Ve většině obdržených žádostí představuje celkový počet pracovníků, na které se zaměřila opatření navržená pro spolufinancování z EFG, v průměru 78 % celkového počtu propuštěných osob. To proto, že členský stát může rozhodnout a zaměření pomoci z EFG pouze na specifické skupiny lidí, jakou jsou např. nejzranitelnější pracovníci, ti, kteří čelí výjimečným obtížím při setrvání na trhu práce a/nebo ti, kteří pomoc potřebují nejvíce. Standardní podpora, která je propuštěným pracovníkům v členských státech dostupná, může být v některých případech dostatečná pro rychlé opětovné začlenění do zaměstnání nebo si pracovníci mohou zvolit předčasný odchod do důchodu.

·podpůrná opatření až do doby, kdy se pracovníci skutečně vrátili do zaměstnání,

To vysvětluje, proč se částky podpory z EFG na jednoho příjemce pomoci v letech 2015 a 2016 pohybovaly v rozmezí od 1 393 EUR do 7 689 EUR (viz tabulka 1). V průměru každý členský stát, který požádal o pomoc z EFG v letech 2015 a 2016, požadoval částku 2 644 EUR na cílového příjemce pomoci. O nejvyšší částku na příjemce pomoci požádala Itálie (7 689 EUR) následovaná Řeckem (5 880 EUR) a Švédskem (4 311 EUR).

Při přípravě balíčků podpory braly členské státy v úvahu situaci, zkušenosti a úroveň vzdělání jednotlivých příjemců pomoci, jejich schopnost mobility a stávající nebo očekávané pracovní příležitosti v příslušném regionu.

3.2.2 Doplňkovost s akcemi financovanými z Evropského sociálního fondu (ESF)

EFG je navržen tak, aby zvyšoval zaměstnatelnost a zajišťoval rychlé začlenění cílových příjemců pomoci do zaměstnání prostřednictvím aktivních opatření politiky na trhu práce, čímž doplňuje ESF, který je hlavním nástrojem EU pro podporu zaměstnání. Doplňkovost těchto dvou fondů obecně spočívá v jejich schopnosti řešit zmíněné otázky ve dvou různých časových perspektivách: EFG obecně poskytuje podporu propuštěným pracovníkům nebo osobám samostatně výdělečně činným v reakci na konkrétní propouštění velkého rozsahu, ke kterému došlo v krátkém období, zatímco ESF podporuje strategické, dlouhodobé cíle (např. zvyšování lidského kapitálu, řízení změn) prostřednictvím víceletých programů, jejichž prostředky nelze obvykle použít na řešení krizových situací způsobených hromadným propouštěním. Opatření EFG a ESF se někdy používají ke vzájemnému doplnění, aby bylo možné poskytnout jak krátkodobá tak dlouhodobá řešení. Rozhodujícím kritériem je potenciál dostupných nástrojů pomoci cílovým příjemcům a je na členských státech, aby zvolily a naprogramovaly takové nástroje a akce, které budou nejvhodnější pro dosažení sledovaných cílů.

EFG dává možnost zajistit inteznivní personalizovaná opatření, která jsou uzpůsobená potřebám jednotlivých propuštěných pracovníků, zatímco pomoc z ESF je obvykle obecnější a cílená na širší vrstvy obyvatelstva (jak pracující, tak i bez práce). ESF se dále více zaměřuje na podporu poptávky i nabídky, pokud jde o pracovní sílu (dovednosti, potřeby a ambice příjemců), která je poskytována integrovaným způsobem, zatímco EFG se tradičně orientuje spíše na stranu nabídky.

