CS Úřední věstník Evropské unie C 54/81

Stanovisko Evropského výboru regionů – Balíček týkající se služeb: ekonomika služeb ve prospěch evropských občanů

(2018/C 054/15)

Zpravodaj: Jean-Luc Vanraes (BE/ALDE), člen zastupitelstva městské části Uccle v Bruselu Odkazy: návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí evropský elektronický průkaz služeb a související správní prostředky COM(2016) 824 final návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o právním a operačním rámci pro evropský elektronický průkaz služeb, který se zavádí nařízením … [nařízení o ESC] COM(2016) 823 final návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o testu přiměřenosti před přijetím nové právní úpravy povolání COM(2016) 822 final návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu COM(2016) 821 final sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o doporučeních k reformám v oblasti regulace odborných služeb COM(2016) 820 final

I. DOPORUČENÉ POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY

Pozměňovací návrh 1

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

7. bod odůvodnění

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Oznamovací povinnost stanovená touto směrnicí by se měla vztahovat na regulační opatření členských států, jako jsou právní a správní předpisy obecné povahy nebo jakákoliv jiná závazná pravidla obecné povahy, mimo jiné pravidla přijatá profesními organizacemi pro kolektivní regulaci přístupu k činnostem poskytování služeb nebo jejich výkonu. Oznamovací povinnost by se naopak neměla uplatňovat na jednotlivá rozhodnutí vydaná vnitrostátními orgány. Oznamovací povinnost stanovená touto směrnicí by se měla vztahovat na regulační opatření členských států, jako jsou právní a správní předpisy obecné povahy nebo jakákoliv jiná závazná pravidla obecné povahy, mimo jiné pravidla přijatá profesními organizacemi pro kolektivní regulaci přístupu k činnostem poskytování služeb nebo jejich výkonu. Oznamovací povinnost by se naopak neměla uplatňovat na jednotlivá rozhodnutí vydaná vnitrostátními orgány. Oznamovací povinnost stanovená touto směrnicí by se neměla vztahovat na pozměňovací návrhy či úpravy navrhovaných opatření, které předloží zákonodárná shromáždění nebo vnitrostátní, regionální a místní parlamenty v rámci parlamentního postupu. Pro účely této směrnice by se za splněnou oznamovací povinnost měla považovat situace, kdy je na závěr parlamentního postupu návrh opatření prosazen a nakonec přijat.

Odůvodnění

Návrh neobsahuje postup týkající se pozměňovacích návrhů a úprav navrhovaných opatření, které předloží zákonodárná shromáždění.

Pozměňovací návrh 2

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

15. bod odůvodnění

Vyškrtnout:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Nesplnění povinnosti oznámit návrhy opatření alespoň tři měsíce před jejich přijetím a/nebo povinnosti zdržet se přijetí oznámeného opatření v této lhůtě, případně ve lhůtě tří měsíců, která následuje po obdržení upozornění, by se mělo považovat za podstatnou procesní vadu závažné povahy z hlediska účinků vůči fyzickým osobám.

Odůvodnění

V důsledku návrhu Komise budou neoznámená navrhovaná opatření nevymahatelná. To bude mít vážné důsledky pro prosazování opatření na místní a regionální úrovni, jelikož oblast působnosti směrnice o službách je velmi široká a někdy se stále vyvíjí v judikatuře Evropského soudního dvora.

Pozměňovací návrh 3

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

Čl. 3 odst. 2

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Členské státy oznámí Komisi veškeré návrhy opatření, kterými se zavádějí nové požadavky nebo povolovací režimy uvedené v článku 4 nebo kterými se takové stávající požadavky nebo povolovací režimy pozměňují. 1. Členské státy oznámí Komisi veškeré návrhy opatření, kterými se zavádějí nové požadavky nebo povolovací režimy uvedené v článku 4 nebo kterými se takové stávající požadavky nebo povolovací režimy pozměňují. 2. Pozmění-li členský stát návrh oznámeného opatření s takovým účinkem, že se významně rozšíří jeho oblast působnosti nebo obsah či se zkrátí původně předpokládaný harmonogram provedení či se doplní požadavky nebo povolovací režimy, nebo se tyto požadavky nebo povolovací režimy stanou více omezujícími, pokud jde o usazování či přeshraniční poskytování služeb, pozměněný návrh opatření, který byl již dříve oznámen podle odstavce 1, znovu oznámí, přičemž vysvětlí cíl a obsah změn. V takovém případě se bude předchozí oznámení považovat za stažené. a) Pozmění-li členský stát návrh oznámeného opatření s takovým účinkem, že se významně rozšíří jeho oblast působnosti nebo obsah či se zkrátí původně předpokládaný harmonogram provedení či se doplní požadavky nebo povolovací režimy, nebo se tyto požadavky nebo povolovací režimy stanou více omezujícími, pokud jde o usazování či přeshraniční poskytování služeb, pozměněný návrh opatření, který byl již dříve oznámen podle odstavce 1, znovu oznámí, přičemž vysvětlí cíl a obsah změn. V takovém případě se bude předchozí oznámení považovat za stažené. b) Členské státy nemusí oznamovat změny, které se k již oznámenému navrhovanému opatření provedly v rámci parlamentního postupu. Členské státy však Komisi oznámí přijetí návrhu opatření obsahujícího tyto změny. 3. Navrhovaná opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 se Komisi oznámí nejméně tři měsíce před jejich přijetím. 3. Navrhovaná opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 se Komisi oznámí nejméně tři měsíce před jejich přijetím. 4. Nedodržení jedné z povinností stanovených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 nebo v čl. 6 odst. 2 představuje podstatnou procesní vadu závažné povahy z hlediska účinků vůči fyzickým osobám. 4. Nedodržení jedné z povinností stanovených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 nebo v čl. 6 odst. 2 představuje podstatnou procesní vadu závažné povahy z hlediska účinků vůči fyzickým osobám. 5. Členské státy v rámci každého svého oznámení poskytnou informace, které budou prokazovat soulad oznamovaného povolovacího režimu nebo požadavku se směrnicí 2006/123/ES. V těchto informacích bude uveden sledovaný naléhavý důvod obecného zájmu a důvody, proč je oznamovaný povolovací režim nebo požadavek nediskriminační, pokud jde o státní příslušnost nebo bydliště, a proč je přiměřený. Tyto informace budou zahrnovat posouzení, které ukáže, že méně omezující prostředky nejsou k dispozici, a také konkrétní důkazy, kterými jsou podloženy argumenty předložené oznamujícím členským státem. 5. Členské státy v rámci každého svého oznámení poskytnou informace, které budou prokazovat soulad oznamovaného povolovacího režimu nebo požadavku se směrnicí 2006/123/ES. V těchto informacích bude uveden sledovaný naléhavý důvod obecného zájmu a důvody, proč je oznamovaný povolovací režim nebo požadavek nediskriminační, pokud jde o státní příslušnost nebo bydliště, a proč je přiměřený. Tyto informace budou zahrnovat posouzení, které ukáže, že méně omezující prostředky nejsou k dispozici, a také konkrétní důkazy, kterými jsou podloženy argumenty předložené oznamujícím členským státem. 6. Dotčený členský stát také v oznámení sdělí znění právních nebo regulačních ustanovení, která jsou základem oznamovaného návrhu opatření. 6. Dotčený členský stát také v oznámení sdělí znění právních nebo regulačních ustanovení, která jsou základem oznamovaného návrhu opatření. 7. Dotčené členské státy sdělí přijaté opatření do dvou týdnů po jeho přijetí. 7. Dotčené členské státy sdělí přijaté opatření do dvou týdnů po jeho přijetí. 8. Pro účely postupu oznamování zavedeného touto směrnicí a pro zajištění výměny informací mezi oznamujícím členským státem, ostatními členskými státy a Komisí se použije systém pro výměnu informací o vnitřním trhu stanovený nařízením (EU) č. 1024/2012. 8. Pro účely postupu oznamování zavedeného touto směrnicí a pro zajištění výměny informací mezi oznamujícím členským státem, ostatními členskými státy a Komisí se použije systém pro výměnu informací o vnitřním trhu stanovený nařízením (EU) č. 1024/2012.

