v dceřiných podnicích, přičemž těmito dceřinými podniky jsou výlučně nebo především pojišťovny nebo zajišťovny či pojišťovny nebo zajišťovny z třetích zemí. V současné době mají orgány dohledu různé výklady významu pojmu „výlučně nebo především“ v tomto kontextu. Proto by měl být tento pojem objasněn, podobně jako je tomu v případě bankovního sektoru v nařízení (EU) č. 575/2013, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/876. Dceřiné podniky by měly být považovány za „především pojišťovny nebo zajišťovny či pojišťovny nebo zajišťovny z třetích zemí“, pokud tyto podniky představují více než 50 % vlastního kapitálu, konsolidovaných aktiv, příjmů, zaměstnanců nebo jiného ukazatele pojišťovací holdingové společnosti, který orgán dohledu považuje za relevantní.

(61)V některých případech tvoří několik pojišťoven a zajišťoven skupinu de facto a chovají se tak, i když nesplňují definici skupiny stanovenou ve směrnici 2009/138/ES. Hlava III uvedené směrnice se proto na tyto pojišťovny a zajišťovny nevztahuje. V takových případech, zejména u horizontálních skupin bez kapitálových vazeb mezi jednotlivými podniky, by orgány dohledu nad skupinou měly mít pravomoc určit existenci skupiny. Pro takové určení by měla být rovněž stanovena objektivní kritéria.

(62)Pojišťovací a zajišťovací skupiny mohou volně rozhodovat o konkrétních vnitřních systémech, rozdělení úkolů a organizační struktuře ve skupině, jak uznají za vhodné, aby zajistily soulad se směrnicí 2009/138/ES. V několika případech však mohou tyto systémy a organizační struktury ohrozit účinný dohled nad skupinou. Orgány dohledu nad skupinou by proto měly mít pravomoc – za výjimečných okolností a po konzultaci s orgánem EIOPA a ostatními dotčenými orgány dohledu – požadovat změny těchto systémů nebo organizačních struktur. Orgány dohledu nad skupinou by měly své rozhodnutí řádně odůvodnit a vysvětlit, proč stávající systémy nebo struktury brání účinnému dohledu nad skupinou a ohrožují jej.

(63)Orgány dohledu nad skupinou mohou rozhodnout o vyloučení podniku z dohledu nad skupinou, zejména pokud je takový podnik považován za podnik, který má zanedbatelný význam z hlediska cílů dohledu nad skupinou. Orgán EIOPA zaznamenal rozdílné výklady kritéria zanedbatelného významu a zjistil, že v některých případech tato vyloučení vedou k úplnému upuštění od dohledu nad skupinou nebo k dohledu na úrovni zprostředkující mateřské společnosti. Je proto nezbytné vyjasnit, že k takovým případům by mělo docházet pouze za zcela výjimečných okolností a že orgány dohledu nad skupinou by měly před přijetím takových rozhodnutí konzultovat orgán EIOPA. Měla by být také zavedena kritéria, aby bylo jasnější, co se má považovat za zanedbatelný význam z hlediska cílů dohledu nad skupinou.

(64)Není jasné, pro které formy podniků lze při výpočtu skupinové solventnosti použít metodu 2, konkrétně metodu odpočtu agregovaných dat podle článku 233 směrnice 2009/138/ES, což má negativní dopad na rovné podmínky v Unii. Proto by mělo být jasně stanoveno, které podniky mohou být zahrnuty do výpočtu skupinové solventnosti pomocí metody 2. Tato metoda by se měla vztahovat pouze na pojišťovny a zajišťovny, pojišťovny a zajišťovny z třetích zemí, podniky patřící do jiných finančních odvětví, smíšené finanční holdingové společnosti, pojišťovací holdingové společnosti a jiné mateřské podniky, jejichž hlavní podnikatelskou činností je získávání a držení účastí v dceřiných podnicích, přičemž těmito dceřinými podniky jsou výlučně nebo především pojišťovny nebo zajišťovny či pojišťovny nebo zajišťovny z třetích zemí.