Obsah „koordinovaného balíčku individualizovaných služeb“, který se má spolufinancovat z EFG a který se pro každý případ skládá z konkrétních individualizovaných služeb a potřebám jednotlivců přizpůsobené pomoci, by měl být v rovnováze s ostatními opatřeními a měl by je doplňovat. Opatření spolufinancovaná z EFG mohou do velké míry přesahovat rámec standardních postupů a opatření. Praxe ukázala, že EFG umožňuje členským státům nabízet cílovým příjemcům pomoci lepší, potřebám jednotlivců přizpůsobenou a hlubší pomoc, než k jaké by bez EFG jinak měli přístup (např. sekundární a terciární vzdělání). EFG umožňuje členským státům věnovat zvláštní pozornost zranitelným lidem, jako jsou lidé s nižší úrovní dovedností nebo lidé z přistěhovaleckého prostředí, a poskytovat podporu s lepším poměrem počtu příjemců pomoci na jednoho poradce a/nebo po delší dobu, než by bylo možné bez podpory z EFG. To zvyšuje šanci příjemců pomoci na zlepšení jejich situace. Výjimka platná do konce roku 2017 a stanovená v nařízení (EU) č. 1309/2013 o EFG umožňuje členským státům rozšířit pomoc na NEET v regionech s vysokou nezaměstnaností mladých. Cílem je podpora provádění systému záruk pro mladé lidi, který Rada schválila v dubnu 2013 .

Podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1309/2013 musí všechny členské státy zavést mechanismy, které zamezí vzniku rizika dvojího financování z finančních nástrojů EU.

Ve většině členských států je řídicí orgán ESF odpovědný také za provádění pomoci z EFG, což umožňuje zabránit efektu přesunu. Díky tomu lze také usilovat o doplňkovost mezi různými zásahy. Zvláštní zopdovědnost mají členské státy: musí zajistit, aby to, co je financováno operačními programy ESF, a opatření zahrnutá do případů EFG nevedly k přesunům. Ani informace, které členské státy poskytují v závěrečných zprávách (o synergiích mezi různými fondy při provádění), ani výsledky hodnocení v polovině období (založené na omezeném počtu případů s ukončeným prováděním) nejsou důkazem existence problému ohledně doplňkovosti mezi ESF a EFG. Na úrovni jednotlivých případů EFG běžně staví na stávajících vnitrostátních opatřeních nebo opatřeních z ESF, doplňuje je nebo nabízí jiná, dodatečná opatření.

V souladu se zásadou subsidiarity je směs opatření EFG koncipovaných na úrovni členských států ve značné míře doplňková s hlavními ustanoveními ESF na podporu přechodu zpět do zaměstnání. Rozhodnutí, zda požádat o financování z ESF nebo EFG se přijímá na úrovni členských států za podmínky, že operační program ESF dohodnutý s Komisí je s touto podporou z ESF slučitelný. Úkolem členského státu je pak co nejlépe s ohledem na místní podmínky, které v danou dobu převládají, řídit doplňkovost mezi ESF a EFG.

Zdá se však, že nejsou důkazy o tom, že by existoval integrovaný přístup k využívání prostředků EU na úrovni případů. Důvodem je zřejmě dlouhodobé programování evropských strukturálních a investičních fondů. Skutečnost, že EFG působí mimo víceletý rámec nevyhnutelně ovlivňuje časovou linii postupů a v některých případech se již naplánovaná opatření ESF poprvé uplatní v případech restrukturalizace.

Ze závěrů hodnocení v polovině období vyplývá, že EFG měl podstatnou evropskou přidanou hodnotu tím, že dokázal podpořit prouštěné pracovníky personalizovaným způsobem díky pružným ustanovením, a poradenským přístupem, který zohledňuje „člověka jako celek“.

3.3 Zamítnuté nebo stažené žádosti

Z 20 žádostí obdržených v letech 2015 a 2016 Komise žádnou nezamítla a tři žádosti členské státy stáhly. Žádost EGF/2015/008 EL/Supermarket Larissa byla stažena z technických důvodů a znovu podána v listopadu 2015 v upravené formě (EGF/2015/011 EL/Supermarket Larissa). Žádosti EGF/2016/006 FI/Helsinki-Uusimaa Education a EGF/2016/007 NL/Gelderland-Overijssel Social Work byly staženy z důvodu neexistující vazby mezi propouštěním a globalizací nebo celosvětovou finanční a hospodářskou krizí. Žádosti nebyly opětovně podány.

Tabulka 2: Stažené žádosti v letech 2015 a 2016

Tabulka 3: Podrobné informace o poskytnutých příspěvcích v letech 2015 a 2016

(Datum podpisu rozpočtovým orgánem v letech 2015 a 2016)





Tabulka 4: Příspěvky poskytnuté z EFG v letech 2015 a 2016