Odůvodnění

Návrh neobsahuje postup týkající se pozměňovacích návrhů a úprav navrhovaných opatření, které předloží zákonodárná shromáždění.

Pozměňovací návrh 4

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

Čl. 3 odst. 4

Vyškrtnout:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Nedodržení jedné z povinností stanovených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 nebo v čl. 6 odst. 2 představuje podstatnou procesní vadu závažné povahy z hlediska účinků vůči fyzickým osobám.

Odůvodnění

V důsledku návrhu Komise budou neoznámená navrhovaná opatření nevymahatelná. To bude mít vážné důsledky pro prosazování opatření na místní a regionální úrovni, jelikož oblast působnosti směrnice o službách je velmi široká a někdy se stále vyvíjí v judikatuře Evropského soudního dvora.

Navrhovaný postih by vedl ke značné právní nejistotě, takže by dokonce obsahově bezproblémové a věcně jasné evropské legislativní záměry byly již kvůli nejnepatrnějšímu formálnímu porušení při oznámení neproveditelné.

Pozměňovací návrh 5

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

Čl. 3 odst. 8

Vložit nový odstavec za čl. 3 odst. 8:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Čl. 3 odst. 3 se nepoužije v případech, kdy je členský stát nucen ve velmi krátkém čase přijmout opatření, kterými se zavádějí nové povolovací režimy nebo požadavky, nebo pozměnit stávající povolovací režimy z naléhavých důvodů zapříčiněných závažnými a nepředvídatelnými okolnostmi, které souvisejí s ochranou veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti, veřejného zdraví nebo životního prostředí.

Odůvodnění

Vyplývá z textu.

Pozměňovací návrh 6

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

Čl. 5 odst. 2

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Od data, kdy Komise uvědomí oznamující členský stát o úplnosti obdrženého oznámení, proběhne maximálně tříměsíční konzultace mezi oznamujícím členským státem, ostatními členskými státy a Komisí. Od data, kdy Komise uvědomí oznamující členský stát o úplnosti obdrženého oznámení, proběhne maximálně tříměsíční konzultace mezi oznamujícím členským státem, ostatními členskými státy a Komisí. Konzultace nebrání oznamujícímu členskému státu v přijetí příslušných předpisů, které však smí vstoupit v platnost až po skončení konzultace.

Odůvodnění

Navrhovaná odkládací lhůta je příliš neflexibilní. Způsobila by nepřiměřené procesní prodlení. Členské státy by proto měly mít možnost přijmout příslušná opatření, jejich provedení by však měly ponechat až na dobu po skončení konzultací.

Pozměňovací návrh 7

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

Článek 6

Upozornění

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Před ukončením lhůty pro konzultace uvedené v čl. 5 odst. 2 může Komise oznamující členský stát upozornit na své obavy ohledně souladu oznámeného návrhu opatření se směrnicí 2006/123/ES a na svůj záměr přijmout rozhodnutí uvedené v článku 7. 1. Před ukončením lhůty pro konzultace uvedené v čl. 5 odst. 2 může Komise oznamující členský stát upozornit na své obavy ohledně souladu oznámeného návrhu opatření se směrnicí 2006/123/ES a na svůj záměr přijmout doporučení uvedené v článku 7. V tomto upozornění uvede Komise důvody ke svým obavám a případně jakékoli změny oznámeného návrhu opatření, o nichž se domnívá, že by tyto obavy uspokojivým způsobem odstranily. 2. Po obdržení takového upozornění oznamující členský stát nepřijme návrh opatření po dobu tří měsíců po ukončení lhůty pro konzultace . 2. Po obdržení takového upozornění povede Komise po dobu tří měsíců dialog s příslušnými orgány, a to i na regionální a místní úrovni . Upozornění zaslané členskému státu Komisí nebrání tomuto členskému státu v přijetí navrhovaného opatření, které však smí být provedeno až po skončení konzultace.

Odůvodnění

Účelem je zajistit, aby příslušné orgány v členském státě byly plně informovány o obavách Komise a důvodech k nim a aby tyto obavy byly včas a náležitě projednány s příslušnými orgány v daném členském státě.

Pozměňovací návrh 8

návrh směrnice o prosazování směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, kterou se stanoví postup oznamování pro povolovací režimy a požadavky týkající se služeb a kterou se mění směrnice 2006/123/ES a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu

COM(2016) 821 final

Článek 7

Rozhodnutí

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Článek 7 Rozhodnutí Vydala-li Komise upozornění v souladu s čl. 6 odst. 1, může ve lhůtě tří měsíců po datu ukončení lhůty pro konzultace uvedené v čl. 5 odst. 2 přijmout rozhodnutí , jímž se návrh opatření prohlašuje za neslučitelný se směrnicí 2006/123/ES a jímž se požaduje, aby se dotyčný členský stát zdržel přijetí návrhu opatření, nebo pokud takové opatření bylo přijato v rozporu s čl. 3 odst. 3 nebo s čl. 6 odst. 2, aby jej zrušil . Článek 7 Doporučení Vydala-li Komise upozornění v souladu s čl. 6 odst. 1, může ve lhůtě tří měsíců po datu ukončení lhůty pro konzultace uvedené v čl. 5 odst. 2 přijmout nezávazné doporučení , jímž se návrh opatření prohlašuje za neslučitelný se směrnicí 2006/123/ES a jímž se dotyčný členský stát informuje o záměru Komise podat v případě přijetí opatření žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie ve věci slučitelnosti opatření se směrnicí 2006/123/ES .

Odůvodnění

Návrh Komise přijmout rozhodnutí je nepřijatelný, neboť by nepřiměřeně omezoval svobodu zákonodárců na vnitrostátní a regionální úrovni. Nezávazné doporučení, jímž se oznamuje záměr Komise napadnout zákonnost opatření, pokud bude přijato, může být vzhledem k ostatním ustanovením legislativního návrhu lepším postupem oznamování, který bude účinný a zároveň bude respektovat pravomoci vnitrostátních a regionálních zákonodárců.

Pozměňovací návrh 9

návrh směrnice o testu přiměřenosti před přijetím nové právní úpravy povolání

COM(2016) 822 final/1

9. bod odůvodnění

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Je na členských státech, aby prokázaly řádné odůvodnění a přiměřenost příslušného ustanovení. Důvody regulace uvedené členským státem jako odůvodnění by tudíž měly opírat o analýzu vhodnosti a přiměřenosti opatření přijatého dotyčným státem a konkrétní důkazy na podporu jeho argumentů. Je na členských státech, aby prokázaly řádné odůvodnění a přiměřenost příslušného ustanovení. Důvody regulace uvedené členským státem jako odůvodnění by tudíž měly opírat o analýzu vhodnosti a přiměřenosti opatření přijatého příslušnými orgány v dotyčném státě a konkrétní důkazy na podporu jeho argumentů.

Odůvodnění

Způsobí to dodatečnou administrativní zátěž, která by nebyla přiměřená potenciálnímu výsledku.

Pozměňovací návrh 10

návrh směrnice o testu přiměřenosti před přijetím nové právní úpravy povolání

COM(2016) 822 final/1

12. bod odůvodnění

Vložit nový bod odůvodnění za 12. bod odůvodnění:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Nový bod odůvodnění Je na příslušných veřejných orgánech v členských státech, aby na základě kritérií stanovených ve směrnici posoudily přiměřenost opatření. Tato individuální posouzení mohou vést v různých členských státech k různým opodstatněným výsledkům.

Odůvodnění

Vyplývá z textu.

Pozměňovací návrh 11

návrh směrnice o testu přiměřenosti před přijetím nové právní úpravy povolání

COM(2016) 822 final/1

18. bod odůvodnění

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Příslušné orgány by měly řádně zohlednit hospodářský dopad opatření, včetně posouzení nákladů a přínosů zejména s ohledem na stupeň hospodářské soutěže na trhu a kvalitu poskytované služby, jakož i dopad na právo na práci a na volný pohyb osob a služeb v rámci Unie. Na základě této analýzy by měly členské státy posoudit zejména to, zda je rozsah omezení přístupu k regulovaným povoláním nebo jejich výkonu v rámci Unie úměrný významu sledovaných cílů a očekávaným přínosům. Příslušné orgány by měly řádně zohlednit hospodářský dopad opatření, zejména s ohledem na stupeň hospodářské soutěže na trhu a kvalitu poskytované služby, dopad z hlediska územní soudržnosti, jakož i dopad na právo na práci a na volný pohyb osob a služeb v rámci Unie. Na základě této analýzy by měly příslušné veřejné orgány v členských státech posoudit zejména to, zda je rozsah omezení přístupu k regulovaným povoláním nebo jejich výkonu v rámci Unie úměrný významu sledovaných cílů a očekávaným přínosům.

Odůvodnění

Vyplývá z textu.

Pozměňovací návrh 12

návrh směrnice o testu přiměřenosti před přijetím nové právní úpravy povolání

COM(2016) 822 final/1

21. bod odůvodnění

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Pro řádné fungování vnitřního trhu má zásadní význam, aby bylo zajištěno, že členské státy poskytnou příslušné informace občanům, zájmovým svazům a jiným zúčastněným stranám před zavedením nových opatření, která omezují přístup k regulovaným povoláním nebo jejich výkon, a dají jim příležitost vyjádřit svá stanoviska. Pro řádné fungování vnitřního trhu má zásadní význam, aby bylo zajištěno, že příslušné veřejné orgány v členských státech poskytnou příslušné informace občanům, místním a regionálním orgánům, sociálním partnerům, zájmovým svazům a jiným zúčastněným stranám před zavedením nových opatření, která omezují přístup k regulovaným povoláním nebo jejich výkon, a dají jim příležitost vyjádřit svá stanoviska.

Odůvodnění

Vyplývá z textu.

Pozměňovací návrh 13

návrh směrnice o testu přiměřenosti před přijetím nové právní úpravy povolání

COM(2016) 822 final

Článek 6

Přiměřenost

Změnit:

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Před zavedením nových právních nebo správních předpisů omezujících přístup k regulovaným povoláním nebo jejich výkon nebo před změnou stávajících předpisů členské státy posoudí, zda jsou takové předpisy nezbytné a vhodné k dosažení sledovaného cíle a zda nepřekračují rámec toho, co je k dosažení daného cíle nezbytné. 1. Před zavedením nových právních nebo správních předpisů omezujících přístup k regulovaným povoláním nebo jejich výkon nebo před změnou stávajících předpisů členské státy posoudí, zda jsou takové předpisy nezbytné a vhodné k dosažení sledovaného cíle a zda nepřekračují rámec toho, co je k dosažení daného cíle nezbytné. 2. Při posuzování nezbytnosti a přiměřenosti ustanovení musí příslušné orgány vzít v úvahu zejména: 2. Při posuzování nezbytnosti a přiměřenosti ustanovení musí příslušné orgány vzít v úvahu zejména: a) povahu rizik souvisejících se sledovanými cíli veřejného zájmu, zejména rizik pro spotřebitele, odborníky nebo třetí osoby; a) povahu rizik souvisejících se sledovanými cíli veřejného zájmu, zejména rizik pro příjemce služeb, mj. spotřebitele a další příjemce služeb z řad nepodnikající veřejnosti , odborníky , sociální partnery, místní a regionální orgány nebo třetí osoby; b) vhodnost ustanovení, a sice pokud jde o jeho způsobilost k dosažení sledovaného cíle a to, zda skutečně odráží dotyčný cíl soudržným a systematickým způsobem, a tudíž řeší zjištěná rizika podobným způsobem jako u srovnatelných činností; b) vhodnost ustanovení, a sice pokud jde o jeho způsobilost k dosažení sledovaného cíle a to, zda skutečně odráží dotyčný cíl soudržným a systematickým způsobem, a tudíž řeší zjištěná rizika podobným způsobem jako u srovnatelných činností; c) nezbytnost ustanovení a zejména to, zda k ochraně sledovaného cíle nedostačují stávající pravidla konkrétní nebo obecnější povahy, jako například právní předpisy týkající se bezpečnosti výrobků nebo právní předpisy na ochranu spotřebitelů; c) nezbytnost ustanovení a zejména to, zda k ochraně sledovaného cíle nedostačují stávající pravidla konkrétní nebo obecnější povahy, jako například právní předpisy týkající se bezpečnosti výrobků nebo právní předpisy na ochranu spotřebitelů; d) souvislost mezi rozsahem činností, jež jsou předmětem daného povolání nebo které mu jsou vyhrazeny, a požadovanou odbornou kvalifikací; d) souvislost mezi rozsahem činností, jež jsou předmětem daného povolání nebo které mu jsou vyhrazeny, a požadovanou odbornou kvalifikací; e) souvislost mezi složitostí úkolů a nezbytnou zvláštní odbornou kvalifikací, zejména pokud jde o úroveň, povahu a trvání odborné přípravy nebo potřebnou praxi, jakož i existenci různých možností získání odborné kvalifikace; e) souvislost mezi složitostí úkolů a nezbytnou zvláštní odbornou kvalifikací, zejména pokud jde o úroveň, povahu a trvání odborné přípravy nebo potřebnou praxi, jakož i existenci různých možností získání odborné kvalifikace; f) rozsah odborných činností vyhrazených pro držitele určité odborné kvalifikace, jmenovitě zda a proč činnosti vyhrazené pro určitá povolání mohou nebo nemohou být sdíleny s jinými povoláními; f) rozsah odborných činností vyhrazených pro držitele určité odborné kvalifikace, jmenovitě zda a proč činnosti vyhrazené pro určitá povolání mohou nebo nemohou být sdíleny s jinými povoláními; g) stupeň nezávislosti při výkonu regulovaného povolání a dopad organizačních a dohledových opatření na dosažení sledovaného cíle, a to zejména tam, kde jsou činnosti související s regulovaným povoláním vykonávány pod dohledem řádně kvalifikovaného odborníka a na jeho odpovědnost; g) stupeň nezávislosti při výkonu regulovaného povolání a dopad organizačních a dohledových opatření na dosažení sledovaného cíle, a to zejména tam, kde jsou činnosti související s regulovaným povoláním vykonávány pod dohledem řádně kvalifikovaného odborníka a na jeho odpovědnost; h) vědecký a technologický vývoj, který může snížit asymetrii informací mezi odborníky a spotřebiteli; h) vědecký a technologický vývoj, který může snížit asymetrii informací mezi odborníky a spotřebiteli; i) hospodářský dopad opatření, zejména s ohledem na stupeň hospodářské soutěže na trhu a kvalitu poskytované služby, jakož i dopad na volný pohyb osob a služeb v rámci Unie; i) hospodářský a sociální dopad opatření, zejména s ohledem na stupeň hospodářské soutěže na trhu a kvalitu poskytované služby, jakož i dopad na volný pohyb osob a služeb v rámci Unie; j) možnost využít k dosažení cíle veřejného zájmu méně omezující prostředky; j) možnost využít k dosažení cíle veřejného zájmu méně omezující prostředky; k) kumulativní účinek omezení jak přístupu k určitému povolání, tak i jeho výkonu , a zejména to, jak každý z těchto požadavků přispívá k dosažení téhož cíle veřejného zájmu a zda je k tomu nezbytný . k) kumulativní účinek omezení jak přístupu k určitému povolání, tak i jeho výkonu. Při posuzování nezbytnosti a přiměřenosti ustanovení uplatní příslušné orgány kritéria uvedená v odst. 2 písm. a) až k) včetně, a to uvážlivě a s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem jednotlivých případů. Pokud shledají, že některé konkrétní kritérium není relevantní, mohou ho z posouzení vyloučit, přičemž vyloučení náležitě zdůvodní. 3. Pro účely odst. 2 písm. j) se stanoví, že pokud jsou opatření odůvodněna ochranou spotřebitelů a pokud se zjištěná rizika omezují na vztah mezi odborníkem a spotřebitelem bez nepříznivého ovlivnění třetích osob, příslušné orgány zejména posoudí, zda lze daného cíle dosáhnout prostřednictvím chráněného profesního označení bez vyhrazení dotyčných činností. 3. Pro účely odst. 2 písm. j) se stanoví, že pokud jsou opatření odůvodněna ochranou spotřebitelů a pokud se zjištěná rizika omezují na vztah mezi odborníkem a spotřebitelem bez nepříznivého ovlivnění třetích osob, příslušné orgány zejména posoudí, zda lze daného cíle dosáhnout prostřednictvím chráněného profesního označení bez vyhrazení dotyčných činností. 4. Pro účely odst. 2 písm. k) se stanoví, že příslušné orgány posoudí zejména kumulativní účinek uložení kteréhokoli z těchto požadavků: 4. Pro účely odst. 2 písm. k) se stanoví, že příslušné orgány posoudí zejména kumulativní účinek uložení kteréhokoli z těchto požadavků: a) vyhrazené činnosti existující souběžně s chráněným profesním označením; a) vyhrazené činnosti existující souběžně s chráněným profesním označením; b) požadavky týkající se nepřetržitého profesního rozvoje; b) pravidla týkající se organizace povolání, profesní etiky a dohledu; c) pravidla týkající se organizace povolání, profesní etiky a dohledu; c) povinné členství v komorách, režimy registrace nebo autorizace, zejména pokud tyto požadavky zahrnují také povinnost mít určitou odbornou kvalifikaci; d) povinné členství v komorách, režimy registrace nebo autorizace, zejména pokud tyto požadavky zahrnují také povinnost mít určitou odbornou kvalifikaci; d) množstevní omezení, zejména požadavky omezující počet autorizací, na jejichž základě lze vykonávat povolání, nebo požadavky stanovující minimální nebo maximální počet zaměstnanců, vedoucích pracovníků nebo zástupců majících konkrétní odborné kvalifikace; e) množstevní omezení, zejména požadavky omezující počet autorizací, na jejichž základě lze vykonávat povolání, nebo požadavky stanovující minimální nebo maximální počet zaměstnanců, vedoucích pracovníků nebo zástupců majících konkrétní odborné kvalifikace; e) požadavky na zvláštní právní formu nebo požadavky, jež se týkají držení účasti ve společnosti nebo jejího řízení, a to v rozsahu, v jakém tyto požadavky přímo souvisejí s výkonem regulovaného povolání; f) požadavky na zvláštní právní formu nebo požadavky, jež se týkají držení účasti ve společnosti nebo jejího řízení, a to v rozsahu, v jakém tyto požadavky přímo souvisejí s výkonem regulovaného povolání; f) územní omezení, zejména pokud je určité povolání regulováno v některých částech území členského státu jiným způsobem; g) územní omezení, zejména pokud je určité povolání regulováno v některých částech území členského státu jiným způsobem; g) požadavky omezující výkon regulovaného povolání společně nebo v rámci partnerství, jakož i pravidla ohledně neslučitelnosti; h) požadavky omezující výkon regulovaného povolání společně nebo v rámci partnerství, jakož i pravidla ohledně neslučitelnosti; h) požadavky týkající se pojistného krytí nebo jiných prostředků osobní nebo kolektivní ochrany s ohledem na odpovědnost při výkonu povolání; i) požadavky týkající se pojistného krytí nebo jiných prostředků osobní nebo kolektivní ochrany s ohledem na odpovědnost při výkonu povolání; i) požadavky na jazykové znalosti, v rozsahu nezbytném pro výkon daného povolání. j) požadavky na jazykové znalosti, v rozsahu nezbytném pro výkon daného povolání.

Odůvodnění

Výčet kritérií stanovených v článku 6 by měl být považován za orientační, neboť se nepoužijí všechna kritéria nebo všechna kritéria nebudou mít v jednotlivých konkrétních případech stejný význam, a univerzální přístup by byl tudíž nepřiměřený a pro příslušné orgány v členských státech by představoval zbytečnou zátěž.

II. POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ,

Význam a naléhavost dotvoření jednotného trhu se službami

1. vyzdvihuje význam jednotného trhu pro posílení hospodářského růstu, zvýšení investic, zvyšování životní úrovně a vytváření pracovních míst v regionech a městech v celé EU;

2. zdůrazňuje naléhavost dotvoření jednotného trhu se zbožím a službami, jež je stanoveno ve strategii pro jednotný trh, a poukazuje na to, že mnohé z nejzávažnějších a dosud přetrvávajících ekonomických překážek jsou právě v oblasti služeb;

3. upozorňuje na to, že služby jsou důležitou součástí evropského hospodářství, která se podílí přibližně 70 % na HDP a zaměstnanosti. Nicméně podotýká, že odvětví služeb v EU se vyznačuje nízkým růstem produktivity a slabou hospodářskou soutěží, což brání rozvíjení jeho potenciálu. Zdůrazňuje, že odstranění překážek přeshraničního poskytování služeb, které jsou důsledkem rozdílných vnitrostátních předpisů a postupů, by poskytovatelům služeb a zákazníkům poskytlo více možností k plnému využívání potenciálu vnitřního trhu. Žádá proto Komisi a členské státy, aby dále přijímaly opatření, která zvýší konkurenceschopnost sektoru služeb, posílí konkurenci mezi podniky a odstraní právní a procesní překážky ochromující přeshraniční poskytování služeb;

4. zdůrazňuje, že služby jsou důležitým mezivstupem pro hospodářství a že konkurenceschopné služby, zejména podnikatelské služby, mají zásadní význam pro produktivitu a nákladovou konkurenceschopnost jiných odvětví, např. zpracovatelského průmyslu, které jsou zásadně důležité pro regionální a místní ekonomiku;

5. poukazuje na to, že po deseti letech od jejího přijetí dosud nebyl plně využit potenciál směrnice o službách k posílení volného pohybu služeb a že poskytovatelé v řadě odvětví služeb se stále ještě potýkají s četnými problémy, když se chtějí etablovat v jiném členském státě nebo chtějí dočasně poskytovat přeshraniční služby. Žádá Komisi a členské státy, aby dále přijímaly opatření k omezení těchto překážek. Připomíná, že podle odhadů by odstranění překážek přeshraničního obchodu a investic do služeb v rámci, který již stanoví směrnice o službách, mohlo přispět k navýšení HDP EU o 1,7 %;

6. vítá záměr Komise odstranit neopodstatněné byrokratické překážky bránící poskytování služeb a má za to, že návrhy mohou přispět k vytvoření skutečného jednotného trhu se službami, což by rovněž podnítilo hospodářský růst, investice a zaměstnanost v evropských regionech a městech. Zdůrazňuje nicméně, že při provádění balíčku týkajícího se služeb je nutné dodržovat zásady proporcionality a subsidiarity;

7. upozorňuje na vzájemnou spojitost mezi různými částmi balíčku a na to, že je nutné je považovat za součást nedílného celku a v této souvislosti posuzovat význam jednotlivých návrhů;

8. domnívá se, že navrhovaný postup oznamování by měl být s největší pravděpodobností změněn vzhledem k rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C-320/16 – trestní řízení proti Uber France SAS, k níž generální advokát předložil dne 4. července 2017 předběžné stanovisko, v němž se uvádí, že členské státy „mohou (…) zakázat a stíhat protiprávní výkon takové přepravní činnosti, jako je činnost v rámci služby UberPop, aniž musí návrh zákona nejprve oznámit Komisi“;

Elektronický průkaz služeb

9. poukazuje na to, že směrnice o službách požaduje, aby členské státy odstranily administrativní překážky, které poskytovatele služeb odrazují od přeshraničního podnikání, ale že zatím v tomto ohledu nebyla zcela účinná;

10. vítá nový elektronický průkaz služeb jakožto účelný prostředek k podpoře mobility poskytovatelů služeb, požaduje však vyjasnění toho, do jaké míry nový elektronický průkaz služeb souvisí s již existujícími systémy, jako je systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI) a evropský profesní průkaz. Je přesvědčen, že elektronický průkaz může pomoci omezit složité administrativní postupy a náklady, které vznikají přeshraničním poskytovatelům služeb při vyřizování administrativních formalit. To má vliv zejména na malé a střední podniky, které jsou páteří regionálních a místních ekonomik, neboť ony jsou složitými administrativními postupy spojenými s přeshraniční činností zasaženy nejvíce;

11. staví se proti přístupu spočívajícímu v přenesení hlavní odpovědnosti za postup na orgány domovského členského státu, neboť je to v rozporu se zásadou hostitelského členského státu, jíž se řídí směrnice o službách. Elektronický průkaz služeb by totiž neměl bránit příslušným veřejným orgánům hostitelského členského státu v provádění nutných kontrol ekonomických činností vykonávaných na jeho území nebo mu tyto kontroly ztěžovat. Elektronický průkaz služeb, tak jak ho navrhla Komise, by poskytovatelům služeb umožnil jednat výhradně s domovským členským státem jako zprostředkovatelem a harmonizoval by výměnu údajů na základě zásady země původu;

12. klade si otázku ohledně dopadu navrhovaného evropského elektronického průkazu služeb na odvětvové sociální průkazy totožnosti, které již byly zavedeny z podnětu příslušných veřejných orgánů členských států nebo sociálních partnerů;

13. poukazuje na to, že návrh nevyjasňuje, jaká kritéria by měl domovský stát použít k určení toho, zda je poskytovatel služeb na jeho území zákonně usazen, třebaže jsou ve směrnici 2014/67/EU vyjmenovány faktické prvky, pomocí nichž se určuje, zda podnik v členském státě skutečně vykonává podstatné činnosti;

14. v tomto kontextu upozorňuje na to, že vydávání přenositelných dokumentů A1 v souvislosti s vysíláním pracovníků již ukázalo možná úskalí z toho důvodu, že potvrzování údajů o příchozích poskytovatelích služeb závisí výhradně na domovském členském státu, zejména pokud jde o falešnou samostatnou výdělečnou činnost. V tomto ohledu se v posouzení dopadů připojeném k návrhu na změnu směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků uvádí: „Přesnost informací, které přenositelné dokumenty A1 obsahují, nelze mimo jiné zaručit vzhledem k tomu, že orgány ve vysílajících zemích neprovádějí formální kontroly.“ (1);

15. poukazuje na to, že některé vlastnosti elektronického průkazu služeb, jako jsou např. zásada „pouze jednou“ pro předkládání informací, jeho neomezená doba platnosti, povinnost členských států používat informace uvedené v elektronickém průkazu služeb bez možnosti požádat později o důkaz platnosti poskytnutých informací a restriktivní postupy jeho odnětí, jež mohou vyžadovat konečné soudní rozhodnutí, by mohly vážně ohrozit kontrolu souladu s vnitrostátními právními předpisy a vymáhání práv pracovníků a spotřebitelů;

16. konstatuje, že evropský elektronický průkaz služeb má obsahovat informace o pojistném krytí. Vzhledem k neomezené době platnosti průkazu však lze předpokládat, že bude informace zapotřebí poskytnout jen jednou, v důsledku čehož by inspekce a kontroly v hostitelských členských státech mohly být méně účinné;

17. zdůrazňuje, že elektronický průkaz služeb by byl k dispozici nejen poskytovatelům služeb, kteří chtějí dočasně poskytovat přeshraniční služby, ale i těm, kteří chtějí služby poskytovat prostřednictvím pobočky, agentury či kanceláře zřízené v jiném členském státě;

18. považuje za důležité, že ačkoli je zavedení elektronického průkazu pro členské státy povinné, bude jeho využívání pro poskytovatele služeb dobrovolné, bez ohledu na to, zda jde o osoby samostatně výdělečně činné nebo o podniky;

19. poukazuje na to, že elektronický průkaz služeb je dobrovolný nástroj a jeho využívání bude záviset na jeho očividné přidané hodnotě pro poskytovatele služeb a na úsilí, které vynakládají podnikatelské kruhy a příslušné orgány v členských státech za účelem co největšího zvyšování informovanosti o elektronickém průkazu a jeho přínosech, a to i na regionální a místní úrovni;

20. staví se kriticky k zásadě tichého souhlasu v případě, že poskytovatelé služeb nedostanou ve stanovených lhůtách od orgánu hostitelského členského státu odpověď na svou žádost o vystavení elektronického průkazu. Příslušné fiktivní povolení by mělo být bez náhrady zrušeno, nebo by alespoň měla být stanovena přiměřená lhůta pro přezkoumání a vyřízení;

21. vyjadřuje politování nad skutečností, že legislativní návrh neuvádí důležité aspekty elektronického průkazu služeb, mj. podrobné informace, jež mají být obsaženy ve standardním formuláři žádosti, a dokumenty, které mají být v žádosti zahrnuty jako podklady, nýbrž předpokládá, že je Komise upřesní v aktech v přenesené pravomoci. Upozorňuje na to, že regionální a místní orgány by tím ztratily možnost se k těmto důležitým otázkám vyjadřovat. Požaduje, aby Evropský výbor regionů obdržel veškeré dokumenty týkající se aktů v přenesené pravomoci současně s odborníky z členských států, Evropským parlamentem a Radou a aby měl přístup na zasedání odborných skupin Komise, jež se věnují přípravě příslušných aktů v přenesené pravomoci, a mohl tak včas předkládat důležité připomínky;

22. poukazuje na to, že použitelnost elektronického průkazu je v první fázi omezena na služby pro podniky a služby v oblasti stavebnictví, tj. odvětví, jež mají mimořádný hospodářský význam, ale omezenou úroveň přeshraničního obchodu a investic a nízký růst produktivity, a tudíž by mohla mít prospěch z intenzivnější přeshraniční hospodářské soutěže;

23. zdůrazňuje, že řádné fungování systému elektronických průkazů služeb bude záviset na spolupráci mezi členskými státy, jež bude probíhat prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu a do níž budou zapojeny regionální a místní orgány, což vyžaduje, aby veřejné orgány platformu více využívaly a aby se více investovalo do jejího rozvoje. Vzhledem mj. k tomu, že provádění dalších důležitých částí balíčku týkajícího se služeb (zejména postupu oznamování) bude záviset na jeho efektivitě, vyzývá Výbor Komisi, aby vypracovala akční plán přizpůsobení platformy, tak aby umožňovala podporu nezbytných postupů;

24. žádá Komisi, aby zajistila, že systém vydávání elektronického průkazu služeb bude v souladu s elektronickými systémy vydávání průkazu, které již existují v členských státech, a že bude usnadněna interoperabilita s členskými státy;

25. vybízí Evropskou komisi k tomu, aby dále rozšiřovala použitelnost elektronického průkazu služeb tak, aby byl v budoucnu k dispozici v co největším počtu odvětví, včetně mikropodniků, malých podniků a inovativních a rychle se rozvíjejících podniků;

26. podporuje záměr, aby byl poskytovatelům služeb účtován poplatek za vystavení elektronického průkazu služeb. Poplatek bude stanoven tak, aby jeho výše nebyla neúměrně vysoká. Doporučuje, aby Komise bedlivě sledovala výši poplatku účtovaného členskými státy a podávala o ní zprávy, neboť by mohla být určujícím činitelem využívání elektronického průkazu jakožto dobrovolného nástroje;

27. zastává názor, že z pohledu poskytovatelů služeb je velkou předností elektronického průkazu služeb to, že orgány členských států po držiteli elektronického průkazu nesmí vyžadovat informace, které jsou již obsažené v elektronickém průkazu, mj. informace týkající se zadání veřejné zakázky, soutěže o návrh nebo udělení koncese, založení dceřiných společností nebo registrace poboček podle práva obchodních společností či registrace v systému povinného sociálního pojištění, jelikož to sníží administrativní náklady poskytovatelů služeb na dodržování předpisů obecně a průkaz tak pro ně bude atraktivní a budou motivováni k jeho využívání;

28. zdůrazňuje, že tato skutečnost může mít v praxi dopad na organizační a elektronické postupy, např. na postupy regionálních a místních orgánů při zadávání veřejných zakázek, a může vyvstat nutnost zavést přechodné období, aby bylo možné plynule uzpůsobit systémy tak, aby vyhovovaly novým požadavkům;

29. podporuje ustanovení o usnadnění dodržování administrativních formalit souvisejících s vysíláním zaměstnanců a o usnadnění pojistného krytí v souvislosti se službami poskytovanými přeshraničně, neboť se tím také zvýší atraktivita elektronického průkazu pro poskytovatele služeb a podpoří to jeho využívání;

30. zdůrazňuje, že právní předpis se v souladu s ustanoveními směrnice o službách nedotýká definice ani organizace služeb obecného hospodářského zájmu a nevztahuje se ani na služby obecného zájmu nehospodářské povahy, tj. služby, které jsou často poskytovány na místní a regionální úrovni, a nemá vliv na pracovní právo ani podmínky zaměstnávání;

31. vyzývá Komisi k tomu, aby v souvislosti s elektronickým průkazem služeb zavedla účinné systémy kontroly s cílem zamezit nekalé hospodářské soutěži a podvodným praktikám. Důsledné provádění těchto kontrol, které by nebyly založeny jen na prověřování elektronických údajů, by umožnilo omezit případný sociální dumping a využívání nehlášené práce;

32. má pochybnosti o tom, zda výhody, jež zavedení elektronického průkazu služeb přinese poskytovatelům služeb, vyváží související administrativní zátěž pro příslušné orgány členských států, a to i na regionální a místní úrovni, mimo jiné vzhledem ke skutečnosti, že dnes již ve všech členských státech existují jednotná kontaktní místa pro případné otázky a problémy týkající se přeshraničního poskytování služeb a že si orgány členských států mohou prostřednictvím systému IMI vyměňovat informace. Dále vyjadřuje politování nad tím, že návrh jasně neuvádí, které administrativní povinnosti, jež musí plnit poskytovatelé služeb, budou pro držitele elektronického průkazu zbytečné. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se EHSV domnívá, že zavedení elektronického průkazu služeb je z hlediska proporcionality problematické;

Postup oznamování umožňující lepší oznamování návrhů vnitrostátních předpisů o službách

33. podporuje zásadu, že vnitrostátní pravidla, jež omezují svobodu usazování a volný pohyb služeb, by měla být nediskriminační, pokud jde o státní příslušnost nebo bydliště, přiměřená a opodstatněná naléhavým důvodem obecného zájmu;

34. podporuje kroky ke zlepšení postupu oznamování pro služby, neboť zkušenosti s prováděním směrnice o službách ukazují, že stávající postup je neúčinný, jelikož rozsah oznamovací povinnosti není jasný, členské státy k ní tudíž přistupují různě a zainteresované strany nemají k oznámením přístup;

35. domnívá se, že v případě reformy by mělo být respektováno právo členských států regulovat služby na svém území, pokud budou v souladu se zásadami stanovenými ve směrnici o službách;

36. poukazuje na to, že problémům, na něž upozorňuje Evropská komise a k nimž patří např. zanedbání oznámení všech opatření, by se dalo předejít i zlepšením současného systému oznamování podle směrnice o službách. Přidaná hodnota nového postupu oznamování, jehož uplatňování je pro vnitrostátní zákonodárce – a i na regionální a místní úrovni – více omezující a složitější, by měla být posouzena s ohledem na zásady subsidiarity a proporcionality;

37. vítá, že byla ujasněna konkrétní opatření, jež musí členské státy oznamovat, a informace, jež musí v tomto ohledu poskytovat;

38. podporuje větší transparentnost, ale domnívá se, že je třeba výslovněji upozornit na konkrétní možnosti, které by zainteresované strany mohly využít k předkládání připomínek během konzultačního období;

39. požaduje, aby byly právní předpisy, které mají pouze místní působnost, vyňaty z oblasti působnosti směrnice;

40. zastává názor, že konzultace by neměla členským státům bránit v přijetí příslušného opatření;

41. je toho názoru, že upozornění Komise uvedené v čl. 6 odst. 1 by mělo podrobně uvádět důvody, proč má Komise za to, že předmětný návrh opatření je neslučitelný se směrnicí o službách, a veškerá doporučení, jež Komise případně bude mít ohledně změn návrhu opatření a jež by odstranila její obavy. Doporučuje změnit návrh směrnice tak, aby to bylo zajištěno;

42. domnívá se, že by Komise po vydání upozornění měla být povinna zahájit dialog s příslušnými orgány, a to i na regionální a místní úrovni;

43. obává se, že rozhodnutí navrhované v článku 7 by nepřiměřeně omezovalo svobodu zákonodárců na vnitrostátní, regionální a místní úrovni. Je přesvědčen, že by se naopak mělo jednat o nezávazné doporučení, které by vnitrostátním a regionálním zákonodárcům nebránilo v dokončení legislativního procesu s přihlédnutím k doporučením Komise. Poukazuje na to, že Komise může napadnout zákonnost přijatých opatření u Soudního dvora Evropské unie, což představuje významnou potenciální sankci, již by vnitrostátní a regionální zákonodárci, kteří od Komise obdrží upozornění/doporučení ohledně neslučitelnosti, zcela jistě zohlednili;

44. domnívá se, že upřesnění, které návrh směrnice podává v souvislosti s rozsahem oznamovaných opatření a předkládaných informací, spolu s posílenými konzultacemi, mechanismem upozorňování a ustanovením o doporučení Komise ohledně neslučitelnosti by měly být dostatečné na to, aby umožnily lepší postup oznamování, který bude účinný a zároveň bude respektovat pravomoci vnitrostátních a regionálních zákonodárců;

45. navrhuje, aby Komise vypracovala odhad ročního nárůstu počtu oznámení, jejichž obdržení očekává v důsledku nového postupu oznamování, aby v případě potřeby mohla plánovat dostupné kapacity nutné k účinnému reagování na očekávané objemy ve lhůtách stanovených v legislativním návrhu;

Test přiměřenosti (posuzování přiměřenosti vnitrostátních předpisů o odborných službách)

46. zdůrazňuje, že odborné služby jsou z hlediska hospodářství velmi důležité, neboť zaměstnávají 22 % pracovníků v celé EU, což představuje 47 milionů pracovních míst;

