CS Úřední věstník Evropské unie C 126/42

Stanovisko Výboru regionů – Návrh nařízení, kterým se mění nařízení o přepravě odpadů

2014/C 126/11

I. POLITICKÁ DOPORUČENÍ

VÝBOR REGIONŮ

Obecně

1. domnívá se, že přeprava odpadů je jednou z nejdůležitějších oblastí právních předpisů o odpadech, v níž je potřebné důraznější vymáhání pravidel. V některých členských státech je přeprava odpadů kontrolována dostatečně, není tomu však v jiných zemích, což vede k jevu nazývanému „port hopping“. Existují jasné důkazy o nedovolené přepravě odpadů, jež přímo porušuje Basilejskou úmluvu a nařízení o přepravě odpadů, zejména vývozu nebezpečných odpadů (například OEEZ) mimo OECD pod hlavičkou opětovného použití a vývozy odpadu neklasifikovaného jako nebezpečný do rozvojových zemí, kde je odstraněn nebo je s ním nakládáno způsobem, který není šetrný k životnímu prostředí;

2. konstatuje, že společné kontroly prováděné sítí IMPEL-tfs (1) v 22 členských státech zjistily 863 případů porušení předpisů z celkového počtu 3 454 kontrol přepravy, což je celková míra nedodržení nařízení ve výši 25 %;

3. zdůrazňuje, že účinné prosazování nařízení o přepravě odpadů by přispělo k: — finančním přínosům díky tomu, že by se předešlo nákladům na sanaci a repatriaci odpadů; — rovným podmínkám v Evropě i celosvětově v oblasti vysokých standardů pro recyklaci; — zabránění vážným dopadům na životní prostředí a zdraví způsobeným ukládáním nedovolených odpadů na skládky nebo nakládáním s těmito odpady v nevyhovujících zařízeních v cílových zemích; — podpoře vysoce kvalitního třídění a recyklace, včetně nebezpečného odpadu, na území EU, čímž by se přispělo k cílům iniciativy EU Evropa účinněji využívající zdroje a k hospodářskému růstu a vytváření pracovních míst v odvětví nakládání s odpady v EU; — zabránění nelegálnímu vývozu hodnotných druhotných surovin, jenž není v souladu s cíli iniciativy EU v oblasti surovin; — zajištění, že budou splněny kvantifikované cíle EU v oblasti sběru, využití a recyklace (např. směrnice o OEEZ, vozidlech s ukončenou životností, obalech nebo bateriích);

4. spatřuje přínos v provádění kontrol již v prostorách původců odpadu a organizací, které sbírají odpady, aby se snížil tlak na přístavy;

5. vyzývá k pevné a aktivní spolupráci v odvětví nakládání s opady a hospodaření se zdroji, protože omezení nelegální přepravy je přínosné pro podniky v EU zpracovávající odpad metodami, které jsou šetrné k životnímu prostředí;

6. všímá si výsledku veřejné konzultace o navržených změnách, v níž 90 % zainteresovaných subjektů vyjádřilo legislativnímu opatření EU v oblasti přepravy odpadů podporu;

Plánování kontrol přepravy odpadů

7. vítá navrhovanou povinnost mít plány kontrol, včetně celounijní definice povinné náplně, aby se podpořilo pravidelné a konzistentní plánování kontrol ve všech členských státech. Odpovídající plánování kontrol pomůže orgánům se zvýšením jejich kapacity provádět účinné kontroly;

8. všímá si, že špatné prosazování nařízení v jednom členském státě může vést k dodatečné práci a nákladům v jiném členském státě, takže rozvoj harmonizovaných kontrolních postupů a lepší spolupráce a sdílení zpravodajských údajů přes hranice je ve společném zájmu;

9. připomíná, že plány kontrol jsou klíčovým prvkem pokynů IMPEL o kontrolách přepravy odpadů (2), upozorňuje však, že přiřazení zaměstnanců na plánování kontrol by nemělo omezit pracovní zdroje dostupné pro provádění kontrol;

10. podporuje návrh, aby se plány kontrol týkaly celého zeměpisného území dotčeného členského státu, navrhl by však dodatečnou formulaci, aby bylo možné je provádět regionálně;

11. vyzývá, aby plány zahrnuly v souladu se stávajícími osvědčenými postupy, jež zajišťují, že výkonnost mohou zhodnotit subjekty s rozhodovací pravomocí, i měřitelné cíle;

