Propojení insolvenčních rejstříků (dále jen „IRI“) v celé EU, které zahrnuje dva různé projekty. První verze systému (IRI 1.0) je dostupná na portálu evropské e-justice od července 2014. Byla vyvinuta jako pilotní projekt s dobrovolnou účastí některých členských států. Druhá verze (IRI 2.0) je založena na nařízení (EU) 2015/848 o insolvenčním řízení a propojí vnitrostátní insolvenční rejstříky všech členských států (s výjimkou Dánska). Do června 2021 by měly všechny členské státy splňovat požadavky na propojení. Systém IRI 1.0 je založen na standardizovaných zprávách zabezpečené internetové služby (SOAP přes HTTPS), zatímco systém IRI 2.0 kromě toho podporuje výměnu dat prostřednictvím stavebního bloku služby eDelivery v rámci Nástroje pro propojení Evropy.

Ustanovení čl. 32a odst. 5 směrnice o boji proti praní peněz vyžaduje, aby Komise posoudila podmínky a technické specifikace a postupy pro zajištění bezpečného a účinného propojení centralizovaných automatizovaných mechanismů. Tato zpráva proto posuzuje různá IT řešení na úrovni EU, která jsou již v provozu nebo se připravují a která mohou sloužit jako vzor pro možné propojení centralizovaných mechanismů. K dosažení vzájemného propojení by byl nutný legislativní nástroj.

Přístup příslušných orgánů k centrálním registrům bankovních účtů nebo systémům vyhledávání dat bude důležitou součástí boje proti praní peněz, souvisejících predikativních trestných činů a financování terorismu, jakož i obecněji boje proti závažným trestným činům. S ohledem na cíle směrnice o boji proti praní peněz a směrnice o usnadnění přístupu k finančním a dalším informacím by budoucí propojení registrů bankovních účtů a systémů vyhledávání dat v celé EU usnadnilo přeshraniční spolupráci příslušných orgánů zapojených do boje proti praní peněz, financování terorismu a dalším závažným trestným činům.

Ustanovení čl. 32a směrnice (EU) 2015/849 o boji proti praní peněz ukládá členským státům povinnost zavést do 10. září 2020 vnitrostátní centralizované automatizované mechanismy, jako jsou centrální registry nebo centrální elektronické systémy vyhledávání dat, které umožňují identifikaci fyzických nebo právnických osob, které jsou majiteli platebních účtů, bankovních účtů a bezpečnostních schránek nebo nad nimi mají kontrolu. Směrnice o boji proti praní peněz vymezuje minimální soubor informací, které by měly být zahrnuty do těchto centralizovaných mechanismů. Rovněž stanoví, že finanční zpravodajské jednotky by k nim měly mít okamžitý a nefiltrovaný přístup a ostatní příslušné orgány by k nim měly mít přístup také, aby mohly plnit své povinnosti vyplývající ze směrnice o boji proti praní peněz. Směrnice 2019/1153 o usnadnění přístupu k finančním a dalším informacím ukládá členským státům povinnost určit vnitrostátní orgány příslušné pro prevenci, odhalování, vyšetřování či stíhání trestných činů, které by měly mít přímý, okamžitý a plný přístup k minimálnímu souboru informací těchto centralizovaných mechanismů. Mezi tyto příslušné orgány patří přinejmenším úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti.

Systém e-CODEX (elektronická komunikace v oblasti e-justice prostřednictvím on-line výměny informací) usnadňuje bezpečnou komunikaci v občanskoprávních a trestních řízeních tím, že poskytuje decentralizovaný systém pro přeshraniční výměnu elektronických zpráv v oblasti justice. Systém e-CODEX v současné době usnadňuje elektronickou komunikaci mezi občany a soudy a mezi správními orgány členských států v rámci řízení evropského platebního rozkazu a evropského řízení o drobných nárocích. V oblasti trestního soudnictví je systém e-CODEX také řešením pro digitální systém výměny elektronických důkazů, pro elektronické výměny v rámci evropského vyšetřovacího příkazu a smluv o vzájemné právní pomoci.

3.Hlavní parametry

3.1.Podmínky pro přístup uživatelů

Při pohledu na stávající systémy je zřejmé, že dostupnost systému pro uživatele, který je v interakci s propojeným informačním systémem, je určena podle účelu, pro který je zřízen. Pokud bylo propojení zřízeno s cílem zvýšit transparentnost informací pro podniky na vnitřním trhu (systémy BRIS, IRI), je systém veřejně přístupný. Pokud je cílem propojení zlepšit přeshraniční spolupráci mezi příslušnými orgány pro účely vymáhání práva nebo veřejné správy, jako je tomu v případě systému ECRIS nebo prümské služby systému EUCARIS, je přístup omezen.

Funkce „najít společnost“ v systému BRIS je všem k dispozici na portálu e-justice, zatímco infrastruktura pro zasílání zpráv je v současné době omezena právními předpisy na vnitrostátní obchodní rejstříky. Pokud jde o systém IRI, jsou informace prostřednictvím rozhraní pro vyhledávání veřejně dostupné a členské státy mohou omezit přístup na žadatele s legitimním zájmem výhradně v souvislosti se „spotřebitelským insolvenčním řízením“. Systém ECRIS je přístupný pouze určeným ústředním orgánům členských států. Obdobně je přístup ke službám systému EUCARIS otevřen veřejným orgánům prostřednictvím určených vnitrostátních kontaktních míst. V případě projektu EBOCS je přístup omezen na zúčastněné agentury pro boj proti trestné činnosti.

Systém Veřejný přístup Omezený přístup Poznámky BRIS Ano Funkce „najít společnost“ v systému BRIS je všem k dispozici na portálu e-justice, zatímco infrastruktura pro zasílání zpráv je v současné době omezena právními předpisy na vnitrostátní obchodní rejstříky. IRI Ano ECRIS Ano Pro ústřední orgány členských států, které jsou pro tuto funkci speciálně jmenovány. EUCARIS Ano Pro národní kontaktní místa EUCARIS, jejichž prostřednictvím mohou veřejné orgány získat přístup v závislosti na právním základu spolupráce. EBOCS Ano Pro agentury pro boj proti trestné činnosti zapojené do projektu. LRI Ano Pokročilé funkce budou k dispozici pouze ověřeným právníkům.

Tabulka 1: Dostupnost systému pro uživatele, který funguje v interakci s propojeným informačním systémem

Podle směrnice o boji proti praní peněz je účelem centralizovaných mechanismů bankovních účtů zlepšit boj proti praní peněz a financování terorismu a přístup je omezen na některé veřejné orgány. Směrnice o usnadnění přístupu k finančním a dalším informacím rozšiřuje účel použití informací v centrálních mechanismech na závažnou trestnou činnost a přístupová práva na určené příslušné orgány. A konečně, rozsah působnosti vnitrostátních orgánů, které mají přímý přístup k vnitrostátním rejstříkům, závisí na členských státech provozujících registry. To by mohlo vést k nesouladu, neboť některé druhy orgánů by mohly získat přístup v jednom členském státě, nikoli však v jiném. V případě přeshraniční výměny prostřednictvím celoevropského propojení by mohla vzniknout situace, kdy orgán požádá o informace z rejstříku jiného členského státu, v němž bylo vyhledávání podobnému orgánu odepřeno.

Jednou z možností by mohlo být, že stejné orgány, které budou mít přímý přístup k centralizovaným mechanismům v souladu se směrnicí o boji proti praní peněz a směrnicí o usnadnění přístupu k finančním a dalším informacím, budou mít přístup k platformě pro propojení. Další možností by bylo, aby přístupová práva k systému propojení byla poskytnuta stejným druhům orgánů ve všech členských státech, čehož by mohlo být dosaženo pomocí harmonizovaného a uzavřeného seznamu na úrovni EU, který by obsahoval druhy orgánů určené v souladu s účelem přístupu k informacím.

V případě, že se propojení rozšíří na všechny orgány, kterým je v současné době umožněn přístup podle vnitrostátních právních předpisů, byla by nezbytná podrobná ustanovení o podmínkách přístupu a vyhledávání příslušnými vnitrostátními orgány. V tomto ohledu je důležité zdůraznit, že směrnice o používání finančních informací a dalších informací stanoví přísné podmínky pro přístup k informacím a vyhledávání informací o bankovních účtech, které jsou obsaženy v centralizovaných automatizovaných mechanismech ze strany příslušných orgánů určených na vnitrostátní úrovni. Tyto podmínky zahrnují například poskytování přístupu k registrům a systémům vyhledávání dat pouze konkrétně určeným a oprávněným osobám z každého příslušného orgánu. Dalším opatřením ke zmírnění rizik plynoucích z rozšířených přístupových práv ze strany určených vnitrostátních orgánů by mohlo být omezení rozsahu dostupných informací v systému propojení na minimální soubor informací týkajících se profilu účtu, jak je stanoveno v čl. 32a odst. 3 směrnice o boji proti praní peněz.