47. připomíná, že regulace odborných služeb zůstává ve výhradní působnosti členských států a že je tedy na členských státech (ať již na celostátní, regionální či místní úrovni), aby rozhodly, zda a jak regulovat povolání v mezích zásad nediskriminace a proporcionality;

48. konstatuje, že regulace odborných služeb může probíhat ze strany státu nebo formou samoregulace profesními sdruženími a že ji v mnoha případech vykonávají regionální a místní orgány v členských státech. Proto jsou podmínky, za nichž musí členské státy plnit své závazky ohledně provádění posouzení přiměřenosti, velmi složité a nejednotné, a to i pokud jde o zapojení všech přímo dotčených zainteresovaných stran;

49. uznává, že kontrola regulace povolání v celé EU je nejednotná, což má negativní dopad na poskytování služeb a mobilitu odborníků. Dále uznává, že je žádoucí mít na úrovni EU soudržnější právní rámec pro posuzování přiměřenosti nových nebo pozměněných požadavků na přístup k regulovaným povoláním nebo na jejich výkon, jehož součástí by byla judikatura Soudního dvora Evropské unie;

50. domnívá se, že je důležité, aby návrh ponechal rozhodnutí o tom, co regulovat a jak, na členských státech a jejich příslušných orgánech na regionální a místní úrovni, ale aby zajistil, že takové rozhodnutí bude založeno na důkazech a bude mu předcházet transparentní a objektivní posouzení, které bude prováděno ve všech členských státech stejně a s ohledem na zjištěné cíle veřejného zájmu;

51. zastává názor, že výčet kritérií stanovených v článku 6 by měl být považován za orientační, neboť se pravděpodobně nepoužijí všechna kritéria nebo všechna kritéria nebudou mít v jednotlivých konkrétních případech stejný význam. Domnívá se, že i když musí být posouzení přiměřenosti důkladná, objektivní a založená na důkazech, měla by být rovněž souměřitelná, jelikož univerzální přístup by v mnoha případech mohl představovat zbytečnou zátěž. Kromě toho jsou požadavky článku 6 co do svého rozsahu a složitosti přehnané;

52. vítá ustanovení, jež zainteresovaným stranám poskytují možnost vyjádřit svůj názor na nové právní nebo správní předpisy omezující přístup k regulovaným povoláním nebo jejich výkon, a je přesvědčen, že k zaručení řádné regulace je nutná transparentnost a zapojení všech zainteresovaných stran;

53. upozorňuje na to, že nová pravidla týkající se přiměřenosti, která zahrnují pravidelné sledování právních a správních předpisů s prováděním důkladných a objektivních testů přiměřenosti založených na důkazech, mj. prostřednictvím zapojení nezávislých kontrolních orgánů a za rozsáhlejší účasti zainteresovaných stran, způsobí zvýšení pracovní zátěže a nákladů pro orgány členských států, a to i na regionální a místní úrovni. Týká se to zejména článku 4, podle nějž by byl test přiměřenosti vyžadován nejen v případě nově zaváděných právních předpisů týkajících se regulovaných povolání, ale také v případě změn předpisů stávajících, což lze označit za přehnané;

Pokyny k reformám a omezení počtu regulovaných povolání

54. bere na vědomí úsilí Komise o zajištění toho, že regulace povolání bude odpovídat danému účelu, a sice tím, že členské státy přiměje přezkoumat, zda jsou jejich požadavky na tato povolání nutné ke splnění cílů jejich vnitrostátní veřejné politiky;

55. vítá pokyny pro vnitrostátní reformy v oblasti regulovaných povolání, které by potenciálně mohly členským státům velmi pomoci přizpůsobit jejich regulační rámce pro povolání, která mají vysoký potenciál z hlediska růstu a tvorby pracovních míst, mj. pro architekty, právníky, účetní, patentové zástupce, realitní agenty a turistické průvodce;

56. konstatuje, že pokyny mají sloužit jako doplněk hodnocení v rámci evropského semestru, a domnívá se, že může být užitečné začlenit je do procesu evropského semestru;

Otázky spojené se subsidiaritou a proporcionalitou

57. domnívá se, že aspekty návrhů, z nichž sestává balíček týkající se služeb, vyvolávají důležité otázky spojené se subsidiaritou a proporcionalitou (2). Připomíná, že některé národní a regionální parlamenty vydaly odůvodněná stanoviska, v nichž upozorňují na otázky subsidiarity a proporcionality, mj. na obavy ohledně potenciálního zasahování do vnitrostátních legislativních postupů;

Důsledky z hlediska administrativní zátěže a správních kapacit

58. obává se, že návrhy týkající se elektronického průkazu služeb, postupu oznamování a testu přiměřenosti způsobí příslušným orgánům v členských státech, mj. regionálním a místním orgánům, další administrativní zátěž, což bude mít následně důsledky i z hlediska správních kapacit a rozpočtu.

V Bruselu dne 11. října 2017. předseda Evropského výboru regionů Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) SWD(2016) 52, s. 8 (není k dispozici v češtině – pozn. překl.).

(2) Některé národní a regionální parlamenty upozornily na to, že opatření, jež jsou navržena ve směrnicích a jež se týkají postupu oznamování a testů přiměřenosti, překračují rámec toho, co umožňuje zvolený právní základ. Některé národní a regionální parlamenty vydaly odůvodněná stanoviska, v nichž upozorňují na otázky subsidiarity související s postupem oznamování, jelikož Komise a další členské státy by potenciálně mohly zasahovat do vnitrostátních legislativních postupů. Test přiměřenosti i navržená opatření překračují rámec uvedeného právního základu, zasahují do pravomocí členských států a jsou zbytečné. A elektronický průkaz služeb, včetně své navržené formy, nevytváří dostatečnou přidanou hodnotu. Pokud jde o proporcionalitu, několik národních a regionálních parlamentů se domnívá, že není třeba přijímat směrnici upravující testy přiměřenosti a že by byla vhodnější méně striktní doporučení, že výčet kritérií je nepřiměřený a návrh neponechává dostatečný prostor pro to, aby rozhodnutí učiněná na vnitrostátní úrovni dostála vytyčeným cílům. V souvislosti s elektronickým průkazem služeb mají parlamenty za to, že administrativní zátěž spojená se zajištěním souladu se složitým postupem pravděpodobně značně vzroste a přísné lhůty jsou nepřiměřené, že by navrhovaná pravidla vedla k zavedení zásady země původu, že by elektronický průkaz služeb vzhledem ke krátkým časovým lhůtám pro posouzení bylo možné vydávat bez provedení kontrol a že návrhy překračují rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaných cílů.