12. důrazně podporuje ustanovení, že plány mají obsahovat posouzení rizik vztahující se na konkrétní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy s využitím zpravodajských údajů podpořených policejními orgány, a vybízí příslušné orgány, aby uplatnily doporučení IMPEL v tomto ohledu v zájmu lepšího stanovení priorit při využívání omezených kontrolních zdrojů;

13. domnívá se, že v souladu s doporučeními IMPEL by součástí plánů kontrol měla být i vodní doprava;

14. vyzývá Komisi, aby zavedla tabulku převodů mezi celními kódy a kódy odpadů, aby bylo možné využívat mezinárodní sazební kódy používané celními orgány k vytipování zásilek s vysokým stupněm rizika ke kontrole;

Zveřejňování plánů kontrol

15. sdílí obavy Rady (3), že zveřejňování plánů kontrol by mohlo napomáhat osobám zapojeným do nedovolené přepravy odpadů. Má tedy za to, že by měly být zveřejňovány plány kontrol na strategické, nikoli na operační úrovni;

16. uznává, že místní a regionální orgány mají povinnost pečovat o své občany a zajistit, že s materiály, které u nich budou uloženy za účelem opětovného použití, recyklace, využití nebo odstranění, se bude nakládat způsobem šetrným k životnímu prostředí a lidskému zdraví. Aktivní spolupráce občanů s recyklačními a odpadovými systémy je nepříznivě ovlivněna povědomím o nakládání s nelegálně přepraveným odpadem způsobem, který škodí životnímu prostředí;

17. vybízí tedy, aby se zveřejňovaly výroční zprávy o provedených kontrolách, jejich výsledek a případně udělené sankce;

Přenesení důkazního břemena

18. schvaluje návrh požadovat po přepravci, aby doložil, že věc vyvážená za účelem údajného opětovného použití je plně funkční. V tomto případě jde o elektrická a elektronická zařízení (spíše než o odpad elektrických a elektronických zařízení) a o automobily (spíše než o vozidla s ukončenou životností). Toto přenesení důkazního břemena by mělo pomoci kontrolním orgánům rozpoznat nelegální vývoz nefunkčních věcí, tj. odpadu, které by jinak mohly být určeny k nestandardní recyklaci nebo nestandardnímu nakládání s nimi mimo území EU. Tyto věci by měly být zpracovány v evropském zařízení, aby se předešlo úniku cenných surovin a ochránilo se životní prostředí a zdraví obyvatel ve třetích zemích;

19. vítá návrh, aby příslušný orgán mohl v případě zásilek určených k využití, u nichž je podezření, že jsou nedovolené, požadovat po přepravci doklad o metodách nakládání s odpady, technologiích a normách, které budou uplatněny v zemi určení. Domnívá se dále, že by tato možnost měla být zavedena pro každou relevantní zásilku podle nařízení o přepravě odpadů a že by se mělo zveřejňovat konečné místo určení všech zásilek určených k recyklaci, aby se zvýšila transparentnost a důvěra veřejnosti v odpadní řetězec a řetězec zdrojů;

Elektronická výměna údajů

20. podporuje rozvoj elektronické výměny údajů u přepravy odpadů, jež by mohla poskytnout bezpečnou databázi elektronických prohlášení o přepravě obsahujících dodavatele, přepravce, obchodníky a konečné místo určení materiálu, a zdůrazňuje význam rozsáhlé konzultace s místními a regionálními orgány a dalšími zainteresovanými subjekty během její přípravy;

21. trvá na tom, aby byla tato databáze přístupná všem příslušným veřejným orgánům (inspekcím životního prostředí, celním orgánům, policii) a obsahovala výsledky kontrol, které by těmto orgánům pomohly jejich kontroly řádně zacílit;

22. všímá si, že čtyři země již elektronickou výměnu údajů využívají k oznámení o přepravě odpadů (4) a že skupina na vysoké úrovni pro administrativní zátěž vyzvala, aby ji používaly všechny členské státy. Odhaduje se, že kdyby se vztahovala na celou EU, mohla by každoročně přinést úspory v oblasti administrativní zátěže ve výši 40 milionů EUR (5);

Ostatní otázky

23. znovu opakuje, že nezbytným doplňujícím krokem ke změně nařízení o přepravě odpadů je další posílení sítě IMPEL a zajištění odpovídající dlouhodobé finanční podpory, aby se zvýšilo systematické používání vzájemných kontrol v síti IMPEL, její činnost při určování a sdílení osvědčených postupů a její další rozšiřování na regionální a místní úroveň (6);