(65)V některých pojišťovacích nebo zajišťovacích skupinách zprostředkující mateřský podnik jiný než pojišťovna nebo zajišťovna či pojišťovna nebo zajišťovna z třetí země získává a drží účasti v dceřiných podnicích, přičemž těmito podniky jsou výlučně nebo především pojišťovny nebo zajišťovny z třetích zemí. Podle stávajících pravidel nejsou tyto zprostředkující mateřské podniky považovány pro účely výpočtu skupinové solventnosti za pojišťovací holdingové společnosti, pokud nemají účast alespoň v jednom dceřiném pojišťovacím nebo zajišťovacím podniku se sídlem v Unii, ačkoli je povaha jejich rizik velmi podobná. Proto by měla být pravidla změněna tak, aby se s takovými holdingovými společnostmi pojišťoven nebo zajišťoven z třetích zemí zacházelo pro účely výpočtu skupinové solventnosti stejně jako s pojišťovacími holdingovými společnostmi.

(66)Směrnice 2009/138/ES a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 stanoví čtyři metody zahrnutí podniků patřících do jiných finančních sektorů do výpočtu skupinové solventnosti, včetně metod 1 a 2 uvedených v příloze I směrnice 2002/87/ES. Vede to k nejednotným přístupům v oblasti dohledu, nerovným podmínkám a zbytečné složitosti. Pravidla by proto měla být zjednodušena tak, aby podniky patřící do jiných finančních sektorů vždy přispívaly ke skupinové solventnosti s využitím příslušných odvětvových pravidel týkajících se výpočtu kapitálu a kapitálových požadavků. Tento kapitál a kapitálové požadavky by měly být jednoduše agregovány s kapitálem a kapitálovými požadavky pojišťovací a zajišťovací části skupiny.

(67)Podle současných pravidel mají pojišťovny a zajišťovny držící účast omezené možnosti používat zjednodušené výpočty pro účely stanovení své skupinové solventnosti, pokud je použita metoda 1, tj. metoda účetní konsolidace. Vytváří to nepřiměřenou zátěž, zejména když skupiny drží účasti v přidružených podnicích, které jsou velmi malé. Podniky držící účast by proto měly mít možnost integrovat po předchozím souhlasu orgánu dohledu přidružené podniky, jejichž velikost je pro jejich skupinovou solventnost nevýznamná, s využitím zjednodušených přístupů.

(68)Není stanoven pojem finančního břemena, které by mělo být zohledněno při zařazování položek kapitálu do tříd. Zejména není jasné, jak se tento pojem vztahuje na pojišťovací holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti, které nemají pojistníky a oprávněné osoby jako přímé klienty. Proto by měla být zavedena minimální kritéria, která by umožnila určit případy, kdy je položka kapitálu vydaná pojišťovací holdingovou společností nebo smíšenou finanční holdingovou společností zproštěna finančních břemen.

(69)Rozsah podniků, které by měly být zohledněny při výpočtu dolního limitu skupinového solventnostního kapitálového požadavku, by měl být v souladu s rozsahem podniků přispívajících do použitelného kapitálu, který je k dispozici ke krytí konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Při výpočtu dolního limitu by proto měly být zohledněny pojišťovny a zajišťovny z třetích zemí, pojišťovací holdingové společnosti, pojišťovací holdingové společnosti z třetích zemí a smíšené finanční holdingové společnosti.

(70)Vzorec pro výpočet minimálního konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku může vést k situacím, kdy se toto minimum blíží konsolidovanému skupinovému solventnostnímu kapitálovému požadavku nebo se mu dokonce rovná. V takových případech může dojít k nedodržení tohoto minima, přestože je splnění konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku zajištěno. Takovým nezamýšleným důsledkům je třeba se vyhnout. Proto by měl být vzorec pro výpočet změněn tak, aby podobně jako u jednotlivých pojišťoven a zajišťoven nebyl minimální konsolidovaný skupinový solventnostní kapitálový požadavek nikdy vyšší než 45 % konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku.