V neposlední řadě směrnice Solventnost II, na rozdíl od obezřetnostního rámce pro úvěrové instituce, v současné době nemá žádné zvláštní makroobezřetnostní nástroje, které by se výslovně zabývaly nárůstem systémových rizik, a dosud neexistuje žádný zvláštní společný rámec pro připravenost na krize a řešení krizí pro pojistitele v úpadku, a to v zájmu pojistníků a široké veřejnosti.

Zúčastněné strany se navíc shodují na tom, že by bylo možné zlepšit zásadu proporcionality zakotvenou ve směrnici Solventnost II, tj. uplatňování pravidel způsobem, který je přiměřený povaze, rozsahu a složitosti rizik spojených s činností pojistitele. Zatímco směrnice Solventnost II je obecně vnímána jako úspěch díky většímu sladění obezřetnostních pravidel s nejmodernějšími postupy řízení rizik, mohlo to u některých obchodních modelů vést ke zbytečné složitosti.

Na konci roku 2020 si pojišťovny a zajišťovny v EU vyhradily celkově více než 7 bilionů EUR na to, aby mohly uhradit očekávané budoucí nároky, a držely aktiva v hodnotě více než 10 bilionů EUR, což z tohoto odvětví učinilo jedno z největších mezi institucionálními investory. Toto odvětví zůstalo během pandemie COVID-19 dobře kapitalizováno s průměrným poměrem regulatorního kapitálu ke kapitálovým požadavkům ve výši 235 % na konci roku 2020, i když to bylo o sedm procentních bodů méně než na konci roku 2019.

Pojistné smlouvy tvoří nedílnou součást každodenního života evropských občanů. V řadě sociálních a ekonomických činností je nezbytné mít pojistnou smlouvu za účelem ochrany před potenciálními riziky. Pojistná smlouva může být také spořicím produktem, který bude určovat dlouhodobou prosperitu jejích držitelů, zatímco pojistitelé tyto úspory přesouvají prostřednictvím finančních trhů do reálné ekonomiky. Pojišťovny a zajišťovny hrají rovněž zásadní úlohu v reálné ekonomice, neboť kryjí rizika pro jednotlivce a podniky, a to výměnou za platby pojistného. Tím, že soukromé pojištění sdružuje pojistné od velkého počtu klientů a diverzifikuje velké množství individuálních rizik, poskytuje jednotlivcům a podnikům ochranu za dostupnou cenu proti událostem, které by jinak mohly mít finančně ničivý dopad, čímž přispívá k odolnosti našich ekonomik a společností.

Pokud jde o udržitelnost, Komise rovněž zohlednila samostatné stanovisko orgánu EIOPA, které bylo zveřejněno v září 2019. V souladu s tímto stanoviskem Komise navrhuje změnit požadavky na řízení rizik pro pojistitele a zajistitele doplněním povinnosti provádět analýzu dlouhodobých klimatických scénářů. V pozdější fázi může Komise zvážit rozšíření tohoto požadavku na další environmentální rizika. To přispěje k cíli Zelené dohody pro Evropu, kterým je řízení klimatických rizik a jejich začlenění do finančního systému, a ke strategickým oblastem činnosti stanoveným ve zprávě o strategickém výhledu z roku 2021. Kromě toho budou zahájeny další práce na posouzení vhodnosti stávajících kapitálových požadavků směrnice Solventnost II pro zelená aktiva.

3.Ozdravné postupy a řešení problémů

Cílem návrhu ohledně ozdravných postupů a řešení problémů je zajistit, aby byli pojistitelé (zajistitelé) a příslušné orgány lépe připraveni řešit případy značných finančních problémů v tomto odvětví s cílem zmírnit jejich dopad. Návrh rovněž poskytne vnitrostátním orgánům nezbytné nástroje, které pomohou zachovat pojistné krytí pojistníků a ochránit reálnou ekonomiku, finanční stabilitu a daňové poplatníky prostřednictvím řádného postupu řešení problémů u pojistitelů, kteří jsou v úpadku.

Navzdory silnému obezřetnostnímu rámci vytvořenému směrnicí Solventnost II nelze situace spojené s finančními potížemi zcela vyloučit. Neřízený úpadek pojistitelů (zajistitelů) může mít významný dopad na pojistníky, oprávněné osoby, poškozené strany nebo dotčené podniky, zejména v případech, kdy klíčové pojišťovací služby nelze nahradit v přiměřené době a za přiměřené náklady. K finanční nestabilitě či jejímu zhoršení může rovněž vést řízení blížícího se úpadku nebo úpadku určitých pojistitelů (zajistitelů), zejména velkých přeshraničních skupin, nebo současný úpadek více pojistitelů (zajistitelů).

Návrh byl vypracován plně v souladu s rámcem směrnice Solventnost II a je přiměřený specifikům pojišťoven a zajišťoven. Doplní revidovaný rámec směrnice Solventnost II a posílí důvěru v odvětví pojišťovnictví v EU, aby mohlo v celém rozsahu plnit svou roli při hospodářském oživení po krizi COVID-19 v souladu s politickými cíli unie kapitálových trhů a Zelené dohody pro Evropu.

4.Připravované akty v přenesené pravomoci

Budoucí změny nařízení v přenesené pravomoci významně přispějí k dosažení cílů přezkumu směrnice Solventnost II. Pokud jde o témata přezkumu, jimiž se tento oddíl nezabývá, má Komise v úmyslu změnit nařízení v přenesené pravomoci v širokém souladu se stanoviskem orgánu EIOPA.

Kapitálové investice

Záměr zlepšit dlouhodobé financování ekonomiky v rámci přezkumu směrnice Solventnost II je zmíněn v novém plánu unie kapitálových trhů přijatém dne 24. září 2020.

Konkrétněji hodlá Komise, jak bylo oznámeno v plánu, posoudit vhodnost pravidel směrnice Solventnost II, pokud jde o kritéria pro dlouhodobé kapitálové investice, výpočet rizikové přirážky a ocenění závazků pojistitelů, aby se jednak zabránilo nežádoucímu procyklickému chování a jednak se lépe zohlednila dlouhodobá povaha pojišťovací činnosti.

Komise zváží revizi kritérií způsobilosti pro třídu dlouhodobých kapitálových aktiv, která byla zavedena nařízením v přenesené pravomoci (EU) 2019/981 (kterým se změnilo původní nařízení v přenesené pravomoci ke směrnici Solventnost II).

Zejména zváží zjednodušení podmínek, za nichž by se kapitálové investice, a to i prostřednictvím fondů infrastruktury, považovaly za „dlouhodobé“. Tím by se rozšířil rozsah akcií, na něž se může vztahovat příznivější rizikový faktor 22 % (místo referenčních 39 % u kotovaných akcií a 49 % u nekotovaných akcií).

V této fázi je obtížné posoudit množství kapitálových investic, které by mohly těžit z preferenčního zacházení s dlouhodobými investicemi na základě revidovaného souboru kritérií. Podle opatrného scénáře založeného na předpokladu, že by pouze 15 % dalších akcií bylo kvalifikováno jako dlouhodobé, by snížení kapitálových požadavků na akciové riziko dosáhlo přibližně 10,5 miliardy EUR (snížení o více než 6 % ve srovnání se současnou úrovní u pojistitelů používajících standardní vzorec). Tyto peněžní prostředky lze dále investovat do hospodářství.

Usnadněním přístupu k preferenčnímu zacházení s dlouhodobými kapitálovými investicemi by proto přezkum kritérií způsobilosti pro třídu dlouhodobých kapitálových aktiv pomohl pojistitelům zvýšit jejich příspěvek k hospodářskému oživení a dlouhodobému financování evropských podniků (včetně malých a středních podniků) a infrastruktury.

Komise se zároveň domnívá, že rámec pro dlouhodobé kapitálové investice by měl zůstat z obezřetnostního hlediska solidní, aby přezkum v souladu s novým akčním plánem pro unii kapitálových trhů neměl škodlivý vliv na ochranu pojistníků a finanční stabilitu.

Riziková přirážka

Riziková přirážka je součástí hodnoty pojistných závazků. Jejím úkolem je zajistit, aby jejich ocenění bylo v souladu s tím, co by jiná strana vyžadovala pro to, aby tyto závazky převzala v případě převodu za obvyklých tržních podmínek. Vzorec použitý pro výpočet rizikové přirážky ukazuje u dlouhodobé pojišťovací činnosti tendenci vytvářet volatilnější a vyšší hodnoty, než se očekávaly u transakcí za obvyklých tržních podmínek. Orgán EIOPA navrhl změnit vzorec pro výpočet rizikové přirážky pomocí dvou dodatečných parametrů. Za prvé, orgán EIOPA zvažoval parametr „lambda“ závislý na čase, který by sám o sobě snížil hodnotu a volatilitu rizikové přirážky u dlouhodobých obchodů. Snížení by bylo obzvláště významné v případě dlouhodobějšího podnikání. Za druhé, orgán EIOPA předpokládal minimální parametr, který by poskytl záruku a zajistil, aby riziková přirážka neklesla pod určitou úroveň ve srovnání se současným výpočtem, zejména pokud jde o rizikovou přirážku u zvláště dlouhodobých obchodů.

Komise zváží, zda bude vycházet z přístupu založeného na parametru lambda, který navrhl orgán EIOPA, avšak bez minimálního parametru, aby bylo možné zmírnit volatilitu účinněji než dle návrhu orgánu EIOPA.

Zváží rovněž snížení sazby nákladů na kapitál použité při výpočtu rizikové přirážky z 6 % na 5 % v souladu se snížením kapitálových nákladů pojišťoven a zajišťoven v posledních letech.

Tyto plánované změny by celkově snížily velikost rizikové přirážky v celém odvětví v EU o více než 50 miliard EUR, čímž by se zvýšily možnosti pojišťovnictví investovat do podniků v EU.