24. opakuje svoji výzvu adresovanou Evropské komisi, aby předložila obecný rámec EU pro environmentální inspekce a dohled, včetně inspekčních pravomocí pro Komisi, podpořila roli místních a regionálních orgánů při provádění právních předpisů EU v oblasti životního prostředí, omezila nekalou soutěž v důsledku odlišných režimů inspekce nebo jejich neexistence a zajistila rovnost v soudním řízení (7);

Subsidiarita, proporcionalita a lepší právní předpisy

25. připomíná, že environmentální politika je oblastí sdílených pravomocí EU a členských států, a proto se na ni vztahuje zásada subsidiarity;

26. poukazuje na to, že přeprava odpadů je mezinárodní záležitost a bez provádění a vymáhání právních předpisů stejným způsobem všemi členskými státy nebudou existovat rovné podmínky, ani nebudou řízena rizika pro lidské zdraví a životní prostředí, a proto se domnívá, že je nezbytné přijmout opatření na úrovni EU;

27. požaduje, aby byly při zavádění elektronické výměny údajů aktem v přenesené pravomoci Komise plně vzaty v úvahu důsledky pro pravomoci místních a regionálních orgánů. Proto musí předložení jakéhokoli aktu v přenesené pravomoci předcházet přímá konzultace místních a regionálních orgánů nebo jejich zástupců;

II. DOPORUČENÉ POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY

Pozměňovací návrh 1

COM(2013) 516 final, čl. 1 odst. 2 – nařízení (ES) č. 1013/2006, článek 26, nový odstavec 5

Odůvodnění

Je třeba provést náležité konzultace, a to i na úrovni expertů příslušných místních a regionálních orgánů. Existuje jednotný portál pro celní prohlášení a jednotný námořní portál. Údaje musí být dostupné všem zainteresovaným stranám, kupříkladu policii, celní správě a kontrolním a přístavním orgánům.

Pozměňovací návrh 2

COM(2013) 516 final, čl. 1 odst. 3 písm. b) – nařízení (ES) č. 1013/2006, článek 50, nově vložený odstavec 2a

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány vypracovaly plány kontrol, jejichž cílem je ověřit dodržování tohoto nařízení. Plány se týkají celého zeměpisného území dotčeného členského státu a vztahují se na všechny kontroly přepravy odpadů prováděné podle odstavce 2, včetně kontrol zařízení a podniků, silniční a železniční dopravy a zásilek v přístavech. Plány musí obsahovat tyto informace: Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány vypracovaly plány kontrol, jejichž cílem je ověřit dodržování tohoto nařízení. Plány se týkají celého zeměpisného území dotčeného členského státu na příslušné úrovni se zajištěním koordinace plánů, je-li vypracováno více plánů kontrol, a vztahují se na všechny kontroly přepravy odpadů prováděné podle odstavce 2, včetně kontrol zařízení a podniků, silniční a železniční dopravy a zásilek v přístavech. Plány musí obsahovat tyto informace: (a) strategie a cíle kontrol přepravy odpadů týkající se nezbytných lidských, finančních a jiných zdrojů; a) strategie a cíle kontrol přepravy odpadů s měřitelnými cíli týkající se nezbytných lidských, finančních a jiných zdrojů; (b) posouzení rizik vztahující se na konkrétní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy, které zohledňuje i zpravodajské údaje, jako například policejní vyšetřování a analýzy trestné činnosti; b) posouzení rizik vztahující se na konkrétní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy, které zohledňuje i zpravodajské údaje, jako například policejní vyšetřování a analýzy trestné činnosti; (c) priority a popis, jak byly tyto priority vybrány na základě strategií, cílů a posouzení rizik; c) priority a popis, jak byly tyto priority vybrány na základě strategií, cílů a posouzení rizik; (d) informace o počtu a druzích plánovaných kontrol v prostorách nakládajících s odpady, v silniční a železniční dopravě a u zásilek v přístavech; d) informace o počtu a druzích plánovaných kontrol v prostorách nakládajících s odpady, v silniční, letecké, vodní a železniční dopravě a u zásilek v přístavech, na základě posouzení rizik a priorit; (e) přidělení úkolů každému orgánu zapojenému do kontrol přepravy odpadů; e) přidělení úkolů každému orgánu zapojenému do kontrol přepravy odpadů; (f) způsoby spolupráce mezi různými orgány zapojenými do kontrol a dále f) způsoby účinné a účelné spolupráce mezi různými orgány zapojenými do kontrol; a dále (g) posouzení potřeby školení inspektorů o technických a právních otázkách týkajících se nakládání s odpady a přepravy odpadů a organizování pravidelných školení. g) posouzení potřeby školení inspektorů o technických a právních otázkách týkajících se nakládání s odpady a přepravy odpadů a organizování pravidelných školení; h) komunikační strategii a strategii podpory dodržování předpisů, jež zapojí regulované subjekty a širokou veřejnost, a dále i) informace o tom, jakým způsobem mohou regulované subjekty a široká veřejnost oznamovat znepokojující skutečnosti určenému orgánu (upozornění informátory). Tyto plány musí být nejméně jednou ročně přezkoumány a případně aktualizovány. Přezkum posoudí, do jaké míry byly cíle a ostatní prvky plánů provedeny. Tyto plány musí být nejméně jednou ročně přezkoumány a případně aktualizovány. Přezkum posoudí, do jaké míry byly cíle a ostatní prvky plánů provedeny. Příslušný orgán musí plány zpřístupnit veřejnosti v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 (8). Příslušný orgán musí strategický přehled plánů y trvale zpřístupnit veřejnosti, a to i v elektronické podobě, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 (9). Členské státy zajistí, aby výsledky kontrol provedených na základě plánů uvedených v tomto článku, včetně nápravných opatření přijatých příslušnými orgány v návaznosti na tyto kontroly, jmen provozovatelů účastnících se nelegální přepravy a uložených sankcí, byly trvale dostupné veřejnosti, a to i v elektronické podobě.