Pokud jde o oblast působnosti, čl. 32a odst. 3 směrnice o boji proti praní peněz vymezuje informace, které musí všechny centralizované systémy obsahovat, jako jsou majitel účtu, bankovní účty označené číslem ve formátu IBAN a bezpečnostní schránky vedené u úvěrových institucí na vnitrostátním území. Ustanovení čl. 32a odst. 4 směrnice však stanoví možnost, aby členské státy do registrů zahrnuly další informace, které jsou považovány za nezbytné k tomu, aby finanční zpravodajské jednotky a příslušné orgány mohly plnit své povinnosti podle uvedené směrnice. Z hlediska ochrany osobních údajů se zdá být nezbytné omezit rozsah informací dostupných prostřednictvím platformy pro propojení na minimální povinný soubor informací vymezený v čl. 32a odst. 3 směrnice o boji proti praní peněz. V souladu s pravidly pro ochranu údajů by měl být přístup k osobním údajům přiměřený tomu, co je nezbytné pro dosažení cílů stanovených ve směrnici o boji proti praní peněz. Podobný přístup zaujímá směrnice o používání finančních a dalších informací. Ustanovení čl. 4 odst. 2 této směrnice objasňuje, že dodatečné informace, které členské státy zahrnují do centralizovaných mechanismů, nejsou přístupné příslušným orgánům a tyto orgány je nemohou vyhledávat.

3.2.Funkce vyhledávání

Použitelná kritéria vyhledávání mají klíčový význam pro zajištění toho, aby propojení automatizovaných centralizovaných mechanismů přineslo uživatelům přidanou hodnotu. Kritéria vyhledávání by měla být navržena tak, aby posílila schopnost příslušných orgánů plnit své úkoly a provádět šetření účinněji při zajištění proporcionality a dodržování příslušných požadavků na ochranu údajů.

Je třeba zvážit, kdo bude oprávněn provádět vyhledávání (soukromé subjekty nebo veřejné strany) a u kterých údajů lze nebo nelze očekávat, že je osoba provádějící vyhledávání zná. Uložení požadavku, aby vyhledávání obsahovalo údaje, u nichž je nepravděpodobné, že jsou známy osobě provádějící vyhledávání, může ztížit nebo znemožnit účinné vyhledávání. Rovněž je třeba poznamenat, že existují případy, kdy finanční zpravodajská jednotka nebo donucovací orgán jednoho členského státu nebudou znát datum narození nebo vnitrostátní identifikační číslo občana jiného členského státu. Pokud je propojení těchto dodatečných informací v centralizovaných systémech k dispozici, bude důležité určit, zda bude také možné vyhledávat na základě takových dodatečných informací.

Jako kritéria vyhledávání by mohly posloužit druhy informací, které tvoří harmonizovaný minimální soubor informací v čl. 32a odst. 3 směrnice o boji proti praní peněz. To by vedlo k tomu, že by systém propojení byl vhodný pro původní účely centralizovaných mechanismů. Byly by zapotřebí další záruky umožňující ověření shod (zejména v případech, kdy je výsledkem vyhledávání několik odpovědí).

Podmínky týkající se způsobů vyhledávání jsou rozhodující pro účinnost využívání propojených databází. Možnost spustit „přibližné vyhledávání“ (tzv. fuzzy search), tj. vyhledávání, které přinese širší výsledky i v případě překlepu nebo zadání neúplného slova, rozšíří výsledky shody, čímž se zvýší pravděpodobnost, že požadované informace budou prostřednictvím vyhledávání zpřístupněny; avšak tato možnost může vzbudit obavy týkající se ochrany údajů, neboť by mohlo dojít k odkrytí osobních údajů, jichž se toto vyhledávání vlastně netýká. Naopak požadavek „přesné shody“ zmírňuje rizika zbytečného odkrytí osobních údajů, ale zvýší pravděpodobnost, že požadované informace budou přehlédnuty vyhledávačem (v případě rozdílu ve způsobu psaní záznamu nebo při použití různých pravidel přepisu).

Možnost provádět „přibližné vyhledávání“ by snížila používání automatických postupů validace, čímž by se zabránilo množství chybných shod nebo by se snížil jejich objem, ale také by se snížila operační hodnota systému. V případě „přibližného vyhledávání“ by měly být vzaty v úvahu další nástroje ke zmírnění rizika libovolného shromažďování informací (tzv. fishing), například jako v případě systému IRI, kde je nastaven maximální počet zobrazených výsledků.

3.3.Struktura správy, odpovědnost za údržbu

V případě systémů BRIS, IRI, LRI a ECRIS mají různé útvary Evropské komise odpovědnost za údržbu IT systému, tj. musí zajistit dostupnost propojovací složky a nést náklady na zřízení a údržbu. V současné době je systém e-CODEX spravován konsorciem členských států (služba eDelivery Nástroje pro propojení Evropy spadá do působnosti Evropské komise). Co se týče systému EUCARIS, nese odpovědnost 28 členských států a zúčastněné třetí státy, zatímco systém EBOCS je ve vlastnictví sdružení European Business Registry Association (EBRA). Vzhledem k tomu, že tyto informační systémy propojují vnitrostátní databáze, jsou za údržbu a zajištění dostupnosti těchto databází odpovědny členské státy.

Co se týče struktury správy systému propojujícího databáze, měly by být rozhodovací pravomoci v otázkách politiky a provozu koncipovány tak, aby sloužily zájmům jednotlivých vnitrostátních složek.