Odůvodnění

V některých členských státech je za vytvoření vlastního plánu kontrol odpovědný každý region, proto by měly být tyto plány koordinovány, aby se pokrylo celé zeměpisné území. Zahrnutí měřitelných cílů by bylo v souladu se stávajícími osvědčenými postupy v členských státech a pomohlo by zajistit, že účinnost plánu kontrol budou moci zhodnotit subjekty s rozhodovací pravomocí. Je třeba zahrnout i vodní a leteckou dopravu, protože jde také o jeden ze způsobů přepravy odpadů. Odvětví nakládání s odpady a zdroji i široká veřejnost mají hrát roli při zajištění souladu s předpisy o přepravě odpadu a měly by mít možnost oznamovat znepokojující skutečnosti ve veřejném zájmu příslušnému orgánu bez obav z pronásledování či diskriminace. Mělo by být výslovně uvedeno, že počet a druh kontrol musí vycházet z posouzení rizik a priorit, na něž se odkazuje v písmenech b) a c). Zveřejňování výsledků kontrol je nezbytné, aby se ukázalo, že nařízení se provádí a aby se udržela důvěra veřejnosti v nakládání s odpady. Měl by se zveřejňovat pouze strategický přehled plánů, protože podrobnější informace by mohly být využity subjekty, jež se snaží vyhnout kontrolám zásilek.

Pozměňovací návrh 3

Nařízení (ES) č. 1013/2006, čl. 50 odst. 5

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Komise nenavrhuje žádnou změnu stávajícího znění čl. 50 odst. 5 nařízení (ES) č. 1013/2006. Navrhovaná změna stávajícího znění čl. 50 odst. 5 nařízení (ES) č. 1013/2006. Členské státy navzájem dvoustranně anebo mnohostranně spolupracují, aby usnadnily předcházení nedovoleným přepravám a jejich odhalování. Vyměňují si informace o přepravě odpadů a sdílejí poznatky o donucovacích opatřeních. Komise pro tyto účely vytvoří společnou platformu zahrnující všechny členské státy.

Odůvodnění

Stávající spolupráce je na dobrovolné bázi a nejsou do ní zapojeny důležité členské státy. Nelegální přeshraniční přepravě lze zabránit pouze prostřednictvím spolupráce všech členských států, měla by tedy být vytvořena společná platforma.

V Bruselu dne 30. ledna 2014 předseda Výboru regionů Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) Síť pro provádění a prosazování environmentálních právních předpisů (IMPEL) v oblasti přeshraniční přepravy odpadů.

(2) IMPEL (2012) – Doing the right thing for waste shipment inspections.

(3) Zasedání Rady pro životní prostředí, 14. října 2013.

(4) European Data Interchange for waste notification (EUDIN) [Evropská výměna údajů o oznámení o přepravě odpadů].

(5) Skupina nezávislých zúčastněných stran na vysoké úrovni pro oblast administrativní zátěže, Evropská komise (2009): Stanovisko skupiny na vysoké úrovni – snížení administrativní zátěže, prioritní oblast životní prostředí.

(6) CdR 1119/2012 fin.

(7) CdR 593/2013 fin, CdR 1119/2012 fin, CdR 164/2010 fin.

(8) Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s 26.

(9) Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s 26.